e-Bulletin KDP 03_2021 by Ondřej Kafka - Issuu\ne-Bulletin KDP 03_2021\n/Oﬁciální elektronický měsíčník Komory daňových poradců České republiky /Ke stažení na https://moje.kdpcr.cz /\n/ROZHOVOR: Soudce Nejvyššího správního soudu Karel Šimka /TÉMA VYDÁNÍ: Daňař a daňová ﬁrma roku /AKTUÁLNĚ: Dopad novely AML zákona na praxi daňových poradců /MAJETKOVÉ DANĚ: 1. leden a přeměny, vklad či koupě obchodního závodu\nBulletin Komory d daňových aňových poradců pora adců ČR / 3/202 3/2021 21\nProvedeme vás světem daní.\ne-Bulletin Komory daňových poradců ČR / 3/2021\nPohybujeme se ve značné právní nejistotě\nna úvod si dovolím jeden citát: „Co tě nezabije, to tě posílí“ (John Milton). Když jsem před rokem psala svůj poněkud kritický úvodník do e-Bulletinu, tak jsem ani v nejmenším nepředpokládala, že by po roce mohla být situace ještě horší. Leč stalo se. Musíme se vypořádat s výrazným omezením kontaktů, zavřením divadel, kin, restaurací, nedostupností některých služeb, někteří z nás už nemocí prošli, a ne všichni to zdravotně nijak nepocítili. Trvá to už dlouho a konec v nedohlednu. O to cennější jsou pak pro nás dobré vztahy v rodině a s přáteli, zdraví, dostatek práce, byť za současných podmínek práce vpravdě náročné. Pohybujeme se v tak značné právní nejistotě, jakou jsem já nikdy dříve nezažila. Nejen při jednání s klienty, ale i v oblasti vzdělávání jsme zcela přešli na online formu. S ohledem na počty poradců, kteří se účastní online klubů, je zřejmé, že řadě z vás tato forma vyhovuje. Z klubů se stala bezplatná školení a poslech z pohodlí domova nebo z kanceláře je pohodlný. Informace touto formou pak mohou získat i osoby, které jsou rovněž při poslechu přítomny. Je to sice v rozporu s pravidly, ale ze strany Komory tomu zabránit nelze. Pro většinu přednášejících, se kterými jsem měla možnost hovořit, jsou však přednášky bez kontaktu s posluchači daleko více stresující. Z vlastní zkušenosti vím, že udržet pozornost jen hlasem vycházejícím z počítače je opravdu náročné. Je evidentní, že do stavu, ve které jsme byli před pandemií, se již těžko vrátíme, nicméně doufám, že alespoň část klubů se vrátí do prezenční formy a k jejich původní myšlence, a to setkávání daňových poradců. V minulém úvodníku kolega zmínil změny daně z příjmů u fyzických osob, což mě inspirovalo k zamyšlení nad novinkou letošního roku, a to paušální daní. Připravovala se několik let, slyšeli nebo četli jsme o tom, jak živnostníkům usnadní život, jak ušetří na administrativních nákladech, jak už se nebudou muset bát kontrol ze strany správce daně. A jaká je realita? Teoreticky zajímavá mohla být paušální daň dle údajů ministerstva financí asi pro necelého půl milionů poplatníků. Ministerstvo financí očekávalo, že se k ní přihlásí cca 140 000 poplatníků, a skutečnost je nakonec zhruba na polovině. Pokud to bylo skutečně cíleno na drobné podnikatele, zejména živnostníky, tak nebylo zaměřeno dobře. Paušální daň je totiž skutečně výhodná pro podnikatele s příjmy blížícími se limitu 1 mil. Kč, s nízkými výdaji a bez vyživovaných osob či dalších slev a odpočtů. Naopak z finančního hlediska je nezajímavá pro živnostníky s 80% paušálními výdaji, kteří vyživují děti a nárokují daňový bonus. A ani s tou úsporou výdajů na administrativu to není tak jednoznačné, protože případný návrat do jiného režimu, než je režim paušální, s sebou může nést úpravy základu daně, které bez určité evidence majetku a dluhů nebude možné provést. Určitě bude zajímavé v roce 2022 zjistit, kolik poplatníků z těch více než 70 000, kteří v lednu 2021 vstoupili do paušálního režimu, skutečně bude mít paušální daň. Překážky pro uplatnění paušální daně, které mohou nastat v průběhu roku 2021, nejsou zanedbatelné. Doba je složitá, opatření stíhá opatření, zákony se přijímají v režimu tzv. legislativní nouze, někdy i s přílepky, které nijak nesouvisí se současnou pandemií, řada klientů má existenční starosti. Nicméně v souvislosti s blížícím se termínem pro podání přiznání k dani z příjmů fyzických osob bych vám chtěla připomenout, že na některé naše klienty se může vztahovat oznamovací povinnost osvobozených příjmů. To, že nesplnění této povinnosti s sebou nese brutální sankce v případě, že pochybení zjistí správce daně, netřeba připomínat. Jen je dobré mít na paměti, že není radno se spoléhat na případné prominutí pokuty a pochopení správce daně. Ten má jen omezené možnosti pokutu zcela nebo částečně prominout, a to jen v případě, že je dán tzv. ospravedlnitelný důvod a tím může být pouze postižení živelní pohromou, velmi vážný zdravotní stav nebo jen velmi krátká lhůta zmeškání termínu pro splnění povinnosti. Ta administrativní nálož je v současné době opravdu značná. A něco pozitivního na závěr – v Česku v únoru napadl sníh a pod sněhem je vše nějak hezčí a Markéta Davidová se stala mistryní světa v biatlonu. Ing. Zuzana Rylová, Ph.D. Členka Prezidia, daňová poradkyně č. 3912\nÚvodník Ing. Zuzana Rylová, Ph.D. .................................................................... 1\nSpráva daní Česko a digitalizace daní pohledem Michala Tuláčka (Michal Tuláček) .................................................................................... 16\nMěsíc v kostce .......................................................................................... 3 Aktuálně z Finanční správy ................................................................... 9 Aktuálně z účetnictví............................................................................ 17 Možnost zpětného uplatnění daňové ztráty je ve finále Zákona roku ..................................................................... 26 Mimořádný příspěvek při karanténě (David Borovec) .................................................................................... 28 Aktuálně ze zpráv CFE ........................................................................ 48\nRozhovor JUDr. PhDr. Karel Šimka, Ph.D., LL.M. ................................................ 4\nJudikatura Soudní dvůr EU znovu podpořil právo na uplatnění vrácení DPH zaplacené v jiném členském státě (Alena Wágner Dugová)..................................................................... 10 Odčitatelnost úroků na bytovou potřebu se nemusí týkat pouze rodinného domu ..................................... 12 Nejvyšší správní soud zopakoval své stanovisko k sankčním úrokům za neoprávněnou exekuci ........................... 13 Zástavní právo lze zřídit jen k pravomocně stanovené dani ...................................................................................... 13 Náhrady výdajů za cesty ze zahraničí do práce v tuzemsku nejsou v určitých případech zdanitelným příjmem zaměstnance ........................................................................ 14\nElektronický měsíčník Komora daňových poradců České republiky Kozí 4, 602 00 Brno, tel.: +420 542 422 311 IČO: 44995059 moje.kdpcr.cz www.kdpcr.cz e-mail: kdp@kdpcr.cz Vydávání povoleno Ministerstvem kultury ČR pod číslem E 22060 ISSN 1211-9946 Toto číslo vyšlo 3. 3. 2021, datum uzávěrky: 28. 2. 2021.\nDaňař a daňová ﬁrma roku.............. 18 Anketa: České daně pohledem daňařů roku ............................... 22\nPracovní právo Zásadní změna výpočtu a čerpání dovolené. Jaké má výhody? A jaké potíže přináší v praxi? (Eva Mayerová, Pavel Svoboda) ....................................................... 30\nMajetkové daně Čí je den 1. 1. kalendářního roku v rámci přeměn, vkladu či koupě obchodního závodu? (Petr Koubovský)........ 32\nKomorové předpisy Dopad novely komorového a AML zákona na praxi daňových poradců (Vladimír Šefl) ...................................................................... 38\nDPH Částečný nárok na odpočet daně u dlouhodobého majetku (staveb) a jeho následné úpravy, díl 2. (Simona Pacáková) ............................................................................... 42\nAktuálně z KDP ČR Rozvíjíme osobní rozvoj aneb novinky pro daňové poradce (Gabriela Hrachovinová, Marcela Vaňatková) ........... 50\nNakladatelský a redakčně zajišťuje společnost , spol. s r. o. Vedoucí redaktor: Mgr. Jaroslav Kramer Redakce: Eliška Voplakalová, David Mařík Články neprocházejí recenzním řízením. Články obsahují názory autorů, které se nemusejí shodovat se stanovisky KDP ČR. Ilustrační fotografie Shutterstock.com a Pixabay.com. Objednávky inzerce na inzerce@impax.cz, nebo tel. +420 244 404 555, +420 606 404 953. Mediakit a další informace na www.impax.cz. moje.kdpcr.cz\nMěsíc v kostce KDP ČR se ohradila proti snaze o komplikování zaměstnávání v Česku Koncem února byl Poslaneckou sněmovnou projednáván návrh zákona umožňující od března vyplácet zaměstnancům v karanténě příspěvek až ve výši 370 korun nad rámec běžné nemocenské za každý kalendářní den po dobu prvních 10 dnů karantény. K jeho původní verzi přitom byly připojeny dva zcela nesouvisející pozměňovací návrhy, které měly zbytečně a neodůvodněně navyšovat administrativu zaměstnavatelům a ztížit přijímání nových zaměstnanců. První z těchto návrhů měl zavést pro zaměstnavatele zcela novou povinnost oznamovat do 8 dnů nástup a ukončení zaměstnání realizovaného na základě dohody o provedení práce, dohody o pracovní činnosti, a to i v případě, kdy nevznikla účast zaměstnance na nemocenském pojištění. Porušení této povinnosti mělo být navíc sankcionováno zcela neúměrnou pokutou v částce až 1 milion korun. Druhá změna pak „oživovala“ povinnost zaměstnavatele hlásit všechna nová pracovní místa, tedy i ta, u kterých má už dopředu vybraného nového zaměstnance. Komora daňových poradců spolu se zástupci České advokátní komory, Svazu obchodu a cestovního ruchu ČR nebo Svazu průmyslu a dopravy ČR ostře proti těmto přílepkům bojovala. Senátoři následně kritizovaný přílepek na výboru pro sociální politiku odmítli. Poslanci nakonec normu o jediný hlas nepřijali.\nSchodek státního rozpočtu se rekordně zvýšil Resort financí představil v souvislosti s pandemií koronaviru novelu zákona o státním rozpočtu na rok 2021. Stát by měl podle novely hospodařit s příjmy ve výši 1385,6 miliardy korun, což je pokles příjmů o 102,7 miliardy korun oproti původnímu plánu. Na výdajové stránce pak je 1885,6 miliardy korun, tedy nárůst o 77,3 miliardy. Schodek státního rozpočtu tak bude činit rekordních 500 miliard korun. Nejvýraznějším vlivem na příjmové straně je podle Ministerstva financí ČR pokles daňových příjmů státu v důsledku snížení efektivního zdanění u daně z příjmů fyzických osob z 20,1 % na 15 %, zvýšení slevy na poplatníka o 3000 korun a změny v rozpočtovém určení daní ve prospěch samospráv. Celkem v důsledku těchto změn přijatých v prosinci loňského roku vybere stát v roce 2021 na daních o 87,4 miliardy korun méně.\nPodnikatelé dostanou vyšší příspěvek Příspěvek podnikatelům a společníkům malých firem, jejichž činnost omezila vládní opatření proti epidemii koronaviru, se zdvojnásobí na 1000 korun denně. Pracovníkům na dohodu zůstane denní příspěvek 500 korun. Příspěvek už nebude navázán na nouzový stav. Na podporu dosáhnou ti, jejichž tržby se snížily minimálně o 50 procent. Bonus bude podle předlohy vyplácen za únor a březen. Vláda ale zákonem získá mandát zavést další bonusová období, která odpovídají vždy jednomu dalšímu kalendářnímu měsíci, a to nejdéle do konce roku 2021. Na konci února tuto změnu schválil parlament.\n Smuteční oznámení S lítostí Vám oznamujeme, že zemřel pan Ing. Otakar Svatoš, daňový poradce č. 1812, ve věku 59 let. Dovolujeme si tímto vyjádřit všem pozůstalým a přátelům upřímnou soustrast. Za Komoru daňových poradců ČR Radek Neužil, tajemník moje.kdpcr.cz\nKarel Šimka: Daňové aspekty insolvence se ukazují jako čím dál důležitější agenda V posledních letech dochází u Nejvyššího správního soudu k masivnímu nárůstu kasačních stížností. Za posledních deset let se jejich počet zvýšil skoro na dvojnásobek. „Soudců ale přibyla zhruba jen desetina – z devíti tříčlenných senátů se rozšířili na deset,“ říká soudce Nejvyššího správního soudu Karel Šimka. V rozhovoru se věnuje také tomu, zda přibývají daňové kauzy a zda Finanční správa respektuje názory soudu. Tvrdí také, že z hlediska sdílení zkušeností mezi profesními organizacemi a justicí jsou daně příkladem i dalším velkým oblastem veřejného práva. Nárůst kasačních stížností u Nejvyššího správního soudu je za posledních deset let opravdu masivní. Jak si vedou stížnosti týkající se daní a co je podle vás hlavním důvodem jejich zvyšování? Daňových kauz nepřibývá rychleji než jiných, třeba stavebních, dotačních, všelijakých ekonomických regulací či dopravních přestupků. Ale roste jejich komplexita, a tedy i pracnost. Základní otázky daní jsou již judikaturou vcelku vyřešeny, takže dnešní kauzy jsou spíše kombinací několika již známých právních problémů, ale často originální a spletitou. Víme, jaké obecné principy použít, ovšem ďábel se skrývá v detailech a jejich vzájemném provázání. Správci daně i daňové subjekty už rutinně argumentují judikaturou Nejvyššího správního soudu, Ústavního soudu a Soudního dvora EU a podání obou stran bývají kvalitní a důkladná. Je to, jak rád říkávám, věčný souboj děla a pancíře – v roce 2005 se střílelo děly ze 17. století, v roce 2010 to už byly kaťuše z druhé světové války, no a dnes kolem nás létají řízené rakety. Jedním z nástrojů pro eliminaci přetížení soudu má být rozšíření institutu nepřijatelnosti kasační stížnosti, který byl v loňském roce diskutován i s Komorou daňových poradců. Souhlasíte s ním? moje.kdpcr.cz\nV podobě, v níž byla schválena, jsem s nepřijatelností velmi spokojen. Netýká se vůbec daní, stavebních věcí, ekonomických regulací, dotací, územních plánů, prostě ničeho typově opravdu obtížného. Na to není v tuto chvíli vhodná doba a určitě ještě několik let nebude. V typově těžších věcech je zatím to, že Nejvyšší správní soud se probere každou z nich, nezbytné pro řádnou ochranu lidí před stále ještě příliš často chybující veřejnou správou. Takže to, co nově bude v režimu nepřijatelnosti, bylo podle vás vybráno dobře? Ano. Až na věci sociální, které se typově opakují jen v menší míře a kde budeme muset být velmi opatrní, se bude nepřijatelnost vedle azylů, které takto řešíme už skoro 15 let bez nejmenších problémů, tím myslím, že Ústavní soud nám nikdy nic kvůli nevhodnému použití nepřijatelnosti nezrušil, nově týkat věcí cizineckých a hlavně dopravních přestupků. U cizineckých věcí jde o vyhoštění, povolení k pobytu a podobně a u přestupků jde vlastně o všechny se sazbou pokuty do 100 tisíc korun. Obě tyto agendy jsou opravdu plné věcí neustále se opakujících a vlastně jednoduchých – třeba u přestupků špatné parkování\na rychlá jízda. Ty kauzy je třeba vyjudikovat na několika pilotních případech a pak už jen odkazovat na prejudikaturu. A dávat pozor na nové právní problémy, které se objevují neustále, a průběžně je řešit. Ale zrovna u dopravních přestupků tipuji, že nepřijatelností, tedy pomocí trochu zjednodušených a prefabrikovaných, ale samozřejmě vždy odůvodněných rozhodnutí, vyřešíme kolem 90 procent věcí.\nna rozhodnutí a že namísto půl roku jako třeba před deseti lety nyní lidé čekají na náš rozsudek přes rok.\nFinanční správa a Nejvyšší správní soud Jak hodnotíte kroky daňové správy při implementaci výroků vašeho soudu do praxe?\nO jak velkém objemu se vlastně bavíme? Podle posledních čísel, jež máme k dispozici, se v režimu nepřijatelnosti bude řešit něco mezi čtvrtinou a třetinou naší agendy. To už bude trochu poznat. Upřímně říkám, že i my potřebujeme mít z práce radost a nežít s věčně staženými žaludky z toho, že nám rostou počty případů čekajících\nKarel Šimka Vystudoval právo a politologii na univerzitách v Plzni, Praze a Passau. Působil nejprve jako civilní a exekuční soudce. K Nejvyššímu správnímu soudu byl dočasně přidělen v letech 2004–2005; od podzimu 2005 se stal natrvalo soudcem a později předsedou senátu tohoto soudu. Do zrušení kolegií Nejvyššího správního soudu působil v jeho finančněsprávním kolegiu. Již vícero let je členem jeho rozšířeného senátu. Vedle toho je též členem kompetenčního senátu Nejvyššího správního soudu a zástupcem člena tzv. zvláštního senátu podle zákona č. 131/2002 Sb. a odnedávna i předsedou kárného senátu pro věci soudců. Od roku 1998 externě vyučuje na Fakultě právnické Západočeské univerzity v Plzni. Na této univerzitě v letech 2000 až 2005 působil a od počátku roku 2010 opět působí v různých akademických funkcích (nyní jako člen vědecké rady fakulty). Vyučuje též ústavní právo a vybrané otázky daňového práva na vysoké škole CEVRO Institut. Vedle toho přednáší pro odbornou veřejnost a publikuje zejména v oborech daní, správního soudnictví, správního řízení, správního trestání, poskytování informací podle zákona o svobodném přístupu k informacím či vztahu soukromého a veřejného práva. Absolvoval řadu stáží a studijních pobytů na zahraničních akademických a justičních institucích, například v roce 2011 na švýcarském Spolkovém soudu v Lausanne a v roce 2017 na německém Spolkovém správním soudu v Lipsku. V minulosti působil v oborové radě Grantové agentury Akademie věd České republiky pro oblast sociálních a ekonomických věd. Byl či je členem různých expertních skupin při ministerstvech spravedlnosti a financí. Působí v redakčních radách Bulletinu Komory daňových poradců ČR a časopisu Právní rádce a jako zkušební komisař Ministerstva spravedlnosti pro exekutorské zkoušky. Je členem vědecké rady Fakulty financí a účetnictví Vysoké školy ekonomické. Stal se právníkem roku 2017 pro obor správního práva.\nNo, lepší se to. Poslední dobou, když řekneme něco, co se daňové správě nelíbí, se už nesetkáváme s argumentací, že jde o ojedinělý rozsudek a že si ještě počkají na pár dalších, než to začnou brát vážně. Pokud něco odůvodněně řekneme, věřte, že jsme to říci chtěli. Nemluvíme do větru a víme, že naše rozsudky mají precedenční význam. Netvrdím, že vždy máme pravdu, ale ignorovat nás prostě a jednoduše nelze. To bychom stavěli ústavní systém na hlavu. Současně je daňová správa dnes jiná než před 17 lety, kdy jsem na Nejvyšším správním soudu začínal. Mají metodiku, specializaci, čtou naše judikáty a pracují s nimi. Odvolací finanční ředitelství začalo poslední dobou zejména v oblasti DPH samo rušit rozhodnutí správců daně prvního stupně a přestalo být pouze potvrzovacím orgánem. Zaplať pánbůh! Obecně vzato zejména na vyšších pozicích jsou v daňové správě čím dál kvalitnější profesionálové, kteří své práci rozumějí. Byl jste jednou z hlavních postav „boje“ proti extenzivním zásahům Finanční správy v rámci daňových kontrol, a to konkrétně nadužívání zajišťovacích příkazů. V této oblasti jsou již zbraně složeny? Nikdy jsem neříkal, že zajišťovací příkazy nemají být používány. Může to být zcela namístě. Ale je třeba s nimi nakládat velmi obezřetně, asi jako s jadernými bombami. Protože jejich ničivý účinek může být opravdu strašný. Podle toho, že množství kauz zajišťovacích příkazů na Nejvyšším správním soudu v posledních dvou letech znatelně pokleslo, soudím, že se věci dostaly do snesitelného normálu. Snad to není mylný dojem. Jak často se vám vlastně stane, a ne nutně v daňové oblasti, že se musíte ve svém rozhodování vracet k již dříve řešeným otázkám? Častěji, než je nám to milé. Třeba pořád řešíme hroznou „pakárnu“ – jak mají lidé správně žalovat, aby se domohli svých práv. Jaký žalobní typ použít, co lze kterým způsobem přezkoumávat. Zda žalovat proti rozhodnutí, „zásahovkou“, anebo nečinnostní žalobou. Jak se bránit proti opatření obecné povahy, které bylo v mezidobí zrušeno, ale za své účinnosti výrazně a možná nezákonně zasáhlo do práv jednotlivce. Někdy nad těmito kauzami brečím, protože se vysilujeme hledáním procesních cest, které by měly být jasné a všem srozumitelné. Ale nevím úplně co s tím. Někteří navrhují zavést jednotnou správní žalobu, pouze moje.kdpcr.cz\ns odlišnými výroky soudu podle typu jednání veřejné správy, které se žalobou napadá. Je to obecně vzato dobrá myšlenka, ale musíme ji důkladně promyslet. Protože dnešní žaloby mají, a asi z dobrých důvodů, různé žalobní lhůty, podmínky přípustnosti, míru koncentrace žalobních bodů... Na Ministerstvu spravedlnosti se pracuje na velké novele Soudního řádu správního, na čemž se podílejí i někteří mí kolegové, tak snad něco rozumného vymyslí. Je ještě nějaká oblast aplikace vašich rozhodnutí, kde dochází k významnějším problémům? K problémům – to je těžké. Smutné příběhy jsou někdy kauzy zejména veřejných staveb, tedy dálnic, pražského letiště, některých vodních děl. Ta míra neshody a tvrdých střetů o to, zda a případně jak se mají postavit, je pro dobré fungování ekonomiky destruktivní. Podobně se vedou líté boje i o spoustu stavebních projektů bytových domů. Málokdo, a často nejvíce ten, kdo právě dostavěl, chce mít v sousedství další stavbu. To ale přece nejde! Všechno to trvá děsivě dlouho, stojí hromadu peněz, a řešení na obzoru nevidím. První branou do správního soudnictví jsou krajské soudy. Vidíte v jejich práci nějaké rezervy, které vyžadují pozornost? Krajské soudy se lepší a výrazný podíl na tom mají naši bývalí asistenti, kteří posílili zejména brněnský a oba pražské krajské soudy. Ale najdete je dnes, pokud mám přehled, na úplně všech osmi správních úsecích krajských soudů. Škola Nejvyššího správního soudu je poznat na důkladnosti a kvalitě argumentace v jejich rozsudcích. Je to podstatně lepší než v době mých začátků ve správním soudnictví. Soudci krajských soudů myslí různým způsobem, třeba v Českých Budějovicích jsou tradičně spíš „prostátní“, v Ostravě zas struční a odvážní. To je v posledku jedno. Podstatné je, abychom od nich dostali důkladně vyargumentovaný rozsudek, který nemusíme vracet pro nepřezkoumatelnost nebo proto, že se kauzy z formálních důvodů lehce zbavili. Potřebujeme, aby případ důkladně prozkoumali, nic neopomenuli vyřešit a zaujali jasný a promyšlený názor. Naše role je pak říci ano, nebo ne, případně argumentaci „domazlit“. A co personální a materiální zabezpečení krajských soudů? Je na ně třeba myslet. Ve státech, které by nám měly být vzorem a mají podobnou právní a administrativní kulturu, tedy v Německu a Rakousku, tvoří „správaři“ kolem 20 procent všech soudců. Zde to dlouhodobě nemůže být jiné, ale zatím nás je kolem 4 procent. Krajské soudy musí být personálně posíleny, tamní soudci musí mít asistenty a podobně kvalitní IT podporu, jakou máme my. Potřebují mít prostor pro důkladnost a promýšlení věcí. Není žádoucí, aby rozsudky pálili jako roboti od boku v tempu moje.kdpcr.cz\nPoté, co odezněla vlna kauz zajišťovacích příkazů, se do popředí opět dostává daňová „klasika“. Všechno staré písničky, ale neustále v novějším a novějším aranžmá. diktovaném vysokým nápadem. A pokud možno se s nimi máme často vídat na školeních, konferencích a jiných odborných akcích, abychom spolu mluvili a vnímali problémy toho druhého. Pokud budou výstupy krajských soudů kvalitní, bude i pro nás naše práce snazší a půjde nám rychleji od ruky.\nDaňoví poradci a soudy Na půdě Nejvyššího správního soudu probíhají celkem často různé semináře či debaty k daňové problematice za účasti soudců, daňových poradců, zástupců Ministerstva financí nebo finanční správy. Vidíte v komunikaci mezi těmito skupinami v posledních letech posun? Nejvyšší správní soud má být významným intelektuálním centrem v oblasti veřejného práva. A k tomu je třeba, aby mluvil se všemi svými potenciálními „klienty“. Musíme vědět, co se děje, kde jsou problémy, co nového se objevilo. Máme vnímat souvislosti a praktické dopady svých rozhodnutí. Nesedět ve slonovinové věži. V daňové oblasti se to neuvěřitelně dobře daří, máme každoroční velké trojstranné konference, které zmiňujete, a podílíme se, ať už jako lektoři, posluchači či členové expertních skupin, i na dalších aktivitách v oboru. Skoro bych řekl, že daně jsou v tomto příkladem i dalším velkým oblastem veřejného práva. Jak hodnotíte právní povědomí daňových poradců v Česku? No, a jak hodnotí daňoví poradci odbornou úroveň soudců Nejvyššího správní soudu? Nemám rád obecné nálepky, většinou\npříliš zjednodušují. Ti daňoví poradci, kteří zastupují před soudy, většinou své řemeslo umí. Někdo lépe, někdo hůře. Někdo spíše „prudí“, jiný si hraje s právními fajnovostmi. Závisí to i na typu klientů, které ten který poradce zastupuje – někdo je „záchranář“ problematických daňových subjektů, jiný má za klienta velkou korporaci, která potřebuje projudikovat problém za stovky milionů, tak nebo onak. Opravdu se nedá paušalizovat. Je v odborné obci nějaká zajímavá právní otázka nebo polemika týkající se daní, které se v současnosti věnujete a rád byste se o ni podělil? Poté, co odezněla vlna kauz zajišťovacích příkazů, se do popředí opět dostává daňová „klasika“ – nesení důkazního břemene, uznatelnost nákladů pro účely daní z příjmů, stanovení daně podle pomůcek a s tím spojené otázky třeba tzv. „esenciálních nákladů“, podvody na DPH, zneužití práva… Vlastně všechno staré písničky, ale neustále v novějším a novějším aranžmá. Nedávno nás docela zaměstnávaly otázky spojené se vztahem daňové ztráty a prekluze. A co se ukazuje jako čím dál důležitější agenda, jsou daňové aspekty insolvence.\nDaně a právo v Česku Výherců soutěže Daňař a daňová firma roku jsme se ptali, který daňový předpis v Česku chybí a který by naopak zrušili. Stejnou otázku máme i na vás… Já nevím, jestli nám něco chybí nebo přebývá. Jako soudce si v daních i jinde musím poradit s tím právním „materiálem“, jaký je. Vím, že nikdy nebude o moc lepší než dnes, protože jde o výraz klopotně hledané, často mimořádně křehké a měnící se společenské shody o tom, co a jak má být zdaněno. Daně jsou politické, se vším chaosem a nesystematičností, které jsou s tím spojeny, s tím nic nenaděláme. Daňové zákony asi nikdy nebudou doktrinálně vzornými legislativními díly, i když se o to čas od času někdo snaží a občas se mu to i docela povede. Například daňový řád se po zhruba 10 letech ukazuje jako solidní a životaschopný procesní předpis. Pokud bych hovořil jako občan, přál bych si daně jednak nízké, jednak pro podnikatele administrativně jednoduché. Ale na zbožná přání, která se nikdy nesplní, asi vaši čtenáři moc zvědavi nejsou… Jste v nominační radě Zákona roku. Máte mezi letošními finalisty svého favorita? My jsme spolu s Bárou Pořízkovou a Jiřím Nesrovnalem nominovali zpětné uplatnění daňové ztráty, protože v dnešní šílené covidové době nám to přišlo jako inteligentní nástroj pro podporu životaschopných podnikatelů. Takže fandím naší nominaci.\nNa podzim jste byl v rámci ocenění Deloitte Legal Disruptors Awards zařazen mezi právní inovátory roku. Cítíte se jako inovátor? Byl jsem jím, když jsem na Nejvyšším správním soudu začínal. Neskromně tvrdím, že jsem se docela zasloužil o to, že judikujeme liberálně, chráníme práva jednotlivců a stát nutíme chovat se k lidem slušně. V daních i jinde. Netvrdím, že se nám to daří vždy, ale v podstatné míře snad ano. Po těch letech už tohle asi není inovace. Přiznám se také, že žádným velkým novotám v právu nefandím. Nechci zavádět další práva zvířat, práva přírody, právní uznání třetího pohlaví, jsem zastáncem toho, že dluhy se mají platit a že exekuce a insolvence mají být přísné. Whistleblowery považuji za práskače. Trochu mě děsí sílící tendence k ochraně kde koho před kde čím. Vždyť všichni ti lidé, které čím dál více chráníme před čím dál více věcmi, často i proti jejich vůli, mají sami volební právo a předpokládá se u nich svobodná vůle a přiměřený rozum! Inovátorem jdoucím tímto směrem rozhodně nebudu. A čemu tedy fandíte? Čemu fandím, je otevřenost a jakási slušnost a solidnost správní justice. Máme jako Nejvyšší správní soud mít přehledné a informačně bohaté webové stránky, náš vyhledavač rozhodnutí má být lidem dobrou pomůckou a nemáme se bát veřejně mluvit o tom, co děláme a proč jsme rozhodli, jak jsme rozhodli. V tom máme být setrvalí inovátoři. V rámci zmíněného inovačního ocenění bylo uvedeno, že přistupujete k právním otázkám především z oblasti daňového práva inovativním a neotřelým způsobem. Že odmítáte formalismus, jednotlivé případy posuzujete v širším kontextu a vždy pečlivě vážíte praktické dopady svých rozhodnutí a smysl daňových předpisů. Není takový popis vlastně závazkem pro každé další nové rozhodnutí? Je to naše práce, jsme k ní snad patřičně intelektuálně vybaveni a solidně placeni. A umíme běhat dlouhé tratě. „Správaře“ dělám už 17 let a myslím, že ne hůře než na začátku. Náš soud funguje tak, že nám v kvalitní práci nic nebrání. To jediné, co nás opravdu už několik let trápí, je neustále rostoucí zátěž novými případy. S danými lidskými zdroji jste prostě schopen v určité kvalitě rozhodovat jen určité penzum případů. Řekněme 10 měsíčně. Je-li jich více, buď poklesne kvalita a budeme rozhodovat povrchně, nepromyšleně, otráveně, unaveně a formalisticky, nebo se prodlouží délka řízení. Takže ano, budu se i nadále snažit soudit důkladně, ale zázraky neslibuji a zdraví a přiměřeně příjemný pocit ze života své práci obětovat nehodlám. Vše musí mít míru.\nAktuálně z Finanční správy Nově je možné žádat o kompenzační bonus i v úpadku Finanční správa nově přiznává nárok na žádost o kompenzační bonus i osobám v úpadku, kterým zatím tato možnost náhrady příjmů nebyla umožněna. Osoby, u kterých byl úpadek prohlášen do 31. 12. 2019, mohou žádat o kompenzaci v režimu de minimis. Jedná se o veřejnou podporu v malém rozsahu definovanou nařízením Evropské unie a žadatelé nesmí být propojení s jiným podnikem. Osoby v úpadku, který nastal po tomto datu, nemusí v čestném prohlášení tyto vazby uvádět. Nově se také otevírá možnost zažádat si o kompenzaci dobrovolníkům v pečovatelských službách a pěstounům, kteří pracují na dohody o práci mimo běžný pracovní poměr.\nU dodání respirátorů je dočasně prominuta DPH Ministerstvo financí ve svém zpravodaji vydalo informace k prominutí DPH pro respirátory, které jsou aktuálně vyžadovány z důvodu přetrvávající epidemické situace. DPH je odpuštěna od 3. 2. 2021 do 3. 4. 2021. Pokud chtějí plátci daně z přidané hodnoty využít toto zvýhodnění, je třeba dodržet podmínku dodání filtračních polomasek a respirátorů výrobcem určených k ochraně uživatele či okolí s přesnou specifikací, jejíž přesné znění lze nalézt ve Finančním zpravodaji 8/2021 z února 2021. Osvobození se tak netýká zdravotnických obličejových masek nebo roušek domácí výroby či komerčních variant z textilií a papíru. Pokud před dodáním tohoto zboží byla přijata úplata, která podléhá odvodu DPH, pak je prominuta i daň z této částky. DPH ale není odpuštěna při pořízení zboží z jiného členského státu EU ani při dovozu ze třetích zemí.\nSlevu na evidenci tržeb v době pozastavení EET nelze uplatnit Jedním ze současných opatření je pozastavení elektronické evidence tržeb. Finanční správa proto vydala stanovisko k nároku uplatnění jednorázové slevy na evidenci tržeb ve výši 5000 Kč určené poplatníkům, kteří poprvé zaevidovali tržbu v tomto režimu. Pro využití slevy je nutné splnit současně následující podmínky. Poplatník musí být v rozhodném období povinen evidenci tržeb v režimu EET vykonávat a zároveň tak i fakticky činit. Podnikatelům zejména ze třetí a čtvrté fáze EET tak tato povinnost nevznikne až do roku 2023 a nárok na slevu budou moci uplatnit až za zdaňovací období roku 2023. Důležitým datem pro posouzení nároku na slevu je 26. březen 2020. Ten, kdo stihl poprvé zaevidovat platbu do tohoto dne, může slevu za období 2020 ještě uplatnit.\nFinanční správa připomíná snížení sazby DPH u komunálního odpadu V novelizovaném zákoně o DPH přibyla v příloze č. 2 nová položka „Zpracování komunálního odpadu k dalšímu využití; druhotné suroviny“. Při poskytování těchto služeb činí DPH 15 %. Sníženou sazbu nelze použít pro pouhý prodej druhotné suroviny, musí se jednat o samotné zpracování komunálního odpadu k dalšímu využití, tedy poskytnutí služby, nikoliv zboží. Finanční správa zároveň poukazuje na změnu zákona o odpadech, který rozšířil definici komunálního odpadu i na směsný odpad a tříděný odpad z jiných zdrojů. Nemusí se tedy nutně jednat pouze o odpad fyzických osob z domácností, pokud je co do povahy a složení podobný odpadu z domácností. Zároveň ale upozorňuje, že se toto rozšíření netýká sazeb DPH. Z důvodu harmonizace daně z přidané hodnoty je třeba respektovat výklad evropského práva, které za komunální odpad považuje pouze domovní odpad vyprodukovaný domácností nepodnikatelskou činností. Sazba u služeb spojených s komunálním odpadem se tak týká pouze tohoto druhu odpadu bez ohledu na novelizaci zákona o odpadech. Zdroj: www.financnisprava.cz, www.mfcr.cz\nSoudní dvůr EU znovu podpořil právo na uplatnění vrácení DPH zaplacené v jiném členském státě Soudní dvůr EU vydal v listopadu významný rozsudek ve sporu Evropské komise a Spolkové republiky Německo v otázce systematického zamítání žádostí o vrácení daně z důvodu chybějících informací, které však mohly být doplněny až po uplynutí lhůty pro podání žádosti. Alena Wágner Dugová Daňová poradkyně, Deloitte\nodle rozsudku Soudního dvora EU (dále též jen „SDEU“ nebo „soudní dvůr“) ze dne 18. listopadu 2020 ve věci C-371/19 Evropská komise vs. Spolková republika Německo, https://eur-lex.europa.eu. Tím, že Spolková republika Německo zamítala žádosti o vrácení daně z přidané hodnoty (DPH) podané před 30. zářím roku následujícího po období pro vrácení daně, k nimž nebyly přiloženy kopie faktur nebo dovozních dokladů vyžadované právními předpisy členského státu vrácení daně podle článku 10 směrnice rady 2008/9/ES ze dne 12. února 2008, kterou se stanoví prováděcí pravidla pro vrácení daně z přidané hodnoty stanovené směrnicí 2006/112/ES osobám povinným k dani neusazeným moje.kdpcr.cz\nv členském státě vrácení daně, ale v jiném členském státě, aniž by nejprve žadatele požádala o doplnění žádostí, případně i po uvedeném datu, předložením uvedených kopií nebo poskytnutím relevantních informací umožňujících vyřízení žádosti, porušila zásadu neutrality DPH, jakož i užitečný účinek práva na vrácení DPH osobami povinnými k dani neusazenými v členském státě vrácení daně, a porušila tak povinnosti, které jí plynou z článků 170 a 171 směrnice rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty ve znění směrnice rady 2008/8/ES ze dne 12. února 2008, jakož i z článku 5 směrnice 2008/9. Předmětem tohoto rozsudku bylo rozhodnutí o žalobě podané Evropskou komisí na Spolkovou republiku Německo (dále jen „Německo“), kde docházelo k systematickému zamítání žádostí o vrácení daně z důvodu chybějících informací, které však mohly být doplněny až po uplynutí lhůty pro podání žádosti. Německo tak podle rozsudku porušilo povinnosti, které jí plynou z článků 170 a 171 směrnice rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty ve znění směrnice rady 2008/8/ES ze dne 12. února 2008, jakož i z článku 5 směrnice 2008/9. Evropská komise v postupu zamítání žádosti o vrácení DPH Německa spatřovala především porušení zásady neutrality DPH, protože by se obecně mělo vyhovět všem žádostem o vrácení, které splňují věcné požadavky, a v případě pochybností o tom, zda jsou tyto podmínky vrácení splněny, by měly být žádosti zamítnuty, pouze pokud žadatel nevyhoví požadavkům vzneseným správcem daně. Evropská komise uvedla, že by se mělo „zaručit, že při nákupu zboží a služeb bude DPH odvedená ve fázi plnění uskutečněných na vstupu v plné výši opravena, a vytvořit tak v zásadě rovné podmínky hospodářské soutěže pro všechny osoby povinné k dani, a to i v případech přeshraničních plnění. Evropská komise má za to, že je v tomto ohledu třeba přijmout veškerá vhodná správní opatření stanovená směrnicí, která umožňují žádostem o vrácení DPH vyhovět“. Evropská komise dále v rámci odůvodnění tvrdila, že žádost o vrácení DPH lze zamítnout, pouze pokud obsah žádosti jasně ukazuje, že požadavky na vrácení nejsou splněny, ale pokud je žádost o vrácení DPH podaná ve stanovené lhůtě, tak důkazy o splnění hmotněprávních požadavků nezávisí na datu, kdy byly tyto důkazy předloženy v rámci řízení o vrácení (tedy zda byly podány ke dni podání žádosti či ve lhůtě pro podání). Správce daně by při absenci požadovaných důkazů měl daňový subjekt vyzvat. Německo však bylo toho názoru, že její správní praxe je slučitelná s právem EU, protože podle ustálené judikatury Soudního dvora EU nemá být odpočet daně na vstupu poskytnut, pokud dojde k porušení formálních požadavků daňovým poplatníkem, což odporuje předložení spolehlivých důkazů o splnění materiálních požadavků. Tuto analogii pak Německo aplikovalo i u vratek DPH. Proč stojí za to tento rozsudek brát v potaz? Česká Finanční správa, ale i správci daně z jiných členských států EU v procesu moje.kdpcr.cz\nvracení DPH často žádosti zamítají a plátci tak přicházejí o svůj nárok na vrácení DPH, kterou uhradili v jiném členském státě EU. Tím se stávají nákupy zatížené DPH v jiném členském státě EU dražšími a dochází k nerovnosti ve vztahu k principům DPH. Proces vracení DPH z jiných členských států má řadu úskalí počínajících ve velké administrativní náročnosti při podání žádosti dále následované různými výzvami od finančních úřadů v lokálním jazyce, které požadují často řadu důkazních prostředků. Praktické problémy mohou nastat také s doručováním elektronickou formou na e-mail a souvisejícím ztracením korespondence či s komunikací v cizím jazyce nebo s dokládáním různých překladů řady dokumentů. Pokud by se českému plátci ve vztahu k žádostem směrovaným do jiných členských států EU či osobám registrovaným k dani v jiném členském státě v EU ve vztahu k žádostem směrovaným na českou Finanční správu stalo, že jeho žádost bude zamítnuta, aniž by byl vyzván k doložení určitých dokumentů, tak může být účinnou obranou v další fázi řízení právě například i tento rozsudek, jakož i předchozí judikatura Soudního dvora EU, které podporují právo na uplatnění vrácení DPH zaplacené v jiném členském státě EU. Pro předcházení těmto sporům však lze plátci doporučit pečlivost při zpracování dané žádosti, přiložení požadovaných daňových dokladů a systematické sledování daného procesu vracení DPH po podání žádosti, která musí být podána v zákonem stanovené lhůtě. Vést odvolací či navazující soudní řízení nemusí být v jiném členském státě EU vůbec snadné a nakonec ve vztahu k požadované částce vratky DPH ani finančně efektivní.\n„Nesplnění povinnosti státem – Daně – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 170 a čl. 171 odst. 1 – Vracení DPH osobám povinným k dani, které nejsou usazeny v členském státě, v němž provádějí nákupy zboží a služeb nebo dovozy zboží zatíženého daní, ale jsou usazeny v jiném členském státě – Směrnice 2008/9/ES – Prováděcí pravidla pro vracení DPH – Články 9 a 10 – Článek 15 odst. 1 – Článek 20 – Absence kopie faktury nebo dovozního dokladu – Systematické zamítání neúplných žádostí o vrácení – Odmítnutí žádat osoby povinné k dani o doplnění žádostí po uplynutí lhůty pro podání žádosti – Zásada daňové neutrality – Zásada proporcionality – Přípustnost“ Související ustanovení: § 82, § 82a a § 82b zákona č. 235/2004 Sb., o dani z přidané hodnoty (dále jen „zákon o DPH“) Související rozhodnutí: C – 332/15 – Astone C – 133/18 – Sea Chefs Cruise Services GmbH\nOdčitatelnost úroků na bytovou potřebu se nemusí týkat pouze rodinného domu Finanční úřad nepřiznal poplatníkovi daně z příjmů fyzických osob nárok na uplatnění odčitatelné položky úroků z úvěru poskytnutého na financování bytových potřeb. Důvodem byla skutečnost, že se dle taxativního výčtu stavebního úřadu jednalo o stavbu pro rodinnou rekreaci, nikoliv rodinný dům, který by daňový subjekt využíval k trvalému bydlení. Dle správce daně tak nebyl na dané zvýhodnění nárok.\ndvolací finanční ředitelství v daném sporu následně argumentovalo tím, že sám zákonodárce při poslední novelizaci z roku 1998 vyslovil záměr umožnit toto daňové zvýhodnění u nemovitostí, které jsou k trvalému bydlení přímo typově určeny. Za důležité tak považuje, zda posuzovaná nemovitost spadá do taxativního výčtu či nikoliv.\nKrajský soud však upozornil, že je správce daně povinen zjistit skutečný stav věci. Daňový poplatník totiž předmětnou nemovitost financoval hypotečním úvěrem poskytnutým na řešení jeho bytových potřeb, má zde hlášený trvalý pobyt a žádnou jinou nemovitost nevlastní. Odvolací finanční ředitelství, v reakci na rozhodnutí krajského soudu, podalo kasační stížnost k Nejvyššímu správnímu soudu. Ten ale stížnost zamítl a přiklonil se ke stanovisku krajského soudu. Zároveň nabídl argumentaci, ze které plyne důležitost posouzení účelu právní úpravy tohoto daňového zvýhodnění. Kvůli právu na přiměřenou životní úroveň má stát uloženo přijímat přiměřená opatření k jeho zajištění. Odčitatelnost úroků je tak součástí této snahy, neboť ušetřené prostředky při snížení daně je možné použít na další zajištění bydlení. Zákon zároveň striktně neukládá, jakým způsobem má být účelovost daňového zvýhodnění prokázána. I když je na samotném poplatníkovi, aby svá tvrzení prokázal, správce daně by měl posoudit všechny skutečnosti a nevycházet pouze z údajů v katastru nemovitostí.\nVÍCE: Rozsudek Nejvyššího správního soudu ze dne 16. 2. 2021, sp. zn. 1 Afs 453/2020 – 27, dostupné na www.nssoud.cz.\nNejvyšší správní soud zopakoval své stanovisko k sankčním úrokům za neoprávněnou exekuci Nejvyšší správní soud potvrdil koncem ledna počátek lhůty, odkdy je možné požadovat úrok při neoprávněném jednání správce daně jako náhradu za neoprávněně vedené exekuční řízení.\naňový subjekt byl vystaven zajišťovacímu příkazu, který se posléze stal exekučním titulem na prodej jeho movitých věcí. Příkaz byl ale rozhodnutím Nejvyššího správního soudu zrušen pro nezákonnost. Následný spor nastal v okamžiku odlišného názoru správce daně a dotčeného podnikatele na počátek období, za které by měl správce daně uhradit sankční úrok za své neoprávněné jednání a daňový subjekt tak odškodnit. Daňový řád v případě neoprávněné exekuce ukládá dvojnásobek obvyklého úroku jako sankci za citelnější zásah do vlastnických práv daňových subjektů. Odvolací finanční ředitelství tento nárok nerozporuje, ovšem uvedlo,\nže tento úrok nelze přiznat za dobu, kdy nedošlo k samotnému zpeněžení majetku správcem daně a kdy byl pouze zadržován. S tímto názorem se ztotožnil i krajský soud. Mezi zahájením exekuce a samotným zpeněžením majetku došlo k významné prodlevě, a tak rozdíl v konečné částce úroků byl v tomto případě značný. Nejvyšší správní soud se v tomto případě zastal podnikatele a upozornil na své předchozí rozsudky, které se týkaly shodného problému. Podle něj je zcela jasný jazykový výklad daňového řádu, který říká, že zvýšený úrok náleží daňovému subjektu za dobu neoprávněně vedeného exekučního řízení, tedy přirozeně od jeho zahájení nezávisle na okamžiku, kdy daňová správa obdrží peníze za zpeněžený majetek. Své stanovisko odůvodňuje tím, že „...z ekonomického hlediska jsou finanční prostředky jen likvidnější formou majetku (…) a nedávalo by smysl, aby zákonodárce bez zjevného racionálního důvodu zamýšlel poskytnout ochranu jen jedné formě aktiv“. VÍCE: Rozsudek Nejvyššího správního soudu ze dne 22. 1. 2021, sp. zn. 5 Afs 9/2020 – 34, dostupné na www.nssoud.cz.\nZástavní právo lze zřídit jen k pravomocně stanovené dani Odvolací finanční ředitelství a Městský soud v Praze se zabývaly případem, kdy bylo daňovému subjektu zřízeno zástavní právo k obchodnímu podílu za účelem zajištění doměřené daně z příjmů.\naňový subjekt se bránil faktem, že podal v souladu se zákonem včasné odvolání a dodatečný platební výměr tak nenabyl právní moci, daň nebyla splatná a není tedy možné zástavní právo zřídit. Zmíněné orgány však namítaly, že předpokladem je pouze existence neuhrazené daně bez ohledu na to, jestli byla daň splatná či nikoliv, protože v opačném případě by zástavní právo neplnilo zajišťovací funkci. Nejvyšší správní soud předmětný spor ukončil s tím, že se Odvolací finanční ředitelství i městský soud nadbytečně soustředily na následnou splatnost daně, přestože hlavní problém spočívá v samotném nepravomocném stanovení\ndaně. Zajišťovací řízení včetně zřízení zástavního práva lze použít pouze v případě daňové pohledávky pravomocně stanovené ve vyměřovacím řízení. Protože daňový poplatník využil opravného prostředku a platební výměr nenabyl právní moci, zástavní právo nemělo být použito.\nVÍCE: Rozsudek Nejvyššího správního soudu ze dne 17. 2. 2021, sp. zn. 6 Afs 214/2020 – 54, dostupné na www.nssoud.cz.\nNáhrady výdajů za cesty ze zahraničí do práce v tuzemsku nejsou v určitých případech zdanitelným příjmem zaměstnance Nejvyšší správní soud řešil otázku, zda je náhrada cestovních výdajů za dopravu z místa bydliště do místa výkonu práce zdanitelným příjmem zaměstnance podle zákona o dani z příjmů. Řešil také, zda je relevantní fakt, že se místo bydliště zaměstnanců nenacházelo v tuzemsku, ale v zahraničí.\naměstnavateli, potažmo jeho zaměstnancům byla doměřena daň z příjmů ze závislé činnosti z důvodu neuznání náhrad výdajů za použití soukromých vozidel při cestě z jejich bydliště do místa výkonu práce a zpět. Tyto cesty nebyly uskutečňovány jen v rámci tuzemska, ale u některých i dojížděním ze zahraničí. Zaměstnavatel při vyplácení této výhody vycházel ze svého vnitřního předpisu a dle svých slov tak řešil nedostatek pracovních míst ve svém okolí. Z těchto příjmů neodvedl zálohy na daň z příjmů a považoval je za příjmy osvobozené.\nOdvolací finanční ředitelství s ním nesouhlasilo a uvedlo, že osvobození náhrad výdajů při přijetí do zaměstnání se jich týká pouze tehdy, pokud jsou poskytovány tzv. veřejnými zaměstnavateli, a nesmí se jednat o běžné zaměstnavatele v podnikatelské sféře. Nejednalo se ani o institut cestovních náhrad ve smyslu § 166 zákoníku práce, neboť tyto náhrady při zahraniční cestě nejsou připuštěny při dojíždění z místa bydliště do zaměstnání. Dle OFŘ tak jde o zdanitelný příjem zaměstnance, a navíc náhrady, které se týkají zahraničních cest, nelze uznat ani jako daňový výdaj na straně zaměstnavatele. Soudy tuto argumentaci odmítly. Podle Nejvyššího správního soudu je institut náhrad při přijetí do pracovního poměru využitelný i pro podnikatelskou sféru zaměstnavatelů a nebude se jednat o zdanitelný příjem zaměstnance do výše ohraničené zákonem. Protože jde o cestovní náhrady ve smyslu § 152 odst. 1 písm. f) zákoníku práce, tedy náhrady výdajů související s přijetím do zaměstnání, jedná se zároveň o daňově uznatelný náklad pro zaměstnavatele. Závěrem poukázal na fakt, že z uvedené právní úpravy nevyplývá žádné omezení pro cesty ze zahraničí.\nVÍCE: Rozsudek Nejvyššího správního soudu ze dne 26. 1. 2021, sp. zn. 2 Afs 413/2018 – 34, dostupné na www.nssoud.cz.\nČesko a digitalizace daní pohledem Michala Tuláčka V minulém vydání e-Bulletinu Komory daňových poradců jsme přinesli v rámci ankety několik pohledů na téma elektronizace správy daní v Česku. Tématem bylo, zda se daří v této oblasti Česku postupovat úspěšně a zda máme ještě v této oblasti rezervy. Michal Tuláček Vedoucí oddělení obecné daňové legislativy Ministerstva financí ČR\no ankety na téma elektronizace správy daní se zapojil také Michal Tuláček z Ministerstva financí ČR. Jeho příspěvek jsme vzhledem k redakční uzávěrce do předchozího vydání zařadit nestihli, a tak jej přinášíme v plném znění nyní: Elektronizace správy daní je v České republice na velmi pokročilé úrovni, neboť daňový subjekt může standardně vyřešit většinu svých daňových povinností na dálku, aniž by při tom musel navštívit finanční úřad. Takto je možné řešit většinu věcí od registračního řízení až po placení daní. Navíc se okruh agend, kterých se elektronizace dotýká, stále rozšiřuje. Zákonný rámec správy daní je přitom nastaven tak, že byť elektronizaci nevynucuje, podporuje její zavádění. S ohledem na různou technickou vybavenost správců daní, poplatků a dalších peněžitých plnění totiž v tuto chvíli nelze předepisovat stejnou míru elektronizace. Pokud ale mají zájem některé agendy takto modernizovat, i kdyby mělo jít třeba jen o platbu kartou, pak pro to naleznou v současných daňových zákonech oporu. Finanční správa ČR má v provozu daňový portál EPO, pomocí kterého může daňový subjekt již léta činit daňová podání či získávat informace o svých daňových povinnostech prostřednictvím daňové informační schránky. Ta je sice v tuto chvíli již poměrně zastaralá, ale blíží se spuštění její vylepšené podoby. Určité rezervy má veřejná správa také ve vzájemném sdílení a využívání informací, protože by ideálně měl platit princip „obíhají data, ne lidé“. A my stále máme agendy,\nI když elektronizace správy daní ještě není dokončena a v této oblasti je stále co zlepšovat, tak se jí v Česku opravdu daří .\nu kterých stát informací disponuje, ale přesto je musí daňový subjekt uvést znovu. Pomoci v tomto ohledu má funkcionalita předvyplňování daňových přiznání, kterou už modernizovaná daňová informační schránka bude umět. Daňovým subjektům to zcela zásadně usnadní plnění jejich daňových povinností. Celkově je možné říci, že i když elektronizace správy daní ještě není dokončena a v této oblasti je stále co zlepšovat, tak se jí v Česku opravdu daří a úspěšně postupuje směrem ke snižování zátěže pro daňové subjekty a ke zvyšování efektivity na straně správce daně.\nSledujte Twitter Komory daňových poradců ČR\nAktuálně z účetnictví Novela ZOK přináší novinky i do účetnictví Zákon o obchodních korporacích se nově věnuje i rozdělení fondů mimo účetní jednotku, a to za podmínky, že nejsou vázány pro jiné účely. Do 31. 12. 2020 se výslovně věnoval pouze rozdělení zisku. Zisk i jiné vlastní zdroje lze rozdělit do konce účetního období, které následuje po období, za které byla sestavena účetní závěrka. Splatné jsou poté do 3 měsíců od rozhodnutí valné hromady, pokud tomu nebrání společenská smlouva nebo zákon. Nově se také rozšiřuje použití bilančního testu předcházejícího rozdělení zisku i na družstva. Pokud nebude test dodržen, rozhodnutí valné hromady nebude mít právní účinky. Také použití testu vlastního kapitálu nově dopadá nejen na akciové společnosti, ale týká se všech kapitálových společností a družstev. Není tak možné rozdělit zisk a další vlastní zdroje v momentě, kdy vlastní kapitál klesne pod výši základního kapitálu zvýšeného o fondy, které nelze rozdělit. Úprava se týká i záloh na podíl na zisku. Ty je potřeba vrátit do tří měsíců od schválení řádné nebo mimořádné závěrky, pokud by jejich částka přesahovala celkový podíl na zisku.\nProgram Antivirus je prodloužen do konce dubna s novou podmínkou Podle tiskové zprávy Ministerstva práce a sociálních věcí ČR je program na podporu pracovních míst prodloužen do 30. 4. 2021. Příspěvek je možné nově poskytnout pouze za ty zaměstnance, kteří byli ke dni podání měsíčního vyúčtování vyplacených náhrad v pracovním poměru alespoň tři měsíce. To by mělo zabránit vzniku pracovních míst pouze za účelem vylákání výhody. Dojde také ke zvýšení limitu čerpání státních podpor jedním zaměstnavatelem až na 46 521 000 korun. Dle ministerstva se tak příspěvek v režimu Antivirus Plus dotkne širšího okruhu zaměstnanců a bude poskytnut po delší dobu. Momentálně je možné vybírat z režimů Antivirus A, určeného pro podniky s nuceným omezením provozu, A+ pro ty, které byly zcela uzavřeny, a režimu B kompenzujícího mzdy v podnicích, na které současná opatření dopadla nepřímo.\nZákoník práce výrazně zvýšil odškodnění za úmrtí zaměstnance při pracovním úrazu Jednorázové odškodnění pozůstalých v případech, kdy zaměstnanec z důvodu pracovního úrazu nebo nemoci z povolání zemře, prošlo výraznou proměnou. Nově nebude tato náhrada vázána na zletilost dětí zemřelého a bude tedy vyplacena i těm, které nemají status nezaopatřeného dítěte. Zároveň dochází k rozšíření okruhu oprávněných osob i na další osoby v poměru rodinném nebo obdobném, které smrt zaměstnance pociťují jako vlastní újmu. Vláda také celkovou částku náhrady zvýšila z minimální částky 240 000 korun na dvacetinásobek průměrné mzdy. Dojde tak k téměř trojnásobnému nárůstu. Také náhrada nákladů spojených s pohřbem značně narostla z 20 000 korun na jedenapůlnásobek průměrné mzdy. U obou náhrad se jedná o minimální limit a v některých případech může toto minimum zvýšit soud svým rozhodnutím.\nNÚR k zákaznickým věrnostním programům V loňském roce se Národní účetní rada věnovala otázce, zda je možné při účtování nároku na věrnostní kredity zákazníkům využít tzv. výnosové řešení. Věrnostními kredity se zde rozumí nejrůznější nároky na budoucí odměny, například ve formě slevových kuponů nebo věrnostních bodů. Srovnává tři základní postupy účtování. Prvním je průběžné účtování, ve kterém účetní jednotka promítne nárok na věrnostní kredity do výsledku hospodaření vždy v momentě, kdy zákazník využije své kredity na produkty zdarma nebo se slevou. Toto řešení však není dle NÚR akceptovatelné, neboť nenaplňuje požadavek věcné a časové souvislosti. Dalším uváděným postupem je nákladové řešení. V něm se nárok do výsledku hospodaření promítne v okamžiku, kdy bylo zákazníkovi uděleno právo na výhodu, a to zaúčtováním závazku, obvykle formou rezervy, souvztažně s provozními náklady v očekávané výši. Toto řešení je akceptovatelné a odpovídá účetním postupům. Třetí, již v úvodu zmíněné výnosové řešení inspirované IFRS nebylo doposud v rámci českého účetnictví detailně řešeno. Z toho důvodu NÚR v rámci interpretace I-41 vydala stanovisko, ve kterém tento postup označila za akceptovatelný, a to proto, že splňuje požadavek věcné a časové souvislosti, neboť odkládá uznání výnosů vztahujících se k čerpání odměn až do období, v němž k němu skutečně došlo. Zároveň splňuje zásadu opatrnosti, protože nedochází k předčasnému vykázání části zisku, ke kterému dojde až v budoucnu. Pro výnosové řešení je vhodný účet Výnosy příštích období. Výnos však nelze odložit například prostřednictvím rezerv. Zdroje: ZOK, www.mpsv.cz, www.nur.cz moje.kdpcr.cz\nDaňové hvězdy roku 2020 Letošní ročník soutěže Daňař & daňová firma zná své výherce. Jsou mezi nimi zástupci soukromého i veřejného sektoru, kteří obdrželi ceny v celkem jedenácti kategoriích. Osobnostmi roku se stali Ivana Pilařová a Jiří Fojtík.\noutěž Daňař & daňová firma roku existuje již od roku 2010. Má za cíl vybrat nejlepší daňové specialisty, daňové osobnosti a zvolit nejvstřícnější pracoviště finančních úřadů. Hledá také osobnosti z daňové sféry, které svým působením dokázaly něčím pozitivním přispět v tomto odvětví. Takovým expertem se za komerční daňovou sféru stala Ivana Pilařová ze společnosti O. & K. Audit Pilařová. Za státní daňovou sféru ocenění získal Jiří Fojtík, ředitel sekce metodiky a výkonu daní Generálního finančního ředitelství. Velký úspěch slavili v letošním ročníku experti z BDO. Kromě výhry v kategorii ETL Největší poradenská firma roku 2020 mimo velkou čtyřku podle počtu zaměstnanců si cenu odnesli také Igor Pantůček jako daňař roku v kategorii Daň z přidané hodnoty a Vít Křivánek v kategorii Daňové naděje. Ta je určena osobnostem, které se narodily mezi roky 1986 a 1998 včetně a navzdory časově omezeným pracovním zkušenostem udivují již nabytými znalostmi. Za Vítem se na pomyslném stupni vítězů v této kategorii umístily Barbora Čapská z Finančního úřadu pro Pardubický kraj a Klára Vandasová z RSM. Sledovanou kategorií je každoročně také Nejvstřícnější pracoviště finančního úřadu, co se týká přístupu k poplatníkům. Na základě hlasování vybrala porota top 3 nejvstřícnější pracoviště (viz přehled oceněných). Nominovány byly ale také další úřady, konkrétně Finanční úřad pro hlavní město Prahu (územní pracoviště pro Prahu 1 a 4), Finanční úřad Moravskoslezský kraj (územní pracoviště v Ostravě), Finanční úřad Jihomoravský kraj (územní pracoviště ve Vyškově, Znojmě a územní pracoviště Brno III) nebo Finanční úřad pro Kraj Vysočina (územní pracoviště v Jihlavě). V porotě letošního ocenění zasedli kromě jejího předsedy Roberta Jurky, zakladatele soutěže z ETL Global Praha, také Matěj Nešleha z Prezidia Komory daňových poradců ČR nebo soudce Nejvyššího správního soudu Karel Šimka.\nVÝSLEDKY Daňová osobnost roku Osobnost z daňové sféry, která svým působením dokázala něčím pozitivním přispět v tomto odvětví. Hlasuje se samostatně pro osobnost z komerční nebo státní daňové sféry. Ivana Pilařová\nOsobnost toku za komerční daňovou sféru 1. Ivana Pilařová, O. & K. Audit Pilařová, s.r.o. 2. Pěva Čouková, Účetní Portál a.s. 3. Petra Nováková, Nováková + Partners, advokátní kancelář 4. Jan Molín, VŠE\nOsobnost roku za státní daňovou sféru 1. Jiří Fojtík, Generální finanční ředitelství, ředitel sekce metodiky a výkonu daní 2. Barbara Pořízková, Nejvyšší správní soud 3. Karel Šimka, Nejvyšší správní soud 4. Václav Zíka, Ministerstvo financí České republiky\nETL Největší poradenská ﬁrma roku 2020 mimo velkou čtyřku Podle obratu 1. Grant Thornton Czech Republic a.s. – 620 milionu korun 2. BDO (skupina BDO v České republice) – 572,5 milionů korun 3. Rodl & Partner Tax k. s. – 517,3 milionu korun 4. Skupina RSM v České republice – 361,9 milionu korun 5. Mazars s.r.o. – 338,52 milionu korun 6. TPA (skupina firem v čele s TPA Tax spol.s r.o.) – 302 milionů korun 7. Accace s.r.o. – 251,3 milionu korun 8. Skupina KODAP-ETL – 209,3 milionu korun 9. HLB PROXY (PROXY, a.s. + PROXY-AUDIT spol.s r.o.) – 127 milionu korun 10. UOL a. s. (skupina UOL Účetnictví) – 82,3 milionu korun 11. V4 Group (skupina firem) – 67,6 milionu korun\nPodle počtu zaměstnanců 1. BDO (skupina BDO v České republice) – 452 zaměstnanců 2. Grand Thornton Czech Republic a.s. – 390 zaměstnanců 3. Rodl & Partner Tax k. s. – 312 zaměstnanců 4. Accace s.r.o. – 253 zaměstnanců 5. Skupina RSM v České republice – 244 zaměstnanců 6. TPA (skupina firem v čele s TPA Tax spol.s r.o.) – 225 zaměstnanců 7. Mazars s.r.o. – 201 zaměstnanců 8. Skupina KODAP-ETL – 190 zaměstnanců 9. UOL a. s. (skupina UOL Účetnictví) – 119 zaměstnanců 10. HLB PROXY (PROXY, a.s. + PROXY-AUDIT spol.s r.o.) – 78 zaměstnanců 11. V4 Group (skupina firem) – 59 zaměstnanců\nNejžádanější zaměstnavatel v daních 1. RSM CZ, a.s. 2. TPA Tax s.r.o. 3. Deloitte Advisory s.r.o. 4. BDO Czech Republic s.r.o. 5. ASB Czech republic, s.r.o. 6. Grand Thornton Tax & Accounting s.r.o. Grant Thornton Czech Republic a.s.\nDaňař roku Daň z přidané hodnoty 1. Igor Pantůček, BDO Czech Republic s.r.o. 2. Pavel Běhounek, daňový poradce 3. Ondřej Babuněk, Ph.D., Generální finanční ředitelství, sekce metodiky a výkonu daní, referent odd. daně z přidané hodnoty 4. Jiří Pšenčík, Ph.D., FÚ pro Jihočeský kraj, ředitel kontrolního odboru Daň z příjmů 1. Pěva Čouková, Účetní Portál a.s. 2. Jiří Nesrovnal, daňový poradce, N-Consult, s.r.o. 3. Eva Nedorostková, Generální finanční ředitelství, sekce metodiky a výkonu daní, referentka odd. daně z příjmů právnických osob 4. Lenka Nováková, KPMG Česká republika, s.r.o. 5. Edita Ševcovicová, Grant Thornton ČR Správa daní 1. Alena Wágner Dugová, Deloitte Legal s.r.o., advokátní kancelář 2. Petra Nováková, Nováková + Partners, advokátní kancelář 3. Barbara Pořízková, Nejvyšší správní soud ČR 4. David Žákovec, Generální finanční ředitelství, sekce metodiky a výkonu daní, referent odd. metodiky daňového procesu moje.kdpcr.cz\nRSM CZ, a.s.\nDalší kategorie Top 3 nejvstřícnější pracoviště ﬁnančního úřadu 1. Finanční úřad pro Jihomoravský kraj, územní pracoviště Brno I (na fotografii je Petr Svoboda) 2. Finanční úřad pro Jihomoravský kraj, územní pracoviště Brno-venkov 3. Finanční úřad pro Jihočeský kraj, územní pracoviště v Českých Budějovicích\nDaňové naděje 1. Vít Křivánek, BDO Legal s. r. o, advokátní kancelář 2. Barbora Čapská, FÚ pro Pardubický kraj, referent a právník ÚzP v Pardubicích 3. Klára Vandasová, RSM CZ a.s.,Tax Senior Consultant 4. Tereza Gazdíková, Deloitte Advisory s.r.o. 5. Ludvík Kostelanský, Generální finanční ředitelství, sekce právní, vedoucí daňově-právního odd. a náhrad škod 6. Zuzana Studničková, ASB Czech Republic, s.r.o. 7. Martin Černý, Deloitte Legal s.r.o., advokátní kancelář\nPetr Svoboda (Finanční úřad pro Jihomoravský kraj)\nNejlepší lektor daňové problematiky 2020 1. Ivana Pilařová, O. & K. Audit Pilařová, s.r.o. 2. Ondřej Opršal, FÚ pro Jihomoravský kraj, odbor metodiky a výkonu daní, odd. daňového procesu I 3. Pěva Čouková, Účetní Portál a.s. 4. Jiří Klíma, daňový poradce\nZapojte se do obsahu nového e-Bulletinu! Oﬁciální ﬁciální elektronick /Oﬁ ý měsíčník Komory daňových\nChcete se aktivně podílet na přípravě našeho měsíčníku? Máte připomínky a postřehy k obsahu?\nPište na ebulletin@impax.cz\n/Ke stažení na ww\ne-Bulletin Komory h daňovýc ČR poradců NÍ: Trestní\nvé právo daňo\nroku i nového\n/TÉMA VYDÁ vé daňové události minulého isejících se sportem b přímo souv /ANKETA: Klíčo bození služe ální daně RA: Osvo /JUDIKATU ÍJMŮ: Výhody a nevýhody pauš /DANĚ Z PŘ\n/Ke stažení na https://moje.kdpcr.cz\ne-B - ulletin\nKo K omory da d aňových po p oradců ČR\nROZHO OZ /RO ZHOV VOR: OR: M Ministryně ﬁnancí Alena Schillerová ÉM /TTÉMA MA V VYDÁNÍ YDÁN ÁNÍ:: Daňový balíček 2021 ROZHO OZ /ROZ ZH HOV HO VOR: OR: Vrchní Vrc státní zástupkyně v Praze Lenka Bradáčo SPRÁVA PRÁ /SP ÁVA DA vá DANÍ DANÍ: Í: N Novinky v oblast i transfer pricingu\ní na http\nKom daňoory pora vých dců ČR\n/ROOZZHHHO OR:: /TÉMA OOVVOR Soud ce /AKTUUÁ VVYYDDÁÁNNNÍÍ:: Daňa NNejvyššího sp ÁLN ř a rávníh LN a daň NĚ Ě:: Do o so /MAJEETÁL ová pad udu ﬁrm no\nT TK a roku Karel KO vely OVÉ OV AML Šimka D DA ANĚ záko : 1. led na na en a p prax řeměn i daňo y, vk vých lad či porad koup ců ě ob chod ního závo du\nVyužijte možnosti doplnit si svoji odbornou e-Bulletin Komory daňových poradců ČR / 3/2021 pro daňové\nknihovnu za zvýhodněné ceny Téma Nakupujte v e-shopu KDP ČR.\nCestovní náhrady ve školách a dalších příspěvkových organizacích v otázkách a odpovědích včetně otázek a odpovědí\nmoje.kdpcr.cz moje mo j .k je .kdp pcr.cz .c cz\nAbeceda personalisty 2021 zásadní změny v ZP, GDPR, zaměstnanecké benefi-ty, zaměstnávání úředníků v územní veřejné sprá-vě a státní správě a zaměstnanců PO\nzvýhodněná cena pro DP 314 Kč běžná cena 349 Kč zvýhodněná cena pro DP 297 Kč běžná cena 330 Kč\nzvýhodněná cena pro DP 890 Kč běžná cena 989 Kč DPH 2021 – zákon s přehledy 168 přehledů s paragrafy zákona, nově také problematika prodeje na dálku\nZcela legální daňové triky 2021 optimální zdanění příjmů fyzických osob v intencích zákona o daních z příjmů\nMajetek školské příspěvkové organizace – kontrola a hospodaření členění majetku, financování, nakládání s ním včetně TZ a oprav, změny rozpočtových pravidel a vyhlášky o FKSP zvýhodněná cena pro DP 359 Kč běžná cena 399 Kč\nzvýhodněná cena pro DP 243 Kč běžná cena 270 Kč\nDaňové a nedaňové náklady 2021 heslovitá koncepce podle jednotlivých dílčích okruhů, obsahuje většinu důležitých oblastí, se kterými se mohou poplatníci setkat\nZákoník práce s komentářem k 1. 1. 2021 změna koncepce dovolené, institut sdíleného pracovního místa, náhrada škody a nemajetkové újmy při úrazech\nzvýhodněná cena pro DP 260 Kč běžná cena 289 Kč\nzvýhodněná cena pro DP 305 Kč běžná cena 339 Kč\nZdanění mezd, platů a ostatních příjmů ze závislé činnosti v roce 2021. nový výpočet základu daně pro výpočet zálohy na daň a daně u zaměstnanců, „stravenkový paušál“\nzvýhodněná cena pro DP 539 Kč běžná cena 599 Kč\nzvýhodněná cena pro DP 359 Kč běžná cena 399 Kč\nÚčtová osnova, České účetní standar-dy, postupy účtování pro podnikatele 2021 komentář k novinkám posledních let, praktické příklady, účetními souvztažnosti a přehledné\n* zvýhodněné ceny jsou podmíněny přihlášením do profilu daňového poradce kontakt: publikace@kdpcr.cz, tel. 542 422 318 21\nAnketa: České daně pohledem daňařů roku Redakce e-Bulletinu Komory daňových poradců oslovila výherce a finalisty soutěže Daňař & daňová firma roku s dvěma anketními otázkami týkajícími se daňových předpisů. Které považují za nadbytečné? A které naopak našemu právu chybí? Který daňový předpis podle vás českému právnímu řádu chybí a proč? Podle mého názoru chybí v daňových předpisech obecná možnost požádat správce daně o závazné posouzení. Již při studiu právnické fakulty jsem si kladla otázku, proč nemá daňový subjekt, který chce mít právní jistotu, že jeho výklad je správný, možnost zeptat se Finanční správy na danou nejasnost a obdržet závazný výklad. Tuto stejnou otázku si kladu i v současné době. Sice tento institut u několika málo daňových otázek existuje (jako například výše sazby u daně z přidané hodnoty), ale je to naprosté minimum potenciálně nejasných oblastí. Nejednoznačnost výkladu daňových předpisů si člověk uvědomí zejména při hlubším a detailním zabývání se danou problematikou, kdy často dojde k závěru „Vím, že nic nevím“. Proto bych uvítala, kdyby byl český právní řád obohacen v daňové oblasti o rozšíření institutu závazného posouzení na co nejvíce oblastí. Vhodné by také bylo snížení správního poplatku, který činí 10 tisíc korun, protože pro menší podnikatele je takováto částka materiálním výdajem. Alena Wágner Dugová Který předpis byste naopak z českého práva nejraději vypustila a proč? Pokud by mělo jít o vypuštění určitých ustanovení v daňových předpisech, tak kandidátů by byla celá řada. Ale co mě opravdu někdy frustruje, jsou pokuty udělované v souvislosti s kontrolními hlášeními. Kdybych tedy mohla škrtnout určitou pasáž, tak mě jako první napadne § 101h zákona o DPH, tedy následky za porušení povinnosti související s kontrolním hlášením. Podle statistik Finanční správy ČR bylo v roce 2019 uděleno téměř 64 tisíc pokut podle tohoto ustanovení. Kupříkladu pokuta ve výši 50 tisíc korun v situaci, kdy plátce ani na výzvu s pětidenní lhůtou na splnění povinnosti nepodá kontrolní hlášení, je opravdu síla, pokud jde o fungujícího plátce, který plní své povinnosti obvyklým způsobem. Plátce přitom může mít pro takové porušení řadu osobních, zdravotních, pracovních či jakýchkoliv jiných důvodu. Existuje sice možnost promíjení těchto pokut, ale prominutí takové sankce není automatické. Pro úspěšné prominutí je nezbytné, aby plátce splnil řadu podmínek. Dále plátce musí vynaložit energii a peněžní prostředky na přípravu žádosti a tuto žádost podat ve lhůtě. No a nakonec pak musí plátce na rozhodnutí o prominutí poměrně dlouhou dobu čekat v nejistotě a modlit se za pozitivní výsledek. Daňová poradkyně, Deloitte Legal\nKterý daňový předpis podle vás českému právnímu řádu chybí a proč? Chybí mi rozdělení zákona o daních z příjmů samostatně na část pro fyzické osoby a část pro právnické osoby. Vím, že bych se měl spíš vyjadřovat k zákonu o dani z přidané hodnoty, ale ten je pro mne většinou strukturován srozumitelně. Od základních principů po specializovaná ustanovení (uvedený názor mnoho kolegů a kolegyň nesdílí, ale to je život). Naopak zákon o daních z příjmů je pro mne komplikovaný a v mnoha případech se mi v něm špatně hledá. Překrývají se v něm různá ustanovení pro fyzické a právnické osoby. Musím říct, že si rád vzpomenu na historický zákon o dani z příjmů obyvatelstva a zákon o důchodové dani.\nKterý předpis byste naopak z českého práva nejraději vypustil a proč? Z předchozí odpovědi je to jasné – zákon o daních z příjmů tak, jak je koncipován v současném znění.\nPartner daňového poradenství, BDO Czech Republic\nKterý daňový předpis podle vás českému právnímu řádu chybí a proč? Myslím, že předpisů máme více než dost. Jen málokterý je však stabilní a poměrně srozumitelný jako například zákon o dani silniční, kde se během dlouhé doby v podstatě změnila jen sazba daně. Pokud by takových předpisů bylo více, ušetřilo by to jednak spoustu práce, jednak by to přineslo právní jistotu. Který předpis byste naopak z českého práva nejraději vypustil a proč? Z daňových předpisů má každý svoje místo a opodstatnění. Nicméně například náklady na správu daně z nemovitých věcí, ať už ze strany správců daně, tak i poplatníků daně jsou neúměrně vysoké s výběrem této daně, a tak by adeptem na vypuštění mohla být z tohoto úhlu pohledu daň z nemovitých věcí. Jinak bych však složité, nejednoznačné a neustále se měnící předpisy nahradil Pavel Běhounek předpisy jednoduchými, které se nebudou měnit a jsou jednoznačné. Jako příklad lze uvést zákoDaňový poradce ny o kompenzačním bonusu – bonus jaro 2020 byl sice nespravedlivý, ale v základu jednoduchý. Bonus podzim 2020 se pak vydal cestou „spravedlnosti“, což vedlo k tomu, že na něj mnoho osob nedosáhlo (ač by logicky mělo) a srovnatelné případy byly správci daně vykládány různě. Tak snad třetí zákon upravující bonus 2021 bude povedenější.\nJaroslav Sůsa Senior manažer daňového oddělení, RSM\nKterý daňový předpis podle vás českému právnímu řádu chybí a proč? V českém právním řádu podle mého názoru, stejně jako názoru kolegů z RSM, chybí nástroj, který by umožnil flexibilně reagovat na současnou pandemickou situaci v oblasti daní. Jde zejména o možnost prodloužit termíny pro podání daňových přiznání. Zažili jsme to v loňském roce, kdy termín pro podání přiznání k dani z příjmů právnických osob za rok 2019 nebyl prodloužen, ale v případě pozdního podání a pozdního zaplacení daně byly po určitou dobu prominuty související sankce. Pokud někdo této možnosti využil, tak přestože mu byly úroky z prodlení a pokuta za opožděné tvrzení daně prominuty, přiznání bylo podle zákona podáno pozdě, stejně tak byla pozdě zaplacena i daň. To mohlo znamenat pro poplatníky problém třeba v případě žádosti o vydání bezdlužnosti nebo při žádostech o promíjení jiných sankcí. Z hmotněprávních věcí by si zasloužila pozornost například i lepší úprava tzv. home officů, a to zejména možnosti paušalizace náhrady za topení, osvětlení, vodné a stočné, elektrickou energii, náklady za internet a podobně, kterou navrhovala ve svých dotazech adresovaných Ministerstvu financí ČR již v dubnu minulého roku KDP ČR, takže tato úprava již mohla být zahrnuta do daňového balíčku. Přitom stačilo jen v § 6 odst. 8 ZDP nahradit písmeno d) písmenem e) a bylo by to!\nKterý předpis byste naopak z českého práva nejraději vypustil a proč? Nejde ani tak o konkrétní daňový předpis, ale o konkrétní ustanovení, která v praxi způsobují daňovým subjektům opakovaně potíže. Konkrétně bych jmenoval některé oznamovací povinnosti obsažené v zákoně o daních z příjmů. Například rozšířená oznamovací povinnost o příjmech plynoucích do zahraničí účinná od 1. 4. 2019 podle § 38 da, která zavedla i hlášení příjmů osvobozených anebo o nichž mezinárodní smlouvy stanoví, že nepodléhají dani, a svojí šíří tak dopadá dle mého názoru nedomyšleně i na spoustu služeb, které až na určité výjimky (jako např. technické poplatky ve smlouvě s Indií) u smluvních států nikdy nepodléhají srážkové dani. Tak se jen dle mého názoru kupí data, která nejsou zatím smysluplně dále využita, kromě informací o dividendách, licencích a úrocích plynoucích do zahraničí, kvůli kterým to smysl dávalo. Novela č. 609/2020 Sb. účinná od 1. 1. 2021 sice systém zjednodušila, když u příjmů nepodléhajících dani zvýšila hranici na 300 tis. měsíčně a vykazování jednou ročně, ale stále to u větších firem představuje zejména u služeb velkou administrativu. S klienty pak řešíme dotazy typu, kolik například z implementační služby nového ERP systému, které prováděli zahraniční konzultanti pro českou firmu, bylo poskytnuto z území ČR, aby se v oznámení vykázalo, a kolik z území v zahraničí, kdy se to oznamovat již nemusí, apod. Jinou oznamovací povinností, na kterou bych chtěl i jménem kolegů poukázat, je oznámení osvobozených příjmů nad 5 milionů korun podle § 38v a s ním spojené veliké sankce od 0,1 % až 15 % z částky neoznámeného příjmu. Nic proti potírání nebo hledání daňových deliktů, ale například to, že se nemusí hlásit např. osvobozené úplatné převody nemovitostí, které proběhnou formou vkladového řízení přes český katastr nemovitostí, protože do něj má správce daně dálkový přístup, ale osvobozené převody nemovitého majetku proběhlé na základě dědického řízení nebo z bezúplatných převodů (darování) proběhlé také vkladem do úplně stejné evidence nemovitostí se již hlásit musí, nám přijde minimálně nesystémové. Pokud na to např. notář speciálně neupozorní, tak s tím zpravidla za daňovým poradcem ani klient nepřijde, protože většina z klientů ví, že dědická daň byla v roce 2013 zrušena a podle moje.kdpcr.cz\n§ 4b ZDP je takový příjem osvobozen a bezúplatné převody od příbuzného v linii přímé byly vždy osvobozeny a zůstávají osvobozeny po jejich zahrnutí pod režim ZDP i po zrušení zákona o dani dědické, darovací a z převodu nemovitostí. Málokoho, když správce daně tvrdí, že má vzdálený přístup do katastru nemovitostí, tak napadne, že vklady zapsané z dědění nebo darování nejsou ve výjimce, která se neoznamuje. Takže v této věci již bylo údajně vydáno dost celkem nemilých sankcí, pramenících jen z čirého nedorozumění a nepochopení, bez úmyslu cokoli krátit nebo nerespektovat.\nJakub Šotník Advokát a Associate Partner, Rödl & Partner\nKterý daňový předpis podle vás českému právnímu řádu chybí a proč? Obecně musím přiznat, že nejsem příznivcem zavádění nových právních předpisů v oblasti daní. Tato oblast je dle mého názoru upravena dostatečně a v praxi se nesetkávám s nedostatkem pozitivně právní regulace, spíše naopak. Nelze rovněž odhlédnout od toho, že jakékoli pokusy z poslední doby, jejichž cílem bylo rozšiřovat rozsah zdanitelných skutečností, naráží na samotnou kvalitu těchto legislativních návrhů. Jako příklad z relativně nedávné doby lze uvést takzvanou digitální daň, kde zákonodárce upřednostnil rychlost přípravy tohoto předpisu před jeho kvalitou. Pokud bych měl přesto uvést nějaký příklad, jenž by usnadnil život daňovým poplatníkům, pak bych se vydal směrem k transferovým cenám. Zde chybí ucelená úprava, včetně definice podmínek dokumentace převodních cen, za kterých musí být zpracována (například v závislosti na velikosti společnosti či objemu vnitroskupinových transakcí), a to včetně jejího rozsahu. Bez této úpravy vzniká nejistota daňových poplatníků ohledně zpracování dokumentace, která je běžně vyžadována správcem daně během daňových kontrol. Jak vidno, nejedná se přímo o absenci právního předpisu, ale spíše o dílčí nedostatky současné regulace, kdy některé oblasti nejsou dostatečně (či vůbec) upraveny zákonnými předpisy, a přesto správci daně v praxi vyžadují plnění povinností, jako by pro to měli zákonný podklad.\nKterý předpis byste naopak z českého práva nejraději vypustil a proč? V tomto směru kvituji, že se podařilo zrušit daň z nabytí nemovitých věcí, což se bezpochyby pozitivně projevilo zejména ve zmenšení administrativní zátěže na straně daňových subjektů, ale také daňové správy. Pokud se chceme bavit o zrušení dalšího daňového předpisu, pak se jedná o diskuzi nad zrušením další daně. To si myslím, že není úplně aktuální téma. Co bych však uvítal, je určité zjednodušení daní, o kterém se rovněž hovoří, ale k významným změnám zatím nedochází. Daňové předpisy a jejich výklad jsou pro běžného poplatníka stále komplikované, přičemž riziko a zodpovědnost plynoucí ze zákonodárcem připravených předpisů dopadá na poplatníky. To – jak všichni víme – není s ohledem na složitost a nepřehlednost daňových předpisů ideální, obzvláště za stavu, kdy se správnost výkladu těchto pravidel dozvídáme s několikaletým zpožděním na základě soudní judikatury.\nKterý daňový předpis podle vás českému právnímu řádu chybí a proč? U této otázky si vzpomínám na klienty, kteří přišli s dotazem, co mají dělat, aby podnikali „správně“. Tedy aby jim stát nemohl za pár let říct, že se třeba účastnili na podvodu, že něco podstatného zanedbali. Moje odpověď je vždy stejná: nepodnikejte. Vím, že je to ze sekce „naivních myšlenek“, ale bylo by fajn mít nějaký minimální standard toho, co má podnikatel dělat, jaká opatření zavést. Mám na mysli jasně daný, a tudíž předvídatelný standard, nikoliv takový, v rámci kterého je nutno selektovat z jednotlivých (často ne zcela souladných) rozhodnutí správních soudů a pak tiše doufat, že vše bude v pořádku. Finanční správa by už po těch letech měla umět odlišit „podvodníka“ od „nešťastníka“, respektive bychom to od ní měli vyžadovat. Který předpis byste naopak z českého práva nejraději vypustila a proč? Na tuto otázku se mi chce napsat, že všechny… Holt jsem právní minimalista. Uvedu jeden příklad za všechny: sedíme s kolegou Radanem Tesařem nad poslední novelou daňového řádu. Aktuálně Advokátka, členka Legislativní rady vlády nad novelou ustanovení o námitce, ve které se říká: „v případě, kdy námitka směřuje proti rozhodnutí správce daně, je řádným opravným prostředkem proti tomuto rozhodnutí. Řádným opravným prostředkem námitka není ve vztahu k ustanovení vylučujícímu uplatnění řádného opravného prostředku“. Důvodová zpráva k tomu uvádí, že cílem zákonného textu je nevytvořit paradoxní výklad kruhem. Rozumíte tomu? A to se ani nezmiňuji například o novele příjmovky s „velice dlouhou“ legisvakanční lhůtou, a raději už vůbec o usneseních vlády a jiných předpisech souvisejících s koronavirem. Ať už je jaro! Petra Nováková\nPRÁVĚ VYŠLO obj. kód 5530\nobj. kód 5784\nobj. kód 5533\n464 stran | brožovaná\nobj. kód 5522\n1344 stran | vázaná\nobj. kód 5525\n672 stran | kroužková\nobj. kód 5518\n1152 stran | brožovaná\n552 stran | kroužková\nTyto publikace si můžete zakoupit na www.anag.cz nebo ve všech dobrých knihkupectvích po celé ČR.\nobj. kód 5519 619 Kč\nobj. kód 5514\n232 stran | brožovaná\n416 stran | kroužková\n536 stran | brožovaná\nobj. kód 5526 599 Kč\n416 stran | brožovaná\nanag@anag.cz | 585 757 411\nMožnost zpětného uplatnění daňové ztráty je ve ﬁnále Zákona roku Už podvanácté bude odborná veřejnost vybírat legislativní počin minulého roku. V anketě Zákon roku 2020 organizátoři hledají nejlepší normu, která má pozitivní dopad na podnikání v Česku. V letošním ročníku je pět nominovaných, mezi nimi také takzvaný loss carryback.\nnketu Zákon roku organizuje tradičně poradenská společnost Deloitte a její advokátní kancelář Deloitte Legal. Záštitu převzala také Komora daňových poradců ČR. V nominační radě zasedly dvě desítky autorit z různých oblastí nejen podnikání včetně Jiřího Nesrovnala, člena Prezidia Komory daňových poradců ČR, a Jaroslava Kramera, vedoucího editora e-Bulletinu Komory daňových poradců. „Je velmi pozitivní, že i rok poznamenaný pandemií covidu-19 přinesl tolik kvalitních a pro podnikatele užitečných zákonů. Zejména směrem k byznysu je to signál, že ani krize nejsou překážkou přípravy předpisů, které mohou výrazně zefektivnit a zlepšit podnikání v České republice,“ řekl k nominacím prezident Hospodářské komory ČR Vladimír Dlouhý.\nMožnost zpětného uplatnění daňové ztráty Do finálního veřejného hlasování, které probíhá na stránce zakonroku.cz až do 11. dubna, se probojovalo pět nominovaných předpisů. Daňové poradce pak v loňském roce nejvíce zaujala možnost zpětného uplatnění daňové ztráty loss carryback, tedy zákon č. 299/2020 Sb., kterým se mění některé daňové zákony v souvislosti s výskytem koronaviru SARS CoV-2, a zákon č. 159/2020 Sb., o kompenzačním bonusu v souvislosti s krizovými opatřeními v souvislosti s výskytem koronaviru SARS CoV-2, ve znění pozdějších předpisů. „Tento zákon splňuje všechny atributy, které má zákon roku mít. Jde o moderní, podnikatelsky orientované a ekonomicky logické řešení nejen současné nelehké situace, ale i jiných podobných situací typu požár, povodeň či ztráta trhu. Mohou je využít jak velcí, tak i malí podnikatelé. Jde také o kvalitní normu z hlediska legislativního. Při přípravě normy bylo vzorně komunikováno s odbornou veřejností, a i díky tomu to výrazně zjednoduší a usnadní zavedení do praxe. Z dlouhodobého hlediska je její dopad na státní\nrozpočet neutrální,“ komentoval nominaci Jiří Nesrovnal, člen Prezidia Komory daňových poradců ČR. Soudce Nejvyššího správního soudu Karel Šimka o novele řekl, že „je to liberální zákon pro mimořádnou situaci – umožňuje započíst nynější zcela pochopitelné ztráty proti dřívějším ziskům. Není to žádná dotace, nýbrž rozložení problému, který dnes leckdo má, v čase. Poskytuje podnikatelům prostor pro přežití a vzpamatování se z uzavírek“. Sám Šimka spolu se svou kolegyní Barbarou Pořízkovou tuto novinku k nominaci na Zákon roku doporučil. Novelu je podle odborné poroty třeba ocenit i z hlediska legislativního. „Při přípravě byly zohledněny připomínky z praxe. Novela se tak bude u podnikatelů lépe a jednodušeji aplikovat,“ dodal Jiří Nesrovnal. O vrácení daně zaplacené v letech 2019 a 2018 si podnikatelé mohou požádat v rámci daňového přiznání. moje.kdpcr.cz\nFinalisté ankety Zákon roku 2020 Univerzální způsob identiﬁkace v on-line prostředí (zákon o bankovní identitě) Předpis: Zákon č. 49/2020 Sb., kterým se mění zákon č. 21/1992 Sb., o bankách, ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 253/2008 Sb., o některých opatřeních proti legalizaci výnosů z trestné činnosti a financování terorismu, ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony Autor: Skupina poslanců zastoupená Barborou Kořanovou Zdůvodnění: Bankovní identita může zásadně změnit identifikaci v on-line prostředí a bezbolestně a zdarma zpřístupnit i elektronické služby státu milionům uživatelů elektronického bankovnictví.\nBezplatný přístup k technickým normám (novela zákona o technických požadavcích na výrobky) Předpis: Zákon č. 526/2020 Sb., kterým se mění zákon č. 22/1997 Sb., o technických požadavcích na výrobky a o změně a doplnění některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 90/2016 Sb., o posuzování shody stanovených výrobků při jejich dodávání na trh, ve znění pozdějších předpisů Autor: Ministerstvo průmyslu a obchodu Zdůvodnění: Přístup k závazným technickým normám je nově zadarmo. Je tak narovnán pokřivený (a ústavně nekonformní) stav, kdy bylo nutno platit za přístup k normám, na které odkazují právní předpisy a jsou všeobecně závazné.\nFlexibilnější pracovněprávní vztahy (novela zákoníku práce) Předpis: Zákon č. 285/2020 Sb., kterým se mění zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce, ve znění pozdějších předpisů, a některé další související zákony Autor: Ministerstvo práce a sociálních věcí Zdůvodnění: Novela reaguje na potřeby pracovního trhu a upřesňuje řadu dosud problematických oblastí. Vyjasňují se pravidla pro doručování písemností (např. výpovědi) a napravují se dříve excesivní podmínky pro automatický přechod zaměstnanců k novému přejímajícímu zaměstnavateli. Více zaměstnanců může sdílet jedno pracovní místo a odstraňují se nerovnosti dané v praxi mezi některými skupinami zaměstnanců při výpočtu a čerpání dovolené.\nMožnost zpětného uplatnění daňové ztráty (loss carryback) (zákon, kterým se mění některé daňové zákony v souvislosti s výskytem koronaviru) Předpis: Zákon č. 299/2020 Sb., kterým se mění některé daňové zákony v souvislosti s výskytem koronaviru SARS CoV-2 a zákon č. 159/2020 Sb., o kompenzačním bonusu v souvislosti s krizovými opatřeními v souvislosti s výskytem koronaviru SARS CoV-2, ve znění pozdějších předpisů Autor: Ministerstvo financí Zdůvodnění: Podnikatelé mohou nově získat potřebné finanční prostředky vrácením daně zaplacené v minulosti, pokud před nástupem pandemie dosahovali zisku, a nyní jsou ve ztrátě. Je to významná a rychlá pomoc nejen v době pandemie, ale systémový nástroj pro řešení podobných výkyvů ve výsledcích hospodaření i v budoucnu, navíc dlouhodobě rozpočtově neutrální. Vznik nástroje byl příkladně konzultován s odbornou veřejností.\nPředvídatelná pravidla hospodaření s vodou v době sucha (novela vodního zákona) Předpis: Zákon č. 544/2020 Sb., kterým se mění zákon č. 254/2001 Sb., o vodách a o změně některých zákonů (vodní zákon), ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony Autor: Ministerstvo zemědělství, Ministerstvo životního prostředí Zdůvodnění: Budou vznikat státní a regionální „plány pro sucho“ a další preventivní i operativní opatření pro zajištění přístupu k nedostatkovému statku, jakým je voda. Řízený a transparentní přístup k vodě je existenční potřebou většiny hospodářských provozů a všech občanů v zemi. moje.kdpcr.cz\nMimořádný příspěvek při karanténě Na konci února 2021 nebyl schválen návrh Ministerstva práce a sociálních věcí ČR, aby byl z důvodu pandemie koronaviru zaměstnancům v karanténě či izolaci poskytován mimořádný příspěvek. Vzhledem k tomu, že však ministerstvo anoncovalo, že opětovně navrhne zákon zavádějící tento mimořádný příspěvek, tak níže shrnujeme základní atributy tohoto návrhu. David Borovec Partner, BOROVEC LEGAL\npůvodního návrhu zákona o mimořádném příspěvku zaměstnanci při nařízené karanténě (projednávaného v Poslanecké sněmovně PČR pod č. 1153) vyplývalo, že zaměstnancům měl být poskytován\nkromě náhrady mzdy při karanténě poskytované po dobu prvních 14 kalendářních dnů karantény ve výši 60 % redukovaného průměrného výdělku;\nmimořádný příspěvek při nařízené karanténě (nikoli však při karanténě nařízené do 5 dnů ode dne návratu ze zahraničí s výjimkou pracovních / služebních cest) ve výši 370 Kč za každý kalendářní den po dobu prvních 10 kalendářních dnů, a to v období od 1. 3. do 31. 5. 2021. Z pohledu zaměstnance bylo cílem tohoto mimořádného příspěvku zabezpečit, že ve spojení s poskytovanou náhradou mzdy mělo být zaměstnanci vyplaceno 90 % průměrného výdělku za odpovídající počet zameškaných hodin, což by dle kalkulací bylo naplněno u zaměstnanců s měsíční mzdou ve výši 29 000 Kč hrubého. Pokud by však poskytovaná náhrada mzdy ve spojení s mimořádným příspěvkem přesáhla 90 % průměrného výdělku, pak se příspěvek měl o tento rozdíl snížit (což by se tedy stalo v případě zaměstnanců s nižší měsíční mzdou než 29 000 Kč hrubého). V rámci toho, aby příslušná kompenzace měla vyšší účinek, pak měl být tento mimořádný příspěvek při karanténě (stejně jako náhrada mzdy při karanténě) osvobozen od daně z příjmů a sociálního / zdravotního pojištění. moje.kdpcr.cz\nJako důvod dosavadního neúspěchu návrhu na mimořádný příspěvek při karanténě lze z našeho pohledu vnímat „přílepky“, které namísto úlevy zavádí zaměstnavatelům další administrativní povinnosti.\nV této souvislosti je však dle mého názoru nutné zdůraznit další (možná již nechtěný) dopad spočívající v tom, že když mimořádný příspěvek při karanténě byl osvobozen od odvodů, tak ve skutečnosti by zaměstnanec v karanténě (jehož obvyklá měsíční mzda představuje částku cca do výše 29 000 Kč hrubého) pobírající náhradu mzdy a mimořádný příspěvek při karanténě dosahoval na vyšší čistý příjem při karanténě než v případě výkonu práce, kdy jeho mzda podléhá veškerým odvodům (daň z příjmů a sociální / zdravotní pojištění). Z pohledu zaměstnavatele pak mimořádný příspěvek při karanténě měl být zúčtován (jako samostatně evidované plnění) právě zaměstnavatelem, který však měl mít nárok na jeho refundaci spočívající v právu zaměstnavatele odečíst si výši příspěvku z pojistného na sociální zabezpečení a příspěvku na státní politiku zaměstnanosti zaměstnavatelem, a to za měsíc, kdy zúčtoval daný příspěvek, nejpozději však do 3 měsíců po skončení karantény, a to za podmínky, že by tento příspěvek byl zaměstnavatelem vyplacen nejpozději do konce druhého měsíce po měsíci, ve kterém by si zaměstnavatel odečetl příspěvek z pojistného. K újmě tohoto návrhu však dle mého názoru bylo, že k němu byly následně v rámci pozměňovacích návrhů připojeny „přílepky“, kterými se rozumí věci, jež se nijak příspěvku při karanténě netýkaly, a to zejména povinnost (která měla nabýt účinnosti prvním dnem 6. měsíce následujícího po dni, ve kterém by byl návrh příslušného zákona vyhlášen): nahlašovat do 8 dnů na místně příslušnou Okresní správu sociálního zabezpečení („OSSZ“) nástup jakéhokoli zaměstnance, tedy i takového, jehož příjem nepodléhá odvodům na sociální zabezpečení, tj. včetně veškerých zaměstnanců pracujících na základě dohody o provedení práce nebo dohody o pracovní činnosti – s tím, že porušení této povinnosti mělo být nově sankcionováno pokutou až do výše 1 000 000 Kč; moje.kdpcr.cz\noznamovat na příslušnou krajskou pobočku Úřadu práce („ÚP“) vznik/uvolnění/obsazení jakéhokoli pracovního místa u zaměstnavatele (včetně jeho charakteristiky), a to do 10 dnů – s tím, že porušení této povinnosti mohlo být sankcionováno uložením pokuty do výše 100 000 Kč (stejně jako porušení jiné oznamovací povinnosti vůči ÚP).\nZměny navržené Senátem Jak vyplývá již z výše uvedeného, tak Senát PČR na své schůzi (dne 25. 2. 2021) vrátil návrh novely zákona o mimořádném příspěvku při karanténě zpět do Poslanecké sněmovny PČR s tím, že zejména navrhl: prodloužení podpůrčí doby z 10 na 14 kalendářních dnů (a to již zřejmě s ohlášeným prodloužením minimální délky nařizované karantény); vypuštění výjimky, kdy neměl být příspěvek přiznáván v případě návratu z cest do zahraničí (bez ohledu na její účel); zrušení obou povinností věcně se netýkajících mimořádného příspěvku při karanténě, a to jak ohlašovací povinnosti ve vztahu k nástupům nových zaměstnanců, tak i oznamování volných pracovních míst a jejich obsazení. Ačkoli následně Poslanecká sněmovna PČR již neschválila ani variantu s pozměňovacími návrhy Senátu PČR, ani svou vlastní původní variantu, bylo již anoncováno, že vláda hodlá opět předložit návrh tohoto zákona – s tím, že není ani vyloučeno, že by výše příspěvku mohla být vyšší...\nKomentář autora Podle mého názoru lze skutečně vnímat jako důvod dosavadního neúspěchu navrhované úpravy právě „přílepky“ zavádějící již tak těžce zkoušeným zaměstnavatelům další administrativní povinnosti, pro které tu nyní chybí jakýkoli objektivní důvod (například pokud se jedná o ohlašovací povinnost na ÚP ohledně volných pracovních míst, pak právě z důvodu administrativní zátěže byla tato povinnost vypuštěna již v roce 2011). Z důvodové zprávy k nahlašování nástupu nových zaměstnanců na DPP/DPČ pak vyplývá snaha o posílení kontrol Státního úřadu inspekce práce ve vztahu k zaměstnavatelům, což však v době uzavírání/omezení některých provozů a ukládání dalších povinností (jako například plánované testování zaměstnanců) dle mého mínění nepůsobí jako návrh, který by měl pomoci zaměstnavatelům. Konečně je třeba přihlédnout i k tomu, že pokud je celý návrh daného zákona projednáván ve zkráceném řízení, je zřejmé, že tomu tak nebylo kvůli zavádění dalších povinností upravených v jiných zákonech, ale právě kvůli zavedení mimořádného příspěvku – nezbývá tedy než věřit, že v případě opakovaného návrhu se již Ministerstvo práce a sociálních věcí ČR i poslanci vládní koalice poučí a nebudou zatěžovat tento návrh žádnými „přílepky“.\nZásadní změna výpočtu a čerpání dovolené. Jaké má výhody? A jaké potíže přináší v praxi? Od 1. ledna je účinná druhá část novely zákoníku práce, která mimo jiné přináší nový způsob výpočtu a čerpání dovolené. Jelikož se jedná o vcelku revoluční novinku, činí nový způsob výpočtu a čerpání dovolené potíže některým zaměstnavatelům a zaměstnanci jsou často překvapeni, že se jim na výplatní pásce místo několika dní dovolené objevuje vysoká položka co do počtu hodin. Eva Mayerová\nPartner, advokátní kancelář Doležal & Partners\nAdvokátní koncipient, advokátní kancelář Doležal & Partners\nůvodem pro změnu právní úpravy dovolené v aktuální novele zákoníku práce (zákon č. 285/2020 Sb.) byla zejména snaha zákonodárců upravit výpočet dovolené tak, aby zaměstnanci nebyli diskriminováni z důvodu různého rozvržení pracovní doby, resp. nebyly některé skupiny zaměstnanců znevýhodňovány a nestávalo se tak, že dvěma zaměstnancům, kteří odpracovali stejný počet hodin, vznikl nárok na jinou délku dovolené.\nNový způsob výpočtu dovolené Nově je základní jednotkou pro výpočet dovolené odpracovaná týdenní pracovní doba, namísto původní jednotky, jíž byla odpracovaná směna zaměstnance. Podle délky trvání pracovního poměru a počtu odpracovaných týdenních pracovních dob zaměstnancem nově zaměstnancům vzniká nárok na následující druhy dovolené.\n1 § 213 odst. 1 zákoníku práce ve znění novely 2 § 213 odst. 5 zákoníku práce ve znění novely\nDovolená za kalendářní rok Dovolená v plném rozsahu vznikne zaměstnanci, pokud je v kalendářním roce zaměstnán u zaměstnavatele nepřetržitě po dobu 52 týdnů a jenž v tomto roce odpracoval alespoň 52násobek stanovené nebo sjednané kratší týdenní pracovní doby.1 V případě, že zaměstnanec odpracoval v kalendářním roce podle rozvrhu směn více než 52násobek své týdenní pracovní doby, prodlouží se nově délka dovolené vždy o 1/52 dovolené za kalendářní rok za každou další celou odpracovanou týdenní pracovní dobu.2 Do této doby se nepočítá práce přesčas, jež má samostatný model odměňování, či poskytnutí náhradního volna. V praxi se zcela běžně stává, že v daném kalendářním roce zaměstnavatel rozvrhuje pracovní dobu do více vyrovnávacích období (u nerovnoměrného režimu, a to zpravidla do dvou vyrovnávacích období v délce 26 kalendářních týdnů), která nekorespondují s kalendářním rokem a mohou mít přesah do následujícího kalendářního roku. S tímto je však nutné počítat při výpočtu dovolené a sledovat rozvržení směn a celkový počet odpracované doby v rámci kalkulovaného kalendářního roku. moje.kdpcr.cz\nPříklad: Zaměstnanec má sjednanou týdenní pracovní dobu v délce 40 hodin a výměra dovolené činí 5 týdnů. Za rok 2021 odpracuje celkem 2 160 hodin, což odpovídá 54násobku týdenní pracovní doby (namísto 2 080 hodinám, které by odpovídaly 52násobku). Zaměstnanci tak vznikne nárok na dovolenou v délce 208 hodin (40 ÷ 52 x 54 x 5), namísto 200 hodin, kdyby odpracoval „standardní roční fond pracovní doby“. V dalším roce se tudíž může stát, že zaměstnanec podle rozvrhu směn bude mít méně než dvaapadesátinásobek své týdenní pracovní doby, a tudíž se nebude aplikovat dovolená za kalendářní rok v plném rozsahu, ale v její poměrné části, a to s ohledem na „dobíhající“ přesah vyrovnávacího období z předchozího kalendářního roku.\nNově je základní jednotkou pro výpočet dovolené odpracovaná týdenní pracovní doba, namísto původní jednotky, jíž byla odpracovaná směna zaměstnance.\nPoměrná část dovolené za kalendářní rok Samozřejmě je třeba řešit i situace, kdy zaměstnanci nevznikne nárok na dovolenou za kalendářní rok, protože odpracuje nižší než zákonem vyžadovaný počet hodin odpovídající alespoň 52násobku jeho týdenní pracovní doby, popř. pracovní poměr u daného zaměstnavatele netrval nepřetržitě po dobu 52 týdnů. V takovém případě vzniká zaměstnanci nárok na poměrnou část dovolené za daný kalendářní rok. Zákoník práce již nepracuje s pojmem „dovolená za odpracované dny“, ale nově je pouze dovolená za kalendářní rok, resp. její poměrná část. Nově bude zaměstnanci náležet za předpokladu, že odpracuje u zaměstnavatele alespoň 4násobek své týdenní pracovní doby, za každou odpracovanou týdenní dobu část dovolené odpovídající součinu 1/52 týdenní pracovní doby zaměstnance a výměry dovolené. Dřívější úprava počítala s poměrnou částí za kalendářní rok počítanou za celé měsíce trvání pracovního poměru a znevýhodňovala tak zaměstnance, kteří za méně měsíců odpracovali vyšší počet hodin či nezačali či neukončili pracovní poměr na začátku/ konci kalendářního měsíce. Toto nové řešení má spravedlivěji určit poměrnou část dovolené, protože zaměstnancům stanoví dovolenou na základě počtu odpracovaných hodin, a to ať je odpracovali v rozmezí tří, šesti nebo osmi kalendářních měsíců. Může to být však výrazně náročnější administrativně pro zaměstnavatele, kdy je nutné zohlednit fakticky naplánované/odpracované směny (týdenní pracovní dobu), a ne toliko matematický výpočet násobku počtu týdnů a týdenní pracovní doby, z čehož vycházejí některé účetní programy. V mnoha směrech je daná změna méně srozumitelná i pro zaměstnance.\nČerpání dovolené V řadě pracovních smluv je výměra dovolené uvedena pro jednoduchost ve dnech namísto v týdnech (např. 20 dní namísto 4 týdnů). Předmětná ujednání mohou být zavádějící, neboť týden neznamená pro každého zaměstnance 5 pracovních dnů. Nově je dovolená vyjádřená v hodinách, což řadu zaměstnanců při pohledu na výplatní pásku překvapilo a nevěděli, jak si mají danou informaci vyložit a zdali mohou dovolenou čerpat po jednotlivých hodinách. moje.kdpcr.cz\nČerpání dovolené by mělo být po jednotlivých směnách, kdy se vždy z dovolené odečte počet hodin dle naplánované směny. U nerovnoměrného rozvržení pracovní doby se tak nebude vždy odečítat jedna směna (jeden den) v paušální výši, ale bude reflektována její naplánovaná délka. Čerpání dovolené může být i kratší než celá směna, nikoliv však kratší než její polovina. Doporučujeme však pravidla pro čerpání dovolené kratší než celá směna upravit ve vnitřním předpise, a to s ohledem na provozní potřeby zaměstnavatele.\nDalší vybrané změny Kromě výpočtu dovolené a její poměrné části se změny dočkalo také krácení dovolené. Ke krácení dovolené může zaměstnavatel přistoupit za neomluveně zameškanou směnu ze strany zaměstnance. Nově ale nebude dovolenou krátit o 1–3 dny za jednu zameškanou směnu zaměstnance, ale o hodiny, které odpovídají skutečně zameškaným hodinám zaměstnance. Obdobně bude nově i dodatková dovolená3 vymezena nikoliv v délce jednoho týdne, ale v hodinách ve vazbě na příslušnou týdenní pracovní dobu. Tato změna opět odráží nový výpočet a čerpání dovolené na hodiny, nikoli dny. Další novinkou je možnost převedení nevyčerpané dovolené na následující kalendářní rok (však pouze v části, která přesahuje zákonný minimální limit 4 týdnů – tedy v případech, kdy zaměstnavatel poskytuje např. jeden další týden dovolené nad rámec zákonné výměry). Opouští se tak od dřívější striktní úpravy nevyčerpané dovolené a nově je možné převést tuto část nevyčerpané dovolené na žádost zaměstnance do následujícího kalendářního roku. Závěrem, obecně změnu zákoníku práce co do úpravy dovolené považujeme za krok správným směrem, kdy však je nutné, aby zaměstnanci i zaměstnavatelé pochopili, jak je počítána dovolená a jak je možné ji čerpat. Z toho důvodu také doporučujeme některé mechanismy čerpání dovolené, zvláště čerpání dovolené v kratších intervalech, než je jedna směna, upravit vnitřními předpisy.\n3 § 215 zákoníku práce ve znění novely\nLEDEN Čí je den 1. 1. kalendářního roku v rámci přeměn, vkladu či koupě obchodního závodu? Magické datum 1. ledna kalendářního roku je zásadním okamžikem nejen z hlediska úpravy daně z nemovitých věcí, ale zároveň nezřídka i rozhodným dnem zamýšlených přeměn, eventuálně transakcí vkladu či koupě (části) obchodního závodu. Jaká jsou obecná pravidla realizace přeměn ve vazbě zejména na daň z nemovitých věcí? Petr Koubovský Daňový poradce, Rödl & Partner Tax\nrvní lednový den kalendářního roku je, jak si dále blíže vysvětlíme, z hlediska účetního, ale i daňového jeden z nejdůležitějších dnů v kalendářním roce. Toto magické datum může v praxi například představovat první den účetního období1, první den zdaňovacího\nobdobí2, rozhodný den přeměny3 nebo rozhodný den při stanovení daně z nemovitých věcí4. Z právního i daňového hlediska hraje u nemovitých věcí nezanedbatelnou roli forma nabytí vlastnického práva. V praxi se lze v zásadě setkat de facto se dvěma základními možnostmi nabytí vlastnického práva – přímé získání/nákup vlastnického práva k nemovité věci (v anglickém vyjádření již prakticky zažitý výraz asset deal), anebo nabytí vlastnických práv prostřednictvím různých forem přeměn obchodních společností v kombinaci\n1 § 3 zákona č. 563/1991 Sb., o účetnictví (dále jen „ZoÚ“) 2 § 21a zákona č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů (dále jen „ZDP“) 3 § 10 a následující zákon č. 125/2008 Sb., o přeměnách obchodních společností a družstev (dále jen „ZoK“) 4 § 13b zákona č. 338/1992 Sb., o dani z nemovitých věcí (dále jen „ZoDzNV“)\ns pořízením obchodního podílu ve společnosti samotné (tzv. share deal). Obě uvedené varianty s sebou mohou přinášet určité daňové implikace. Jako první se blíže podíváme na úpravu a základní pravidla fungování daně z nemovitých věcí.\nDaň z nemovitých věcí Daň z nemovitých věcí je majetkovou daní, které podléhá vlastnictví nemovitých věcí. Je tvořena daní z pozemků a daní ze staveb a je upravená ZoDzNV. 5 Předmětem daně z nemovitých věcí (daň z pozemků) jsou pozemky na území České republiky vedené v katastru nemovitostí6 a předmětem daně ze staveb a jednotek pak zdanitelné stavby, kterými se pro účely daně z nemovitých věcí rozumí budova nebo jednotka dokončená nebo užívaná na území České republiky. Poplatníkem daně z pozemku je zpravidla vlastník pozemku. Pouze u pozemků evidovaných v katastru nemovitostí zjednodušeným způsobem, které jsou zároveň pronajaté, je poplatníkem daně z nemovitých věcí vždy nájemce nebo pachtýř.7 Stejně tak v případě staveb a jednotek je jejich vlastník zároveň poplatníkem daně z nemovitých věcí. Spoluvlastníci nemovité věci nebo vlastníci, u nichž nelze určit podíl na nemovité věci, jsou povinni plnit svou daňovou povinnost společně a nerozdílně. Na takovéto poplatníky se pak hledí, jako by měli společnou daňovou povinnost. 8 Pokuta za opožděné tvrzení daně ani penále z doměřené daně z nemovitých věcí se neuplatní, pokud v předchozím zdaňovacím období měli spoluvlastníci nemovité věci společného zástupce nebo společného zmocněnce a zároveň pokud bude uplatněn správcem daně výše popsaný režim. Stejný postup se uplatní rovněž při doměření daně ostatním spoluvlastníkům, jestliže jeden ze spoluvlastníků podal dodatečné daňové přiznání k poslední známé dani stanovené z moci úřední.9 Jak je z výše uvedeného patrné, právě den 1. 1. kalendářního roku (zdaňovacího období) je pro správné stanovení předmětu daně z nemovitých věcí, resp. daně z nemovitých věcí samotné, zásadní. A je také zřejmé, že nabytí vlastnických práv k nemovité věci formou tzv. asset dealu by nemělo činit významnější problémy. Snad jen případ, kdy bude kupní smlouva na nemovitou věc uzavřena v prosinci předešlého roku, ve stejném měsíci bude podán i návrh na vklad změny vlastnického práva k nemovité věci na katastr nemovitostí10, avšak zápis změny vlastnického právě nebude proveden právě do 1. 1. následujícího kalendářního roku. Podotýkám, že právní účinky zápisu nastávají k okamžiku, kdy návrh na zápis došel příslušnému katastrálnímu úřadu. ZoDzNV na tuto skutečnost však výslovně pamatuje a poskytuje poplatníkovi daně „dodatečnou“ lhůtu pro podání daňového přiznání, a to až do konce třetího měsíce následujícího po měsíci, v němž došlo k realizaci zápisu změny vlastnického práva v evidenci katastru nemovitostí.11 moje.kdpcr.cz\nSituace se nám však značně komplikuje, jak si dále přiblížíme, v případech tzv. share dealů, resp. nabytí vlastnických práv k nemovité věci v rámci jednotlivých typů přeměn či případně koupě a vkladu (části) obchodního závodu, jehož součástí jsou i nemovité věci. Než se však pustíme takříkajíc přímo k meritu věci, je namístě si pro správný úsudek a náhled na danou problematiku udělat alespoň malý exkurz do blízce souvisejících právních předpisů.\nObčanský zákoník Dle NOZ12 nabývá-li se právo nebo vzniká-li povinnost v určitý den, nabude se nebo vznikne počátkem toho dne; zaniká-li právo nebo povinnost v určitý den, zanikne koncem toho dne. Toto však neplatí, vylučuje-li to povaha právního případu. Podmiňuje-li zánik určitého práva vznik jiného práva ve vzájemné návaznosti, nastává oboje v týž okamžik. Není-li ujednáno nebo stanoveno něco jiného, nastane takový právní účinek koncem dne. Toť velmi krátký, ale o to důležitější náhled do občanskoprávní úpravy.\nZákon o obchodních korporacích a zákon o přeměnách Základní podmínky fungování obchodních společností se řídí zákonem o obchodních korporacích.13 Relevantní právní úpravou u jednotlivých forem přeměn obchodních společností je pak zákon o přeměnách obchodních společností.14 Přeměny obchodních společností představují speciální oblast obchodního práva s velmi úzkou vazbou právě na daňové předpisy včetně daňového řádu15 a účetnictví. V rámci přeměn může dojít a zpravidla také dochází ke zrušení a zániku obchodní společnosti, přičemž je pro ně typické, že zde neprobíhá likvidace společnosti. Práva a povinnosti zrušené společnosti pak zpravidla přecházejí, a to včetně práv a povinností z pracovněprávních vztahů a majetku, na její právní nástupce, resp. nástupce.\nZákon č. 338/1992 Sb., o dani z nemovitých věcí (dále jen „ZoDzNV“) § 2 ZoDzNV § 3 ZoDzNV § 13 ZoDzNV § 13a odst. 8 ZoDzNV § 6, § 11 a následující zákon č. 256/2013 Sb., o katastru nemovitostí (katastrální zákon) (dále jen „KZ“) § 13a odst. 9 ZoDzNV § 601 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník (dále jen „NOZ“) Zákon č. 90/2012 Sb., o obchodních společnostech a družstvech (zákon o obchodních korporacích), dále jen „ZoK“ Zákon č. 125/2008 Sb., o přeměnách obchodních společností a družstev (dále jen „ZoP“) Zákon č. 280/2009 Sb., daňový řád (dále jen „DŘ“)\nPřeměnou se dle ZoP rozumí: Fúze společnosti nebo družstva (§ 60–242), rozdělení společnosti nebo družstva (§ 243–336l), převod jmění na společníka (§ 337–359l), změna právní formy (§ 360–384), přeshraniční přemístění sídla. Jedním ze základních stavebních kamenů každého projektu přeměny je stanovení tzv. rozhodného dne. „Rozhodný den nemůže předcházet o více než 12 měsíců den, v němž bude podán návrh na zápis přeměny do obchodního rejstříku. Jako rozhodný den může být stanoven nejpozději den zápisu fúze, rozdělení nebo převodu jmění na společníka do obchodního rejstříku.“16 Okamžik rozhodného dne však není určen s přesností na hodiny, minuty či sekundy. Projekt přeměny a zejména pak stanovení rozhodného dne přeměny se zásadním způsobem promítnou do účetnictví i jednotlivých daňových oblastí společnosti/í. Dle účetních předpisů17 a pro účely daně z příjmů právnických osob18 se právě od rozhodného dne stanoví nové účetní období i nové zdaňovací období a veškeré případy od tohoto dne by měly být jeho součástí. V případě ostatních daní tomu však již není. Právě stanovení rozhodného dne přeměny (zde příkladně právě k 1. 1. kalendářního roku) tedy může vést k určitým výkladovým problémům, zejména pak s ohledem na stanovení poplatníka daně z nemovitých věcí. V daném případě je nutné rozlišit mezi právními účinky samotné přeměny a nabytím vlastnického práva k nemovité věci. Určitou nápovědou by mohla být samotná evidence v katastru nemovitostí, a proto na ni právě v následujícím textu blíže zaměříme naši pozornost.\nEvidence v katastru nemovitostí Hned v úvodu je nutné konstatovat, že ne všechny nemovitosti jsou předmětem evidence v katastru nemovitostí. Jen namátkou lze uvést např. podzemní stavby či drobné stavby, kterými se rozumí: stavba s jedním nadzemním podlažím, pokud její zastavěná plocha nepřesahuje 16 m2 a výška 4,5 m, která plní doplňkovou funkci ke stavbě hlavní, a stavba na pozemcích určených k plnění funkcí lesa sloužící\n16 § 10 odst. 3 ZoP 17 Viz § 3 odst. 3 písm. a) zákona č. 563/1991 Sb., o účetnictví (dále jen „ZoÚ“) 18 Viz § 38ma odst. 1 písm. a) zákona č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů (dále jen „ZDP“) 19 § 1105 NOZ 20 Baudyš, P.: Katastrální zákon. Komentář. 1. vydání Praha: C. H. Beck, 2014, str. 421\nk zajišťování provozu lesních školek nebo k provozování myslivosti, pokud její zastavěná plocha nepřesahuje 30 m2 a výška 5 m. U těchto nemovitých věcí dochází k nabytí vlastnického práva zpravidla datem účinnosti kupní smlouvy či samotným předáním nemovité věci prodávajícím kupujícímu. V případech nemovitostí, které naopak předmětem evidence jsou, je důležitým faktorem, který nelze opomenout, rozdílnost zápisu vlastnického práva do katastru nemovitostí oproti přechodu vlastnického práva. Pokud se převádí vlastnické právo k nemovité věci zapsané ve veřejném seznamu (zde katastr nemovitostí), pak se dle nového občanského zákona nabývá věc do vlastnictví právě až zápisem do takovéhoto seznamu.19 V případech přeměn se však domnívám, že je nutné vycházet ze speciální právní úpravy, zde ZoP, který v § 59 stanoví, že právní účinky přeměny nastávají ke dni zápisu přeměny do obchodního rejstříku. To znamená, že vlastníkem se účastník přeměny stává nikoliv zápisem do katastru nemovitostí, nýbrž právě zápisem přeměny do obchodního rejstříku. K výše uvedenému závěru lze dle mého názoru dospět i na základě nutnosti vyloučení vzniku absurdní situace, která by v opačném případě chápání nastala, kdyby po určitou dobu vlastníkem nemovité věci nemusel být nikdo, např. v případě přeměny se zánikem obchodní společnosti. V praxi jsem se bohužel už několikrát setkal s tím, že katastrální úřad postupoval dle § 10 katastrálního zákona a provedl zápis ke dni přijetí návrhu zápisu na změnu. Dřívější právní úprava přisuzovala vkladu do katastru nemovitostí konstitutivní účinky. Bylo-li třeba existenci vlastnického práva k nemovitosti nabytého na základě konstitutivního rozhodnutí soudu pouze deklarovat, bylo předmětné vlastnické právo zapisováno formou záznamu, tzv. Z-řízení. Aktuální pojetí vkladu do katastru nemovitostí je nicméně dle KZ obsahově odlišné od vkladu do 31. 12. 2013. Vkladem se dnes do katastru zapisuje vznik, změna, zánik, promlčení a uznání existence nebo neexistence práv vyjmenovaných v § 11 KZ. Tento výčet je taxativní, žádné další ustanovení KZ jej nijak nerozšiřuje. Dle odborné komentářové literatury platí, že „Tato práva (mezi nimi rovněž právo vlastnické) a jejich změny se do katastru zapisují výlučně vkladem, a to bez ohledu na okolnost, zda má zápis konstitutivní nebo deklaratorní povahu.“20 Výše uvedené představuje jednak posun v chápání zápisu vkladem, kterému jsou připsány kromě konstitutivních také výslovně účinky „jen“ deklaratorní, a zároveň staví najisto, která práva budou do katastru nemovitostí v každém případě zapsána prostřednictvím vkladového řízení. Rozlišení mezi vkladem s konstitutivními nebo deklaratorními účinky je potom nutné odvozovat od toho, jakým způsobem vznikla samotná práva, která jsou předmětem zápisu. Pokud je totiž zapisováno právo, které již dříve vzniklo (např. na základě rozhodnutí soudu), před podáním návrhu na vklad, bude mít takový zápis do katastru zásadně moje.kdpcr.cz\ndeklaratorní účinky, neboť věcně právní účinky, tj. nabytí vlastnického práva k nemovité věci, již nastaly právní mocí předmětného usnesení. V minulosti bylo v praxi takřka nerealizovatelné, aby katastrální úřad provedl zápis k datu 1. 1., spíše se tak stalo v jednom z pozdějších dnů. Aktuální situace díky možnosti podání návrhu na vklad vlastnického práva elektronickou formou prostřednictvím datové schránky již datum 1. 1. nevylučuje, naopak umožňuje. A právě proto mohou vyvstat oprávněně otázky v případech přeměn s rozhodným dnem k 1. 1. Zde je pak namístě si též odpovědět na otázku, jaký konkrétní druh přeměny je realizován, s čímž souvisí případný případný přechod daňové povinnosti. V tomto ohledu jsou také neopomenutelná ustanovení daňového řádu. 21 Úprava platná do 31. 12. 2013 stanovila, že zanikla-li právnická osoba, která má právního nástupce, přechází její daňová povinnost na tohoto právního nástupce; tím právní nástupce získává postavení daňového subjektu namísto zaniklé právnické osoby a správce daně toto postavení na žádost právního nástupce potvrdí. 22 Naproti tomu ustanovení DŘ (platného od 1. 1. 2014) již přesněji vymezují přechod daňové povinnosti při jednotlivých formách přeměn, např. rozdělením v § 240b DŘ. V případech přeměny právnické osoby rozdělením, aniž by bylo dostatečně zřejmé, v jakém rozsahu přechází daňová povinnost na její právní nástupce, určí právní nástupnictví ohledně daňových povinností správce daně, přičemž každý právní nástupce ručí za splnění platební povinnosti, která přešla na jiného právního nástupce v souvislosti s přeměnou právnické osoby rozdělením. S ohledem na výše uvedené lze dle mého názoru dovodit, že např. v projektu přeměny rozdělení odštěpením s rozhodným dnem k 1. 1., zůstane poplatníkem daně z nemovitých věcí společnost, ze které se v rámci projektu odštěpuje, mimo jiné i díky právním účinkům zápisu do obchodního rejstříku, k přechodu daňové povinnosti k danému datu nedochází, původní společnost totiž nezaniká. Naopak, pokud by došlo v rámci projektu přeměny k rozdělení rozštěpením s rozhodným dnem k 1. 1. kalendářního roku, kdy původní společnost zanikne a je namístě otázku přechodu daňové povinnosti řešit, a to jednoznačně právě v písemné podobě jako součást projektu přeměny. I s přihlédnutím na znění ustanovení DŘ pak daň z nemovitých věcí bude nesena jednou z nástupnických společností a bude představovat daňově uznatelný náklad až po jejím uhrazení. 23 Možnost přechodu daňové povinnosti lze též dovozovat z textace § 23 odst. 3 písm. b) ZDP, kde se stanoví možnost snížení základu daně (i o daň z nemovitých věcí) i pro právního nástupce poplatníka zaniklého bez provedení likvidace. V tomto ohledu bych vás také rád upozornil na další zajímavou problematiku, a to užívání nemovité věci nabyté při přeměně původním vlastníkem po rozhodném dni. Tato byla podrobně řešena v rámci jednání Koordinačního výboru s KDP ČR, 24 ale to je již jiný příběh. moje.kdpcr.cz\nRozlišení mezi vkladem s konstitutivními nebo deklaratorními účinky je nutné odvozovat od toho, jakým způsobem vznikla samotná práva, která jsou předmětem zápisu.\nStanovisko KANCL Výše uvedenou problematikou se mimo jiné zaobírala také Komise pro aplikaci nové civilní legislativy25, přičemž s níže uvedenými závěry vyjádřili souhlas její členové, kteří jsou odborníky z řad akademické obce, členové Legislativní rady vlády, zástupci soudů a další právní autority. Činnost členů expertní skupiny spočívá v konzultaci k doprovodné legislativě nového soukromého práva a také ve zpracování odborných stanovisek k některým interpretačním problémům. Stanoviska sice neobsahují závazný výklad právních předpisů, nicméně mohou minimálně interpretovat a případně předložit právní argumentace odborné veřejnosti. KANCL dospěl mimo jiné k těmto závěrům: „V případě koupě obchodního závodu kupující nabývá vlastnické právo k nemovitostem, které tvoří obchodní závod, k okamžiku, kdy nabyl vlastnické právo k obchodnímu závodu jako celku. Vklad vlastnického práva do katastru nemovitostí k nemovitostem zapsaným v katastru nemovitostí náležejících ke kupovanému obchodnímu závodu má deklaratorní povahu. V případě vkladu obchodního závodu do obchodní korporace při jejím založení nabývá obchodní korporace vlastnické právo\nZákon č. 280/2009 Sb., daňový řád (dále jen „DŘ“) Viz § 240 DŘ (ve znění platném do 31. 12. 2013) Viz § 24 odst. 2 písm. ch) ZDP KOOV č. 502/10.05.2017 Komise pro aplikaci nové civilní legislativy\nk obchodnímu závodu jako celku okamžikem vzniku, v jiných případech okamžikem zveřejnění údaje o uložení smlouvy o vkladu do sbírky listin. Vklad vlastnického práva do katastru nemovitostí k nemovitostem zapsaným v katastru nemovitostí náležejících ke vkládanému obchodnímu závodu má deklaratorní povahu.“26 Opět je dle názoru KANCL nutné si uvědomit fakt, že vlastnické právo k nemovitostem se zapisuje do katastru nemovitostí vkladem, přičemž nově se vklad vlastnického práva vyžaduje jak v případě převodu vlastnického práva, tak i v případě přechodu vlastnického práva. Vklad tak může mít charakter buď konstitutivního zápisu, anebo zápisu deklaratorního. Má-li vklad konstitutivní účinky, nabývá nabyvatel vlastnické právo k nemovitosti, jíž se vklad týká, v souladu s § 10 katastrálního zákona k okamžiku podání návrhu na vklad, neboť právní účinky zápisu nastávají k okamžiku, kdy návrh na zápis došel příslušnému katastrálnímu úřadu. Má-li vklad deklaratorní účinky, nabývá nabyvatel vlastnické právo před provedením vkladu na základě jiné právní skutečnosti. Konstitutivní účinky vkladu vlastnického práva do katastru nemovitostí může založit jen zákon. Občanský zákoník tak činí například v ustanovení § 1105 NOZ v případě převodu nemovitosti zapsané v katastru nemovitostí. Pro případ přechodu vlastnického práva pak občanský zákoník obdobné pravidlo nestanoví.\nPřevod/vklad obchodního závodu Obchodní závod ve smyslu § 501 a 502 NOZ se pokládá za celek a tvoří hromadnou věc. Při převodu vlastnického práva k obchodnímu závodu tak dochází k převodu vlastnického práva k obchodnímu závodu jako celku, v důsledku čehož dochází k přechodu vlastnického práva k jednotlivým věcem tvořícím obchodní závod; nelze tudíž hovořit o převodu vlastnictví v případě věcí tvořících obchodní závod. Při převodu vlastnického práva k obchodnímu závodu, i když je tvořen částečně nemovitostmi zapsanými v katastru nemovitostí, tak nelze aplikovat ustanovení § 1105 NOZ. Pro koupi obchodního závodu stanoví občanský zákoník vlastní úpravu nabývání vlastnického práva rozdílně od obecné úpravy zakotvené v ustanoveních § 1099 až 1105 NOZ. Při koupi obchodního závodu, je-li kupující zapsán ve veřejném rejstříku, nabývá vlastnické právo k závodu jako celku zveřejněním údaje, že uložil doklad o koupi závodu do sbírky listin podle jiného právního předpisu. 27 V opačném případě se nabývá vlastnické právo k obchodnímu závodu jako celku podle § 2180 odst. 2 NOZ účinností smlouvy. Do občanského zákoníku tak nebylo převzato pravidlo dosud uvedené v § 483 odst. 3 zákona č. 513/1991 Sb., obchodního zákoníku, které rozdělovalo okamžik nabytí vlastnického práva k podniku do dvou časových období tak, že k nabytí vlastnického práva\n26 http://obcanskyzakonik.justice.cz/images/pdf/Stanovisko_24.pdf 27 § 2180 odst. 1 NOZ 28 § 37 odst. 1 písm. d) KZ\nk nemovitostem došlo vkladem do katastru nemovitostí a k nabytí vlastnického práva k ostatním věcem došlo účinností smlouvy. Občanský zákoník se přiklonil k opačnému řešení, kdy jeho cílem je, aby koupí obchodního závodu došlo ke změně ve vlastnictví závodu jako organizovanému celku v jeden okamžik (srov. důvodová zpráva). Vlastnické právo k nemovitostem, které tvoří obchodní závod, tak kupující nabývá k okamžiku, kdy nabyl vlastnické právo k obchodnímu závodu jako celku. Vzhledem k tomu, že zákon výslovně nestanoví pro nabytí vlastnictví k obchodnímu závodu či k nemovitostem zapsaným v katastru nemovitostí, které jej tvoří, podmínku zápisu do katastru nemovitostí, má vklad vlastnického práva do katastru nemovitostí v případě nemovitostí zapsaných v katastru nemovitostí náležejících k obchodnímu závodu deklaratorní povahu. Na tomto závěru nemůže nic změnit ustanovení § 2180 odst. 3 NOZ, které se odvolává na povinnost zapsat práva k věcem podle jiných předpisů. Tím je třeba ve vztahu k nemovitostem zapsaným v katastru nemovitostí rozumět povinnost vlastníka takové nemovitosti zahájit řízení o provedení vkladu vlastnického práva k nim do 30 dní ode dne, kdy ke změně vlastnictví konkrétní zapsané nemovitosti došlo.28 V případě, že je obchodní závod předmětem vkladu do obchodní korporace podle § 15 a násl. ZOK, uplatní se rovněž výše uvedený právní závěr. V případě vkladu obchodního závodu jde o nepeněžitý vklad, jehož předmětem je obchodní závod opět jako celek. Zákon o obchodních korporacích pro případ, že nepeněžitým vkladem je obchodní závod, stanoví podle § 21, že předmět vkladu je vnesen účinností smlouvy o vkladu a že se na smlouvu o vkladu použijí přiměřeně ustanovení občanského zákoníku o koupi, tj. i zvláštní ustanovení o koupi obchodního závodu. Podle § 25 odst. 1 ZOK obchodní korporace nabývá vlastnické právo k předmětu vkladu vnesenému před jejím vznikem okamžikem svého vzniku. Je-li obchodní závod vnesen před vznikem obchodní korporace, tj. v souvislosti se založením obchodní korporace, nabude obchodní korporace vlastnické právo k němu okamžikem svého vzniku. Ustanovení § 25 odst. 1 ZOK je ve vztahu speciality k § 2180 odst. 1 a 2 NOZ. Je-li obchodní závod předmětem vkladu po vzniku obchodní korporace, uplatní se plně § 2180 odst. 1 NOZ v návaznosti na § 21 odst. 1 ZOK a obchodní korporace nabude vlastnické právo k obchodnímu závodu zveřejněním údaje o uložení smlouvy o vkladu do její sbírky listin. Ustanovení § 25 odst. 2 ZOK upravující nabývání vlastnictví k nemovitostem zapsaným v katastru nemovitostí se pro obchodní závod neuplatní. I v případě vkladu vlastnického práva k nemovitostem zapsaným v katastru nemovitostí, které náležejí k obchodnímu závodu vnesenému do obchodní korporace jako předmět vkladu, jde tudíž o deklaratorní zápis vlastnického práva do katastru nemovitostí, protože konstitutivní charakter zápisu je dán jen v těch případech, kdy vkládané nemovitosti zapsané v katastru nemovitostní nejsou vkládány jako součást obchodního závodu. Pokud se tedy vrátím k původní otázce, kdo nese daň z nemovitých věcí v případě vkladu či koupě obchodního závodu (popř. přeměny s rozhodným dnem k 1. 1. kalendářního roku), je nutné moje.kdpcr.cz\nsi v první řadě odpovědět na otázku, kdo je poplatníkem daně z nemovitých věcí. ZoDzNV je svou podstatou a přístupem velmi formalizovaný. Jak již bylo uvedeno výše, poplatníkem je vlastník k 1. 1. kalendářního roku. Z výše uvedeného stanoviska lze tedy jednoduše dovodit, že vlastníkem (a tedy i poplatníkem DzNV) by měl být prodávající/vkladatel, neboť vklad vlastnického práva do katastru nemovitostí v případě nemovitostí zapsaných v katastru nemovitostí náležejících k obchodnímu závodu má pouze deklaratorní povahu, resp. k nabytí vlastnického práva k obchodnímu závodu dochází zveřejněním údaje o uložení smlouvy o vkladu do její sbírky listin. Pokud k této skutečnosti dojde před 1. 1., bude k tomuto datu a dále do budoucna poplatníkem jen nabyvatel (nástupnická společnost apod.). S obdobnými názory se lze setkat i ze strany správců daně29 a dále také dle mých praktických zkušeností i v rámci nastavení fungování jejich programového vybavení (ADIS).\nSoudní praxe V nesouladu s těmito výše popsanými názory jsou však závěry některých soudních rozhodnutí vydané k dané problematice. Například lze zmínit závěry rozsudků Nejvyššího správního soudu30, kde předmětem sporu byla otázka přechodu vlastnického práva k zásobám v případě vkladu podniku fyzickou osobou do nově vzniklé právnické osoby, která byla zapsána do obchodního rejstříku k 1. 1. 2005. Jádrem sporu pak bylo, zda vlastnické právo přešlo 1. 1. 2005 (jak uváděl správce\ndaně), anebo u fyzické osoby došlo k pozbytí vlastnického práva k 31. 12. 2004 24:00 hod. a k nabytí vlastnického práva u společnosti pak 1. 1. 2005 k 00:00 hod., jak uváděl daňový subjekt. Nejvyšší správní soud se jednoznačně přiklonil k závěru, že k pozbytí a nabytí vlastnického práva došlo v jeden okamžik a tím je 1. 1. 2005. Nejvyšší správní soud dále poznamenává, že popsaný mylný názor stěžovatele je založen: „… na špatném pojímání astronomického stanovení délky kalendářního dne, který má 24 hodin neboli 86 400 sekund. Jako neexistuje rok 0, též z astronomického hlediska neexistuje čas 00:00 hodin. Časový údaj 00:00 hodin není samostatnou nultou vteřinou totožnou s poslední vteřinou předešlého dne, pak by totiž měl kalendářní den 24 hodin a 1 sekundu neboli 86 401 sekund. Z astronomického hlediska začíná nový den „hodnotou, tedy nějakým byť sebemenším zlomkem sekundy (např. 0 h 0 minut 0,001 sekundy), a tento časový okamžik již samozřejmě není součástí předcházejícího dne...“ A dále pak uzavřel, že výklad daňového subjektu by vedl k tomu, že po určitou dobu by věc nebyla nikoho (res nullius), což není možné. Taková interpretace, která popírá teorii derivativního nabývání vlastnictví, je tedy zcela nepřijatelná.\n29 Časopis Účetnictví 2/2013, str. 42–46, názor Ing. Miroslav Kopřiva (FÚ ve Svitavách) „Povinnost podat daňová tvrzení při zániku právnické osoby bez likvidace“ 30 1 Afs 108/2012-36, III. ÚS 2334/13 (obdobně 1 Afs 107/2012-36 a III. ÚS 2411/13)\nZapojte se do obsahu nového e-Bulletinu! /Oﬁciální elektronický\n/Ke stažení na https://\nC Chcete se aktivně podílet na přípravě našeho měsíčníku? n\nMáte připomínky a postřehy k obsahu? Chcete s námi sdílet své klientské newslettery a novinky?\nŠimka soudu Karel o správního dce Nejvyššíh\n/ROZHOVOR: SouDaňař a daňová ﬁrma roku dců /TÉMA VYDÁNÍ: ad novely AML zákona na praxi daňových pora ního závodu hod /AKTUÁLNĚ: Dop Ě: 1. leden a přeměny, vklad či koupě obc /MAJETKOVÉ DAN\nDopad novely komorového a AML zákona na praxi daňových poradců Na začátku roku byla novelizována pravidla takzvaného AML zákona a spolu s nimi také zákon o daňovém poradenství a Komoře daňových poradců ČR. Po delším období se jedná o poměrně zásadní novely, které nejsou jen technického rázu a obsahují změny, jež dopadají na daňové poradce i daňově poradenské společnosti. Vladimír Šefl Vedoucí právního oddělení KDP ČR\n„plateb“ se nahrazuje textem „obdobných peněžitých plnění“. Nicméně tato změna nijak nemění obsah činnosti daňového poradce, což potvrzuje i důvodová zpráva. Poradce je tak i nadále oprávněn klientům v rámci daňového poradenství poskytovat služby spojené např. se zpracováním přehledů pro správu sociálního zabezpečení nebo zdravotní pojišťovnu. Nutné je tuto změnu promítnout v dokumentech, pokud se na formulaci odvolávají, především ve smlouvě o daňovém poradenství nebo zveřejněné nabídce služeb.\nNová povinnost bezúhonnosti\núčinností od 1. 1. 2021 byl zákonem č. 527/2020 Sb. novelizovaný nejen zákon č. 253/2008 Sb., o některých opatřeních proti legalizaci výnosů z trestné činnosti a financování terorismu (tzv. „AML zákon“), ale rovněž zákon č. 523/1992 Sb., o daňovém poradenství a Komoře daňových poradců ČR (dále jen „zákon“). Na následujících řádcích naleznete shrnutí jejich nejdůležitějších změn. V § 1 písm. a) zákona dochází k technické změně ve formulaci daňového poradenství, kdy se vypouští slovo „odvodů“ a slovo\nNovela přináší v § 3 odst. 6 zákona nejen technickou změnu v názvu „daňově poradenských společností“, které komora eviduje (dříve „právnické osoby“), ale i novou povinnost při evidenci těchto společností, a sice bezúhonnost u: skutečného majitele, kterým je fyzická osoba, která je koncovým příjemcem nebo osobou s koncovým vlivem (a pokud takovou osobu nelze určit, je jím každá osoba ve vrcholovém vedení společnosti), moje.kdpcr.cz\nfyzické osoby, která je členem statutárního orgánu (event. zástupcem právnické osoby ve statutárním orgánu). Bezúhonnost se u těchto osob posuzuje stejným způsobem jako u daňových poradců a za bezúhonného by se tak nepovažovala především osoba pravomocně odsouzená za daňový trestný čin nebo jiný úmyslný trestný čin, u kterého hrozí jeho spáchání při výkonu daňového poradenství (např. podvod apod.). Komora tak nyní při evidenci daňově poradenské společnosti nad rámec současných podmínek zkoumá zápis skutečného majitele v evidenci skutečných majitelů, a pokud by shledala nesrovnalost v této evidenci, odmítne společnost zaevidovat. Dále Komora výpisem z rejstříku trestů ověří podmínku bezúhonnosti u všech výše uvedených fyzických osob, a pokud by některá z osob podmínku nesplňovala, opět by to byl důvod pro nezaevidování společnosti. V té souvislosti připomínáme, že daňoví poradci mají zákonem stanovenou povinnost oznámit Komoře zahájení trestního stíhání a pravomocné odsouzení pro spáchání trestného činu, tato povinnost tedy nyní nabývá i dalšího významu právě v případě, že je poradce členem statutárního orgánu nebo skutečným majitelem daňově poradenské společnosti. Podmínku bezúhonnosti musí tyto osoby splnit i u nyní evidovaných společností do 31. 3. 2021, a pokud by ji nesplňovaly, Komora musí společnost vyškrtnout z evidence. Odpadnutí této podmínky by společnosti měly oznámit Komoře.\nNové povinnosti Komory Bod novely, který přímo nesouvisí s novelou AML zákona, je zakotvení nového orgánu Komory – tajemníka. Tato změna odstraní dosavadní problémy, a to jak právní, tak praktické, v instančnosti orgánů Komory ve správních řízeních, kdy prvostupňovým orgánem bylo Prezidium a odvolacím pak valná hromada. Nová úprava by měla napomoci řešit nárůst agendy, kterou novela Komoře přinesla v oblasti dozoru a přestupkového řízení. Podle nové úpravy by tak byl ve správních řízeních prvostupňovým orgánem tajemník a odvolacím Prezidium. Novela částečně prolamuje dalším způsobem mlčenlivost poradce v § 6 odst. 9, avšak jen vůči Komoře v rámci správního dozoru, v přestupkovém a disciplinárním řízení, které vedou orgány Komory. V praxi to např. znamená, že při podání stížnosti již nebude muset klient poradce zbavovat mlčenlivosti pro projednání stížnosti. Stěžejní část novely spočívá v nových pravomocích Komory a nastavení pravidel řízení vedených Komorou v souvislosti s porušením povinností AML zákona. Úprava souvisí i s novým nastavením pravomoci Komory podle AML zákona, a to výkonem správního dozoru (tato část je upravena přímo AML zákonem), kdy má Komora povinnost za podmínek stanovených AML zákonem provést kontrolu dodržování povinností AML zákona (AML zákon neupravuje, který z orgánů Komory kontrolu provede), za určitých podmínek může kontrolu provést přímo moje.kdpcr.cz\nFAÚ. Dosud bylo porušení povinností AML zákona daňovými poradci řešeno v rámci disciplinárního řízení podle zákona, a to včetně ukládání disciplinárních sankcí podle tohoto zákona. Tato kategorie porušení AML povinností je nyní vyjmuta z disciplinárního řízení (§ 12 odst. 1) a namísto toho je Komoře svěřeno vedení přestupkového řízení u přestupků podle AML zákona spáchaných daňovými poradci nebo daňově poradenskými společnostmi (§ 14a). Tento typ řízení se řídí přestupkovým zákonem (podmínky odpovědnosti za přestupek, druhy správních trestů a ochranných opatření a zásady pro jejich ukládání) a disciplinárním řádem Komory (procesní pravidla řízení). Toto řízení je zákonem svěřeno dozorčí a disciplinární komisi a může být vedeno i proti osobě, která již není daňovým poradcem. Celá tato změna znamená pro daňové poradce přísnější tresty (nejen peněžité, ale např. i pozastavení výkonu daňového poradenství až na 3 roky) oproti sankcím ukládaným v disciplinárním řízení. Pro představu např. u přestupku spočívajícího v nesplnění povinnosti při identifikaci nebo kontrole klienta: (2) Za přestupek podle odstavce 1 lze uložit pokutu do 10 000 000 Kč. (3) Za přestupek podle odstavce 1, který byl spáchán závažně, opakovaně nebo byl páchán soustavně, lze uložit a) pokutu do výše dvojnásobku neoprávněně získaného prospěchu nebo do 30 000 000 Kč podle toho, která z těchto hodnot je vyšší, b) pokutu do výše dvojnásobku neoprávněně získaného prospěchu nebo do 130 000 000 Kč podle toho, která z těchto hodnot je vyšší je-li pachatelem finanční instituce, c) pokutu do výše dvojnásobku neoprávněně získaného prospěchu do výše 130 000 000 Kč nebo do výše 10 % čistého ročního obratu dosaženého pachatelem podle poslední řádné účetní závěrky podle toho, která z těchto hodnot je vyšší, je-li pachatelem úvěrová nebo finanční instituce, která je právnickou osobou, d) pokutu do výše dvojnásobku neoprávněně získaného prospěchu do výše 130 000 000 Kč nebo do výše 10 % čistého ročního obratu dosaženého podle poslední konsolidované účetní závěrky konsolidačním celkem, do kterého je pachatel zahrnut, podle toho, která z těchto hodnot je vyšší, je-li pachatelem úvěrová nebo finanční instituce, která je právnickou osobou zahrnutou do konsolidačního celku, e) zákaz činnosti nebo f) zveřejnění rozhodnutí o přestupku. Novinkou v samotném disciplinárním řízení je to, že proti všem typům uložených disciplinárních sankcí je nyní odvolacím orgánem Prezidium (dosud měl poradce právo proti rozhodnutí o uložení disciplinárního opatření ve formě pozastavení výkonu daňového poradenství nebo vyškrtnutí ze seznamu daňových poradců podat přímo žalobu k soudu). Možnost podání správní\nžaloby proti rozhodnutí Komory v disciplinárním řízení k soudu samozřejmě nadále zůstává. V souvislosti s novými typy řízení, které jsou Komoře svěřeny, přibyly i důvody vyškrtnutí poradce ze seznamu (§ 7 odst. 2 písm. c), a to v případě uložení trestu vyškrtnutí nebo zákazu činnosti (daňového poradenství) ve správním řízení, a dále pak i důvod pozastavení spočívající v uložení správního trestu pozastavení výkonu daňového poradenství (§ 8 odst. 2). Podmínkou přístupu ke kvalifikační zkoušce je pak nově i skutečnost, že uchazeč nesmí být v posledních 5 letech před podáním žádosti vyškrtnut ze seznamu daňových poradců na základě správního trestu.\nNovela AML zákona: Identiﬁkace klienta V novele AML zákona nedošlo k zásadní změně výčtu povinností dopadajících na daňové poradce, avšak u některých povinností dochází k jejich prohloubení nebo změnám v jejich obsahu, následující body tak shrnují nové parametry a změny k dosud platnému systému povinností. Jak již bylo uvedeno výše, zásadní změnou pro daňové poradce je změna systému dozoru nad plněním povinností AML zákona a sankcionování jejich porušení. Z administrativních povinností AML zákon (§ 22a) stanoví lhůtu už do 1. 3. 2021 pro písemné pověření člena statutárního orgánu společnosti zajištěním plnění povinností AML zákona, tato povinnost dopadá na společnosti s dvěma a více členy statutárního orgánu. U společností s jedním členem se považuje za pověřeného tento. Toto pověření není nutné nikam zasílat nebo dokládat a společnost si ho založí pro případ kontroly. Kromě tohoto musí společnost pověřit (§ 22) konkrétního zaměstnance nebo člena statutárního orgánu k zajišťování průběžného styku s Finančním analytickým úřadem (dále jen FAÚ). Pro toto určení zákon nestanoví písemnou formu, ale tu lze jen doporučit pro prokázání splnění povinnosti. Ani tuto kontaktní osobu společnost nikam neoznamuje. U právnických osob vzniká rozšíření výčtu identifikačních údajů (§ 5) o základní identifikační údaje právnické osoby, která je členem jejího statutárního orgánu, a údaje ke zjištění a ověření totožnosti fyzické osoby, která je členem statutárního orgánu této právnické osoby nebo kterou tato právnická osoba zmocnila, aby ji ve statutárním orgánu zastupovala. Nová povinnost identifikovat i klienta – svěřenský fond. U klienta – právnické osoby – musí být identifikační údaje ověřeny z důvěryhodného zdroje. Pokud za klienta, který již byl identifikován, jedná jiná osoba, provede poradce i její identifikaci. V rámci identifikace poradce zjistí a zaznamená, zda a) klient, fyzická osoba jednající za klienta v daném obchodu nebo obchodním vztahu a jeho skutečný majitel, pokud je poradci znám, není politicky exponovanou osobou nebo osobou, vůči níž ČR uplatňuje sankce podle zákona o provádění mezinárodních sankcí, a\nb) jiná osoba ve vlastnické nebo řídící struktuře klienta, pokud je poradci známa, není osobou, vůči níž ČR uplatňuje sankce podle zákona o provádění mezinárodních sankcí. Možnost elektronické identifikace (§ 8a) lze uskutečnit pomocí prostředku pro elektronickou identifikaci, kterým je e-občanka nebo prostředek pro elektronickou identifikaci vydaný První certifikační autoritou, a.s., případně bankovní identita – BankID. Podle § 9a musí daňový poradce provést zesílenou identifikaci a kontrolu klienta v případě, že na základě hodnocení rizik představuje jeho klient, obchod nebo obchodní vztah vyšší riziko legalizace výnosů z trestné činnosti nebo financování terorismu. Dále při vzniku a průběhu obchodního vztahu s osobou usazenou ve vysoce rizikové třetí zemi, před uskutečněním obchodu souvisejícího s vysoce rizikovou třetí zemí a před uskutečněním obchodu nebo při uzavírání obchodního vztahu s politicky exponovanou osobou: Získáním dalších dokumentů nebo informací o skutečném majiteli, zamýšlené povaze obchodního vztahu a zdroji finančních prostředků a zdroji majetku klienta a skutečného majitele, ověřením získaných dokumentů nebo informací z více důvěryhodných zdrojů, pravidelným a zesíleným sledováním obchodního vztahu, získáním souhlasu člena statutárního orgánu k uzavření obchodního vztahu nebo k jeho pokračování, provedením první platby v rámci obchodního vztahu nebo obchodu mimo obchodní vztah z účtu vedeného na jméno klienta u úvěrové instituce nebo u zahraniční úvěrové instituce, která podléhá povinnostem identifikace a kontroly klienta, které jsou alespoň rovnocenné požadavkům práva Evropské unie nebo jiným opatřením s ohledem na povahu povinné osoby, její činnosti a vlastní hodnocení rizik. Zjednodušená identifikace klienta pak je podle novely možná u klientů, obchodních vztahů, produktů nebo obchodů s potenciálně nižším rizikem zneužití pro legalizaci výnosů z trestné činnosti nebo financování terorismu, pokud je jejich nižší rizikovost řádně odůvodněna v hodnocení rizik, nejsou označeni jako rizikoví v národním hodnocení rizik a nejsou splněny podmínky pro provedení zesílené identifikace a kontroly klienta. V případě pochybnosti zjednodušenou identifikaci provést nelze. Novela upravuje také identifikaci prostřednictvím třetích osob (§ 11 odst. 5), které provádí identifikaci jménem poradce a postupují podle jeho vnitřních předpisů, ale odpovědnost nadále nese sám poradce. Identifikace „na dálku“ (§ 11 odst. 7) je pak možná prostřednictvím: kopie příslušných částí průkazu totožnosti fyzické osoby + podpůrný doklad, doklad o existenci právnické osoby / svěřenského fondu, poradce zaznamená a ověří údaje, poradce uzavře s klientem o tomto obchodu nebo obchodním vztahu smlouvu, jejíž obsah bude zaznamenán v textové podobě, moje.kdpcr.cz\nklient hodnověrným způsobem prokáže existenci platebního účtu u instituce působící v EU + první platba, příp. informace o účelu identifikace, označení povinné osoby a jméno příkazce. Identifikace pomocí služeb vytvářejících důvěru (§ 11 odst. 8) je možná v případě, kdy klient poradci sdělí identifikační údaje a podepíše je kvalifikovaným elektronickým podpisem nebo poradce ověří získané identifikační údaje u kvalifikovaného poskytovatele služeb vytvářejících důvěru nebo ověří údaje z dokumentu vydaného orgánem veřejné správy. Novela také zavádí možnost kopírovat průkaz totožnosti bez písemného souhlasu majitele (musí o tom být informován, naopak pokud vysloví nesouhlas, kopírovat nelze). K identifikaci nově FAÚ zveřejňuje seznam veřejných funkcí v ČR, které jsou vždy politicky exponovanou osobou. Pokud poradce nemůže provést v plném rozsahu a přesvědčivě identifikaci nebo kontrolu klienta, neuzavře s klientem smlouvu.\nNovela AML zákona: Kontrola klienta Kontrola klienta upravená v § 9 novely AML zákona se provádí vždy u klienta identifikovaného na dálku nebo při převodu peněžních prostředků v hodnotě 1000 eur a výše. Platí zde nově povinnost získat a vyhodnotit informace o povaze podnikání klienta a zjistit skutečného majitele a ověřit jeho totožnost z důvěryhodných zdrojů, tedy kromě Evidence skutečných majitelů z jednoho dalšího, a zjistit, zda není politicky exponovanou osobou nebo osobou, vůči níž ČR uplatňuje mezinárodní sankce. Nesrovnalost v údajích v Evidenci skutečných majitelů dle § 15a (návaznost na novelu zákona o evidenci skutečných majitelů): má-li poradce důvodně za to, že údaje v evidenci nejsou ve shodě se skutečným stavem, upozorní na to klienta a uvede, v čem nesrovnalost spatřuje a příp. umožní klientovi se k této nesrovnalosti vyjádřit, neodstraní-li nebo nevyvrátí-li klient nesrovnalost bez zbytečného odkladu, oznámí poradce nesrovnalost soudu a doloží jej skutečnostmi nebo písemnostmi, které nesrovnalost osvědčují, a vyjádřením klienta, pokud jej učinil, pro poradce platí výjimka podle § 26 za tam stanovených podmínek. U klienta – právnické osoby nebo svěřenského fondu – poradce zjistí vlastnickou a řídící strukturu a musí zjistit, zda není pod mezinárodní sankcí.\nNovela AML zákona: Uchování údajů a oznamovací povinnost Povinnost uchovat údaje získané v procesu identifikace a kontroly klienta byla v § 16 doplněna o záznamy o veškerých krocích uskutečněných v rámci identifikace a kontroly klienta, včetně informací o případných obtížích souvisejících s těmito kroky, moje.kdpcr.cz\na také o záznamy o postupu při posouzení a stanovení rizikového profilu klienta, včetně volby odpovídajících opatření užitých vůči klientovi a při posouzení skutečností souvisejících s podáním oznámení o podezřelém obchodu. V případě oznamovací povinnosti (§ 18) jsou definiční znaky podezřelého obchodu nadále taxativní a demonstrativní. Dosud taxativní znak spočívající v tom, že klient se odmítá podrobit kontrole nebo odmítá uvést identifikační údaje osoby, za kterou jedná, se přesouvá mezi znaky demonstrativní a bude tak nutné v každém individuálním případu posoudit, zda je splněna podmínka pro oznámení takového obchodu. Lhůta pro oznámení podezřelého obchodu se mění z 5 dní na „bez zbytečného odkladu“ od jeho zjištění a platí zákaz odvetných opatření proti oznamovateli (např. zaměstnancům).\nDalší změny v novele AML zákona Podle § 21 a § 21a AML zákona musí Komora zpracovat do 31. 3. 2021 písemně metodickou informaci k zavedení a uplatňování strategií a postupů při činnosti jejích členů i s písemným hodnocením rizik. Tuto metodiku musí odsouhlasit FAÚ a poradce jí následně využije při nastavení svého vnitřního systému zásad a hodnocení rizik. § 26 ukládá Komoře předkládat FAÚ přehled o počtu oznámení o podezřelých obchodech, která v daném kalendářním roce obdržela, a počtu oznámení, která předala FAÚ. Tento přehled musí Komora zveřejnit. Nicméně Komora již nyní tato statistická data FAÚ předkládala pro statistiky za celou ČR. Podle § 34a (a dále § 40b) Komora musí zavést systém pro přijímání oznámení o porušení povinností podle AML zákona, který musí obsahovat podrobné postupy pro přijetí oznámení, přezkoumání jeho důvodnosti a nakládání s jeho výsledky. V rámci této povinnosti musí být zajištěna ochrana oprávněných zájmů oznamovatele i osoby, která je podle oznámení odpovědná za porušení povinnosti podle AML zákona. Na totožnost oznamovatele dopadá povinnost mlčenlivosti zaměstnanců Komory. Jak bylo uvedeno výše u novely zákona č. 523/92 Sb., Komoře je svěřen správní dozor (kontrola) nad plněním povinností AML zákona, pokud by v konkrétním případě, kdy má konat, zůstala nečinná, dozor převezme FAÚ. Komora pak má povinnost předkládat FAÚ přehled o počtu přijatých oznámení o porušení AML zákona, provedených kontrolách, zjištěných porušeních a rozhodnutích o přestupcích (§ 37). Komora má také oznamovací povinnost u skutečností, které by mohly souviset s legalizací výnosů z trestné činnosti nebo financováním terorismu. Nezapomeňte také na to, že poradce by nyní měl podle § 23 novely proškolit své zaměstnance o novelizovaných ustanoveních AML zákona, školení zaměstnanců musí proběhnout nadále alespoň jedenkrát ročně. U povinností daňového poradce podle poslední novely AML zákona proto dále odkazuji na školení zástupkyně Finančního analytického úřadu Mgr. Martiny Chrástkové.\nČástečný nárok na odpočet daně u dlouhodobého majetku (staveb) a jeho následné úpravy, díl 2. Druhý díl článku na téma novinek v odpočtu daně v oblasti dlouhodobého majetku se zaměřuje na pořízení dlouhodobého majetku s částečným nárokem na odpočet daně na vstupu, technické zhodnocení dlouhodobého majetku či úpravy odpočtu daně v dalších letech. Simona Pacáková Auditor a daňový poradce ADU.CZ\n1. Pořízení dlouhodobého majetku s částečným nárokem na odpočet daně na vstupu Při pořízení dlouhodobého majetku, u kterého má plátce částečný nárok na odpočet daně na vstupu, musí plátce určit, zda pořizuje a) dlouhodobý majetek vytvořený vlastní činností nebo b) ostatní dlouhodobý majetek. Variantu plátce zvolí při zahájení pořizování dlouhodobého majetku. Dlouhodobý majetek vytvořený vlastní činností je definován v § 4 odst. 4 zákona: §4 (4) Pro účely tohoto zákona se dále rozumí... e) dlouhodobým majetkem vytvořeným vlastní činností je dlouhodobý majetek, který plátce v rámci svých ekonomických činností vyrobil, postavil nebo jinak vytvořil; technické zhodnocení podle písmene d) bodu 4 se považuje za samostatný dlouhodobý majetek vytvořený vlastní činností. Pro dlouhodobý majetek s částečným nárokem na odpočet daně na vstupu je toto rozhodnutí zcela zásadní, protože předurčuje, jak se postupuje při nárokování daně na vstupu v době pořizování majetku.\n1.1 Pořízení dlouhodobého majetku vytvořeného vlastní činností U dlouhodobého majetku vytvořeného vlastní činností, u kterého má plátce nárok na částečný odpočet daně, je v § 13 odst. 4 písm. b) zákona zakotvena fikce dodání zboží: § 13 (4) Za dodání zboží za úplatu se také považuje... b) uvedení do stavu způsobilého k užívání dlouhodobého majetku vytvořeného vlastní činností, pokud plátce použije tento majetek pro účely, pro které má nárok na odpočet daně podle § 72 odst. 6 (poznámka autora: v částečné výši). Tato fikce dodání rozděluje postup plátce při pořizování majetku na tři fáze, které si zde popíšeme.\n1.1.1 Fáze pořizování majetku (před uvedením do užívání) Z pohledu zákona plátce pořizuje dlouhodobý majetek, o kterém ví, že ho „dodá“ (prodá) v okamžiku uvedení do stavu způsobilého k užívání. Tento fiktivní prodej podle § 13 odst. 4 písm. b) bude zdanitelné plnění. Proto má plátce u všech přijatých zdanitelných plnění plný nárok na odpočet daně. Nárok na odpočet daně je právo plátce, které může uplatnit podle § 73 odst. 3 zákona dokonce také po uplynutí lhůty 3 roky.\n1.1.2 Uvedení do stavu způsobilého k užívání – dodání zboží V účetnictví v okamžiku uvedení do stavu způsobilého k užívání dochází k zařazení majetku do užívání. V tomto okamžiku nastává fikce dodání zboží. Plátce musí odvést daň na výstupu, moje.kdpcr.cz\nprotože dlouhodobý majetek „dodal“ (prodal). Při tomto dodání se základ daně stanoví podle § 36 odst. 6 zákona: § 36 (6) Základem daně je v případě, že se jedná o a) dodání zboží podle § 13 odst. 4 písm. a) až d) a f) a § 13 odst. 6, cena zboží nebo cena obdobného zboží, za kterou by bylo možné zboží pořídit ke dni uskutečnění zdanitelného plnění, a pokud takovou cenu nelze určit, výše celkových nákladů vynaložených na dodání zboží ke dni uskutečnění zdanitelného plnění. V obvyklých případech, např. při výstavbě nové stavby, se základ daně stanoví ve výši pořizovací ceny. Pořizovací cenou je zde myšlena cena bez daně, protože plátce dle výše uvedeného bodu 1.1.1. nárokoval daň na vstupu v plné výši. Na toto fiktivní dodání plátce vytvoří doklad o použití podle § 32 odst. 1 zákona. Fikce dodání zboží nastává vždy, a to i v případě, že se plátce rozhodl neuplatňovat nárok na odpočet daně na vstupu podle bodu 1.1.1. Pokud plátce nárok na odpočet daně na vstupu neuplatňoval, měl by ho uplatnit jednorázově ze všech přijatých zdanitelných plnění v okamžiku fikce dodání zboží. Lhůta pro uplatnění nároku na odpočet v délce 3 roky pro tyto doklady je prolomena a lze nárokovat daň na vstupu i po uplynutí tří let (viz § 73 odst. 3 písmeno b).\n1.1.3 Uvedení do stavu způsobilého k užívání – pořízení zboží\nv jednotlivých letech mění podle aktuálního úhrnu uskutečněných osvobozených a zdanitelných plnění. Řešení: Plátce pořizuje dlouhodobý majetek, u kterého má částečný nárok na odpočet daně. Jedná se o dlouhodobý majetek vytvořený vlastní činností. U všech přijatých zdanitelných plnění uplatňuje plátce plný nárok na odpočet daně. Seznam investičních nákladů je v tabulce: rok\nzáklad daně *)\nDPH uplatněno v plné výši\n2021 od neplátců\nFikce „dodání zboží“ podle § 13 odst. 4 písm. b) je zároveň podle zákona fikcí „pořízení zboží“. Toto vyplývá z § 72 odst. 2 písm. c): §72 (2) Daní na vstupu u přijatého zdanitelného plnění se rozumí daň uplatněná podle tohoto zákona... c) v případě plnění podle § 13 odst. 4 písm. b). V okamžiku uvedení dlouhodobého majetku do stavu způsobilého k užívání plátce uplatní nárok na odpočet daně na vstupu z dokladu o použití, který vytvořil podle bodu 1.1.2. Vzpomeňme si v tuto chvíli, že plátce pořizuje majetek vytvořený vlastní činností s částečným nárokem na odpočet. Právě v tuto chvíli nastává uplatnění částečného nároku na odpočet u vytvořeného dokladu o použití. Plátce aplikuje poměrný a krátící koeficient způsobem vysvětleným výše.\nPříklad 8 Plátce se rozhodl postavit dům, který bude pronajímat a zároveň používat pro své bydlení. V původním projektu byla velikost bytových prostor určených pro bydlení 10 %, avšak během výstavby se velikost změnila na 25 %. V domě budou bytové i nebytové prostory. Nájemné bude osvobozené plnění nebo zdanitelné plnění. Dům nesplňuje definici pojmu stavba pro sociální bydlení. Na výstavbu domu plátce objednává jednotlivé stavební práce u různých dodavatelů. Výstavba probíhá postupně 4 roky (roky 2018–2021). Plátce již pronajímá jiné nemovité věci a během doby výstavby používá krátící koeficient, který se moje.kdpcr.cz\n*) Některé daňové doklady mohou být v režimu přenesené daňové povinnosti. Zde je řešeno uplatnění nároku na odpočet daně na vstupu, které platí shodně pro běžné daňové doklady i doklady v režimu přenesené daňové povinnosti. Informace o krátícím koeficientu není po dobu pořizování majetku relevantní. Tato informace se využije až při dokončení stavby. Informace o velikosti bytových prostor pro bydlení plátce je také irelevantní po dobu výstavby. V okamžiku uvedení majetku do užívání vytvoří plátce doklad o použití (základ daně 60000 + DPH 21 % 12600). Celkové náklady na pořízení stavby jsou zde považovány za náklady uvedené v § 36 odst. 6 zákona. Základ daně 60000 obsahuje všechny investiční náklady včetně dokladů od neplátců daně. V tuto chvíli plátce uplatní poměrný nárok na odpočet (PK = 75 %, protože 25 % je bydlení plátce) a také krátící koeficient, protože stavba bude využívána k osvobozeným i zdanitelným plněním. Vytvořený doklad o použití se v daňovém přiznání projeví takto: Fikce dodání zboží: Řádek 1 Řádek 51levá\n60 000 + 12 600 60 000\nFikce pořízení zboží: Řádek 40 – krácený nárok Řádek 47\n45 000 + 9 450 45 000 + 9 450\nFikce dodání zboží podle § 13 odst. 4 písm. b) nevstupuje do výpočtu koeficientu (viz § 76 odst. 4), proto se musí uvádět v řádku 51levá. Na řádku 40 je uvedeno pouze 75 % základu daně, protože je použitý poměrný koeficient PK = 75 %. Doklad o použití bude vstupovat také do kontrolního hlášení. Bez ohledu na celkovou hodnotu bude tento doklad vykázán v části A.5 a v části B.3 kontrolního hlášení. Daň uvedená na řádku 40 bude uplatněna pouze v krácené výši (zálohovým krátícím koeficientem). V posledním daňovém přiznání za kalendářní rok se daň přepočte vypořádacím koeficientem (v tomto příkladě např. 71 %).\nPro účely následného sledování využití dlouhodobého majetku si plátce musí vytvořit kartu dlouhodobého majetku pro účely DPH. Informační systémy v majetkových modulech řeší účetní hodnoty majetku a hodnoty majetku pro účely daně z příjmů, aby bylo možné evidovat účetní a daňové odpisy majetku. Hodnoty pro účely DPH informační systémy většinou evidovat neumí, proto to plátci řeší většinou tabulkami v Excelu. Karta majetku pro účely DPH musí obsahovat minimálně: identifikace majetku\ncelková částka DPH (z dokladu o použití)\npoměrný koeficient PK\nvypořádací krátící koeficient KK\nukazatel nároku na odpočet UNO (UNO = PK x KK)\nTakto vypadá karta majetku, který byl pořízen v příkladu 8. Ukazatel nároku na odpočet daně UNO se nezaokrouhluje. Tento ukazatel v sobě nese informaci, jak velkou část daně na vstupu plátce uplatnil, 53,25 % z částky 12600. V následujících 9 letech po roce pořízení bude plátce tuto kartu potřebovat pro účely sledování využití majetku a případnou úpravu odpočtu daně podle § 78 a násl. zákona. Postup je prakticky vysvětlen ve 4. části.\n1.2 Pořízení ostatního dlouhodobého majetku (není vytvořen vlastní činností) Pokud plátce pořizuje dlouhodobý majetek, který bude využíván v rámci ekonomické činnosti plátce pro jeho uskutečněná zdanitelná plnění a zároveň pro osvobozená plnění, a nejedná se o dlouhodobý majetek vytvořený vlastní činností, má plátce nárok u každého přijatého zdanitelného plnění uplatnit daň na vstupu pouze v částečné výši. Toto jednoduché pravidlo však má v zákoně mnoho úskalí, která si plátci mnohdy neuvědomují. V této variantě bych rozdělila postup plátce daně při nárokování daně na vstupu do dvou fází.\n1.2.1 Nárokování daně na vstupu během pořizování dlouhodobého majetku Plátce daně má nárok na odpočet daně u přijatých zdanitelných plnění, která souvisí s pořízením dlouhodobého majetku v krácené výši, jak bylo řečeno výše. Pro každý daňový doklad samostatně bude použitý aktuální poměrný koeficient a krátící koeficient (zálohový a následně vypořádací). Pojmem „aktuální“ se myslí platný je dni uskutečnění zdanitelného plnění. Poměrný i krátící koeficient se mohou v jednotlivých letech postupného pořizování dlouhodobého majetku měnit. Pokud k těmto změnám po dobu pořizování majetku docházelo, musí plátce postupovat dále podle bodu 1.2.2.\n1.2.2 Zohlednění meziročních změn koeﬁcientů v roce pořízení dlouhodobého majetku V kalendářním roce, kdy je pořízený dlouhodobý majetek uveden do užívání, je plátce povinen v posledním zdaňovacím období zohlednit meziroční změny poměrného a krátícího koeficientu u dlouhodobého majetku, který pořizoval postupně ve více kalendářních letech. Tato povinnost je uvedena v § 75 (pro poměrný nárok na odpočet daně) i v § 76 (pro krácený nárok na odpočet daně). Bohužel, v každém paragrafu se postupuje jiným způsobem. §75 (5) V případě, že plátce uplatnil odpočet daně z poskytnuté úplaty před pořízením dlouhodobého majetku, u kterého má nárok na odpočet daně v poměrné výši, v jiném roce, než ve kterém je po pořízení tohoto majetku nárok na odpočet daně oprávněn uplatnit, zahrne do částky opravy podle odstavce 4 rovněž rozdíl ve výši nároku na odpočet daně vyplývající z rozdílu mezi hodnotami poměrných koeficientů za příslušné roky, pokud se tyto hodnoty odchylují o více než 10 procentních bodů. Obdobně plátce postupuje i v případě uplatnění odpočtu daně u každého jednotlivého přijatého plnění, které se stalo součástí pořízeného dlouhodobého majetku. §76 (10) V případě, že plátce uplatnil odpočet daně z poskytnuté úplaty před pořízením dlouhodobého majetku, u kterého má nárok na odpočet daně v krácené výši, v jiném roce, než ve kterém je po pořízení tohoto majetku nárok na odpočet daně oprávněn uplatnit, zahrne do částky vypořádání nároku na odpočet daně podle odstavce 7 za rok, ve kterém po pořízení tohoto majetku je oprávněn nárok na odpočet daně uplatnit, rovněž rozdíl ve výši nároku na odpočet daně vyplývající z případného rozdílu mezi hodnotami vypořádacích koeficientů za příslušné roky. Obdobně plátce postupuje i v případě uplatnění odpočtu daně u každého jednotlivého přijatého plnění, které se stalo součástí pořízeného dlouhodobého majetku. Poměrný nárok na odpočet daně se musí upravit, pokud mezi poměrným koeficientem při uplatnění nároku u jednotlivých přijatých zdanitelných plnění a poměrným koeficientem ke konci roku, kdy je majetek zařazen do užívání, je rozdíl více než 10 procentních bodů. Krácený nárok na odpočet daně se musí obdobným způsobem upravit, i když se liší meziročně pouze o 1 procentní bod. Obě tato pravidla vyžadují podrobnou evidenci všech daňových dokladů, u kterých byl uplatněn odpočet daně v částečné výši, moje.kdpcr.cz\na to včetně PK a KK, které byly pro konkrétní daňový doklad použity. Doklady lze kumulovat, pokud byly pro částečný nárok na odpočet daně použity stejné parametry. Ukážeme si to prakticky na předchozím příkladu 8, kde „trochu“ pozměníme zadání:\nPříklad 9 Plátce se rozhodl postavit dům, který bude pronajímat a zároveň používat pro své bydlení. V původním projektu byla velikost bytových prostor určeným pro bydlení 10 %, avšak během výstavby se velikost změnila na 25 %. V domě budou bytové i nebytové prostory. Nájemné bude osvobozené plnění nebo zdanitelné plnění. Dům nesplňuje definici pojmu stavba pro sociální bydlení. Výstavbu domu zabezpečuje jeden generální dodavatel, který postupně vystavuje daňové doklady na dílčí plnění. Výstavba probíhá postupně 4 roky (rok 2018–2021). Plátce již pronajímá jiné nemovité věci a během doby výstavby používá krátící koeficient, který se v jednotlivých letech mění podle aktuálního úhrnu uskutečněných osvobozených a zdanitelných plnění.\nDPH 21 % celkem doklady 2018–2020 s PK 90 % (viz předchozí tabulka)\nuplatněno PK = 90 %\nskutečný nárok PK = 75 %\nvypořádání poměrného nároku podle § 75 (5)\nČástka -976,50 se uvede v daňovém přiznání v řádku 45 ve sloupci krácený nárok na odpočet daně. Základ daně se v řádku 45 neuvádí. Pro úplnost připomínám, že pokud je skutečný nárok PK nižší o více než 10 procentních bodů, je povinností plátce aplikovat § 75 odst. 5. Pokud je skutečný nárok PK vyšší o více než 10 procentních bodů, je právem plátce aplikovat § 75 odst. 5. b) § 76 odst. 10 V jednotlivých letech se měnil krátící koeficient KK, a proto se musí ve vypořádání krátícího koeficientu za rok 2021 zohlednit všechny daňové doklady související s pořízením dlouhodobého majetku, které byly v letech 2018–2020. DPH KK úprava KK v roce 21 % v roce nároku rozdíl uplatnění krácený zařazení na odpočet nárok majetku daně\nŘešení: V tomto případě se nejedná o dlouhodobý majetek vytvořený vlastní činností. Plátce bude u každého dokladu nárokovat daň na vstupu v režimu částečného nároku na odpočet daně. Doklady od neplátců jsou v tomto případě irelevantní, proto je zde neuvádím, i když mohou existovat. Podrobná (kumulovaná) evidence daňových dokladů bude vypadat takto: PK (poměrný koeficient) KK (vypořádací krátící koeficient)\ndaňové doklady od dodavatele\nuplatněný nárok na vstupu\nDPH 21 % krácený nárok\nPlátce musí všechny doklady sledovat v jednotlivých letech a pamatovat si, které koeficienty PK a KK byly pro jednotlivé doklady uplatněny. Tuto evidenci bude plátce potřebovat v posledním zdaňovacím období roku 2021, kdy je nutné aplikovat výše zmíněný § 75 odst. 5 a § 76 odst. 10. a) § 75 odst. 5 PK v roce pořízení majetku je 75 %. U některých dokladů (rok 2018–2020) byl uplatněn poměr 90 %. V souladu s § 75 odst. 5 plátce musí doklady z roku 2018–2020 zohlednit, protože rozdíl je větší než 10 procentních bodů: moje.kdpcr.cz\nvypořádání poměrného nároku podle § 76 (10)\nČástku -341,46 musí plátce zahrnout do vypořádání krátícího koeficientu podle § 76 odst. 7 na řádku 53 daňového přiznání. Ve většině informačních systémů se řádek 53 počítá automaticky a nedovoluje plátcům jakoukoliv další ruční úpravu. Plátci tento problém řeší ruční úpravou XML souboru (částku vypořádání v řádku 53 sníží o 341,46) na daňovém portálu Finanční správy a následným odesláním upraveného XML souboru.\nTaké v § 76 odst. 10 platí, že pokud je skutečný nárok KK nižší než původně uplatněný, je povinností plátce aplikovat § 76 odst. 10. Pokud je skutečný nárok KK vyšší než původně uplatněný, je právem plátce aplikovat § 76 odst. 10. Karta dlouhodobého majetku pro účely DPH bude v tomto příkladě vypadat takto: identifikace majetku\ncelková částka DPH (z daňových dokladů od dodavatelů)\nTakto vypadá karta dlouhodobého majetku pro účely DPH z příkladu 9. Přestože zadání příkladů 8 a 9 bylo téměř identické a daňové doklady od dodavatelů byly dokonce zcela identické, je na vytvořených kartách vidět, že se dojde každou z variant k jinému výsledku.\n2. Technické zhodnocení dlouhodobého majetku V účetnictví se obvykle technické zhodnocení majetku přiřazuje na kartu majetku a o provedené technické zhodnocení se zvyšuje hodnota zhodnoceného majetku. Pro účely DPH se technické zhodnocení považuje vždy za samostatný dlouhodobý majetek. To znamená, že pro každé technické zhodnocení vytváříme samostatnou kartu majetku pro účely DPH. Toto vyplývá ze znění § 78 odst. 5 zákona: § 78 (5) Pro účely úpravy odpočtu daně se technické zhodnocení podle § 4 odst. 4 písm. d) bodu 4 považuje za samostatný dlouhodobý majetek. Podle ekonomické podstaty mohou mít některá technická zhodnocení jiný částečný nárok na odpočet daně, než má samotný zhodnocovaný dlouhodobý majetek.\n3. Úpravy odpočtu daně podle § 78 následující v dalších letech Karty majetku vytvořené při pořízení dlouhodobého majetku pro účely DPH plátce potřebuje pro správnou aplikaci § 78. Plátce je povinen sledovat 5, resp. 10 let skutečné využívání dlouhodobého majetku. Prakticky musí sledovat poměrný koeficient PK a vypořádací krátící koeficient KK vždy za aktuální kalendářní rok. Pokud se částečný nárok na odpočet daně v aktuálním roce liší o více než 10 procentních bodů, máme právo nebo povinnost upravit odpočet daně podle § 78.\nPříklad 10 Plátce v roce 2021 pořídil dlouhodobý majetek (stavbu). Vytvořil kartu dlouhodobého majetku a v následujících letech upravuje uplatněný odpočet podle § 78 zákona:\nidentifikace majetku rok pořízení\ncelková částka DPH (poznámka: to je 100 % DPH, nikoliv to, co bylo skutečně uplatněno při částečném nárokování daně na vstupu)\n(provádí se, když d > 10 %)\n= (1 500 000 x 81 % +25 % (+0,25)) / 10 = +37 500\n= (1 500 000 x +16 % (+0,16)) / 10 = +24 000\n= (1 500 000 x (-0,14)) povinnost / 10 = -21 000\n= (1 500 000 x (-0,21)) povinnost / 10 = -31 500\n= (1 500 000 x (-0,16)) povinnost / 10 = -24 000\nVypočtená úprava odpočtu daně podle § 78 se uvádí v řádku 60 daňového přiznání s tím znaménkem, které je uvedeno v tabulce.\nPokud plátce používá majetek pouze k neekonomické činnosti nebo k plněním osvobozeným od daně bez nároku na odpočet daně, použije se UNO = 0 %. Pokud plátce používá dlouhodobý majetek výhradně k uskutečňování zdanitelných plnění, použije se UNO = 100 %.\n4. Dodání dlouhodobého majetku před uplynutím lhůty pro úpravu odpočtu V případě, že dojde ve lhůtě pro úpravy odpočtu podle § 78 k dodání dlouhodobého majetku, provede se jednorázová úprava. Pokud bude dodání dlouhodobého majetku plněním osvobozeným od daně, použije se UNO = 0 %. Pokud bude dodání dlouhodobého majetku zdanitelným plněním, použije se UNO = 100 %. Při jednorázové úpravě odpočtu se zohlední zbývající počet let ze lhůty pro úpravu odpočtu podle § 78.\nPříklad 11 Plátce prodá stavbu uvedenou v příkladu 10 v roce 2027. Protože již uplynulo více než 5 let od kolaudace, je dodání zboží osvobozeno od daně podle § 56. Karta majetku pro účely DPH bude vypadat takto: stavba XYZ\nukazatel nároku na odpočet (UNO= PK x KK)\núpravy odpočtu v následujících letech rok\nrozdíl úprava odpočtu\nukazatel nároku na odpočet (UNO = PK x KK)\n81 % +25 %\n= (1 500 000 x (+0,25)) / 10 = +37 500\n72 % +16 %\n= (1 500 000 x (+0,16)) / 10 = +24 000\n100 % +44 %\n= ((1 500 000 x (+0,44)) / 10) x 4 = +264 000\nd=c- e (provádí se, když d 56 % > 10 %)\n-14 % = (1 500 000 x (-0,14)) povinnost / 10 = -21 000\n81 % +25 % = (1 500 000 x (+0,25)) / 10 = +37 500\n72 % +16 % = (1 500 000 x (+0,16)) / 10 = +24 000\n-56 % = ((1 500 000 x (-0,56)) / 10) x 4 = -336 000\n5. Významné opravy dlouhodobého majetku\nV roce 2027 se vzorec pro úpravu odpočtu doplnil o násobení x 4, protože do konce doby sledování zbývají 4 roky (2027–2030). Úprava odpočtu daně se provede ve zdaňovacím období, kdy došlo k dodání zboží, nikoliv v posledním zdaňovacím období. Částka bude vypořádána v řádku 60 daňového přiznání.\nPříklad 12 Plátce prodá stavbu uvedenou v příkladu 10 v roce 2027. Protože již uplynulo více než 5 let od kolaudace, je dodání zboží osvobozeno od daně podle § 56. Plátce daně se však rozhodl v souladu s § 56 odst. 6 uplatnit daň při dodání zboží. Karta majetku pro účely DPH bude vypadat takto: identifikace majetku\ne (provádí se, když d > 10 %)\nV roce 2027 se vzorec pro úpravu odpočtu doplnil o násobení x 4, protože do konce doby sledování zbývají 4 roky (2027– –2030). Úprava odpočtu daně se provede ve zdaňovacím období, kdy došlo k dodání zboží, nikoliv v posledním zdaňovacím období. Částka bude vypořádána v řádku 60 daňového přiznání.\n= (1 500 000 x (-0,14)) / 10 = -21 000\nPři dodání dlouhodobého majetku se provádí úprava odpočtu daně také u významných oprav dlouhodobého majetku podle § 78 da zákona. Postupuje se obdobně jako v části 5. Významnou opravou se pro účely odpočtu daně rozumí oprava podle právních předpisů upravujících účetnictví, pokud hodnota veškerých přijatých zdanitelných plnění vztahující se k této opravě bez daně je vyšší než 200 000 Kč. Toto pravidlo se vztahuje pouze na opravy provedené (dokončené) od 1. dubna 2019. U staveb bude většina oprav podléhat tomuto pravidlu. Proto by plátci měli pro významné opravy evidovat obdobné vstupní údaje jako při pořízení dlouhodobého majetku. Nejpraktičtější se jeví karty významných oprav dlouhodobého majetku vytvořené v Excelu. Tyto karty se použijí k úpravě odpočtu daně na vstupu pouze v případě, že dojde během doby sledování (10 let) k dodání dlouhodobého majetku. Každoroční úprava odpočtu v posledním zdaňovacím období se na významné opravy nevztahuje.\nPříklad 13 Vzor karty pro sledování významných oprav:\noprava fasády – stavba ABC\nrok provedení opravy\ncelková částka DPH (z dokladů za opravy majetku)\nAktuálně ze zpráv CFE Výroční zpráva CFE Tax Advisers Europe\nTomáš Půček Právní oddělení KDP ČR\nCFE Tax Advisers Europe ve spolupráci s IBFD (The International Bureau of Fiscal Documentation) zveřejnila Annual Report, která je volně k dispozici na webových stránkách CFE. Tato výroční zpráva přibližuje práci CFE, shrnuje proběhlá zasedání, konference a další události, vyjmenovává vydané publikace, stejně jako odkazuje na činnost CFE a členských organizací. V příspěvku k této zprávě se Pascal Saint-Amans, ředitel Centra pro daně a daňovou správu Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, zamýšlí nad budoucím daňovým vývojem v Evropě a uvádí: „S ohledem na budoucí vývoj na mezinárodním daňovém poli můžeme pozorovat, jak se do popředí zájmu postupně derou tzv. ekologické daně. V současné době je až 70 % zdrojů CO2 v ovzduší zcela nezdaněno a některá z nejvíce znečišťujících paliv jsou zdaňována minimální sazbou.“ Prostředky získané cestou zdanění by pak, dle něj, bylo ideální využít k tzv. zelené obnově čili nápravě škod, které zdaňované předměty a odvětví napáchaly v rámci klimatu či životního prostředí.\nDigital Targets Roadmap Evropské komise Předsedkyně Evropské komise Ursula von der Leyenová v jednom ze svých projevů uvedla, že si Evropa musí předsevzít zajištění digitalizace států. K postupnému a úplnému naplnění tohoto cíle by měla sloužit tzv. roadmapa, jakási obdoba věcného záměru, která popisuje daný problém a cíle, kterých je třeba dosáhnout, vysvětluje, jaká je úloha Evropské unie a proč by se měla do věci vložit, či popisuje dostupné nástroje, vhodné pro prosazení cílů. Cílem, který by měl být naplněn do roku 2030, je tedy péče a snaha o postupné vybudování a udržení si vůdčího postavení EU v rámci digitalizace, které je třeba dosáhnout skrze práci na počítačových dovednostech občanů evropských států, digitalizaci podniků a především pak digitalizaci veřejné správy a portálů státní správy. Roadmapa uvádí větší zapojení digitálních technologií jako cestu z postcovidové krize, například argumentuje snížením rizik a především závislosti na tzv. třetích zemích, tedy zemích mimo Evropskou unii. Prostudovat si dokument či se k roadmapě vyjádřit je možné skrze portál Have Your Say do 9. března 2021.\nEU spouští veřejnou debatu ohledně pravidel DPH Evropská komise spustila veřejnou debatu ohledně pravidel daně z přidané hodnoty ve vztahu k finančním a pojišťovacím službám. Tato iniciativa vzešla z Akčního plánu Komise pro rok 2020 a vychází především ze skutečnosti, že dosavadní pravidla jsou vytrvale kritizována jakožto příliš komplexní a komplikovaná na to, aby mohla být jednoduše aplikována, což vede k právní nejistotě a vysokým nákladům s tím spojeným. Veřejnost má nyní možnost se k věci vyjádřit, přičemž tento veřejný podnět by měl být zohledněn při vypracovávání návrhu nové směrnice. Uzávěrka pro příspěvky je 3. března 2021 a probíhá prostřednictvím portálu Have Your Say.\nEvropský účetní dvůr odhadl ztráty ve výši až 70 miliard eur Evropský účetní dvůr jako nezávislý externí auditor Evropské unie, který v této funkci chrání zájmy daňových poplatníků unie, publikoval zprávu zabývající se výměnou informací v Evropské unii, ve které zkoumal efektivnost systému v letech 2014 až 2019, především pak celkový rámec účinných pravidel, dozorovou činnost a implementaci, stejně jako nastavení a efektivnost systému. V této zprávě pak došel k závěru, že skrze nedůslednost a neefektivnost systému výměny informací došlo ke každoroční ztrátě mezi 50 a 70 miliardami eur v rámci daňových příjmů v EU. Hlavní příčiny pak spatřuje v nedostatku vedení ze strany Evropské unie i vnitrostátních úřadů a v nedostatečném vyhodnocování výstupů, v návaznosti na což doporučuje Evropské komisi zpřísnění dohledu. Kompletní zprávu si lze přečíst zde.\nOECD zveřejnila zprávu týkající se zdanění a udržitelného rozvoje Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) zveřejnila zprávu zabývající se příležitostmi spočívajícími ve zdanění spotřebních energií a s tím souvisejícími daňovými změnami ve vybraných rozvojových ekonomikách. K tomuto závěru došla skrze analýzu provedenou v patnácti zemích, konkrétně se jednalo o Pobřeží Slonoviny, Egypt, Ghanu, Keňu, Maroko, Nigérii, Ugandu, Filipíny, Srí Lanku, Kostariku, Dominikánskou republiku, Ekvádor, Guatemalu, Jamajku a Uruguay. Zpráva odhaluje, že v současné době 83 % zemí nezdaňuje uhlíkové emise, pokud by tak však učinily a uvalily by sazbu v ekvivalentní výši 30 eur za tunu oxidu uhličitého, dosáhly by zisku rovného 1% HDP. Zároveň zpráva zjišťuje, že tato daňová reforma není administrativně nedosažitelná, jelikož třináct z patnácti uvedených států zdaňuje pohonné hmoty, čili by mohly zavedeného schématu do značné míry využít. V nadcházejících měsících chce OECD přijít se zprávou týkající se vztahu udržitelného rozvoje a využití zdanění jako nákladů na obnovu.\ne-Bulletin e-Bu Bullllet ettin etin n Komory Komo Ko mory ry d daňových aňov aň ov ýc ých h poradců p ra po ad dc ců ČR ců ČR / 3/ 3 3/20 3/2021 /20 2021 21\nDPH D PH\nSBORNÍK PŘÍKLADŮ 2021 Publikace je určena především těm, kteří se připravují na kvalifikační zkoušku na daňového poradce. Obsahuje příklady včetně řešení, mimo jiné i z termínů kvalifikačních zkoušek na daňového poradce, které proběhly v roce 2020. Cena publikace je 490 Kč vč. DPH + poštovné. Sborník je možné objednat na www.kdpcr.cz, e-mail publikace@kdpcr.cz, Komora daňových poradců ČR, Kozí 4, 602 00 Brno.\nmoje.kdpcr.cz moje mo je.k .kdp dpcr cr.c .cz z\nAktuálně z KDP ČR\nRozvíjíme osobní rozvoj aneb novinky pro daňové poradce Ačkoliv je letošní zima opravdu tuhá, na Komoře daňových poradců ČR jsme nezatuhli. Na základě vašich zpětných vazeb diskutujeme, vymýšlíme, rozvíjíme, komunikujeme, měníme, připravujeme nejen nová školení, ale i nové formáty těchto školení i zdrojů informací v oblasti vašeho osobního rozvoje.\nNáhradník Prezidia KDP ČR, garantka a lektorka kurzů osobního rozvoje\nVedoucí oddělení vzdělávání KDP ČR\nprvními sněženkami vám přinášíme barevnou nabídku novinek a věříme, že si z ní každý z vás vybere to, co jej osloví, případně zaujme. Na co se tedy můžete těšit? Hned dva experti, Ondřej Choc a Peter Chrenko, nejen svými znalostmi a zkušenostmi, obohatí, podpoří a rozšíří stávající lektorský tým ve složení Anita Crkalová, Gabriela Hrachovinová, Lenka Mrázová a Hana Vykoupilová. Jsme moc rády, že se nám podařilo získat oba nové lektory pro spolupráci na projektech v oblasti osobního rozvoje. Jak Ondřej, tak i Peter jsou daňovými poradci. Znají tedy důvěrně specifika naší profese, prostředí, ve kterém se pohybujeme. Znají také klienty, se kterými přicházíme do kontaktu, jakož i regulatorní výzvy, kterým čelíme. Více informací o jednotlivých lektorech naleznete na interní webové stránce Komory. Lektory můžete oslovit v případě vašeho zájmu o individuální koučink, mentoring či další poradenství v oblasti osobního rozvoje, příp. i osobně, a to bez součinnosti a odpovědnosti Komory. Nový, barevný formát e-Bulletinu nás namotivoval tak, že od letošního března vám v rozšířeném složení týmu lektorů budeme formou článků pravidelně na stránkách e-Bulletinu\npřinášet aktuální témata a typy v oblasti osobního rozvoje i daňověporadenského byznysu. V průběhu roku pro vás zorganizujeme čtyřikrát „Drobné občerstvení měkkých dovedností“, kdy se s vámi tzv. „naplacato“ spojíme přes MS Teams, přičemž témata v rámci prvního, druhého a třetího čtvrtletí pro vás připraví a s vámi prodiskutují Lenka, Ondřej a Peter. Pro více informací sledujte, prosím, nabídku vzdělávacích akcí Komory. Aktuálně diskutujeme další možnosti rozšíření našich aktivit s cílem poskytnout vám i vašim spolupracovníkům a zaměstnancům při využití dostupných informačních technologií i komunikačních platforem potřebnou podporu v oblasti osobního rozvoje a byznysu tak, abyste ušetřili čas a finanční prostředky. Rádi bychom touto formou pomohli i novým daňovým poradcům v jejich profesním růstu. A protože vše souvisí se vším, prošla úpravou i záložka osobního rozvoje na interních stránkách Komory. Za celý lektorský tým i za oddělení vzdělávání bychom rády vyjádřily přání, abyste si v naší barevné nabídce, tzv. Krabičce Duševní Podpory, našli přesně to, co vám pomůže ve vašem osobním rozvoji a podnikání.\ne-Bulletin e -Bu B lle llletin Komory Komo Ko ory d daňových a ov aň ovýc ýc ých ch poradců pora po rad ra dců ČR / 3/ dc 3/20 3/2021 2021 20 21 21\nTrestní T restní p právo ráJ Judikatura u odd daňové ikaatouré a\nDAŇOVÉ ZÁKONY A ÚČETNICTVÍ PODLE STAVU K 31. 12. 2020 S PARALELNÍM VYZNAČENÍM ZMĚN OD 1. 1. 2021 Publikace obsahuje úplná znění všech daňových zákonů, zákona o daňovém poradenství, zákona o územních finančních orgánech, zákona o účetnictví a zákona o auditorech. Dále v ní naleznete související vyhlášky, české účetní standardy a vybrané pokyny a informace Ministerstva financí ČR. Publikace je vhodná jako pomůcka ke kvalifikační zkoušce na daňového poradce. Názorné vyznačení změn u všech zákonů umožňuje přehledné porovnání provedených změn v čase, lze ji také využít jako podklad pro vypracování daňového přiznání k dani z příjmů. Cena publikace je 590 Kč vč. DPH + poštovné. Publikaci je možné objednat na www.kdpcr.cz, e-mail publikace@kdpcr.cz, Komora daňových poradců ČR, Kozí 4, 602 00 Brno. Publikaci si můžete také objednat prostřednictvím dlouhodobé objednávky. V tom případě Vám bude obratem zaslána vždy po každém jejím vydání. Poštovné je pro dlouhodobé objednatele zdarma. 51 moje.kdpcr.cz moje mo je.k .kdp kdp dpcr cr.c .cz cz\nBulletin Bull llet e in Komory daňových daňovv ých poradců pora adců ů ČR / 3/2021\nOficiální elektronický měsíčník Komory daňových poradců ČR