Rytmus o.s. - Tranzitn� program RYTMUS O.S.\nHlavn� str�nka >> Tranzitn� program KONTAKTY\n...jak ze školy do �ivota...\nTranzitní program je slu�ba ur�ená pro studenty a studentky p�edevším dvouletých praktických škol a odborných u�iliš�, pro které je obtí�n�jší najít vhodnou praxi, a pot�ebují b�hem ní individuální podporu. Tranzitní program je slu�ba, která by prost�ednictvím individuální praxe a nácviku pracovních a sociálních dovedností m�la vyústit v zam�stnání na otev�eném trhu práce (v b�né firm�).\nTranzitní program je podpora p�i osamostat�ování se.\nJaké jsou cíle Tranzitního programu?\nnau�it studenta/ku, co znamená chodit do práce\n(práva a povinnosti spojené se zam�stnáním- pravidelná a v�asná docházka, domlouvání dovolené apod.)\nrozvíjet pracovní a sociální dovednosti student�/ek\n(komunikace se spolupracovníky, um�t se dopravit do zam�stnání, nácvik pracovního pohovoru, apod.)\numo�nit studentovi/ce vyzkoušet si práci v b�ném prost�edí\nusnadnit studentovi/ce p�echod ze školy do b�ného pracovního prost�edí\nusnadnit studentovi/ce p�echod z d�tství do �ivota dosp�lého napomoci student�m/kám a jejich blízkým k vytvo�ení p�edstavy o mo�né budoucnosti Kdo a co pomáhá k napln�ní cíl�?\nspolupráce s blízkým okolím studenta/ky (rodina, vrstevníci, zástupci školy) na plánování pracovní i �ivotní kariéry studenta/ky\nindividuální p�ístup zajišt�ný vyu�íváním metody „Plánování zam��ené na �lov�ka“\nporadenství (nejen v oblasti zam�stnání) pro studenty/ky i jejich blízké a pe�ující osoby\nosv�ta pro rodi�e a další pe�ující osoby\nPr�b�h Tranzitního programu?\nDomlouvání nástupu do Tranzitního programu, poskytnutí informací – probíhá zpravidla ve 2. pololetí školního roku p�ed nástupem do programu\nPodpis dohody o Tranzitním programu\nNáhledy – Ne� studenti nastoupí na praxi, absolvují náhledy/návšt�vy na pracovištích - skupinové návšt�vy vybraných pracoviš� (asi 5 náhled�) s cílem seznámit studenty/ky s r�znými druhy prací v odlišném prost�edí.\nPraxe probíhá zpravidla 1x týdn� dopoledne. Studenti/ky mohou být doprovázeni tzv. pracovními asistenty/kami, kte�í/é jsou vyškolenými pracovníky Rytmusu organizace a poskytují nezbytn� nutnou míru podpory student�m/kám i jejich spolupracovník�m na pracovišti.\nIndividuální sch�zky - v pr�b�n� se student/ka schází s /poradkyní na individuálních sch�zkách, kde se �eší pr�b�h praxe a probíhá nácvik r�zných pracovních a sociálních dovedností.\nPlánovací sch�zky – Sch�zky k naplánování individuální spolupráce se studentem/kou mohou probíhat ve škole nebo v Rytmusu. Ú�astní se jich student/ka, rodina, blízké osoby, zástupci školy a poradce/poradkyn�. Konají se zpravidla 3x-4x v pr�b�hu školního roku\nUkon�ení Tranzitního programu – Studenti/ky, kterým se nepoda�í nalézt zam�stnání ihned po ukon�ení tranzitního programu mohou za�ít vyu�ívat slu�bu Podporované zam�stnávání a hledat rovnou placené zam�stnání.\nHarmonogram v pr�b�hu školního roku (pro zv�tšení klikn�te na tabulku)\nJaké jsou výhody Tranzitního programu?\nindividuální p�ístup - metoda umo��uje p�istupovat ke ka�dému studentovi/ce zcela individuáln�. Metoda je postavena na pozitivním náhledu na schopnosti studenta/ky - praxe se hledá podle toho, co je �lov�k schopen se nau�it a k �emu má p�edpoklady.\nmo�nost vyst�ídat více praxí - b�hem školního roku mohou studenti/ky vyst�ídat více, ne� jedno místo praxe. Sna�íme se spole�n� se studenty/kami najít takové pracovišt�, které by nejvíce vyhovovalo individuálním pot�ebám a schopnostem student�/tek.\nplánování metodou „Plánování zam��ené na �lov�ka (systematický postup vedoucí k vytvo�ení realistického plánu napln�ní �ivotních cíl�, p�ání a pot�eb lidí s posti�ením). Na za�átku dojde k zjišt�ní v �em daný/á student/ka podporu pot�ebuje a jak intenzivní by tato podpora m�la být. Stanoví se cíle. Dále se pak hledají prost�edky k uskute�n�ní cíl� a pot�eb. D�raz je kladen na vzájemnou spolupráci se studentem/kou a pro n�j/ni d�le�itými blízkými osobami (rodina, p�átelé a vrstevníci, škola, jiné instituce)\np�íle�itost pro zam�stnavatele poznat mo�ného budoucího zam�stnance - zam�stnavatel m�e získat ve studentovi/ce budoucího zam�stnance, který je ji� zau�en. Zam�stnání osoby se zdravotním posti�ením m�e p�inášet zam�stnavateli mnohé ekonomické výhody: úlevy na daních, státní dotace, apod.\nPokud máte zájem o Tranzitní program, domluvte si prosím sch�zku s vedoucí programu. Kontakt naleznete ZDE. Vhodný �as k p�ihlášení je 2. pololetí školního roku, který p�edchází poslednímu ro�níku studia (nap�. 2.pololetí 1.ro�níku dvouleté praktické školy).


Doc. Mgr. Jaroslav Šebek, Ph.D – historik | Věda a výzkum « Best of ... - Profesní magazín\nDoc. Mgr. Jaroslav Šebek, Ph.D – historik\nDoc. Jaroslav Šebek, foto: Robert Vano\n26.01.2013 13:08 | Darina Blatská\n„Nechci být přímým svědkem velkých historických událostí, které mohou rozvrátit poklidný vývoj a přinést velké otřesy.“ Doc. Mgr. Jaroslav Šebek, Ph.D.\nObor historie je, tak jako každý jiný, vnitřně diferencovaný a v daných oblastech má své významné odborníky. O tom, že povolání historika není jen o longitudinálním studiu pramenů v uzavřeném archivu, ví své i Doc. Mgr. Jaroslav Šebek, Ph.D. Historik zabývající se dějinami meziválečného Československa, česko-německými vztahy a také dějinami komunistické éry.\nV podstatě jste celé své vysokoškolské vzdělání získal v oboru historie. Kdy se ve vás probudil tak velký zájem o historii?\nZájem o historii ve mně vzbudila v první řadě maminka, která mě už jako malého kluka vodila na zámky a hrady, kupovala mi knihy o naší minulosti a v nich jsem viděl historii jako zajímavý a dobrodužný příběh, který mě přitáhl k hlubšímu studiu dějin. A později mě velmi zajímaly, například díky popularizačním knihám Roberta Kvačka, moderní dějiny 20. století. A ty se staly nakonec i mým profesním osudem.\nS jakým dalším oborem nejvíce souvisí obor historie, volně na něj navazuje a jeho znalost je dokonce pro historika nutností?\nZ pohledu historika, věnujícího se dějinám 20. století, je určitě důležitá provázanost s takovými obory, jako jsou například politologie, sociologie nebo orientace v základních tendencích kulturního vývoje. Na tuto interdisciplinaritu je potřeba pamatovat zejména při koncipování velkých projektů, a to i na mezinárodní úrovni. Současně je však třeba poznamenat, že i historie je vnitřně velice diferencovaný a specializovaný obor, takže i v ní existují specializace například na politické, sociální, ekonomické, náboženské nebo kulturní dějiny.\nVnímáte, že jako historik máte nějaké speciální poslání jako tzv. vykladač historie?\nNevím, zdali bych historikovu úlohu charakterizoval přímo takhle. Při interpretaci dějin by se historik měl řídit především objektivností při zpracování faktů v širším kontextu. Je tedy potřebná erudice, profesní zdatnost, znalost pramenů a literatury. Současně však považuji také za důležité, aby historik vstupoval do veřejného a mediálního prostoru a reagoval také na aktuální dění, samozřejmě názory, podloženými mj. dobrými znalostmi ze svého oboru. I současný vývoj debat kolem prezidentské volby ukazuje, že se v nich používají i argumenty z minulosti. Jde však o to, aby tyto argumenty nebyly ideologicky zabarvené, tendenční či účelově vytržené z kontextu. A právě do takových debat by měl vstupovat i historik a snažit se, aby podal objektivnější výklad historické skutečnosti.\nMezi vaše oblíbené osobnosti minulého století patří Karel Čapek, který je pohřben na vyšehradském hřbitově. Z jakých konkrétních důvodů k němu vzhlížíte?\nKarla Čapka považuji za vrcholného českého a světového spisovatele nejen 20. století, který dokázal psát krásné knihy pro dospělé i děti. Současně si ho vážím pro jeho názorové postoje a odvahu, s jakou vystupoval na obranu ohrožené demokracie, ačkoli si tím pak získal řadu nepřátel, kteří se však plně projevili až v okamžiku, kdy se v pomnichovském období demokracie u nás zhroutila.\nSám máte malé děti. Myslíte, že současné školství předává studentům vědomosti o historii naší země takovým způsobem, aby je to zaujalo a aby získali určité povědomí o tom, že to, co je dnes, se muselo vybudovat?\nNejsem o tom zcela přesvědčen, ale zároveň si myslím, že to není zdaleka problém učitelů. Problémy totiž souvisí s malým počtem hodin, které se výuce dějepisu udělují ve školách. Tím pádem schází prostor zvláště pro vysvětlení důležitých kapitol našich moderních dějin 20. století, které jsou podle mého názoru asi nejvíce zanedbanou kapitolou ve výuce dějepisu. Ke zlepšení by tedy přispělo zvýšení pozornosti k výuce této etapy naší minulosti a obecně větší podpora výuce humanitních předmětů. Nejedná se podle mě o samoúčelnou záležitost, ale dobrá výuka těchto předmětů vede k vytváření základních návyků při syntetickém a analytickém myšlení, které lze pak využít i v dalších oborech, nejen v dějepisu.\nVzhledem ke stálým vědeckým výzkumům se mohou nalézat různé ostatky, archeologické materiály, písemné dokumenty atd., které mohou dějiny výrazně pozměnit. Proč je například výuka dějepisu a historických předmětů ve školství mnohdy zaostalá a neaktualizovaná?\nTo souvisí nejen s nedostatečnou hodinovou dotací výuky, ale také s nedostatečnou finanční dotací pro školy, které si často jednoduše takové investice nemohou dovolit. Nevidím ani jako příliš šťastné, že se ruší instituce, které se věnují dalšímu vzdělávání učitelů.\nNabízí se otázka, zda se lidé tedy mohou více kultivovat samostudiem nebo vystudováním vysoké školy, kde se přece jen podávají aktuálnější informace než ze zastaralých učebnic dějin používaných na základních a středních školách?\nZájem o studium dějin se však formuje už ve školních lavicích, už tam se probouzí zájem o historické příběhy apod. Tedy pozornost by se měla soustředit už na základní školy. Odtud se zájem přenáší i na další typy škol, tedy ovlivňuje i zdatnost uchazečů o vysokoškolské studium. Univerzitní prostředí jednoduše nemůže nahradit a dohnat všechno.\nZabýváte se dějinami meziválečného Československa a také dějinami česko-německých vztahů. Která z těchto oblastí je pro vás zajímavější?\nJeště bych doplnil, že se v posledních letech intenzivně zajímám i o dějiny komunistické éry, zvláště z hlediska života církví. Myslím, že dějiny předválečného i poválečného období jsou svou zajímavostí naprosto srovnatelné a je tudíž těžké rozhodnout. Možná však vzhledem k množství zatím neprobádaného materiálu je však pro mě zajímavější právě doba druhé poloviny 20. století.\nV rámci vašeho primárního zájmu o historii 20. století – proč a čím vás nejvíce zaujalo konkrétní desetiletí?\nAsi největší zájem ve mně budí dvě desetiletí: 30. léta zejména kvůli tomu, jak rychle se tehdy šířilo antidemokratické „tsunami“ v celé Evropě a pak to jsou 60. léta, zejména u nás, která přinášela naději, snahu o reformu a mnoho zajímavých kulturních, filmových nebo literárních počinů. Poté přišla sovětská okupace, naděje skončily a nastala éra normalizace se svou šedí. A 60. léta jsou však zajímavá i z hlediska srovnání vývoje v jednotlivých evropských zemích – v Německu, Francii či Itálii.\nZ čeho nejčastěji čerpáte materiály? Odkud pocházejí?\nPro své práce využívám zejména materiály z hlavních českých a moravských archivů, v Praze, Brně a v Olomouci. Zároveň však studuji prameny také v německých a rakouských archivech, které mi nabízejí srovnávací vhled do středoevropské problematiky. A v poslední době využívám hodně intenzivně archivy ve Vatikánu, které nabízejí dosud nevyužité materiály pro studium první poloviny 20. století. Papež Benedikt XVI. totiž tyto fondy zpřístupnil až v roce 2006.\nJste autorem monografie Mezi křížem a národem, která se zabývá dějinami sudetoněmeckého politického katolicismu v meziválečném Československu. Jakých nejčastějších zdrojů jste pro tuto knihu využíval?\nVyužil jsem jak prameny z domácích i zahraničních archivů, tak i velké množství literatury i dobové publicistiky, pochopitelně v první řadě sudetoněmecké. Široká paleta pramenů mi pomáhala zasazovat příběh sudetoněmeckých katolíků do vzájemně provázaných dalších kontextů. A to je způsob práce, který používám i při práci na dalších tématech.\nV současnosti pořádají sudetoněmecko-české společnosti veřejná setkání a diskutují o tom, jaké to je „nepatřit nikam“. Účastníte se těchto mezinárodních aktivit?\nPředevším se účastním odborných debat na mezinárodních konferencích, které se někdy dotýkají i otázek česko-německých vztahů. A s příspěvky aktivně vystupuji i na různých debatních setkáních pořádaných českými nebo sudetoněmeckými organizacemi (zejména z okruhu katolicky orientované Ackermann-Gemeinde, která udělala velký kus práce na budování česko-německého smíření). Tam se diskuse soustřeďuje na snahu objektivně pojmenovat kontroverzní kapitoly minulosti i na hledání možných projektů vzájemné spolupráce v současnosti a v blízké budoucnosti.\nJak sám papež Benedikt XVI. prohlásil, tak se víra i v tradičních zemích začíná rozpadat. Lidé pomalu přestávají věřit a nacházet ve víře její smysl. Proč se tomu tak děje?\nŘekl bych, že ono „rozpadání víry“ je proces, který se děje minimálně už dvě století. Ústup vlivu náboženství na soukromý i veřejný život se různě intenzivně odehrával zejména v období po Francouzské revoluci a s postupující industrializací, racionalizací a technizací se urychluje. Velmi trefně charakterizoval tento proces, kdy se lidé začínají orientovat hlavně podle svých účelových zájmů, známý německý sociolog Max Weber, když hovořil o „odkouzlení světa“. K oživení víry ve světě má přispět aktuálně i Rok víry, vyhlášený papežem Benediktem pro období 11. října 2012–24. listopadu 2013.\nSoučasný papež patří mezi intelektuály a ne vždy se jeho vize shodují s církevními strukturami. Má tento vizionářský papež v oblasti duchovní sféry více odpůrců, nebo příznivců?\nŘekl bych, že tento papež je vnímán i v církevním prostředí rozporuplně. Na jedné straně je považován za konzervativce, který striktně hájí církevní doktrínu (odtud přezdívka „Boží rotvajler“), na druhé straně je považován za člověka, který dokáže překročit pomyslné hranice mezi různými světy, třeba mezi světy vědy a víry a rozvíjet v tomto směru nejrůznější projekty, jakým je třeba Nádvoří národů, který je zaměřen na rozvíjení dialogu mezi věřícími a lidmi jiného přesvědčení.\nKdyž srovnáte období v minulém století, o kterém z nich by se dalo říci, že lidé byli nejvíce věřící a nejvíce ateističtí?\nJak jsem již naznačil, důležitý zlom představuje éra Francouzské revoluce, která akceleruje procesy sekularizace, které však automaticky neznamenají šíření ateizmu. Na něm měly největší podíl totalitní režimy 20. století, v našich zemích pak čtyřicet let vlády komunistického systému, který přinášel agresivní potlačování náboženské kultury.\nMyslíte, že ateizmus (například v naší republice) může úzce souviset i s nějakým dalším faktorem? S politikou, ekonomickou situací, tradicemi dané země?\nNepochybně šíření ateizmu souvisí s historickými tradicemi v dané zemi nebo regionu. Pokud se podíváme na konkrétní příklady, tak na Slovensku a v Polsku byla úzce provázána katolická konfesní a národní identita, takže z tohoto důvodu je tam stále relativně silný i vliv katolické církve ve veřejném prostoru. Problém však vidím v tom, že v těchto zemích se jedná pouze o projevy tradičního, formálního pojetí víry, bez hlubších reflexí. A při konfrontaci se sekulárním okolím tedy i tyto tradicionalistické projevy slábnou. V českých zemích zase hrály historické tradice významnou roli při kritickém vymezení české národní společnosti proti katolicismu. Ještě bych při této příležitosti poznamenal, že Českou republiku bych nenazýval ateistickou zemí, ale spíše zemí, kde pro běžného člověka není náboženství naprosto tématem, pokud samozřejmě pomineme vypjaté debaty na téma církevních restitucí.\nPokud by duchovní sféra měla projít obnovou a opět lidi podnítit k větší víře, co konkrétně by proto měla udělat?\nCírkevní kruhy by se měly naučit komunikovat se společností srozumitelným jazykem a získat také opětovně důvěryhodnost, kterou pošramotilo i množství skandálů posledních let.\nJaký máte názor na otázky náboženství ve smyslu jejich rozličnosti a možné podobnosti či případně ekumenismu. Jaké náboženství vnímáte za víru nejvíce extrémní?\nDomnívám se, že každé náboženství lze zneužít pro extremistické názory. V současné době však vidím riziko zejména v propojení náboženství, militantní politiky a fanatického fundamentalismu, jak se to děje zejména v islámu.\nMáte pocit, že žijeme v nejlepší době dějin? Jak hodnotíte dnešní dobu a to, jaká nám přináší přednosti či omezení?\nKaždá doba měla podle mého názoru své přednosti a svá negativa, což má i tato. V současné době však už mnohdy zapomínáme na to, že naprostá většina našeho kontinentu žije v míru a relativním sociálním klidu. Proto považuji tuto dobu za optimální k životu, a jak jsem již několikrát řekl, ač historik, nechci být přímým svědkem velkých historických událostí, které mohou rozvrátit poklidný vývoj a přinést velké otřesy. Jsem rád, že demokratické revoluce roku 1989 proběhly ve své většině klidně a bez násilí. Myslím, že bychom měli pamatovat na to, že svoboda a demokracie jsou velice křehké a mohou se snadno zvrátit.\nJednou jste řekl, že považujete současné období za tzv. přelomové období. Jaké změny tedy mohou nastat?\nJsem toho názoru, že takové přelomové období zažíváme v Evropě, mimo jiné i vzhledem k diskuzím k budoucnosti integračních procesů, měnové unie apod. Ukazuje se, že evropské sjednocení nelze vnímat jen technicistní nebo ekonomickou optikou, ale že v něm hrají důležitou roli kulturní, národní a hodnotové komponenty. Schopnost, jak Evropa bude způsobilá přestát turbulentní okamžiky, se ukáže jako klíčová pro další soudržnost projektu Evropské unie a budoucnost demokratického vývoje starého kontinentu.\nMezi nejdiskutovanější témata loňského roku patřil konec světa 21. prosince 2012. Přivedlo vás toto datum k nějakému názoru či přesvědčení o jeho významu?\nToto datum ve mně žádné emoce nevzbudilo a považoval jsem celou debatu jen za neopodstatněný humbuk.\nJsou historicky zaznamenaná nějaká podobná data?\nTakové teorie o konci světa se v historii lidstva vyskytovaly. Velmi intenzivně se objevovaly tyto názory ve středověku, což souviselo s tehdejší velice nábožensky založenou společností. Často vyvstávaly teorie, že přijde konec světa kvůli rozmáhajícímu se hříšnému životu, nebo v souvislosti s astronomickými jevy (komety apod.), anebo v okamžicích historických přelomů (počátek tisíciletí).\nProč si myslíte, že tato zpráva lidstvo tak zasáhla, když podobných proroctví o konci světa bylo již mnoho a nikdy se nevyplnily?\nNaše civilizace je podle mého názoru v současné době nakloněna věřit různým spikleneckým nebo mysteriózním teoriím, kterými se rády vysvětlují různé složité problémy. A do tohoto schématu zapadla i zpráva o konci světa, která někde vyvolala pocity paniky.\nJaký typ člověka by podle vás měl v nynější době zastávat post prezidenta ČR a jaké jeho vlastnosti či specifika byste vnímal primárně prospěšné pro společnost?\nJsem přesvědčen, že prezident republiky by měl společnost spojovat a ne rozdělovat, měl by důstojně reprezentovat republiku doma i navenek, současně by měl být schopen dialogu napříč politickým spektrem a měl by fungovat jako stabilizující prvek. Co se týká aktuální situace, tak nejsem nijak nadšen z toho, že v rámci prezidentské kampaně ožily účelově nacionální stereotypy, což zastírá často podstatu skutečných problémů, kterými žije náš stát a možná i pravé příčiny panující „blbé nálady“.\nV čem máte pocit, že děláme jako společnost historicky opakující se chyby?\nProblém vidím v tom, že někdy jsme nepoučitelní a přehlížíme signály, které nás varují před tím, že již „tančíme“ na úpatí sopky, která hrozí výbuchem. A to platí pro politické, sociální i ekonomické otázky.\nTagy: Akademie věd, historie, věda, výzkum\ntelevize hudba film média hudebník divadlo věda umění business herectví


Domů / Byt / Kreativní byt pro muzikanta v Ústí nad Labem\nOblíbil si chalupy, které jsou hojně rozesety po kopcích v okolní krajině Českého Středohoří a prosluněné usedlosti v Provence. Cílem projektu bylo spojit tyto dva inspirační zdroje v kompaktní celek.\nTerezie Benoni | 28. 06. 2021\nProjekt dostal na starost architekt Štěpán Havlík. Měl za úkol vyřešit vnitřní vybavení nově zkolaudovaného bytu ve druhém patře novostavby v Ústí nad Labem. Interiér o ploše necelých sedmdesát metrů čtverečních má sloužit muzikantovi a nadšenému lezci. Podlahy a okna bytu byly ponechány v původní podobě. Jako hlavní inspirační zdroje posloužily chalupy Českého Středohoří a architektura oblasti francouzské Provence. „Naším záměrem bylo neopakovat zavedené architektonické postupy a fráze, ale vytvořit unikátní a současnou odpověď na klientovy požadavky. Výsledný návrh je spojením těchto dvou specifických atmosfér. Z chalup jsme si vzali interiér v podobě masivního nábytku a z Provence práci se světlem. Výběr materiálů a barev potom koresponduje jak s inspiračními zdroji, tak s tóny okolní přírody. Jedná se o tmavou cementovou stěrku, dubové dřevo a bělenou březovou překližku,“ popisuje architekt Štěpán Havlík.\nGalerie: Byt pro mladého muzikanta\nUklidňující interiér bytu ve Stockholmu\nCelkové řešení s výrazně modelovaným stropem ze světlé překližky využívá velké plochy balkonového okna k zalití celého prostoru světlem. To klouže po stropě a láme se na jeho hranách jako na vodní hladině. Strop v sobě skrývá systém bodů pro možnost zavěšení prvků, jako je houpací síť nebo hrazda na cvičení a bodová světla. „Zároveň je pod ním schován nevzhledný průvlak a v kuchyňské části i odtah par z ostrůvku. Rozhodnutí vložit prolamovaný podhled nebylo snadné, protože znamenalo citelné snížení světelné výšky místnosti. Svébytnost řešení a funkčnost stropu nás ale přesvědčila o správnosti tohoto řešení,“ pochvaluje si výsledek architekt. Původně zbytečně prostorná předsíň byla rozdělena skříňovou stěnou na chodbu a šatnu. Dnes je vstupní chodba mnohem světelnější, a navíc dochází už při vstupu do bytu k silnému vizuálnímu propojení s oknem vzadu u jídelního stolu. Šatna se nyní nachází uprostřed a tvoří praktický předěl mezi ložnicí a denní částí bytu. „Kuchyň vzniká vysunutím velkých „zásuvek“ ze stěn. Podobně je linka u dřezu vytvořena vyjmutím části hmoty, která je následně umístěna na vedlejší stěně. Vsazená pracovní deska a dřez je z africké žuly se strukturálním povrchem. Stěna s náhodně rozmístěnými poličkami byla obložena také překližkou, aby byla příjemná na dotek i na opření. V této stěně je zabudována i malá vinotéka. Policová stěna s malými zásuvkami naproti je místem pro knihy, sound-system a jiné předměty z výbavy muzikanta.“


Maminka neříká pravdu - Michel Bussi | Elektronická kniha na Alza.cz\n»Elektronické knihy»Beletrie»Maminka neříká pravdu\nKód: EK29087 ISBN: 978-80-267-0754-7\nMaminka neříká pravdu 199,- Ihned ke čtení\nTři a půl roku starý Malone tvrdí školnímu psychologovi, že jeho maminka není jeho pravá maminka. Psycholog tomu pochybnému tvrzení uvěří. Jenže paměť dítěte je nestálá a vzpomínky rychle mizí. Musí si pospíšit.\nZprvu pátrá na vlastní pěst, ale když nic nezjistí, obrátí se na policistku Marienn. Ta má plné ruce práce s podivnou vraždou, ale psychologovo naléhání ji přiměje, aby se případu věnovala. Podaří se jim záhadu malého chlapce rozluštit?\nAlternativy k Maminka neříká pravdu


Pokračování špionážní aféry: Hlavy států měly „napíchnuté“ mobily - Seznam Zprávy\nZprávySvětPokračování špionážní aféry: Hlavy států měly „napíchnuté“ mobily\nMezi údajně špehovanými lídry se objevil i současný francouzský prezident Emmanuel Macron.\n21. 7. 8:46\nNěkolika státy světa otřásá skandál ohledně uniklého seznamu 50 tisíc vybraných čísel, mezi nimi jsou kontakty na hlavy států, premiéry, opoziční lídry, novináře a aktivisty. Obavy ze špionáže přes smartphony panují i do budoucna.\nKe špionáži světových lídrů a dalších vysoký představitelů mělo dojít v uplynulých letech prostřednictvím špehovacího softwaru Pegasus, vyvinutého izraelskou společností NSO Group. Informaci přineslo ve spolupráci několik novinářských redakcí včetně britského serveru The Guardian.\nPodle nich se mezi sledovanými objevilo celkem 14 hlav států nebo šéfů vlád, mimo jiné jihoafrický prezident Cyril Ramaphosa, pákistánský premiér Imran Chán, někdejší libanonský premiér Saad Harírí nebo marocký král Muhammad VI. Francouzský list Le Monde včera informoval, že na seznamu uniklých kontaktů je i kontakt na francouzského prezidenta Emmanuela Macrona a 15 členů tehdejší vlády včetně premiéra Édouarda Philippa. Na seznam se dostaly kvůli rozhodnutí marockých tajných služeb v roce 2019. Pařížská prokuratura v této souvislosti již zahájila vyšetřování.\nDále jsou na seznamu vysoce postavení politici, diplomaté nebo šéfové armád ze 34 zemí. Podobně pak i novináři z Indie, Mexika, Francie či Maďarska a kontakty na obhájce lidských práv nebo právníky. Analýza malého vzorku telefonních čísel následně ukázala, že v telefonech skutečně byly stopy po použití špehovacího programu. Neplatí to nicméně u všech, poznamenal The Guardian.\nŠpehování novinářů umožnily izraelské vývozy, které na lidská práva nehledí\n20. 7. 18:14\nPodle vyšetřování novinářů klienti izraelské společnosti NSO Group využívali špionážní software ke sledování svých politických oponentů. Mezi nimi například prominentního politika a největšího rivala současného indického premiéra Naréndry Módího, dcery rwandského aktivisty Paula Rusesabaginy Carine Kanimbové nebo bývalého mexického prezidenta Felipeho Calderóna krátce poté, co jeho žena v roce 2015 oznámila kandidaturu na prezidentku.\nNa nebezpečí softwaru již dříve upozorňoval například americký whistleblower a bývalý zaměstnanec CIA Edward Snowden, který se vyslovil, že prodej tohoto softwaru by měl být zakázaný. „Pokud našli způsob, jak hacknout iPhone, existuje způsob, jak je hacknout všechny,“ cituje jeho slova britský server. Snowden dále uvedl, že by se s nimi mělo zacházet podobně jako s jadernými zbraněmi – za uplatnění těch nejpřísnějších restrikcí.\nObavy z možného využití špionážního softwaru má také maďarská opozice. „Pokud je něco z toho pravda, a to byť jen polovina, jedná se o jeden z nejzávažnějších skandálů národní bezpečnosti, jaký jsem kdy viděl,“ uvedl například maďarský poslanec a člen bezpečnostního výboru Péter Ungár.\nSituací se bude zabývat i Evropská unie. „Jakékoli takové špehování médií, pokud je pravdivé, je jednoduše nepřijatelné. Budeme se snažit situaci sledovat a vyšetřit,“ uvedl v reakci na odhalení eurokomisař pro spravedlnost Didier Reynders. Za „nepřijatelné“ označila zjištění i předsedkyně Evropské komise Ursula von der Leyenová, která uvedla, že „svoboda tisku je základní hodnotou EU“.\nNa bohoslužbu s papežem jen s ukončeným očkováním, rozhodli na Slovensku\n21. 7. 6:30\nNSO Group se nicméně brání tím, že přístup k datům o cílech jejich zákazníků nemá. Tvrdí dále, že sledovací zařízení slouží především pečlivě prověřeným vládním klientům, kteří mohou službu využít pouze pro případ vyšetřování závažné kriminální činnosti nebo terorismu. V oficiálním stanovisku ke kauze společnost uvedla, že vyšetřování novinářů vedlo k „nepravdivým závěrům“ o jejich klientech a technologiích, které využívají. Zakladatel společnosti Shalev Hulio nicméně připustil, že dojde k internímu vyšetřování.\nŠpionážní software Pegasus se do chytrých mobilů iPhone může dostat i bez jediného kliknutí majitele a sledovat jeho aktivitu či soubory. Potenciálně také dokáže zapnout mikrofon a odposlouchávat zvuk. Apple v návaznosti na aktuální dění nicméně uvedl, že jeho mobilní zařízení jsou ta „nejrychlejší a nejbezpečnější na současném trhu“. Přesto v reakci na probíhající zjištění poklesly jeho ceny akcií o 2,4 procenta. S izraelskou firmou oznámila zpřetrhání vazeb i společnost Amazon.\nZjištění listu The Washington Post, The Guardian a Le Monde jsou součástí širšího skandálu, který vyvolalo o víkendu odhalení mezinárodní skupiny médií. Novináři se k velkému množství kontaktů dostali díky neziskovým organizacím Forbidden Stories a Amnesty International.\nČesko podle EK pokročilo v reformě soudnictví, problémy má se střetem zájmů


Indonésie chce zkrotit své vulkány – Ekologické bydlení\n28. 4. 2010 11. 11. 2011 Jan Horčík 1 komentář geotermální elektrárny, Indonésie, Pacifik\nV současné době krotí geotermální elektrárny v Indonésii celkem 1189 MW energie. Do roku 2014 má přibýt dalších 4000 MW. Náklady na vybudování nových elektráren jsou odhadovány na 12 mld. dolarů. Obrovskou sumu mají zajistit investoři v čele s Japonskem, Spojenými státy a dalšími zeměmi.\nGeotermální energie má své výhody i nevýhody. Jednou z nevýhod jsou vysoké vstupní náklady na geologický průzkum i vybudování samotného zařízení. Výhodou jsou naopak prakticky nulové náklady na provoz – energie z nitra země je zcela zdarma a je zajištěn její stálý přísun.\nBohužel, plány Indonésie mají poměrně nejasný harmonogram. Geologický průzkum může trvat až pět let, studie výhodnosti další rok a teprve potom se může začít stavět, přičemž vybudování elektrárny zabere minimálně tři roky.\nzdroj: physorg, mapa: indonesiavolcanoes\n← Chytrá energie – plán, jak proměnit Českou republiku\nNizozemsko chce přeměnit hráze na zdroj elektřiny →\n21. 5. 2012 Jan Horčík 0\n14. 4. 2009 Jan Horčík 0\n1 komentář: „Indonésie chce zkrotit své vulkány“\n28. 4. 2010 (11.22)\ns tema nevyhodama je to ponekud pestrejsi, nejde pouze o vysoke vstupni naklady. daleko vetsi problem predstavuji skody zpusobene indukovanymi zemetresenimi, viz napr. ukonceny projekt u Basileje ve Svycarsku, Altarock v Kalifornii, Soultz-sous-Forets ve francii, Landau v Nemecku…\nNapsat komentář: horsefakr Zrušit odpověď na komentář


Tachov hostí jedno z kol České rockové ligy - Tachovský deník\nTachov hostí jedno z kol České rockové ligy\nTachov - Jedno ze základních kol projektu Rock Space Česká rocková liga 2009, který vyhledává nadějné rockové skupiny, bude za týden hostit Tachov. Na letním parketu u bowlingu se v pátek 5. června od 20 hodin představí tři soutěžní kapely a dvě hostující\nSkupina Born In Pripyat.Foto: www.bandzone.cz\nNa domácí prostředí bude jistě spoléhat při rockové lize skupina Born In Pripyat, kterou založil v roce 2005 bubeník tachovské kapely Neurotic Machinery Bárt. Formace, která uvádí, že hraje emo metal core, se geograficky zařazuje do Mariánských Lázní, Plané a Plzně. Kromě Bárta v kapele hrají a zpívají Looser, Kochy, Bekend, Miro a o ženský vokál se stará Maki.\nZe severních Čech přijede do Tachova soutěžit rocková skupina Grock. Její členové pocházejí z Mostu, Teplic a Bíliny a hrají klasický heavy rock.\nTřetí kapelou, která se u bowlingu představí, je Okrozom z Karlovarska. Podle informací na webových stránkách skupiny vytváří Okrozom netradiční formu metalu, podtrženou jemným dívčím hlasem. Zpěvačka Veronika Savincová je také jednou z hlavních autorek kapely. Spolu s ní v Okrozomu hrají Jan Tölg, Petr Tyr, Josef Kalvas a Zdeněk Randa.\nSoučástí České rockové ligy v Tachově bude vystoupení dvou hostů. Jedním je domácí rocková formace Excentr, druhým je přední česká rocková skupina Doga. Ta je v poslední době na Tachovsku poměrně častým hostem, nedávno hrála v Lidovém domě a minulý týden na festivalu Pabro na Butově.\nČeská rocková liga v Tachově začíná 5. června ve 20 hodin na letním parketu u bowlingu a prvních sto návštěvníků se může těšit na malý dárek. „Prvních sto lidí, kteří si zakoupí vstupenku za dvě stě korun, dostane cedečko zdarma,“ uvedl provozovatel parketu Josef Bělčický.


Iberia kvůli stávce pilotů zrušila asi třetinu letů - FlyMag\nIberia kvůli stávce pilotů zrušila asi třetinu letů\nMadrid 29. prosince (ČTK) - Španělská letecká společnost Iberia zrušila více než třetinu letů, a to jak na domácích, tak na mezinárodních linkách. Přinutila ji k tomu stávka pilotů, kteří se obávají ztráty pracovních míst v souvislosti s plánem vedení vytvořit dceřinou společnost Iberia Express, která bude fungovat jako nízkonákladové aerolinky.\nIberia podle agentury AP zrušila 118 letů. To by se za normálních okolností dotklo zhruba 10.000 lidí, kteří měli zrušenými spoji cestovat. Iberia nicméně uvedla, že našla volná místa na jiných linkách Iberie a také u dalších leteckých společností, s nimiž spolupracuje.\nStávka má trvat pouze dnes, je ale už druhá v pořadí. První se konala už 18. prosince. Piloti stávku záměrně připravili na dny kolem vánočních svátků, kdy se čile cestuje a kdy budou dopady na jejich zaměstnavatele i nejtvrdší.\nLinky mezi Českou republikou a Španělskem stávka pilotů nepostihla. "Zatím nemáme od dopravce žádné informace o tom, že by během dnešního dne měly být nějaké spoje rušeny," řekla ČTK Marika Janoušková z tiskového oddělení Letiště Praha. V průběhu dnešního dne je naplánováno celkem šest zpátečních letů společnosti Iberia do Madridu a Barcelony. Dva raní odlety z Prahy už byly normálně odbaveny, běžný provoz letiště očekává i u zbylých letů, dodala Janoušková.


Metodický návod k vypracování dokumentace zdolávání poţárů - PDF\nDownload "Metodický návod k vypracování dokumentace zdolávání poţárů"\n1 Ministerstvo vnitra Ředitelství Hasičského záchranného sboru ČR Metodický návod k vypracování dokumentace zdolávání poţárů Ing. Zdeněk Hanuška Praha\n2 Úvodem Tato publikace je druhým a současně upraveným vydáním Metodického návodu k vypracování dokumentace zdolávání poţárů, který byl Ministerstvem vnitra - hlavní správou Sboru poţární ochrany vydán v roce 1988 pod č.j. PO /R jako důsledek realizace ustanovení 37 vyhlášky MV ČSR 37/ 1986 Sb., kterou se provádí některá ustanovení zákona ČNR č.133/1985 Sb. o poţární ochraně. Publikace byla vydána jako svazek č.75 Kniţnice poţární ochrany. Důvodem obnoveného vydání je nejen uspokojit stálou poptávku po této publikaci, ale také reagovat na změny, které si zejména vynutila stávající podoba zákona o poţární ochraně - zákon České národní rady č.133/1985 Sb., o poţární ochraně, ve znění zákona č. 425/1990 Sb., zákona č. 40/1994 Sb. a zákona č.203/1994 Sb., úplné znění č.91/1995 Sb. V době zpracování této publikace se dokončují práce na právních předpisech, kterými se vyhláška č.37/1986 Sb. nahradí. I v těchto předpisech je v určitých případech uváděna jako součást dokumentace poţární ochrany právnických nebo podnikajících fyzických osob dokumentace zdolávání poţáru. Je nutné, aby metodika k vypracování dokumentace zdolávání poţárů nejen reagovala na změny v pouţitém názvosloví nových právních předpisů, ale zejména na problematiku činností nebo objektů se zvýšeným poţárním nebezpečím, a s tím spojeným posuzováním poţárního nebezpečí u právnických a podnikajících fyzických osob. Vydání druhého upraveného vydání Metodického návodu k vypracování dokumentace zdolávání poţárů však v ţádném případě není signálem ani důvodem ke změně vyjímatelných příloh jiţ vypracované dokumentace zdolávání poţárů podle předešlého vydání. Podstata a obsah vyjímatelných příloh operativních plánů nebo operativních karet zůstává nezměněna i ve smyslu nových prováděcích právních předpisů k zákonu o poţární ochraně. 2\n3 OBSAH Úvodem ČÁST PRVÁ Provedení dokumentace zdolávání poţárů 1. Všeobecně k účelu dokumentace zdolávání poţárů a postupu při zpracování 2. Operativní plán 2.1 Základní text operativního plánu Operativně taktická studie Nejsloţitější varianta poţáru Výpočet sil a technických prostředků jednotek poţární ochrany 2.2 Textová část vyjímatelné přílohy operativního plánu Operativně taktická charakteristika Doporučení pro velitele zásahu 2.3 Grafická část vyjímatelné přílohy operativního plánu Společné zásady pro úpravu Situace podniku Půdorys 3. Operativní karta 3.1 Zpracování a obsah operativní karty 3.2 Textová část operativní karty 3.3 Grafická část operativní karty PŘÍLOHA Č. 1 ZNAČKY dokumentace zdolávání poţárů PŘÍLOHA Č. 2 Vzor popisového pole grafické části vyjímatelné přílohy operativního plánu ČÁST DRUHÁ Metodika výpočtu sil a technických prostředků jednotek poţární ochrany 1. Východiska pro výpočet sil a technických prostředků jednotek poţární ochrany 2. Charakter objektu 3. Taktické zásady zásahů jednotek PO 3.1 Záchrana osob, zvířat a předmětů 3.2 Soustředění jednotek PO 3.3 Hlavní směr nasazení jednotek PO 4. Parametry poţáru 4.1 Doba volného rozvoje poţáru 4.2 Plocha poţáru 4.3 Plocha hašení poţáru 5. Postup při výpočtu SaP 5.1 Výpočet parametrů poţáru pro nasazení SaP 5.2 Určení potřebné dodávky hasební látky na hašení a ochranu 5.3 Stanovení počtu proudů 5.4 Určení potřebného počtu sil a poţárních automobilů k hašení a ochlazování 5.5 Dýchací technika a její nasazení 5.6 Pouţití ochranných protichemických obleků 5.7 Dálková doprava vody 5.8 Hašení pěnou 6. Závěr 3\n4 TABULKOVÁ ČÁST - tabulky č.1aţ 18 PŘÍLOHA Č.3 VZOR - Základní text operativního plánu - Textová část vyjímatelné přílohy operativního plánu - Grafická část vyjímatelné přílohy operativního plánu - situace - Grafická část vyjímatelné přílohy operativního plánu - půdorys PŘÍLOHA Č.4 VZOR - Textová část operativní karty - Grafická část operativní karty 4\n5 Metodický návod k vypracování dokumentace zdolávání poţárů Část prvá Provedení dokumentace zdolávání poţárů 5\n6 1. VŠEOBECNĚ K ÚČELU DOKUMENTACE ZDOLÁVÁNÍ POŢÁRŮ A POSTUPU PŘI ZPRACOVÁNÍ Dokumentaci zdolávání poţárů tvoří operativní plán zdolávání poţárů (dále jen "operativní plán") a operativní karta zdolávání poţárů (dále jen "operativní karta"), které upravují zásady rychlého a účinného zdolávání poţárů a záchrany osob, zvířat a majetku v objektech právnických osob a podnikajících fyzických osob. Účelem dokumentace zdolávání poţárů je vytvořit dokument pro jednotku poţární ochrany, který by jí poskytl informace o objektech právnických osob a podnikajících fyzických osob takového druhu, ţe ji upozorní na ne zcela zřejmá nebezpečí nebo na moţné komplikace při zásahu a pomůţe eliminovat sloţitost těchto objektů. Z účelu a definice dokumentace zdolávání poţárů vyplývá, ţe se tento dokument nezpracovává na všechny objekty. Důvodem pro zpracování dokumentace zdolávání poţárů je návrh na opatření z posouzení poţárního nebezpečí činností nebo objektů se zvýšeným poţárním nebezpečím podle přílohy zákona České národní rady č.133/1985 Sb., o poţární ochraně, ve znění zákona č. 425/1990 Sb., zákona č. 40/1994 Sb. a zákona č.203/1994 Sb., úplné znění č.91/1995 Sb. (dále jen "zákon"). Samotná existence činností nebo objektů se zvýšeným poţárním nebezpečím není automatickým důvodem pro zpracování dokumentace zdolávání poţárů. Při posouzení poţárního nebezpečí a návrhu, zda zpracovávat dokumentaci zdolávání poţárů, je rozhodující skutečnost, zda jsou podmínky pro zdolávání poţárů natolik sloţité, ţe je dokumentace zdolávání poţárů nutná. V některých případech můţe být důvodem i fakt, ţe právnická nebo podnikající fyzická osoba chce sama co nejlépe informovat jednotku poţární ochrany, neboť je zřejmé, ţe kaţdá informace o objektu můţe urychlit jak rozhodování velitele zásahu, tak nasazení jednotek poţární ochrany, a tím i zmírnit rozsah případných škod. Při dodrţení výše uvedených podmínek pro důvodné zpracování dokumentace zdolávání poţárů je třeba stanovit objekt vlastního zpracování. Tím nemusí být celý objekt se zvýšeným poţárním bezpečím, ale i jen jeho část, kde sloţité podmínky existují. Objektem se proto pro účely této metodiky rozumí např. část území, závod, pracoviště, budova nebo její část, technologické zařízení apod. 2. Operativní plán Operativní plán je základní formou dokumentace zdolávání poţárů. Při zpracování operativního plánu je nutno vycházet z hlavního účelu dokumentace zdolávání poţárů a z toho, aby počet informací nečinil operativní plán nepřehledným a nesrozumitelným pro pouţití při zásahu jednotky poţární ochrany. Operativní plán tvoří a) základní text, který obsahuje operativně taktickou studii, nejsloţitější variantu poţáru a výpočty pro stanovení sil a prostředků jednotek poţární ochrany, b) vyjímatelná příloha, určená pro jednotky poţární ochrany při zdolávání poţáru, která obsahuje ba) textovou část s operativně taktickou charakteristikou objektu, např. údaje o objektu, stručný popis technologie výroby, zdroje vody, technická zařízení včetně hasicích zařízení, přístupové komunikace, únikové cesty, doporučení pro velitele zásahu jednotek poţární ochrany, bb) grafickou část s plánem objektu včetně okolních objektů, zdrojů vody a komunikací. 6\n7 Součástí vyjímatelné přílohy operativního plánu můţe být také operativní karta. Vzor operativního plánu je uveden v příloze č Základní text operativního plánu Základní text operativního plánu se zpracovává jako podklad (koncept) pro vyjímatelné přílohy operativního plánu. Slouţí také pro posouzení správnosti vyjímatelných příloh operativního plánu. Základní text se vypracovává v jednom provedení a z hlediska praktického vyuţívání se ukládá odděleně od vyjímatelných příloh operativního plánu, např. jako součást dokumentů o posouzení poţárního nebezpečí. Při posuzování poţárního nebezpečí činností nebo objektů, které jiţ mají zpracovanou dokumentaci zdolávání poţárů ve formě operativního plánu, můţe být základní text operativního plánu dostačující pro posouzení stanovení způsobu účinné likvidace poţáru v částech dotýkajících se určení šíření poţáru a pro stanovení potřebných sil a technických prostředků jednotek poţární ochrany k likvidaci nejsloţitější varianty poţáru. Při zpracování základního textu lze vyuţít textovou a výkresovou část projektové dokumentace poţární bezpečnosti staveb Operativně taktická studie V základním textu operativního plánu se uvedou závěry z operativně taktické studie. Operativně taktická studie organizace slouţí k: - Určení rozsahu operativního plánu, tzn. k určení počtu vyjímatelných příloh operativního plánu. Na základě operativně taktické studie se v organizaci vyhodnotí ty objekty, které budou předmětem zpracování OPERATIVNÍHO PLÁNU z pohledu účelnosti operativního plánu. - Zdůvodnění podkladů při výpočtu potřebných sil a technických prostředků pro likvidaci nejsloţitější varianty poţáru a pro vyhotovení vyjímatelné přílohy operativního plánu. Rozsah příloh operativního plánu bude záviset na sloţitosti podmínek pro vedení zásahu. Sloţité podmínky pro zásah jednotek poţární ochrany nastávají zejména v případech: - dispozičně sloţitých a nepřehledných objektů, v nichţ hrozí, s přihlédnutím k moţnosti zakouření, ztráta orientace jednotky poţární ochrany a ostatních osob, - prostorů, které nelze vůbec odvětrat od zplodin hoření nebo je odvětrat bez znalosti ovládacích prvků příslušných technických zařízení, dokonalého dispozičního řešení objektu, nebo v případě, ţe se zplodiny mohou šířit cestami, které nelze dobře odhadnout nebo zjistit průzkumem jednotky poţární ochrany, - prostorů a zařízení, kde by vstup nebo jednání jednotky poţární ochrany bez upozornění na zde platný zvláštní reţim znamenal ohroţení ţivotů hasičů (laboratoře, elektr. rozvodny, kabelové hospodářství apod.), - řešení stavebních konstrukcí nebo technologického zařízení, které je těţko poznatelné a skýtá snadnou moţnost šíření poţáru mimo poţární úsek nebo i objekt, ve kterém hoří, stejně jako vzájemná těţko rozpoznatelná spojitost zařízení, objektů z hlediska jejich havárie nebo šíření poţáru, - výskytu nebezpečných látek, - objektů, kde musí být přesně dodrţen postup v mnoţství a druhu nasazené poţární techniky a prostředků poţární ochrany. 7\n8 Za nebezpečné se povaţují zpravidla tyto vlastnosti látek: - výbušnost, - vysoká hořlavost, - samovznětlivost, - schopnost prudké a nebezpečné reakce s vodou, - chemická nebo fyzikální nestálost, - jedovatost, - radioaktivita, - ţíravost. Je třeba počítat i s tím, ţe JEDNA LÁTKA MŮŢE MÍT I NĚKOLIK NEBEZPEČNÝCH VLASTNOSTÍ. Ne vţdy se určitá nebezpečná vlastnost projeví a způsobí na místě zásahu potíţe nebo škody. To závisí na určité míře pravděpodobnosti = riziku, ţe se nebezpečná vlastnost látky projeví. Havárie i stejných nebezpečných látek mohou mít v konečných důsledcích rizika odlišná, protoţe existují různé vnější podmínky těchto havárií. Mimo kontrolu se látka můţe dostat: - u poţáru: nebezpečnými látkami jsou zejména plynné produkty hoření nebo produkty rozkladu látek vystavených tepelným účinkům poţáru; - únikem: z nějakého prostoru, nádoby, zařízení. Nebezpečné látky se mohou vyskytovat tam, kde se vyrábí, zpracovávají, skladují nebo při jejich přepravě. Z hlediska počtu vyjímatelných příloh a jejich formy je třeba respektovat skutečnost, aby většina informací (tzn. 70 aţ 90 %) byla v grafické části. U rozlehlých podniků, na které se zpracovává operativní plán, je vhodná následující sestava grafické části vyjímatelných příloh: Nejsloţitější varianta poţáru Nejsloţitější varianta poţáru je poţár, který by si z hlediska ohroţení osob, zvířat a moţných přímých a následných škod vyţádal největší nasazení sil a technických prostředků jednotek poţární ochrany. Stanovení nejsloţitější varianty poţáru je součástí posouzení poţárního nebezpečí, které se provádí u právnických a podnikajících fyzických osob, které provozují činnosti nebo vlastní objekty se zvýšeným poţárním nebezpečím. V této části základního textu operativního plánu se uvede pouze místo nejsloţitější varianty poţáru a její souvislost se zpracovávaným operativním plánem, tzn. se sloţitostí podmínek pro zdolávání poţáru. Pokud jsou podmínky v místě nejsloţitější varianty poţáru sloţité pro zdolávání poţáru, zpracovává se na tento objekt vyjímatelná příloha operativního plánu. 8\n9 Pro výpočet sil a technických prostředků jednotek poţární ochrany se uvede předpokládané místo vzniku nejsloţitější varianty poţáru a moţné cesty šíření poţáru, časový průběh rozvoje a likvidace poţáru Výpočet sil a technických prostředků jednotek poţární ochrany Výpočet sil a technických prostředků jednotek poţární ochrany (dále jen "SaP") se provádí pro: a) nejsloţitější variantu poţáru. Tento výpočet se provádí v případě, ţe tato dokumentace zdolávání poţárů nahrazuje příslušnou část posuzování poţárního nebezpečí (viz kap. 2.1). Výpočet slouţí zejména pro zjištění potřeb SaP právnické nebo podnikající fyzické osoby provozující činnosti nebo vlastnící objekty se zvýšeným poţárním nebezpečím. Potřeba SaP daná výpočtem se porovná se SaP, které zajišťuje poţární poplachový plán, do kterého je organizace zařazena. Vypočtené SaP slouţí k návrhu opatření posouzení poţárního nebezpečí. Jde např. o kontrolu oprávněnosti zařazení právnické nebo podnikající fyzické osoby do daného stupně poplachu nebo k odůvodnění pro zřízení a vybavení jednotky poţární ochrany. Vypočtené SaP se také porovnají s moţnostmi první zasahující jednotky poţární ochrany, slouţí jako podklad k návrhu na posílení její akceschopnosti, (vybavení technikou, změnu organizace hlásné sluţby, změnu druhu a kategorie jednotky poţární ochrany apod.). Závěry mohou poslouţit i pro stanovení způsobu vyhlašování vyšších stupňů poplachu - zda bude vyšší stupeň vyhlašován okamţitě po ohlášení vzniku poţáru nebo aţ na základě rozhodnutí velitele zásahu (velitele první zasahující jednotky poţární ochrany) po dojezdu na místo poţáru a provedení průzkumu. b) objekty, kde musí být přesně dodrţen postup v mnoţství a druhu nasazené poţární techniky a prostředků poţární ochrany. Výsledky tohoto výpočtu se uvedou v textové části operativního plánu nebo operativní karty v části "Doporučení pro velitele zásahu". Výpočet SaP se provádí podle Metodiky výpočtu SaP uvedené v druhé části. 2.2 Textová část vyjímatelné přílohy operativního plánu Textová část vyjímatelné přílohy operativního plánu svým obsahem doplňuje grafickou část (plán situace podniku, půdorysy objektů). V této části operativní karty se s ohledem na co největší stručnost (nejlépe heslovitě), přehlednost a důleţitost vypíší údaje, které slouţí pro základní orientaci velitele zásahu a které nelze spolehlivě zakreslit v grafické části vyjímatelné přílohy operativního plánu. 1 Výpočet geometrických parametrů poţárů (plocha poţáru, fronta hašení) svádí k úvahám, ţe nejsloţitější variantou poţáru je ta, která má uvedené parametry největší. Volba objektu nebo pracoviště pro uvaţovanou nejsloţitější variantu poţáru však musí mít hlubší podtext. Kromě samotné pravděpodobnosti vzniku poţáru hraje stěţejní roli i určitá strategie, která z případných variant poţárů bude znamenat největší škody pro právnickou nebo podnikající fyzickou osobu. Aby tedy stanovení nejsloţitější varianty mělo praktický význam, je třeba se zabývat i otázkami jako je důleţitost objektu pro ohroţení výroby, postavení právnické nebo podnikající fyzické osoby (podniku) na trhu apod. Sklad starého papíru v celulózce můţe mít sice velkou plochu poţáru, ale výrobu a tím spojenou ztrátu trhu právnické nebo podnikající fyzické osoby tak neohrozí. 9\n10 2.2.1 Operativně taktická charakteristika Operativně taktická charakteristika obsahuje zejména následující části a údaje: a) Údaje o podniku nebo budovách a technologiích - stručná stavební charakteristika objektů z hlediska hořlavosti stavebních konstrukcí, jejich poţární odolnosti a moţnosti šíření poţáru; - mnoţství osob v různých denních reţimech, počty zvířat, koncentrace zvláštních hodnot; - specifikace činností se zvýšeným poţárním nebezpečím; - nebezpečí skladovaných nebo zpracovávaných látek a případná rizika; - umístění a ovládání stabilního hasicího zařízení (dále jen "SHZ") nebo elektrické poţární signalizace (dále jen "EPS"); - zvláštnosti v systému rozvodu elektrické energie, topení, ventilace nebo klimatizace z hlediska šíření poţáru; - upozornění na sloţité podmínky při zdolávání poţáru. b) Vodní zdroje a hasicí látky - vodní zdroje v podniku a v jeho bezprostřední blízkosti, vydatnost zdrojů, zvláštnosti v dodávce hasicích látek; - speciální druhy skladovaných hasicích látek. c) Komunikace - stav komunikací v podniku s ohledem na rozměry poţární techniky; - zvláštní pokyny pro jízdu nebo parkování poţární techniky Doporučení pro velitele zásahu V části "Doporučení pro velitele zásahu" se uvedou veškeré údaje, které vystihují specifické rysy podniku a očekávané komplikace z pohledu sloţitých podmínek pro zdolávání poţáru, zejména: - způsob záchrany osob (vyuţití zásahových a evakuačních cest, mobilní výškové techniky, záchranných prostředků apod.), evakuace zvířat a materiálů; - informace o moţném šíření poţáru a o závaţných specifických okolnostech, majících na toto šíření vliv (ventilace, speciální rozvody apod.). V případě petrochemického a chemického průmyslu pak musí být uvedeny doby vyvření nebo vzkypění ropy, popř. i rychlosti vyhořívání nebo prohřevu hořlavých kapalin apod.; - zásady bezpečnosti práce z hlediska specifiky podniku, zejména nutnost pouţití speciálních ochranných prostředků (dozimetry, ochranné obleky apod.), jakoţ i místa, kde jsou uloţeny nebezpečné látky; - místa, kde v důsledku poţáru lze předpokládat vznik toxických zplodin (uvede se druh), výbušných koncentrací apod. Dále se uvedou také způsoby zneškodnění nebezpečných látek (neutralizace apod.), popř. osoby, které o tom rozhodují nebo zneškodnění provádí; - potřebné údaje k dodrţení zásad bezpečné dekontaminace osob i techniky, kterou je nutno provést bezprostředně při zásazích, jakoţ i omezení doby pobytu v radioaktivním prostředí s ohledem na aktivitu zářiče; - podmínky pro pouţití speciální poţární techniky pro zásah; - způsob uzavření plynu, vypnutí el.energie včetně upozornění na prostory, které jsou pod napětím i po vypnutí hlavního vypínače el. proudu (viz nouzové zdroje, UPS apod.), odstavení technologických zařízení, odpojení a vyprázdnění technolog. zařízení apod. a seznam osob (pracovní zařazení, adresa, telefon) v podniku, které tuto činnost vykonávají nebo o ní rozhodují; - způsob dálkové dopravy vody, zásady výpomoci mezi podniky pro speciální případy 10\n11 havárií; - nasazení speciálních druhů hasicích látek na vybrané prostory v podniku apod.; - výsledky výpočtů pro objekty, kde musí být přesně dodrţen postup v mnoţství a druhu nasazené poţární techniky a prostředků poţární ochrany. 2.3 Grafická část vyjímatelné přílohy operativního plánu Společné zásady pro úpravu Názvy objektů musí být v celém operativním plánu jednotné a shodné s běţně uţívanými názvy. Grafické značky základních operativně taktických údajů (příloha č. 1) se kreslí shodnou tloušťkou čar a jejich velikost je třeba uzpůsobit měřítku. Pouţije-li se na výkresu značka, která není uvedena v příloze č. 1, musí se uvést a popsat v legendě na tomtéţ výkresu. Značky se kreslí do míst, kde operativně taktický údaj má svoje opodstatnění nebo se označí pozicí k uvedenému místu. Místo značky lze uvést přímo nápis, upozorňující na danou skutečnost. Ve výkresech se uţívají následující barvy: MODRÁ - vše, co souvisí s hašením poţáru (vodní zdroje, sklady poţárního nářadí), ČERVENÁ, ORANŢOVÁ - vše, co komplikuje zdolávání poţárů nebo vytváří nebezpečí, ZELENÁ - plochy okolí objektů bez úpravy pro vedení poţárního zásahu, vegetace a zeleň, HNĚDÁ - místa nebo objekty s hořlavým povrchem nebo hořlavou konstrukcí, představující s ohledem na moţné šíření poţáru tzv. poţární mosty, ŢLUTÁ - nástupní plochy, komunikace vhodné pro poţární techniku. Na kaţdém výkresu se provede popisové pole s označením názvu objektu, právnické nebo podnikající fyzické osoby, s jejím razítkem a podpisem statutárního zástupce. Popisové pole viz příloha č.2. Pro odhad vzdáleností a velikosti objektů se na výkresech zakresluje síť 10x10 m Situace podniku Výkres situace je situační schéma podniku a jeho bezprostředního okolí, v němţ jsou zakresleny základní údaje operativně taktického charakteru. V situaci se uvádí: a) rozmístění objektů podniku (budovy, otevřená technologická zařízení). Objekty nebo části objektů, jejichţ vnější povrch obvodových konstrukcí je hořlavý, se kreslí hnědě; to neplatí pro povrchy a pláště střech; b) v půdorysu prostoru ohraničeného objektem se uvede: název objektu 2 ) ; počet podzemních a nadzemních podlaţí, celková výška objektu H c v metrech 2) ; umístění nebezpečných látek s označením mnoţství, názvu a nebezpečí látky 2) ; uzávěry vody, el.energie, plynu a dalších produktovodů, ovládací a řídící centra s 2 s přihlédnutím k rozměrům půdorysu lze tyto údaje uvést i mimo, avšak s označením pozice k objektu 11\n12 centrální působností pro podnik nebo objekty; sklady materiálu určeného ke zdolávání poţáru; zákaz hašení vodou, jestliţe se objekt jako celek nesmí hasit vodou; c) komunikace a nástupní plochy pro vedení zásahu v organizaci a jejím nejbliţším okolí podle zásad uvedených v kap.2.3.3; d) místo, kde se soustřeďují evakuované osoby, zvířata, materiál; e) zdroje vody viz kap.2.3.3; f) konstrukce a zařízení spojující jednotlivé objekty a umoţňující šíření poţáru (pásové dopravníky, kabelové mosty, produktovody, potrubí pneumatické dopravy apod.) se vybarví hnědě, popř. označí značkou nebo nápisem; g) místo, odkud lze vyhlásit poţární poplach v podniku nebo odkud lze řídit evakuaci osob v podniku; h) zeleň, lesoparky a jiné proluky; i) světové strany Půdorys Výkres půdorysu je půdorysný plán objektů (budovy nebo technologického zařízení). V případě potřeby můţe být doplněn svislým řezem objektu. V půdorysu se zakreslí veškeré údaje mající vliv na rozvoj poţáru, orientaci velitele zásahu a hasební práce, zejména: a) schéma objektu, např. místnosti (označí se názvem), rozmístění vchodů a oken, únikové a zásahové cesty (vnější a vnitřní) s vybavením; b) komunikace a nástupové plochy vhodné pro vedení zásahu v nejbliţším okolí objektu se vybarví ţlutou barvou. Místo, kde je pohyb jednotky poţární ochrany omezen (šířka menší neţ 3 m a podjezd niţší neţ 4 m), se označí značkou (viz příloha č.1). Všechna místa, která se nehodí pro umístění (odstavení) mobilní poţární techniky z důvodu jejího bezprostředního ohroţení, např. výbuchem, zřícením konstrukcí, se tence černě vyšrafují; c) rozdělení objektu do poţárních úseků; d) prostory chráněné SHZ; strojovny SHZ se označí značkou do půdorysu prostoru. V případě, ţe je SHZ chráněna jen část prostoru, označí se jeho obrys modrou čerchovanou čarou; e) místa, kde se soustřeďují evakuované osoby, zvířata, materiál podle evakuačních plánů; f) produktovody, umístění nebezpečných látek s označením mnoţství, názvu a nebezpečí látky a místo, kde se provádějí činnosti se zvýšeným poţárním nebezpečím; g) rozvodny, hlavní uzávěry vody, el. energie, plynů a kapalin i místa, kde jsou soustředěna ovládací a řídící centra, např. dispečerská pracoviště; h) místa, kde nelze k hašení pouţít vodu; i) zdroje vody, čerpací místa pro mobilní poţární techniku, poţární potrubí a armatury pro připojení poţární mobilní techniky na SHZ, ovládání SHZ, suchovody, hydranty apod.; j) sklady materiálu určeného pro hašení, sklady hasebních látek s označením jejich mnoţství; k) ventilační šachty, místnosti, kde je nucená ventilace strojovny, ventilace a klimatizace, potrubí pneumatické dopravy materiálu a poţární uzávěry těchto zařízení, popřípadě SHZ; l) konstrukční prvky (stěny, sloupy), jejichţ narušení by znamenalo zásadní změnu ve statice konstrukce budovy (ztráta stability, zřícení apod.), se označí červeně. Pokud to vyţaduje účel operativního plánu a sloţitost podmínek pro zdolávání poţáru, 12\n13 můţe se u vícepodlaţních, zejména atypických budov, provádět půdorys pro kaţdé odlišné podlaţí zvlášť. V opačném případě, u stejných podlaţí a se stejnými údaji operativně taktického charakteru, se kaţdé podlaţí zobrazovat nemusí. 3. Operativní karta 3.1 Zpracování a obsah operativní karty Údaje pro zpracování operativní karty vychází z posouzení poţárního nebezpečí u právnických a podnikajících fyzických osob. Operativní karta se zpracovává pro objekty, u kterých jsou méně sloţité podmínky pro zdolávání poţáru. Operativní karta je zjednodušenou formou vyjímatelných příloh operativního plánu a její obsah tvoří: a) textová část, která obsahuje charakter objektu, konstrukční zvláštnosti objektu, evakuační cesty, vnitřní rozvod poţární vody, popis míst uzávěru plynu, vypnutí elektrické energie, zapojení nouzového osvětlení; b) grafická část, která obsahuje plán objektu, podle potřeby i vedlejší objekty, komunikace, zdroje vody. Operativní karta se zpracovává na ofsetový nebo kladívkový papír formátu A4 tak, aby její grafická část byla umístěna na druhé straně textové části operativní karty. Operativní karta se doporučuje vloţit do průhledného impregnovaného obalu. Vzor operativní karty je uveden v příloze č Textová část operativní karty Textová část operativní karta je formulář, který shrnuje obsah operativní karty zejména do těchto bodů: charakter objektu, hasicí látky, doporučení pro velitele zásahu. Význam jednotlivých bodů odpovídá významu pojmů, uţívaných v operativním plánu. 3.3 Grafická část operativní karty V plánu grafické části operativní karty se údaje operativně taktického charakteru, důleţité pro činnost jednotky poţární ochrany a zdolávání poţáru, zakreslují pomocí značek (příloha č. 1) podle zásad pro grafické vyjímatelné přílohy operativního plánu. Pokud to vyţaduje sloţitost podmínek pro zdolávání poţárů, můţe se u několikapodlaţních budov (zejména atypických) zakreslovat kaţdé podlaţí objektu zvlášť. 13\n14 Příloha č. 1 Značka Značky dokumentace zdolávání poţárů Význam I. ZDROJE VODY Nadzemní poţární hydrant Podzemní poţární hydrant Nástěnný poţární hydrant Studna s moţností pouţití při zdolávání poţáru (objem v m 3 ) Stanoviště pro čerpání vody automobilovými stříkačkami (objem v m 3 ) Stanoviště pro čerpání vody přenosnými stříkačkami (objem v m 3 ) Otevřená poţární nádrţ (objem v m 3 ) Podzemní poţární nádrţ (objem v m 3 ) Řeka, potok Přírodní vodní nádrţ Stavidlo na vodním toku Vodojem (objem v m 3 ) Kanalizační vstup, ze kterého je moţné čerpat vodu (sací výška v m) 14\n15 Příloha č. 1 Značka Značky dokumentace zdolávání poţárů Význam II. POŢÁRNÍ POTRUBÍ, UZÁVĚRY, ARMATURY Vyústění nezavodněného potrubí (světlost mm) Čerpací stanice (poţ. vody), stanice pro zvyšování tlaku vody, čerpací stanice SHZ (vodní) Potrubí s pitnou vodou (průměr potrubí v mm tlak v MPa) Potrubí s uţitkovou vodou (průměr potrubí v mm tlak v MPa) Parovodní potrubí Hlavní uzávěr vody v podniku Vedlejší uzávěr vody Hlavní uzávěr plynu v podniku Vedlejší uzávěr plynu Hlavní uzávěr hořlavých kapalin Vedlejší uzávěr hořlavých kapalin Hlavní vypínač el. proudu v podniku Vedlejší vypínač el. proudu T TOTAL STOP C CENTRAL STOP Poţární klapka (na potrubí klimatizace, pneumatické dopravy apod.) s ovládáním automatickým (A) nebo ručním (R) Dispečerské pracoviště, ovládací centrum, velín (nápis upřesňuje řízenou soupravu) 15\n16 Příloha č. 1 Značka Značky dokumentace zdolávání poţárů Význam III. PRODUKTOVODY, SKLADY Potrubí s hořlavým jedovatým plynem Potrubí s hořlavým nejedovatým plynem Potrubí s nehořlavým jedovatým plynem Potrubí s nehořlavým nejedovatým plynem Potrubí s hořlavou kapalinou Potrubí pneumatické dopravy hořlavého materiálu (šipka označuje směr dopravy) Sklad nebo pracoviště s nebezpečnou látkou s označením názvu a mnoţství; označuje se popisem červenou barvou a pozicí umístění, případně se doplní značkou s obecnou výstrahou nebo se symbolem nebezpečí Obecná výstraha Nebezpečí výbuch Nebezpečí tlaková láhev s nehořlavým plynem Nebezpečí vysoká hořlavost 16\n17 Příloha č. 1 Značka Značky dokumentace zdolávání poţárů Význam Nebezpečí samovznětlivá látka, chemická nebo fyzikální nestálost, oxidační účinky Nebezpečí zdraví škodlivé, dráţdivé Nebezpečí jedovaté, toxické Nebezpečí radioaktivní záření Nebezpečí ţíravost, poleptání Označení vedení el. proudu obecně s udáním napětí Rozvodna, transformovna, kabelová komora s označením nejvyššího napětí Zdroj el. proudu s označením nejvyššího napětí Kabelový kanál, most apod. Vstup do kabelového kanálu (průměr/hloubka v m) Hlavní vstup do kabelového kanálu, kolektoru (průměr/hloubka v m) 17\n18 Příloha č. 1 Značka Značky dokumentace zdolávání poţárů Význam IV. EVAKUACE, POŢÁRNÍ POPLACH Výtah evakuační (E), poţární (P) Místo, kde se soustřeďují evakuované osoby (O), zvířata (Z) nebo materiál (M) Místo, odkud lze řídit nebo vyhlásit evakuaci Tlačítko pro ovládání akustického poplachového zařízení Telefonní přístroj tel. stanice pro vnitřní styk, spojený přímo se závodní ohlašovnou poţáru Ústředna EPS (hlavní) Úniková cesta (typu A, B nebo C) s větráním umělým (U) nebo přirozeným (P) V. KOMUNIKACE, DISPOZICE OBJEKTU, HAŠENÍ Komunikace nebo nástupní plochy vhodné pro vedení poţárního zásahu Zákaz vjezdu Místo nehodící se pro umístění (odstavení) techniky z důvodu ohroţení Násyp Příkop Betonový plot 18\n19 Příloha č. 1 Značka Značky dokumentace zdolávání poţárů Význam Dřevěná ohrada Drátěný plot Ţelezniční přejezd Ţelezniční nadjezd Ojedinělý strom jehličnatý Jehličnatý les Ojedinělý strom listnatý Listnatý les Travnatý porost, keře Zdravotnická pomoc Hlavní vchod do objektu, podniku, popř. začátek vnitřní zásahové cesty Vedlejší vchod do objektu, popř. začátek vnitřní zásahové cesty Rourová propusť Hranice poţárního úseku 19\n20 Příloha č. 1 Značka Značky dokumentace zdolávání poţárů Význam Poţární ţebřík základní značka Poţární ţebřík s ochranným košem a suchovodem s označením jmenovité světlosti Poţární ţebřík s ochranným košem, odpočívadlem a suchovodem s označením jmenovité světlosti Zákaz hašení vodou Objekty nebo části objektů, jejichţ vnější povrch obvodových konstrukcí je hořlavý 20\n21 Příloha č. 1 Značka Značky dokumentace zdolávání poţárů Význam VI. POŢÁRNÍ PROSTŘEDKY, SHZ, VENTILACE Poţární větrání (samočinné zařízení pro odvod kouře a tepla) Lafetová proudnice pěnová (P) nebo vodní (V) Skříň na hasící zařízení Sklad hasiv s označením druhu a mnoţství Zapěňovací otvor Hranice prostoru chráněného SHZ Strojovna vodního SHZ Prostor chráněný vodním SHZ Strojovna pěnového SHZ Prostor chráněný pěnovým SHZ Strojovna halonového SHZ Prostor chráněný halonovým SHZ 21\n22 Příloha č. 1 Značka Značky dokumentace zdolávání poţárů Význam Strojovna SHZ na CO 2 Prostor chráněný SHZ na CO 2 Strojovna práškového SHZ Prostor chráněný práškovým SHZ Pěnový pojízdný hasicí přístroj Sněhový pojízdný hasicí přístroj Práškový pojízdný hasicí přístroj Tlačítko pro ovládání poţárního větrání Strojovna ventilace, klimatizace Prostor s nucenou klimatizací, ventilací Hasičská stanice (HS), skladiště poţ. prostředků (PR) Vodní clona (délka značky odpovídá délce vodní clony) Mechanické ovládání poţárního zařízení, spouštění SHZ apod. 22\n23 Metodický návod k vypracování dokumentace zdolávání poţárů Část druhá Metodika výpočtu sil a technických prostředků jednotek poţární ochrany 23\n24 1. Východiska pro výpočet sil a technických prostředků jednotek poţární ochrany Výpočet sil a technických prostředků (dále jen " SaP ") jednotek poţární ochrany musí vycházet z: a) charakteru objektu viz kapitola 2, b) taktických zásad zásahů jednotek poţární ochrany (dále jen " jednotky PO") při určení směru nasazení SaP viz kapitola 3, c) parametrů předpokládaného poţáru viz kapitola Charakter objektu Charakter objektu vytváří základní rámec pro předpokládanou činnost jednotek poţární ochrany. Charakter objektu je nutné vyhodnotit ve smyslu obsahu posouzení poţárního nebezpečí především s ohledem na podmínky pro volný rozvoj požáru a pro zásah jednotek PO. Výčet faktorů pro rozvoj poţáru ukazuje následující schéma: 24\nPOŽÁRNÍ TAKTIKA. Dokumentace zdolávání požáru - všeobecně. Základy požární taktiky 1-1-06 KONSPEKT\nMV- Ř EDITELSTVÍ H ASIČ SKÉHO ZÁCHRANNÉHO SBORU ČR O DBORNÁ PŘ ÍPRAVA JEDNOTEK POŽÁRNÍ OCHRANY KONSPEKT POŽÁRNÍ TAKTIKA 1-1-06 Základy požární taktiky Dokumentace zdolávání požáru - všeobecně Zpracoval\nPOŽÁRNÍ TAKTIKA. Dokumentace zdolávání požáru - všeobecně\nMV GENERÁLNÍ ŘEDITELSTVÍ HASIČSKÉHO ZÁCHRANNÉHO SBORU ČR ODBORNÁ PŘÍPRAVA JEDNOTEK POŽÁRNÍ OCHRANY Konspekt 1-1-06 POŽÁRNÍ TAKTIKA Základy požární taktiky Dokumentace zdolávání požáru - všeobecně Zpracoval:\nCvičení jednotek SDH v roce 2014 (2. 4. května 2014, Strakonice)\nCvičení jednotek SDH v roce 2014 (2 4 května 2014, Strakonice) Připravil: Ing Pavel Škarda 1 Tento materiál je určen pro jednotky požární ochrany, které se přihlásily na Cvičení jednotek SDH v roce 2014,\nPožárně bezpečnostní zařízení 125 PBZB\nČESKÉ VYSOKÉ UČENÍ TECHNICKÉ V PRAZE Fakulta stavební Požárně bezpečnostní zařízení 125 PBZB Ing. Ilona Koubková, Ph.D. Praha 2011 Evropský sociální fond Praha & EU: Investujeme do vaší budoucnosti Požární\nVyhláška Ministerstva vnitra č. 246/2001 Sb., o stanovení podmínek poţární bezpečnosti a výkonu státního poţárního dozoru (vyhláška o poţární prevenci) Ostrava Listopad 2010 Zpracovala: Ing. Lucie Kalvarová,\nMěsto Nová Role OBECNĚ ZÁVAZNÁ VYHLÁŠKA č. 1/2011\nMěsto Nová Role OBECNĚ ZÁVAZNÁ VYHLÁŠKA č. 1/2011 Zastupitelstvo města Nová Role se na svém zasedání dne 2.5.2011 usnesení č. 4/05-1) usneslo vydat na základě 29 odst. 1 písm. o) zákona č. 133/1985 Sb.,


Antonella Mazza - „Mezi námi děvčaty“ | Časopis MUSIC STORE\nAntonella Mazza - „Mezi námi děvčaty“\nRozhovor s hráčkou na kytaru a kontrabas\nMusic Store 2014 / 11\nKdyž už se hovoří o ženách, které se věnují jiné než klasické hudbě, asi těžko někdo může namítnout něco proti tomu, že to jsou z drtivé většiny zpěvačky, a nebo zpěvačky hrající na klavír či kytaru. Tyto hudební role jsou dnes v ženském podání něčím tak přirozeným, že nikoho z nás nenapadne se nad nimi nějak zvlášť pozastavit. Co ovšem takové bicí, baskytara či kontrabas? Ruku na srdce, kdo z vás nezpozorní, když se na pódiu jednoho z těchto rytmických nástrojů ujme žena?\n...Řekl bych, že málokdo. A ono se není čemu divit, protože basa či kontrabas (o bicích ani nemluvě) byly dlouhou dobu výhradně mužskou záležitostí. A i když se čas od času dámy těchto nástrojů zhostily, málokterá z nich dosáhla, snad kromě Carol Kaye, zásadnějšího ohlasu a respektu.\nDnes je situace samozřejmě zcela jiná a již od osmdesátých a devadesátých let se například s kapelami jako Sonic Youth (Kim Gordon), Pixies (Kim Deal), Smashing Pumpkins (D’Arcy Wretzky) či Hole (Melissa Auf der Maur) objevovaly velmi talentované hráčky. Když pomineme u nás notoricky známou Suzi Quatro, kromě výše uvedených se v současnosti mezi nejlepšími objevují jména jako Tal Wilkenfeld, Gail Ann Dorsey, Rhonda Smith, Meshell Ndegeocello, Esperanza Spalding, Tina Weymouth, Sean Yseult, Divinity Roxx a mnoho dalších.\nKromě hráček s hvězdnými referencemi ovšem přibývá také těch, pro které je prostě hraní na basu každodenní pracovní, a někdy nelehkou rutinou a musejí se ohánět, aby si na svůj chléb vydělaly. A možná právě takovou se cítí být původem italská baskytaristka a kontrabasistka Antonella Mazza, jedna ze stálic mezi firemními hráči Warwick a „profesory“ stále populárnějších workshopů tohoto německého výrobce.\nTato basistka má ve svém rejstříku až neuvěřitelné pestrobarevné stylové dovednosti. Kromě baskytarových začátků pod vlivem Beatles (a později i Jaca Pastoria či Jamese Jamersona) také absolvovala studium klasického kontrabasu na hudební konzervatoři v Miláně a otevřela se vlivu hráčů, jako jsou Gary Karr či Ray Brown. Brzy po svých studií se stala velmi vytěžovanou hráčkou v předních italských televizních show, byla oceněna titulem „Nejlepší hudebník jazzového festivalu Roccella“ a zahrála si s umělci jako Lino Patruno, Lillian Boutté, Massimo Ranieri, Ron, Mireille Mathieu či Ndidi’O. Kromě basových klinik pro firmu Warwick se společně s Davem Clarkem a Brucem Geerzem podílela také na seminářích na půdě Berklee.\nDnes Antonella žije v Paříži a jak sama říká, snaží se tu „restartovat“ svou hudební kariéru. Ačkoliv se na letošním Bass Campu nepředstavila v roli profesorky, Antonella letos již v Markneukirchenu odučeno má. Byla zde totiž jedním ze tří profesorů, kteří v srpnu vedli speciální workshop, určený pouze pro dívky. A to nás inspirovalo k tomu, že jsme se s Antonellou, kromě obvyklých hudebních a basových témat, zaměřili také na to, jak ženy svoji roli v hudební branži vlastně vnímají. A řekl bych, že ledacos je možné vyčíst i mezi řádky...\nČtenáři mi snad prominou, když se opět hned na úvod zeptám na původ Tvé spolupráce s firmou Warwick...\n(Smích) Tak to je velmi starý příběh.\nMám rád staré příběhy, ale nevěřím, že ten Tvůj bude „tak starý“ (smích)...\nBylo to v roce 2003. Tehdy jsem ještě žila v Itálii a hrávala v televizních show. Už od svých dvanácti jsem snila o tom, že jednou budu hrát na basu od Warwicku. Jeden můj známý, který distribuoval v Itálii hudební nástroje, se s nimi spojil a zmínil se o mně. A protože jsem tehdy hrála v celostátní televizi snad každý večer a byla tedy hodně exponovanou basistkou, byli nadšeni a nabídli mi dokonce výrobu zakázkového nástroje.\nHovoříme o elektrické base nebo o el. kontrabasu?\nMluvíme o elektrice, i když hraji na obojí. Já jsem tou nabídkou byla trochu zaskočena, takže první, na co jsem se jich zeptala bylo, jestli si – když už je to tedy zakázkový model – mohu vybrat jakoukoliv barvu. Oni řekli, že ano, na což jsem okamžitě odpověděla: „Chci růžovou!“. Nástroj dostal název Pink Barbie, ale je pravda, že jsem si tehdy trochu na „bárbínu“ hrála. Jinak je to ovšem zcela plnohodnotný pětistrunný Streamer a super baskytara, kterou pořád používám.\nKdyž už mluvíme o zakázkové baskytaře – to je případ, kdy si hráči vymýšlejí a „připomínkují“ někdy i ty nejmenší detaily nástroje. Jak moc Tě zajímají technické věci? A nebo se řídíš spíše pocitem ze hry a zvukem?\nJe to přesně tak, jak říkáš. Nejsem žádný velký technik a nezbývá mi, než v tomto směru věřit výrobci. Ale já jsem si celkem jistá tím, že by mi nedali do ruky žádný zmetek (smích). Spoléhám se na přímou zkušenost ze hry na nástroj, kdy sama velmi rychle vycítím, jestli mi basa vyhovuje nebo nikoliv. Takto jsem si během svého života vybrala už několik nástrojů a Warwick patří mezi ně.\nMohla bys zavzpomínat na své začátky? Jaké vlivy (a vzdělání) měly určující vliv na Tvůj hudební vývoj?\nSnad ještě nejsem tak stará, abych si to nepamatovala (smích). Na basu jsem začala hrát náhodou. Původně jsem se učila trochu na kytaru, kterou jsem dostala k Vánocům. Měla jsem z toho ale takový zvláštní pocit. Vyrůstala jsem v místě, kde mladí lidé neměli příliš moc možností něčemu se věnovat. Docela náhodou jsem se jednoho dne seznámila s holkou, jejíž táta učil na kytaru, a tak jsem k němu začala chodit. Pokaždé, když jsme spolu hráli duo, říkal mi, že bych měla hrát basové party. To bylo popvré, kdy jsem pochopila, že existuje rozdíl ve hře v různých rejstřících. Kromě toho jsem samozřejmě toužila po tom hrát s lidmi, a dali jsme s kamarády dohromady Beatles revival. Náš problém ovšem spočíval v tom, že jsme všichni byli kytaristé (smích).\nA jak jste to tedy nakonec vyřešili?\nToho nejhoršího jsme automaticky pasovali do role Ringo Stara (smích). Ten nejlepší z nás byl zase jednomyslně zvolen za George Harrisona, no a uprostřed začal boj mezi Johnem Lennonem a Paulem McCartneyem. Oba jsme samozřejmě chtěli být Lennonem. Já, protože jsem chtěla být hvězda. Zbývající členové kapely se ovšem rozhodli, že bych raději měla hrát na basu (smích). Tím mi ovšem vyvstal menší problém – sehnat si nástroj. Bylo mi teprve třináct, čtrnáct let, a basu jsem doma neměla. Naštěstí náš „John Lennon“ pocházel z bohaté rodiny, a jeho táta mu basu koupil. Řekl mi, že mi ji půjčí, ale mohla jsem na ni hrát jen během našich společných zkoušek. To znamenalo, že jsem se všechny basové party učila doma na kytaru. Neměla jsem k tomu vhodný nástroj, ani vhodné schopnosti, správnou techniku a dokonce ani schopné uši (smích).\nJak ses tedy basové linky učila? Poslouchala jsi nahrávky nebo..?\n...ano! První hudební materiál, který jsem nějak pozorněji studovala, byly basové linky Paula McCartneyho. Do té doby jsem, přísahám, neznala vůbec nic (smích). Není to tak dávno, ale neměla jsem CD přehrávač, internet s youtube, nic podobného, co by mi usnadnilo sdílení a přehrávání hudby. Krůček po krůčku jsem se ale začala učit, a to především tím, jak jsem se scházela s dalšími muzikanty, kteří se mnou probírali své zkušenosti. Tehdy jsem se také naučila, jak je dobré mít otevřenou mysl. Začala jsem objevovat, řekla bych, kvalitní hudbu, jako jsou Sly an the Family Stone nebo Earth, Wind and Fire. To, co a jak tito hudebníci hráli, mě celkem překvapovalo, ale nebylo to nic proti tomu, když jsem poprvé slyšela Jaca Pastoria. Tehdy jsem si jen řekla: „Tak moment, co to sakra bylo?!“\nStala ses jedním z těch fanoušků, kteří se snažili učit jeho basové kompozice?\nZkusila jsem to, ale bez šance na úspěch (smích). Já jsem samozřejmě Jaca Pastoria poslouchala a snažila se jeho věci naučit tak nějak „přes srdce“ – intuitivně, ale nebyla jsem vůbec schopná se originálu přiblížit a zahrát Jacovy basové party na nějaké přijatelné úrovni.\nPokud mám ale správné informace, absolvovala jsi i klasické vzdělání ve hře na kontrabas?\nAno, to byl jeden z dalších kroků mého vzdělání. Seznámila jsem se s klukem, který hrál na tubu a ten mi radil, abych přestala blbnout na moderní nástroj a začala se věnovat hudbě více do hloubky. Doporučil mi, abych šla studovat, že ve škole získám mnohem kvalitnější hudební vzdělání a dovednosti. Nejdříve jsem si myslela, že jsem na konzervatoř příliš stará, bylo mi už šestnáct, ale on mi řekl, že na tom nezáleží, abych to i tak zkusila. Šla jsem tedy na konzervatoř a řekla: „Tady mě máte, chtěla bych chodit na lekce basové kytary.“ Slečna, která tam pracovala, se na mě jen nevěřícně podívala a řekla: „My tady žádné lekce na baskytaru nevedeme! Pouze kontrabas.“ Zeptala jsem se „...a to je co?“ A ona odvětila, že je to něco podobného. Řekla jsem tedy: „dobře, budu se učit hrát na kontrabas.“ (Smích). Aniž bych tedy dost dobře věděla, o čem je hra na kontrabas, podařilo se mi udělat přijímací zkoušky na konzervatoř. Vím, že to může znít opravdu divně, ale tak to bylo.\nA to nejsem tak stará, je mi čtyřicet let (smích).\nI tak to ale vypadá, jako když vyprávím o zcela jiném světě. Bylo mi šestnáct, sedmnáct let a učila jsem se paralelně na kontrabas i baskytaru. S kontrabasem to bylo hodně o klasické hudbě – studium smyčcové techniky apod.\nProšla sis také studiem klasické hudební literatury, jako byla například metodika Františka Simandla?\nAno, přesně tak. Museli jsme studovat Simandla, Bottesiniho, Domenica Dragonettiho, Henryho Ecclese a další...\nPovažuješ tuto klasickou základní metodiku za klíčovou pro své herní umění? Ptám se proto, že často slýchávám, jak jsou nejzákladnější věci ze strany mladých hráčů opomíjeny... Kevin Brandino se mi například zmínil, že jako pedagog je v totmo směru dost nekompromisní.\nS tím souhlasím. Já jsem si také vyzkoušela roli učitelky tady na basovém workshopu. Tedy přesněji během prvních dvou ročníků, letos jsem tu jen na prázdninách (smích). Ve svých lekcích jsem se věnovala především správné pozici ruky. A to především proto, že věřím ve význam dobře zahraného basového tónu. Bez dobře naučených a provedených základních předpokladů se podle mého názoru můžete jen těžko posunout někam dále. Měla jsem například studenta, který se mi chtěl pochlubit tím, že zahraje basu ze skladby September od Earth Wind and Fire. Říkala jsem mu: „Fajn, ukaž se.“ On začal hrát basovou linku a já jenom glosovala: „hmm, špatně zahraný tón, špatný timing atd.“ A on nakonec jen dodal: „no, já se to učil z internetu...“ Do iPhonu si dnes můžeme stáhnout aplikaci snad úplně na všechno, včetně nejrůznějších druhů tabulatur. Pamatuji si tabulatury s čísly, které sice také nestály za nic, ale jejich dnešní forma je z mého pohledu daleko víc „k prdu“ – vedou tě za ručičku a ukazují ti dokonce, kam položit prsty. Ten kluk si tedy myslel, že hraje September, ale neznělo to rozhodně jako „září”, ani jako „duben“, a dokonce ani jako „březen“! (Smích).\nVšiml jsem si, že ještě před hlavním letošním basovým kempem proběhl jeden speciální – určený pouze pro ženy a dívky a Ty jsi byla jedním ze dvou jeho profesorů. Jak tento nápad vznikl a v čem byl tento workshop jiný?\nByli jsme tu tři „profesoři“. Já, Jacki Reznicek a Wolfgang Schmid. Myslím si, že tento nápad vznikl proto, že se na loňském Bass Campu sešlo i poměrně mnoho děvčat a žen. Je docela příjemné sledovat, jak mají ženy mezi hráči na basu stále větší zastoupení. Když jsem se stala firemní hráčkou Warwick, byla jsem snad jediná žena. Dnes je nás tu hned několik a bude zajímavé sledovat, jak se budou věci dále vyvíjet. Srpnový „holčičí“ workshop byl skvělý, studentky byly fajn po lidské stránce a šikovné po stránce hráčské, i když byly na různé úrovni – od těch, které poprvé vzaly basu do ruky teprve před několika měsíci, až po zkušené muzikantky, které se hudbou živí. Bylo to tak trochu jako „mezi námi děvčaty“, trochu jiný přístup, ale bylo to příjemné. Musím se ovšem přiznat, že jsem z toho zprvu měla trochu obavy.\nJaké obavy a proč?\nProtože jsem vždycky zastávala názor, že hudba nemá žádné pohlaví, respektive, že v hudbě by se nemělo rozlišovat mezi mužem a ženou. Je ale pravda, že po této zkušenosti jsem svůj pohled maličko změnila. Možná jsem celé ty roky nevědomky předstírala, že jsem někdo jiný. Asi jsem se snažila být tak trochu jako mí kolegové – muži, kteří jsou ale maličko jiní. Nevím. Když jste čistě v ženském kolektivu, řešíte i v hudbě věci, které byste s muži asi nerozebírali. Je možné že by jim to přišlo malicherné, těžko říct. V každém případě si myslím, že se nám – hráčkám – povedlo něco dobrého.\nCo tím konkrétně myslíš?\nMyslím tím především to, že je nás dnes mnohem více a dnešní mladé studentky mají dostatek referencí. Pro mě, když jsem začínala hrát, byla jedinou referencí Carol Kaye, a i to už mi přišlo skvělé. Koho z žen ale měla Carol Kaye, když začínala? Ona totiž byla jediná, ta první! Před ní tu žádná jiná hráčka nebyla. Musím se pochlubit, že jsem měla možnost s ní hovořit a spolupracovat a ona mi poskytla velmi mnoho užitečných rad. Pro dnešní dívky je situace v mnohém jednodušší a je to dobře. Tuším, že v srpnu vyšel jeden basový magazín s článkem „25 nových hráček na basu“ a já měla čest tu být, jenom jsem trochu nechápala, proč mě zařadili mezi „nové“, když už harcuji pódia skoro pětadvacet let (smích). V každém případě mě to velmi potěšilo, protože nejsem ten typ hráčky, který by měl za sebou nějakou zářivou referenci, třeba angažmá u Prince. V Itálii jsem sice hrála s váženými hudebníky, ale nebyl mezi nimi nikdo podobně populárního jména. Byla to zkrátka práce, kdy musíte každý den vydat ze sebe to nejlepší – někam jet a odehrát co nejlépe. Je to prostě práce.\nMyslíš si, že se jako žena – basistka musíš ve své profesi vypořádat s jinými „překážkami“, než muži? Jinak se chovat, více se snažit?\nAno. Řekla bych – a je to asi normální, že jako dívka se musíte trochu více předvést. Mám takovou zkušenost, ale nechci si nijak stěžovat. Když jsem přijela někam do studia, na konkurz, casting nebo něco podobného, přišlo mi, že ostatní daleko pozorněji čekají na to, až uděláte chybu – jakoukoliv chybu, že přijdete pozdě, neznáte dobře skladbu, jste lehce mimo ladění, cokoliv. Výzvou pro nás ženy je, abychom byly na stejné úrovni, jako muži. O to více mě mrzí, že dnešní technologie, místo aby nám v tom pomáhali, tak to spíše kazí.\nV jakém smyslu to podle Tebe kazí?\nDnes je takový divný trend dávat na youtube či facebook videa dívek, které hrají v minisukni basový part do nějaké skladby. Je to hezké, má to milión liků... Ale k čemu je to dobré? Stát se hvězdou s jednou písní? A nebo předvést nějaký technický kousek, ovšem bez poctivého řemeslného zázemí? Jsem si vědoma toho, že nám technologie v mnohém pomáhají, ale má to i svou stinnou stránku. Velmi snadno se vlastně kdokoliv může dostat do záře jakéhosi pochybného a dočasného reflektoru, ale nic dalšího za tím už není. To mi přijde děsivé. Ano, vím, že internet pomáhá muzikantům dostat se do povědomí lidí, získat kontakty. Pamatuji si na to, když začínal server MySpace. Byly to první stránky, kam mohli muzikanti nahrát své skladby a propojit se s lidmi z celého světa. Toto už tehdy byla celkem „revoluční“ věc. Dnes tuto bezbřehost prohloubil facebook, i když si myslím, že s sebou nese mnoho prázdných momentů a ztrácíme s ním určité kouzlo. Je potřeba si pamatovat, že k tomu být známý nestačí být aktivní na sociálních sítích, ale je potřeba také se poctivě učit svému řemeslu a pracovat s mnoha a mnoha lidmi.\nVšiml jsem si ale, že svůj profil „živíš“ poměrně pravidelně...\nAle ano. Já sama tím strávím několik hodin denně. Lidé mi píší a já se jim snažím odepisovat zpět. Je dobré mít nějakou odezvu. Zároveň je to ale svým způsobem určitý druh obsese – „pověsím si něco na zeď, jejda, já dostala lajků...“ Je toto realita? Ptám se proto, že někdy dám na svůj timeline obrázek s informací, že ten večer někde hraji. Ten příspěvek dostane stovky „lajků“. Kolik lidí, kteří ho označili, ale opravdu ten večer přijde do klubu na koncert? Když budu mít štěstí, tak dva. Sociální sítě mi přijdou v něčem velmi „virtuální“ a jsem z toho maličko vystrašená. Také jsem si všimla, jak velký rozdíl v odezvě lidí je, když zveřejním obrázek, video, nebo zvukovou ukázku. Obrázek dostane tisíce pitomých „lajků“, video pokaždé daleko méně. Lidé nemají čas si něco pustit, přečíst, poslechnout...\nAno, to je bohužel pravda. Lidé preferují „zkratky“.\nMaximálně pětivteřinová videa. Takže když vaše sólo začíná ve čtvrté minutě, máte pech! (Smích)\nHraješ velmi často živě a s mnoha umělci různých žánrů. Chodí lidé na koncerty?\nMéně a méně. A co mě ještě stále překvapuje je, že i ti, kteří přijdou, sledují koncert skrze displaye svých mobilů nebo tabletů. Už se mi několikrát stalo, že jsem se vrátila z kšeftu domů a záznam koncertu už byl na youtube. Co to dopr... má znamenat? Koncert je něčím, co se děje teď a tady! I posluchači by tedy měli být „přítomni“, užít si ten okamžik, být v nějakém tranzu, vytržení. To je to, co nemám ráda na technologiích. Ano, jsou tu fajn věci, jako že si například můžete pustit sólo track Jacovy basy, a nebo pouze stopu s hlasem Freddieho Mercuryho. Jak často toto ale potřebujeme? Říkám si, že kdybych jako studentka měla k dispozici internet, nikdy bych nevystudovala. Tolik času ta věc spolkne. Obraťme už ale list.\nSouhlasím. Pojďme se vrátit k Tvé kariéře. Jak už jsem řekl, odehrála jsi opravdu velký počet různých angažmá. Zajímalo by mě ale, které z nich považuješ za to nejzásadnější?\nMyslím si, že jsem jich měla hned několik – když jsem žila v Itálii. Ve většině případů se to stalo zcela náhodou. Hrála jsem někde v klubu, kdosi tam byl a nabídl mi účast na konkurzu nebo přímo angažmá. Poslední takový „zlomový“ koncert (tedy on to byl přesněji řečeno spíše neuvěřitelný zážitek, než co jiného) se odehrál letos v lednu v Los Angeles během NAMM Show, kam jsem byla pozvaná mimo jiné také jako jedna z firemních hráček společnosti MarkBass. Z jejich inicativy zde proběhl event nazvaný MarkBass Night, kterého se účastnili všichni „jejich“ hudebníci. No a mě ten večer „šoupli“ do kapely, kde hrál na bicí Danny Gottlieb a na basu Jeff Berlin. Představte si mě, jak stojím rozklepaná v zákulisí a říkám si: „Jsem to vážně já, kdo za chvilku bude hrát na kontrabas s Jeffem Berlinem na jednom pódiu? No tak holka, vzchop se!“ Přišla jsem na pódium, popadla dech a ono to šlo. A bylo to skvělé. Tím to ovšem na NAMM nekončilo. O několik hodin později jsem zase stála na pódiu firmy Warwick s Victorem Wootenem, Stevem Baileym a Lelandem Sklarem... Toto jsou momenty, která vás prostě „dostanou“. V duchu jsem si říkala: „až tohle skončí, budu potřebovat drink!“ Takové momenty se sice stanou jen jednou, ale stanou, a už mi je nikdo nevezme.\nMáš naopak v paměti nějaký koncert, který se jednoduše řečeno nepovedl?\nNejenom jeden (smích). Ale dobře, některý přiznat mohu. Stalo se mi to před rokem při vystoupení skupiny, která hrála rockové covery. Ten projekt byl pojat celkem velkolepě, byly jsme divně oblečeni, vše kolem bylo děsně nablýskané. Hráli jsme koncert asi pro tři tisíce lidí, tancovali jsme, snažili jsme se dělat show. Nevím, jak je to možné, najednou jsem si dala nohu tak blbě, že jsem se málem poroučela k zemi. Nějak se mi divně zasekla, zabolelo to, ale dohrála jsem koncert až dokonce. Teprve potom jsem zjistila, že jsem si zlomila chodidlo a botu mi museli z nohy doslova odstříhat, protože prostě nešla vyzout. To byl asi můj nejhorší zážitek. Kromě toho se samozřejmě během koncertů přihodí nejrůznější technické výpadky, což není nic výjimečného. Stalo se mi takto například, že jsem hrála v televizní show, v hlavním vysílacím čase, došlo na mých několik vteřin slávy, kdy jsem měla odehrát sólo, ale díky polomrtvé baterii z basy lezlo jen „prd, prd, prd...“ Člověku nezbývá než zakonzervovat úsměv a dělat jako by nic. Stála jsem tam, hrála, byl páteční večer, přímý přenos ve státní televizi, usmívala jsem se a z basy se ozývalo „prd, prd, prrrrd, prd!” Co se dá dělat? Stalo se (smích).\nMěla bys pro naše čtenáře nějakou radu, jak být dobrým a užitečným basistou?\nRadu? Hmm... když pominu to, aby si hráč hlídal své ladění (smích), tak si myslím, že zcela nejdůležitější je váš přístup. Pokaždé dávám za příklad svého mentora Lelanda Sklara, od něhož jsem se měla příležitost mnohému naučit. Když se s ním procházím po NAMM Show a vidím, jak se zastaví s každým, kdo ho chce pozdravit, nebo se s ním alespoň vyfotit, vždy si uvědomím, že tu nejde pouze o vaše nasazení jako hráče a muzikanta, ale také o to, jaký jste jako člověk. Pokud jste k tomu navíc ještě i dobrý muzikant – bingo! (Smích). Ale vážně... Myslím si, že problémem dneška je především to, že každý v uvozovkách „nejlepší“ basák, dokáže nějak zahrát sólo. Málokdo ovšem dokáže setrvat ve stínu. Řekla bych, že hlavním důvodem, proč tito „nejlepší“ nikdy nedostanou práci a ostatní ano je, že nepřišli na to, jak důležité je umět se držet zpátky. Role baskytaristy je podpořit harmonii. Pohybujeme se někde mezi harmonií, melodií a groovem. A máme svébytný druh zodpovědnosti. Uvedu příklad. Nedávno jsem jamovala společně s Reggiem Wootenem a Armandem Sabal-Lecco. Hráli jsme ve složení: kytara, dvě basy a bicí doprovod. Vím, že takováto formace nebývá zrovna častá, ale přesto... Můj přístup byl asi takovýto: Když hrál Armand sólo na basu, říkala jsem si, dobře, možná bych mohla zahrát nějaké akordy. Ale pozor, je tu také kytarista. Takže žádné akordy, zkusím se posunout do nejnižších rejstříků, případně si najdu nějaký groove. Je důležité používat uši. Neustále musíme poslouchat. Někdy mi přijde, že basista je na pódiu v roli lovce, který má stále nastražené uši. Tato role je velmi velmi důležitá.\nPři přípravě na tento rozhovor jsem také zjistil, že nejsi jen basistkou, ale napsala jsi také knihu. Nevím přesně, jak přeložit její název z italštiny... Muzikanti na šňůře? Nebo snad muzikanti ulice?\nTo by mohl být docela vhodný překlad. V italském originále se moje kniha jmenuje „Il Musicista della strada e altre storie“ a píšu v ní o muzikantech, kteří nikdy nedostali příležitost zahrát si s nějakou opravdu velkou hvězdou. Ta kniha je věnována lidem, kteří, jako já, každý den hrají v různých klubech po celém světě a dělají svoji práci. Jsou to lidé, kteří nemají sólové desky, nemají svého tiskového agenta ani velká jména ve svém životopisu, a přesto poctivě a tvrdě pracují. Je to jen malá knížečka. Možná bych ji mohla nechat přeložit do vašeho jazyka (smích).\nCo podle Tebe nejlépe vystihuje takový život? Jaké jsou jeho světlé a stinné stránky?\nŘekla bych, že je to stejné jako v životě. Když je člověk na dně a nedaří se mu v osobním životě, bývá to tak, že (bez ohledu na to jste-li muzikant či máte jiné povolání) tyto nezdary mají vliv i na vaši práci. Ačkoliv... stává se i to, že vám vaše práce může pomoci životní krize překonat. Mně osobně muzika „zachránila zadek“ několikrát. Řekla bych dokonce, že my hudebníci jsme zvláštním způsobem citliví lidé. Nevím, čím to je, ale vždycky si myslíme, že děláme ty nejhorší chyby a že jsme v té nejhorší situaci. Je ale pravda, že v této profesi nemáte mnoho jistot. Já si například nemohu být jistá, že budu mít další měsíc na zaplacení nájmu. Nevím, jestli budu mít příležitost vydělat si dostatek peněz. Člověk je tak pod určitým tlakem a není moc těžké mu podlehnout a být pesimistický. Kapitolou sama pro sebe je potom situace, kdy jste starší a máte například rodinu, děti, více závazků... Je opravdu těžké zvládnout každodenní překážky a vyrovnat se s tím horším i lepším. I proto si myslím, že vítězem není ten, kdo má momentálně angažmá u Prince. Vyhrává ten, kdo je schopen udržet se v branži až do konce. Z vlastní zkušenosti vím, že není těžké být na výsluní. Daleko horší je zvládnout to, když nad vámi ta světla zhasnou. Když jsem ještě žila v Itálii a hrála jsem v televizních pořadech, pokaždé, když jsem si šla pro kávu, koupit mléko, nebo jela tramvají, někdo mě poznal: „Jé, ty jsi Antonella Mazza, viděla jsem tě včera v televizi, jsi úžasná.“ Začala jsem si o sobě myslet, jak jsem skvělá, jaká jsem superhvězda. Jednoho dne ovšem show skončila a člověk se najednou ocitl zpět v běžném životě. „Byla jsem superstar? Jak je to možné?“ Najednou přestal zvonit telefon a já jsem si začala říkat, že bych měla vyrazit a začít hledat práci. Vnitřní hlas mi říkal: „děvče, hejbni zadkem a běž si shánět obživu.“ Bylo to divné, dalo mi to hodně práce vzpamatovat se a najít v sobě dost energie.\nMívá někdy muzikant jako Ty pocit vyhoření?\nSamozřejmě. Mám období, kdy nenávidím basu a už nikdy nechci hrát. Někdy se nám, muzikantům, také stává, že jsme na sebe trochu žárliví, a to i když jsme dobří přátelé. V takových případech jsme potom těmi nejpřísnějšími soudci a člověk si říká, jak někdo jiný může hrát s tím a tím umělcem, když „bezpečně“ víme, že bychom to na jeho místě zvládli daleko lépe. Vezmi si tento workshop. Kolik basistů asi žárlí na to, že tu není. Říkala jsem si, kdyby teď na Markneukirchen spadla bomba, uvolnilo by se asi velmi mnoho žádaných pracovních míst (smích). To je samozřejmě jen nadsázka. Chci jen poukázat na to, že každá mince má dvě strany – líc i rub. Ale to je život a člověk se snaží najít v něm nějakou rovnováhu. Často pomáhá rodina, což jsem v mém případě já a dva moji synové. Někdy je to těžké, ale myslím si, že jsme dost silní!\nTo je dobře. Dnes už ale nepůsobíš v Itálii, nebo ano?\nŽiji teď v Paříži, ve Francii. Zatímco v Itálii jsem byla velká hvězda, tady jsem zatím velké h....! (Smích). Snažím se zkrátka restartovat svou hudební kariéru.\nA máš tu jako basistka dostatek příležitostí?\nMusela jsem začít od nuly. Pár lidí, především odborníci z časopisů, tu sice vědělo, kdo je Antonella Mazza, ale na mé francouzské číslo kvůli práci na začátku nevolal nikdo. A tak jsem se musela sebrat a vyrazit do klubů na různé jam sessions, které přímo nenávidím. Není to tak, že bych si ráda nezaimprovizovala s přáteli, což je totiž ten pravý obsah jam session. V tomto případě jde ale o něco jiného. Je to spíše „poptávka“ po práci. Dnes už je to mnohem lepší, ale stále ještě buduji svou „francouzskou síť“ s kontakty. Francie je nádherné místo, Paříž je úžasná. Je křižovatkou kultur a prolínají se zde nejrůznější vlivy. Všimla jsem si také, že tu žije velké množství skvělých muzikantů z Afriky. Pořád se tu učím. Nemám tu sice taková angažmá jako v Itálii, není to jednoduché, ale snažím se být pozitivní.\nNepřemýšlela jsi někdy o vlastní sólové desce? Přijde mi, že většina sidemanů dříve či později něco takového zkusí...\n(Smích). V životě jsem složila jen jednu skladbu. A jednu mám rozepsanou tak zpoloviny. Zdála se mi melodie, tak jsem ji po probuzení natočila na svůj starý telefon. To je vše. Ale nejsi první, kdo se mě na to ptá, Dost často slýchávám otázku, proč při hře na basu také nezpívám.\nA proč tedy nezpíváš?\nA proč bych měla? (smích) Ale chápu, že holka, která hraje na basu a zároveň zpívá, to je zřejmě něco, co funguje. Mohla bych být další Esperanzou Spalding? Těžko, protože ona je úžasná v tom, jak je naprosto přirozená. Je perfektní zpěvačkou i skvělou kontrabasistkou. Já bych byla jen nepovedenou kopií. Chci hrát jenom na basu. Letos v červenci mi někdo nabídl, abych nahrála sólovou desku. Co bych s ní ale dělala? Já jsem opravdu sidemen, doprovod, a to mi velmi vyhovuje. Neumím si představit, že bych stála na pódiu vpředu a křičela do publika „Jak se tu dnes mááte? A všichnííí...“, a podobně. To rozhodně není nic pro mě. Já jsem ráda v pozadí, narodila jsem pro to. Dokonce si myslím, že jako ženské už máme my muzikantky určitý díl pozornosti zajištěn dopředu a lidé si nás všímají. Jako sidemen se necítím nijak méněceně. Jsem spokojena s tím, jak to je, a dokonce bych řekla, že někdy je té pozornosti až až. Existují ovšem extrémy směrem na obě strany.\nStává se mi to hlavně tehdy, když pracuji pro umělce – ženy. Někdy ti svým způsobem nadiktují, že máš být oblečená celá v černém, vlasy sepnuté dozadu a nejlépe bez make-upu. Být co nejvíce neviditelná. Opačná situace je taková, kdy to, že jsi žena předpokládá, že budeš vystupovat v mini. Někdy je to zkrátka těžké. Mou nejoblíbenější formou bylo jedno hraní v televizní show, kde jsme celá kapela hráli za oponou, takže nás nikdo neviděl hrát. Občerstvovali jsme se tam a dělali si legraci. Trochu mi to připomíná situaci, kdy je člověk ve studiu. Z nahrávky nikdo nepozná, že jsem žena v růžovém triku a se šperky (smích). Je lepší, když za vás hovoří jen hudba. Abychom to tedy uzavřeli – sólovou desku někdy v budoucnu vyloučit nemůžu, ale nyní takový záměr v hlavě rozhodně nenosím.\nZajímala by mě ještě Tvá práce pro televizní pořady. Například v naší zemi totiž příliš často živou (a kvalitní) kapelu v nějakém pořadu nevídáme. Skoro bych řekl, že vůbec.\nMěla jsem v tomto směru obrovské štěstí. Má první show, bylo to v roce 2000, byla italskou verzí Show Davida Lettermana. Pořad trval asi hodinu a půl a my jsme s kapelou hráli přesně stejně tak dlouho – improvizovali jsme, měli jsme tam DJe, který pouštěl nejrůznější funkové smyčky a my do nich hráli. Do programu byli také pozváni různí hudebníci a my jsme jim občas dělali doprovod. Musím tedy říci, že má první zkušenost s prací v televizi byla velmi dobrá. Vlastně byla celá dobrá. Ano, občas jsme hráli na playback, takže mi stačilo se hezky namalovat, postavit se k nástroji a předstírat, že hraju. I tak jsme tyto skladby ale museli nejprve nahrát. Kromě toho, že šlo o velmi dobře placenou práci, obrovskou výhodou bylo, že jsem tu mohla hrát s exceletními muzikanty.\nKromě toho, že se živíš prostřednictvím různých studiových a koncertních angažmá, máš také nějaký dlouhodobý projekt či kapelu?\nNe, nemám. To je právě součást mého profesního i životního přístupu. Být nezávislá. Jsem nezávislá, svobodná a jsem také šťastně single – „felicimente single“ (smích). A stejné je to i v hudbě. Když mi někdo zavolá a nabídne mi projekt se slovy „je třeba dát této věci jasnou prioritu“, začne mi před očima svítit červená. Hned na to začnou padat slova jako „exkluzivně“, „investujeme“, „podíl na nákladech“... To potom raději do telefonu začnu: „Haló, haló, špatně vás slyším...“ (smích). Říkám to s nadsázkou, ale opravdu to nemám ráda. Není to nic pro mě.\nTěžko říct. Není to tak dávno, co jsem tři roky koncertovala s jednou kanadskou zpěvačkou. Nevím, jestli si zaslouží, abych ji jmenovala (smích). Měla za sebou naprosto výtečnou kapelu, s žádným jiným kytaristou se mi tak dobře nehrálo. Problém byl ovšem v tom, že nepochopitelně často měnila bubeníky, i přesto, že byli výteční. Jeden z nich dnes například koncertuje v LA, jiný hraje s předními francouzskými umělci, zkrátka hráči velmi vysoké úrovně. Nerozumím tomu. Nikdy jsem nebyla součástí tohoto projektu, byla jsem jenom najatá jako basistka.\nCo Tě tedy teď nejvíce zaměstnává?\nV současnosti se chystám hrát s chicagským bluesmanem jménem Ladell Mclin. Už jsme spolu v minulosti několik koncertů a party odehráli. Potom plánuji ještě několik dalších koncertů s různými lidmi, což je to, co mám ráda. Jeden den hraji pop, potom se třeba jen kvůli jednomu kšeftu učím katalog několika desítek skladeb, další týden hraji se starými bardy na kontrabas „new- orleánský dixieland“, další večer world music nebo funk. Úplně naposledy jsem hrála v jednom pařížském klubu fusion, což není zcela můj šálek kávy, ale zvládla jsem to. Sehráli jsme například Come Together ve verzi od Marcuse Millera. I když... Byla to spíše moje vlastní verze, protože jako Marcus hrát nedokáži (smích). Dopadlo to dobře, ale přesto, fusion není nic pro mě.\nNa závěr si neodpustím ještě svou obvyklou otázku. Definuj mi prosím svými slovy výraz „groove“...\nPokud hraji v rytmu a vidím, jak lidé tancují, obvykle to znamená, že dělám dobře svou práci.\nSkvělé. Přeji Ti tedy, aby to tak bylo co možná nejčastěji. Děkuji za rozhovor.\nRadim Hladík Jr.\nPavel Hlaváček - Španělské inspirace\nVivian Custom Shop\nDemystifikace vědy okolo...\n7. Duben 2015 - 10:02\nKoupím: Úvěr skutečně výhodně\nNabízím Vám jediný finanční úvěr od přímého investora ve výši 35 000 až 800 000 Kč. Tato... [více]\nProdám: Úvěr skutečně výhodně\nOstatní: Sráží Vás ke dnu vysoké splátky úvěrů a půjček?\nÚvery z overených soukromých zdroju bez rucení nemovitostí. Vyšší cástky s rucením. Úrok od 4%... [více]