ŽENA-IN - Vzrůstající obezita u dětí\nJestli máte pocit, že přibývá nehezky otylých dítek, tak máte pravdu. Hovoří o tom i nejrůznější odborné statistiky a s obezitou dětí je třeba něco dělat.\nV poslední době si můžete na ulici všimnout zvýšeného počtu malých tlouštíků a možná, že jednoho máte i doma. Příčina bývá zakořeněna v genotypu čili dědičnosti, mnohem častěji však v nesprávné výživě a překrmování. Obecně se dá předpokládat, že obézní rodiče mají i obézní děti, a ve většině případů je to předpoklad správný. Navíc čím je dítě starší, tím se zvyšuje i riziko, že mu nadváha zůstane i v dospělosti. Lékařské zprávy uvádějí, že dvacet procent dětí mezi 6-12 lety a jedenáct procent mezi 13-17 trpí nadměrnou hmotností. Kilogramy navíc jsou problémem nejen pro případné zdravotní komplikace, ale neméně podstatný je faktor psychický. Děti svou tloušťkou v kolektivu trpí, omezuje je při pohybu a může tedy vést k nežádoucím komplexům méněcennosti. V dnešní době, kdy je kult štíhlé postavy vtloukán do podvědomí všech lidí pomocí mediálních trendů a indoktrinací představ o kráse, je vytvoření mindráků v nezkaženém dětském vnímání nasnadě.\nNejlépe je nadváze předcházet od narození\nV podstatě nejlepší prevencí je kondice samotných rodičů, protože pokud se obezita nevytváří u matky a otce, nejsou pro ni nejspíše předpoklady ani u potomků. Pakliže se nadváha vyskytuje z dědičných důvodů, není jiné rady než se maximálně snažit o zachovávání zdravého životního stylu a v neposlední řadě i pohybové aktivity. Kořeny původu vyšší tělesnosti můžeme vystopovat už v ranném období života dítěte, kdy ho ještě kojí matka. Mateřské mléko je svým složením ovlivňováno právě jejím životním stylem a zároveň se složení mléka v průběhu kojení mění dle potřeb dítěte v závislosti na kvalitě přijímaných potravin. Miminko si samo umí určit, kolik mléka potřebuje, a tolik ho také z matčina prsu vypije. Zásadní chybou je nadbytečně regulovat velikost dávek mléka přesahováním množství v odměrce. I když nejde o nijak velké množství, opakovaným nesprávným dávkováním dítě k obezitě dospěje. Také není zrovna šťastné, když matka začne dítě příliš brzy přikrmovat kojeneckou dětskou výživou nebo je doplňková strava příliš hustá.\nBezesporu zásadním vlivem na stravovací návyky dítěte je rodinné prostředí. K formování postavy vyvíjejícího se organismu přispívá rodičovská kuchyně rozhodujícím způsobem. Nejde jen o výživové hodnoty potravin, které jsou v dané rodině ke konzumaci preferovány, ale také o fixaci podvědomého rozhodování při jejich výběru až do dospělosti. V našich poměrech je celkem rozšířeným zvykem, že dítě dostává za odměnu sladkosti a odmalička je napájeno různými cukrovými sirupy a limonádami. Právě to přispívá k faktu, že i za mnoho let bude inklinovat k cukrovinkám a sladkým nápojům jako k běžné součásti stravy. Přitom malé děti si častokrát raději vyberou čerstvé ovoce obsahující fruktózu než čokoládovou sušenku obsahující bílý cukr. Není tedy dobré dětem podsouvat vysoce kalorické pochoutky jen kvůli pocitu, že jim dáváme něco, co považujeme sami za pamlsek. Také nepodceňujte fakt, že některá mrňata nemají zábrany jíst masitá jídla, jenže typovému založení jiných příliš nevyhovuje. Nenuťte je proto k přehnané konzumaci masa a už vůbec ne masných výrobků, zvlášť když jsou děti menší.\nJak zbavit své dítě nadváhy?\nUž jsme si říkali, že děti jedí více to, na co jsou zvyklé. Je-li obezita důsledkem nesprávné výživy, je nasnadě takové zvyky změnit, což především zpočátku nebude jednoduché. Na druhou stranu je dětská mysl mnohem více přizpůsobivá a správnou motivací se můžou pozitivní výsledky dostavit poměrně brzy. Samozřejmě čím dříve s takovým proměňováním dětských návyků začneme, tím lépe. Je to tak proto, že v ranném věku se vytvářejí tukové buňky, jejichž množství se již v budoucnosti nesníží. Při pokusu o redukci nadváhy v pozdějším období se docílí jen zmenšení jejich objemu, k úplnému odbourání dochází jen zřídka. Zkuste dětem proto zdravá jídla zaváděná do jídelníčku nějak ozvláštnit. Malí mají rádi různobarevnost a zajímavé tvary, tak proč jim třeba z ovoce a zeleniny něco pěkného nevykrájet? Popřípadě se může ukázat, že i formičky na vánoční cukroví dostanou jinou funkci. Asi by též bylo vhodné sestavovat pokrmy k rodinnému stolu tak, aby dítě nemělo pocit, že přichází o něco, co vidí na vašem talíři. Zkrátka můžete hubnout všichni. A jestli se ratolest zpočátku netváří moc nadšeně, nedejte se odradit a zprvu odmítaná jídla servírujte znovu. Uvidíte, že brzy přivykne.\nPro děti se nabízí velká řada příležitostí k aktivnímu sportování, i když to, pravda, stojí nějaké peníze. Taková investice se ale vyplatí hned z několika důvodů. Bude-li vaše dítko sportovat, máte jistotu, že stejný čas neprosedí u počítačové hry a kromě svalstva si v klubu procvičí i sociální návyky v kolektivu. O tom, že je pohyb na čerstvém vzduchu zdravý, asi nikdo nepochybuje, a jsou-li děti odmalička ke sportu vedeny, mnohokrát se jim to v životě vyplatí. Nejenom že obezita při aktivním pohybu nehrozí, ale s dobrou fyzickou kondicí získá mladý člověk zdravé sebevědomí, odolnost vůči chorobám a zdatnost i v jiných odvětvích lidského života. Jestliže vás problematika dětské nadváhy zajímá, doporučujeme stránky www.stob.cz.\nděti převším by měly mít dost pohybu,nebo nějaký sport a ne jen sedět ve škole a pak doma celý den tv,počítač a podobné neaktivity všeho s mírou,jídla také,více ovoce a podobně\nna tlusťochy je nejlepší velkej bič a malej dvoreček . co ale dělat v opačném případě?? myslím, když dítko nechce jíst vůbec. sousedka má tříletou holčičku, která sní max 1 malý pribinák za dva dny. nemá ani příjem tekutin, neb odmítá i pít. malá váží 11 kg a měří 80 cm. Mudra je prý na prohlídkách v pohodě, že dítě prospívá.\nmůj syn může sníst i vola a asi nepřibere,ale než skočil do puberty,tak byl jako koblížek ikdyž sportoval,no a teď je to chudá tyčka ale sportuje více a v jiném oboru\nKuře: Máš neuvěřitelné děti. Vyrostou z nich sebevědomí mladí lidé, neb se nebudou muset trápit mindráky\nMě dostalo, když jsem nedávno pomáhala na baráku rodičů mého drahého a když jsem chystala jídlo a pochvalovala tchyni její výtečnou polívku, navážel se do mne jeden dělník, že "ti mladí dnes nic neumí, že furt jen ten McDonald's". Utřela jsem ho slovy, že v shopingu jsem v McDonaldovi viděla vždy jen převahu rodin s dětmi, jež vypadají jako ten buřtík na první straně...\nJojo. Jenže co dělat, když rodiče si rádi dají vepřo knedlo a děti požadují soustavně kuskus s brokolicí? Během týdně vařím "na zdravo", ale v neděli si ráda pochutnám na "flákotě s knedlíkem". A koukám na příšerky, které pojídají svoji biošlichtu. A v rámci jejich zdraví vařím dva obědy. V pekařství si vyberou naprosto spolehlivě celozrnný rohlík... Kde se to v nich vzalo?\nPijou vodu z vodovodu a když si na chalupě vybrali jako mlsek Jupíka, tak prodavačku málem klepla pepka. Ale zmrzku si dají rádi, to zase jo. Místo čokolády doma dostávají karobové tyčinky.\nRadka27: zas se to nemá přehánět- nech babičku, když je to výjmečně Ovšem já jsem taková macecha, že moje děti pijí vodu z vodovodu. Šťávu jen na návštěvě nebo na výletě.\nDětské obezity se bojím a dělám preventivní kroky. Čerstvé ovoce, zelenina vláknina. Sladký jogurt se u nás objevil až v roce a půl, bonbón skoro až ve dvou letech. Pití lehce slasezné gluko/frukto a to spíše v létě. Jenže mi to lehce nabourává babička stylem "Dejte mu taky nanuk chudákovi." nebo: kus másla do pusy a slovy: "Hle jak mu chutná MASEUKO".\nJe to prostě tím, že dnes děti mají možnosti konzumovat cokoliv, kdykoliv...Malá, nebo žádná pohybová aktivita...V letech šedesátých, když jsem vyrůstala já, bylo maso převážně v neděli a jinak byly polívky, nebo brambory...A den, kdy jsem nemohla ven, byl pro mne ztracený...Mé děti vyrůstali už na "bohatším" jídelníčku, ale ten pohyb byl stejný jako u mne, prostě běhání venku a sport...Dnes to vidím u mladých rodin, životospráva dětí téměř žádná, at' si dá dítě na co má chut' a kdy chce...A pohyb, jen u PC, protože do školy je rodiče dovezou, do kroužků také, eventuel. na sjezdovku také...\nalgidda: když vidím co dokáže sníst tříleté dítě, žasnu\nZ_U_Z_U: Tak jsi mi připomněla syna asi tak před 10-11 léty. Teď má 16 a je to pořád stéjné. 180 cm /68 kg.\ntam Maxík ráno zdlábnul tři krajíčky tmavého chleba s tavákem, k tomu půlku jabka. Řádili jsme na trampošce, pak zdlábnul na chuť sušenky a dvě housky s makrelovou pomazánkou. vyrazili jsme na procházku, vzal si takovou tu lopatu na sníh a lítal jak střelenej, dolů sjede, nahoru vyběhne, já už bych padala na kušnu. Před chvilkou jsme dorazili domů, zbušil dva krajíce chleba se šunkou od kosti a mandarinku. Právě se vyptává, kdy bude oběd, že má hlad. A troufám si tvrdit, že je celkem hubeňour. občas se bojím usnout, aby nesežral i mne, ale za celý den se nezastaví, tak všechno vyběhá\nMoje mladší sestra má nadváhu, problémy s tlakem a cholesterolem a syny vyžrala do obezity! Mě je to tak líto, jsou to mí oblíbenci a jen sleduju, jak tloustnou. Hovořit se sestrou ma tohle téma zavání hádkou.\nNabídla jsem jí dokonce, že staršímu budu dělat osobní trenérku a zhubnu ho. Má odpor k pohybu, jen sedí u PC.\nJenže, proti rodičům jít nemůžu, sestra furt slibuje, že to bude řešit, ale neděje se nic, pořád se děsně stravují, pijí litry vody se sirupem a dřepí na zadku. Přito jako malí caparti byli hubení\nmoji kluci,proto měkké i\nMoje děti jsou jak tyčky,potřebovali by pár kil přibrat\nVáha mého dítěte je moje noční můra. Sežere na co přijde a to ve velkém množství. Nesměla bych mít doma asi vůbec nic. Nekupuji čokoládky ani bombóny, ani sladké pečivo, sušenky nic. Ale sýry, jogurty, pečivo, šunka a máslo jsou doma pořád - už jen proto, že potřebují také jíst ti ostatní. Taky má vlastní kapesné, za které si ale může ty např. ty sušenky koupit. Je mu 13, měří 168 a váží skoro 70 kg. On sám si ze své váhy nic nedělá, je dost pohyblivý, hraje pinec, lyžuje, jezdí na kole, plave ... Na přátelské domluvy nereaguje. Na ne příliš přátelské domluvy reaguje uražením se, ale to je tak vše. Poradíte mi někdo co s tím ?\nSolei: No jo, no... Ona je holka z gruntu a brácha se rád přizpůsobil. Jídlo je pro ně chrám.\nMeander: tak to je dost drsný. Lidi se silnou nadváhou a šílení sportovci (potkávám lidi co si jdou v marazu zaběhat - a dobrovolně si v rámci zdravého stylu likvidují klouby) nevědí co činí. Pak si stěžují na zdravotní problémy a že maj kolena v pr...\nMojí jedinou výmluvou pro kila navíc je snížená funkce štítné žlázy - ale moc síla to není, roky se mi dařilo držet si váhu to až se sestěhováním se s přítelem a sedavým zaměstnáním se to zhoršilo.\nSolei: Jim každému přebývá tak 20 - 30 kilo...\nSyn byl od malička hyperaktivní. V devíti měsících věku lítal jako dělová koule - v roce vážil pouhých 8 kg. Teď má na 182 cm výšky 65 kg, ale nejí, přímo žere. Jeho normální porce by stačila pro 3 - 4 lidi. Přestože má sedavé zaměstnání, po práci chodí plavat (podle něho 20 bazénů je akorát na relax) a do fitka - ovšem s rozumem, tak na dvě hoďky a pár kilo na benči. Dcera je drobná, její normální váha při 160 cm je 42 kg, teď v těhotenství 50 kg. Jí normálně, žádné diety se nekonají, miluje sladká jídla a těstoviny se smetanovou omáčkou apod. Ovšem sportuje. Kromě jízdy na koni venčí denně svého psího drobečka, což obnáší pochodovat tak cca 10 km do kopců.


Okolo Zakopaného žijí pěkní magoři.\nAch jo! Co na tom, že Greengrass dokáže naservírovat něco, z čeho vám v kině doslova a do písmene tečou oči z důlků (až toho bylo snad chvílemi i moc), když to celé působí po stránce příběhové tak lacině a zbytečně. Tuhle zpětnou ránu do vazu si původní trilogie opravdu nezasloužila, dějová linie je totiž naroubována krutě humpoláckým způsobem a v zásadních momentech se mě celý příběh vůbec nedokázal nijak dotknout. No a to je největší kámen úrazu, když velký fanoušek Bournova fenoménu, mnohokrát intenzivně proživší původní trilogii, od tohoto odchází s pocitem jakési prázdnoty a marnosti. A tak vám tenhle film probíhá před očima a vy si říkáte: "páni to je jízda", ale na otázku proč se to všechno děje, budete hledat odpověď docela dlouho. Penízky to vydělá, to ano, ale jinak prohra.\nBez hudby, oholené až na kost, ..to potom musí nastoupit maximální výpověď obrazu a slova. Nestalo se. Co se ale stalo byla přímo démonická uhrančivost Michaliny Olszańské, všechna čest tomu skvostnému hereckému výkonu.\nPrvní půlka naprosto v pořádku, Gyllenhaal v roli vymlácené trosky velice přesvědčivý a celkově jsem si to užíval. Jenže ouha co se nestane, najednou se to celé začíná lámat přesně tam kam nechcete, protože něco podobného tady už asi 100x bylo. Bohužel.\nBudoucnost skutečně není dána. Od nyní se totiž pod značkou Terminator může objevit už opravdu cokoliv a je úplně jedno, jestli se v tom ještě bude někdo orientovat či nikoliv. Možná by ale bylo lepší, kdyby se už nikdy nic neobjevilo. Obsazení prdelatého mrňouse do role Sarah Connor je epický přehmat roku s nádechem hořkého humoru. Zaplaťpánbu za těch pár sebeparodických čísel.\nKdo se nedokáže zdárně poprat s tradičně kýčovitým disneyovským vizuálem, ten si zkrátka nikdy nemůže tento námět plnohodnotně užít. Chvilkově oproštěn od těchto myšlenek však i já musím uznat, že jinak je tato pohádka zpracována velmi důstojně, za přispění skvělého soundtracku. Pozitivita a optimismus doslova cákají z každého záběru a dialogu, všechna čest.\nTady nám ale vyletělo peněz komínem. Vizuálně nabušená akční jízda, invencí však naplněná zhruba jako jeden díl večerníčku. Po obsahově i poměrně povedeném Atlasu mraků nezbývá než to chápat tak, že tento idiotský výplach byl takto vytvořen záměrně a pro určitou skupinu diváků. Fuj. Dvě hvězdy za akci a vizuál, zbytek nestojí snad ani za řeč. Wachovští v tvůrčí krizi.\nKlasický Ridley posledních let, zcela pohlcený a opojený formou. K tomu však tentokrát přidal i vykrádání sama sebe a tunu až příliš křiklavého digitálu. A samozřejmě, opět si ohnul historii zcela k obrazu svému, což bych mu ovšem ve finále asi vyčítal ze všeho nejméně. Ridley, přestaň se ukájet a začni zase tvořit.\nTypická ukázka toho, jak se může vymstít okázalé soustředění pouze na formu a atmosféru. Proposition v tomhle jakoby pohltil sám sebe. Neříkám, že mě ta solidní špína trochu nezasáhla, ale s takto pokulhávající narativní stránkou si to prostě úplně neužijete. Co se týče scénaře Nicka Cavea, tohle paradoxně zdaleka není největší špína z jeho hlavy, kdo četl A uzřela oslice anděla, tak ví.\nNikdy bych neřekl, že zrovna tohle Alejandro v sobě má. Ale když tedy jsme u toho, tak proč ne. Jakkoliv jsem jeho minulému počinu nakonec podlehl bez výhrad, v případě Birdmana je to fuška minimálně dvojnásobná. Birdman jako by snad byl natočen jen pro typologicky určité procento diváků a zbytek by měl nárok si ho užít jen při velmi specifické náladičce, či ve chvíli absolutního vcítění se do dění na plátně. Jinak se totiž může stát, a to velmi lehce, že se vás vůbec nedotkne. Dlouho, opravdu dlouho jsem si tentokrát musel v kebuli všechno srovnávat, i pár piv na to padlo. Nakonec však musím tuto od střihu téměř oproštěnou jízdu přecijen ocenit. Neboť její rozněžnělé vlny, jenž bijí střídavě do samotné dřeně kumštýřských útesů filmu a divadla, jsou vskutku roztomilé. Byť nejde pod kůži tolik jako ranná díla Alejandrova, kdež ovšem otázkou zůstává kdo a co je tím vinno, tak Birdman, jako dílo způsobující mnohé vjemy ze všech stran rozdmýchané, rozhodně funguje.\nSolidní žánrovka, které pohříchu chybí jakákoliv nadstavba a tak vás vlastně nechá jen lehce zúčastněně proplout a zanechá vody vašich emocí stojaté jak límec tweedového sáčka Lima Neesona. I tak si to ale lze užít, když totiž pominu hloupoučkou nitku s černouškem pomocníkem a předvídatelný konec, tak zbývá přecijen můj oblíbený "zkrachovalý hrdina" a opravdu pěkná atmoška. Takže za tři jak vyšité.\nLéta očekávání a nabobtnalých nadějí znásobují pocit zklamání měrou vrchovatou. Původní feeling je tytam a není co by ho nahradilo. A když už se ho něco nahradit snaží, působí to křečovitě a násilně. Škoda toho, protože některé nápady nebyly úplně špatné a dokonce zřídka jsem podléhal i určitému pocitu uspokojení, což ovšem bylo vzápětí zabito nějakým nesmyslem či křečí. Samostatně to sice není úplně odsouzeníhodné, ale jako pokračování jedničky to fatálně selhává a může tam být Evy kolik chce.


Shiseido Ever Bloom - EDP 90 ml jen za 1699 Kč - Nejprodávanější parfémy.cz\nTradiční bestseller, Shiseido Ever Bloom - EDP 90 ml značky Shiseido - tento hit snadno najdete s úžasnou cenovkou 1699 Kč. Naše výhodné nabídky čekají právě na vás. Pokud se vám líbí bezplatné poštovné, zkontrolujte, že objednáváte za víc než 1000 Kč. Pokud budete spokojeni, doporučte nás prosím svým známým.\nUdělejte si radost: Shiseido Ever Bloom - EDP 90 ml značky Shiseido - tento produkt máte po jednoduché objednávce ve výprodejové akci za 1699 Kč. Počet kusů na zákazníka může být omezen. Máte rádi DOPRAVU, kterou za vás zaplatí e-shop? Stačí nakoupit nad 1000 Kč a je vaše. Neotálejte s nákupem, cenu můžeme garantovat jen pro tuto chvíli.\nParfém od Shiseido za cenu 1699 Kč. Původní cena 1799 Kč. Pořidte si Shiseido Ever Bloom - EDP 90 ml nyní levněji online, nakupujte zde.\nShiseido Synchro Skin Self-Refreshing Cushion Compact 13 g make-up pro ženy 140 Porcelain


DĚJINY KATEDRÁLY A DIECÉZE - téma 256 ke svátku Posvěcení lateránské baziliky 9.11.2017 - homilie dějepisná. | UČÍCÍ SE CÍRKEV\nsignály.cz » UČÍCÍ SE CÍRKEV » DĚJINY KATEDRÁLY A DIECÉZE - téma 256 ke svátku Posvěcení lateránské baziliky 9.11.2017 - homilie dějepisná.\nSVÁTEK POSVĚCENÍ LATRÁNSKÉ BAZILIKY - 9.11.2017\nKomentář k 1. čtení z knihy proroka Ezechiela (I) Ez 47, 1-2. 8-9. 12:\nV den svátku posvěcení lateránské baziliky v Římě na první křesťanský chrám, si připomínáme jeho historii a pojmy katedrála a diecéze. Čtení z knihy Ezechiel je proroctvím o místě Božího pobytu uprostřed lidu Izraele. Chrám a z něj vytékající pramen života symbolizuje proměňující sílu Božího působení a místo jeho přebývání.\n1. ČTENÍ Ez 47, 1-2. 8-9. 12: Anděl mě zavedl ke vchodu do chrámu, a hle - pod chrámovým prahem prýštila voda směrem na východ - na východ totiž bylo chrámové průčelí - voda stékala pravou chrámovou stranou na jih od oltáře. Pak mě vyvedl severní branou a venku mě vedl až k vnější bráně směřující na východ, a hle - voda vytékala z jižní strany. Řekl mi: "Tato voda, která vytéká do východní krajiny, stéká do pouště a končí v moři ve slaných vodách a jeho voda je tím uzdravena. Kamkoli se řeka dostane, oživnou všichni živočichové, kteří se v ní hemží; velmi mnoho ryb bude tam, kam se dostane tato voda, a vše se uzdraví. Nad řekou pak, na jejím břehu z obou stran vzroste všeliké ovocné stromoví; neopadne jeho listí, nepřestane jeho ovoce; každý měsíc ponese čerstvé plody, neboť jeho voda bude vytékat ze svatyně: jeho ovoce bude pokrmem, lékem jeho listí."\nKomentář ke 2. čtení z prvního listu Pavla Korinťanům (I) 1 Kor 3,9c-11. 16-17:\nApoštol Pavel hovoří o křesťanech jako o Božím chrámu, jehož základem je Ježíš Kristus. Podle Pavla nejen každý křesťanský sbor, ale i každé tělo věřícího křesťana je chrámem, v němž přebývá Duch svatý. Připomeňme si tuto pravdu, kdykoliv vstoupíme do kostela.\n2. ČTENÍ 1 Kor 3, 9c - 11. 16-17:Bratři! Vy jste Boží stavbou. Podle Boží milosti, která mi byla dána, položil jsem jako zkušený stavitel základy, dále na tom staví už jiný. Každý však ať se dívá, jak na tom dále staví. Neboť nikdo nemůže položit jiný základ nežli ten, který je už položen - a tím je Ježíš Kristus. Nevíte, že jste Božím chrámem a že ve vás bydlí Boží Duch? Kdo by ničil Boží chrám, toho zničí Bůh. Neboť Boží chrám je svatý, a ten chrám jste vy!\nKomentář k evangeliu podle Jana ( I) Jan 2, 13-22:\nPodle Janova evangelia Ježíš dokázal rázně vyčistit chrámový prostor od nepravostí. Ježíšovi učedníci si uvědomili, že motiv chrámu nabývá v nově vznikající církvi křesťanů nových významů. Pochopili, že v chrámě Jeruzaléma nastupuje všeobecné společenství s Bohem skrze Krista. Je to Ježíš Kristus, který je v nově budovaných chrámech a katedrálách stále viditelně přítomen.\nEVANGELIUM Jan 2, 13 – 22: Byly blízko židovské velikonoce a Ježíš se odebral vzhůru do Jeruzaléma. V chrámě zastihl prodavače býčků, ovcí a holubů i směnárníky, jak tam sedí. Tu si udělal z provazů důtky a vyhnal všechny z chrámu i s ovcemi a býčky, směnárníkům rozházel peníze a stoly jim zpřevracel a prodavačům holubů řekl: "Jděte s tím odtud! Nedělejte z domu mého Otce tržnici!" Jeho učedníci si vzpomněli, že je psáno: 'Horlivost pro tvůj dům mě stravuje.' Židé mu však namítli: "Jakým znamením nám dokážeš, že tohle smíš dělat?" Ježíš jim odpověděl: "Zbořte tento chrám, a ve třech dnech jej zase postavím!"Tu židé řekli: "Tento chrám se stavěl šestačtyřicet let -a ty že bys ho zase postavil ve třech dnech?" On však to řekl o chrámu svého těla. Teprve až byl vzkříšen z mrtvých, uvědomili si jeho učedníci, co tím chtěl říci, a uvěřili Písmu i slovu, které Ježíš řekl.\nDějiny katedrály a diecéze\nje téma 256 dnešní dějepisné homilie podle projektu ČBK „Učící se církev“- A II .\na) co je katedrála – její dějiny\nb) co je diecéze – její dějiny\nUž od 12. století připadá na 9.11. výročí posvěcení lateránské baziliky. Lateránská bazilika, která je zasvěcená přesvatému Spasiteli a od přestavby roku 904 také sv. Janu Křtiteli a sv. Janu Evangelistovi, je nejstarším papežským kostelem. Od 4. do 14. století sídlili v přilehlém lateránském paláci papežové. Baziliku dal postavit císař Konstantin a posvětil ji r. 324 papež Silvestr I. Během staletí byla několikrát restaurována, ať už z důvodu požáru, zemětřesení nebo drancování; naposledy v roce 1726. Konalo se v ní pět všeobecných církevních sněmů. Je jednou ze čtyř římských patriarchálních bazilik. Uvnitř se nachází stolec (cathedra) římského biskupa, tj. papeže, a proto je právě tento kostel (a nikoli vatikánská bazilika sv. Petra) římskou katedrálou. Nese titul „Matka a hlava všech kostelů Města (Říma) i celého světa“.\nPři svátku posvěcení lateránské baziliky jde ovšem spíše o to, abychom si připomněli, že tím skutečným duchovním chrámem jsme my, naše církevní společenství, které vytváříme se svými bratry a sestrami.\nCo je katedrála – její dějiny.\nKatedrála (též katedrální kostel nebo dóm) znamená předně hlavní kostel diecéze, sídelní kostel biskupa nebo arcibiskupa. Z převažující podoby středověkých katedrál se v architektuře užívá označení katedrála jako typologický pojem pro velký, tří- nebo vícelodní kostel, často s ochozem v závěru.\nO výstavbě křesťanských kostelů lze hovořit teprve od 4. století po Kr. Tehdy se stalo křesťanství po obratu, způsobeném Konstatinem Velikým, státním náboženstvím.\nArchitekti odvodili první stavby kostelů od forem basilik halového typu, které byly zastoupeny ve všech římských městech a sloužily jako soudní sály a tržnice. Prostá budova s pravoúhlým půdorysem byla obvykle postranními řadami sloupů rozčleněna na tři části: širší a vyšší centrální střední část, která byla z boků kryta dvěma nižšími a užšími postranními částmi. Tento půdorys byl přenesen na první křesťanské kostely. Ty sestávaly z podélné stavby se střední lodí a dvěma nižšími postranními loděmi. Oltář zpravidla stál na východním konci v oltářním výklenku (apsis) a na protilehlém konci byla zastřešená předsíň, která sloužila jako vchod. Ačkoli tato basiliková forma po staletí určovala tradici výstavby kostelů, vyvinula se později alternativní forma stavby s půdorysem ve tvaru kříže. Ve východní Evropě měl kříž obvykle čtyři stejně dlouhá ramena. V západní Evropě bylo západní rameno většinou delší než tři ostatní a představovalo kostelní loď, v níž se shromažďovali věřící při mši svaté. Loď symbolizuje církev, která spolehlivě vede věřící přes moře tohoto světa plného nebezpečí.\nCo je diecéze – její dějiny.\nDiecéze je část Božího lidu, která je svěřena do pastýřské péče biskupovi v součinnosti s kněžstvem. Je přímo spojena se svým pastýřem. Skrze evangelium a eucharistii je v Duchu Svatém shromážděna a ustavuje místní církev (Kodex kanonického práva, kán. 369.)\n„Místní církví, kterou je především diecéze (nebo eparchie), se rozumí společenství věřících křesťanů ve společenství víry a svátostí s jejich biskupem posvěceným v apoštolské posloupnosti. Tyto místní církve se „utvářejí podle vzoru všeobecné církve“; „v nich existuje a z nich se skládá jedna a jediná katolická církev“. (Katechismus katolické církve, čl. 833.)\nPokud opustíme formulace církevních dokumentů, dá se jednoduše říci, že diecéze je území, na němž žijeme své povolání Bohem. Ve vzájemné lásce a pomoci máme vytvářet rodinu, v níž se všichni lidé dobré vůle cítí milováni a přijímáni. Rodinu, která žije ke slávě Boží.\nKatedrála-též katedrální kostel, označuje se tak hlavní kostel diecéze se sídlem biskupa. V architektonickém smyslu se označuje jako katedrála konkrétní typ kostela vystavěného v gotickém slohu. Slovo katedrála je odvozeno od slova katedra (stolice, křeslo), tedy biskupské stolice, která je symbolem učitelského úřadu biskupa a jeho pravomocí. Katedra je konkrétní místo v katedrálním kostele, které je vyhrazeno pro hlavu diecéze. Diecéze pak je území spravované biskupem.


Zdrave-Zvire - 28. září - Světový den vztekliny Společně můžeme snížit počet případů\nProč potřebujeme Světový den vztekliny?\nI v roce 2020 se vzteklina stále šíří. Je každoročně odpovědná za smrt téměř 59 000 lidí - a téměř polovinu těchto obětí tvoří děti.\nVzteklina je vážným problémem v Africe a Asii; máme však nedávné údaje o vzteklině také z Evropy. V EU je hlášeno jen velmi málo případů vztekliny u lidí; většina zemí je však stále v nebezpečí, protože mohou být infikována divoká zvířata. V České republice byla vzteklina diagnostikována zejména u lišek a netopýrů, ale od roku 1989 nebyl hlášen žádný případ u lidí a od roku 2005 jsme uznáni oficiálně jako země prostá vztekliny.\nJe důležité zvýšit povědomí o této chorobě, protože vzteklina je obvykle fatální, jakmile se již objeví příznaky. Bohužel vzteklina je nemoc šířící se zejména v chudých částech světa. Nejchudší lidé na světě jsou nejvíce postiženi, protože si nemohou dovolit prevenci. Ukončení lidských úmrtí na vzteklinu vyžaduje silné odhodlání.\nOčkování je naše zbraň\nVzteklině se dá stoprocentně předcházet a při správném očkovacím programu by se její riziko mělo nejen snížit, ale nakonec i eliminovat. Klíčem k úspěchu je vysoká proočkovanost, která by měla k vymýcení nemoci dosáhnout - každý rok - alespoň 70 % populace. Pokrytí je třeba udržovat po dlouhá léta po celém světě, abychom vzteklinu definitivně porazili. Ačkoli je očkování k dispozici od minulého století, vzteklina přenášená psy představuje u lidí přibližně 99% případů. Proto mají místní úřady přísné pokyny pro kontrolu vztekliny v psí populaci.\nVelké riziko infekce je u neočkovaných koček, které mohou trávit čas venku. Důrazně se však doporučuje očkovat i domácí kočky. Počet hlášených případů V USA u domácích koček převýšil počet případů u psů; proto je zásadní chránit i naše kočky.\nKdyž očkujete svého mazlíčka, chráníte nejen jeho zdraví, ale také zlepšujete život a zdraví zvířat a lidí po celém světě.\nFalešné zprávy o očkování jsou nebezpečné, protože ohrožují zdraví a život zvířat a lidí. Vždy zkontrolujte zdroj vašich informací a využívejte spolehlivé studie a články, abyste se průběžně vzdělávali. Očkování je jedním z nejbezpečnějších způsobů prevence vztekliny.\nNejprve je důležité nechat očkovat vaše domácí mazlíčky proti vzteklině a jiným virovým onemocněním. S některými očkovacími přípravky můžete také podpořit boj proti vzteklině v oblastech Afriky, Asie a jinde, kde je jich nedostatek. Zeptejte se na to svého veterinárního lékaře!\nNaší povinností je rovněž vychovávat i ty, kteří to nejvíce potřebují. Hovořte se svými přáteli a příbuznými na toto téma a debatujte o důležitosti správného očkování. Můžete také zvýšit povědomí o Světovém dni vztekliny sdílením spolehlivých článků o nebezpečích vztekliny.\nVíce o informací o vzteklině se dozvíte z našich předchozích článků:\nSvětový den vztekliny – stále celosvětový problém\nPraktický průvodce diabetika pro opatrovatele vašeho miláčka\nDůležité informace pro toho, kdo se bude starat o vašeho miláčka diabetika po dobu vaší nepřítomnosti.


Přímá reakce dětí je podle psychologů pro řidiče motivující - Chebský deník\nPřímá reakce dětí je podle psychologů pro řidiče motivující\nCheb - V Chebu se konal další ročník akce Jezdíme s úsměvem\nAkce Jezdíme s úsměvem v Chebu | Foto: DENÍK/ Nataša Šmatová\nPolicejní hlídka doprovázená skupinkou čtrnácti dětí stavěla řidiče v chebské ulici 17. listopadu. Konal se zde další ročník akce Jezdíme s úsměvem.\nŠkoláci ze 2. ZŠ v Chebu rozdávali řidičům obrázky usměvavých nebo zamračených autíček.\n„Děti autíčka samy malovaly a čtyři nejlepší obrázky putovaly do Plzně. Z nejlepších výtvorů, které se sejdou z Karlovarského a Plzeňského kraje, vzejde vítěz. Ten dostane jako výhru volnou vstupenku do plzeňské ZOO,“ řekla chebská policejní mluvčí Martina Hrušková.\nPolicisté zkontrolovali celkem 38 vozidel. Z tohoto počtu řidičů jich 26 odjelo s usměvavým autíčkem, 12 se zamračeným. Nejčastějším prohřeškem byla zhasnutá světla.\n„Jeden z řidičů překročil nejvyšší rychlost, jel 62 kilometrů v hodině,“ poznamenala Hrušková. „Celkem jsme udělili tři pokuty za souhrnnou částku 800 korun.“\n„Přímá reakce dětí na chování motoristů je podle psychologů velmi přesvědčivá a řidiče tak motivuje k bezpečné jízdě. Tento projekt si také vybrala Evropská charta bezpečnosti silničního provozu se sídlem v Bruselu, jejímž cílem je snížit do roku 2010 počet obětí dopravních nehod v zemích Evropské unie na polovinu,“ uvedl mluvčí České pojišťovny Václav Bálek.\n„Na desítkách míst po celé České republice se akce během následujících měsíců zúčastní více než tři tisíce školáků, naposledy je budou potkávat koncem září šoféři ve východních Čechách,“ poznamenal.\n„V rámci iniciativy Evropské komise už Česká pojišťovna působí se svými projekty Gentleman silnic (společně s PČR) a Bezpečné město (společně s Ministerstvem dopravy BESIP),“ doplnil mluvčí.


Zemřel jazzový skladatel, bubeník a producent Alphonse Mouzon\nZemřel jazzový skladatel, bubeník a producent Alphonse Mouzon Doporučený\nstředa, 28 prosinec 2016 13:17\nVe věku 68 let zemřel nečekaně jazzrockový bubeník Alphonse Mouzon. Ačkoli jeho sólová kariéra nevyčnívala tolik nad tvorbo jiných jazzmanů, mohl se chlubit spoluprací na významných projektech jazzových i rockových hudebníků jako například Larry Coryell, Jeff Beck, Herbie Hancock, Jaco Pastorius či dokonce Miles Davis.\nAlphonse Mouzon Zdroj: of.web umělce\nOproti jiným hudebníkům Alphonse Mouzon neměl o své budoucnosti překvapivě zpočátku úplně jasno. Studoval totiž nejprve medicínu na Manhattan Medical School a zároveň obory Drama a hudbu na City College of New York. Zároveň k tomu ale začal docházet na bubenické lekce Bobbyho Thomase z kapely klavíristy Billyho Taylora. Záhy jeho talent kapelníka natolik upoutal, že se dostal v roce 1971 až do kapely klavíristy McCoy Tynera. Následně mu přišly ale hned dvě nabídky, které se neodmítají. Do skupiny Weather Report ho pozval samotný Joe Zawinul a navíc dostal smlouvu ke spolupráci se slavným labelem Blue Note.\nPo ročním angažmá u Weather Reportu (v sestavě Joe Zawinul, Miroslav Vitouš, Alphonse Mouzon, Wayne Shorter a Airto Moreira) a vydané stejnojmenné desce s jeho účastí, se naplno rozjela jeho kariéra. Jeho přesný a přesto tvrdý styl se přibližoval schopnostem samotného Billyho Cobhama, přesto Mouzon se orientoval více do soulu a funku. Sedmdesátá léta představují jeho nejúspěšnější éru kariéry, spolupracoval i nadále s McCoy Tynerem, ale hlavně v roce 1974 natočil patrně svoji nejlepší desku nazvanou Mind Transplant. Na ní mu hostoval i americký kytarista Tommy Bolin, který si zde odskočil od své rockové kariéry těsně i po natáčení slavné desky Billyho Cobhama Spectrum (1973), na níž zazářil i český klavírista Jan Hammer.\nMouzon v té době byl už brán za respektovaného jazzového hudebníka a to vedlo ke skvělému jednorázovému projektu, který spojil v roce 1976 dohromady jeho, super talentovaného basistu Jaca Pastoria a Albera Mangelsdorffa. Vznikla poměrně provokativně freejazzová nahrávka, která je dodnes brána jako jedna z jeho nejúspěšnějších věcí kariéry. V sedmdesátých letech hojně spolupracoval i s kytaristou Larrym Coryellem a hostoval i na legendární desce Al di Meoly - Land of the Midnight Sun.\nV osmdesátých letech začal spolupracovat i s dalším leaderem jazz fusion – Herbiem Hancockem, u něhož se podílel na jeho třech deskách. Zároveň lze vypíchnout i úžasnou nahrávku s klavíristou Arildem Andersenem A Molde Concert, která vyšla v roce 1981 u labelu ECM.\nV roce 1991 stihl ještě i jedno z posledních nahrávání u Milese Davise, soundtrackovému albu k filmu Dingo, z něhož tehdy vznikla i stejnojmenná nahrávka. Projekt vyšel pod hlavičkou Milese Davise a klavíristy Michela Legranda. O rok později Alphonse Mouzon založil vlastní label – Tenacious Records, u nějž až do své smrti vydával své nahrávky a remasterované starší desky – celkem dokonce třináct.\nMimo hudební kariéru se blýskl i menšími filmovými rolemi jako například ve filmu Toma Hankse – To je náš hit. Alphonse Mouzon byl aktivní do poslední chvíle, bohužel letos v září byla americkému bubeníkovi diagnostikována vzácná forma rakoviny ve formě neuroendokrinního nádoru. Ačkoli ihned začal podstupovat léčbu, na níž vznikla i internetová sbírka, nadále pracoval na své nové desce High Noon a pokračoval v hudební činnosti. Zákeřné nemoci ale bohužel v sobotu 25. prosince 2016 podlehl.\nVíce z této kategorie: « Koncerty roku 2017 ve znamení rocku a metalu: část II.\tSziget Festival zveřejňuje první jména jubilejního ročníku »


Mini byt v Paříži nabízí pohodlí a úložné prostory na pouhých 27 m2 | Blesk.cz\nFakt, že máte malý domov, vás nemusí připravit o komfort. Příkladem může být studiový byt Urban Cocoon o rozloze 27 m2, který se nachází ve francouzské metropoli. Rekonstrukci, která proměnila původní nevyhovující prostor v příjemné bydlení moderního střihu, navrhla architektka Nathalie Eldan.\nZákladním zařízením interiéru jsou dva nadměrné kusy nábytku vyrobené na zakázku z březového dřeva. Architektka je navrhla tak, aby maximalizovaly úložný prostor a zároveň funkčně rozdělily interiér. Světlé dřevo a jednoduchý tvar nábytku dodávají příjemný minimalistický výraz.\nKompaktní prostor je vybaven tkanými dřevěnými zástěnami, které oddělují například posezení a kuchyni od ložnice.\nV kuchyni jsou skříňky až po šikmý strop. Instalovány jsou zde kuchyňské spotřebiče, prádelna, TV, multimédia a úložný prostor. Pod vyvýšeným lůžkem je další místo na ukládání nepotřebných věcí.\nLožnice je v podstatě soukromá zóna zasazená do rohu bytu. Ocelové schodiště v druhém rohu vede dolů ke vchodu a koupelně.\nbydlení, design, architektura, interiér, malý byt, minibyt, návštěva\n6 269 13. října 2019


Lehký velkoobchod s dvojitým palubním montáží pro 6 kol od výrobce China - Suzhou Pioneer Vehicle Co., Ltd.\nJsi tady: Domov » produkty » Venkovní stojan na kola » Dvoupatrový stojan na kola » Lehký velkoobchodní dvoupodlažní montážní stojan na kolo pro 6 kol\nDvoustupňové stojany na kolaPomozte eliminovat přeplněné parkování na kole a ušetřit prostor.\nStrážné kola jsou ideální pro skladování vnitřních kol pro obchody s koly, komerční parkoviště a další.\nSkladovací stojany na kola rovnoměrně kosmická kola s rozloženou polohou, aby poskytovaly přidané vůle.\nVe srovnání s úhledným uspořádáním kol bude stejný počet montážních kol s dvojitým palubou v nepokojném uspořádání zabírat příliš mnoho veřejných zdrojů a způsobí zbytečné plýtvání prostorem. Kola, která nejsou zaparkována v určených oblastech, způsobí dopravní zácpy a zmatek pro více rodin.\nSestava stojanu na dvojitá paluba je jednoduchá a pohodlná, zvedací rameno je uloženo ve stavu žádného kola, které nezabírá prostor a je vhodné pro uživatele používat spodní parkovací stojan. Tento projekt o dvojitém Stojan na montáž na palubě z materiálu z hliníkových slitin, antikorozní schopnost je dobrá. A je to vysoký stupeň automatizace, seniory, ženy mohou být použity, dobrá zkušenost se zákazníky.\nMateriál: CABON TEELL\nKapacita: 4/6 kola\nAplikace: Parkování na kole\nN.W/G.W: 92,7 kg/101,97 kg (6 kol)\n67,3 kg/74,03 kg (4 kola)\nDimenze: H220 mm*D72MM*W157,6 mm (4 kola)\nH220 mm*D117mm*W157,6 mm (6 kol)\nPovrchová úprava: Černý práškový povlak\n- Jsme továrna s více než 20letými zkušenostmi v oblasti řešení pro parkování kol.\nDvojitá paluba montážní stojan Dvojitá paluba montážní stojan na kole Montážní stojan s dvojitou palubou Dvojitá paluba na kole montážní stojan Lehký montážní kola pro 6 kol Velkoobchod s dvojitým palubou montážního stojanu pro 6 kol


Rozhovor s Annou Ševčíkovou ml.\nK dnešnímu rozhovoru přijala pozvání usměvavá mladá dáma, která je nejen „proudařkou“ místního družstva žen SDH Šošůvka v požárním sportu, ale také členkou výboru SDH, kronikářkou, tvůrkyní hasičských webových stránek, ale také mladou dívkou, která má i osobní zájmy či koníčky. Řeč je samozřejmě o Aničce Ševčíkové ml.\nTakže na úvod tradiční vizitka:\nAnna Ševčíková, 21 let, svobodná, ovšem zadaná díky příteli Bohumilovi\nadministrativní pracovnice, členka SDH Šošůvka\n1. Zaujala mě tvá internetová přezdívka. Jak vznikla? A když jsme u internetu. Staráš se také o webové stránky. Kde vznikl podnět k jejich tvorbě? Případně umíš si sama sebe představit jako počítačovou expertku, která to má jako stálé zaměstnání?\nA.Š.: Vampigirl znamená upíří dívka. Tuším, že mi ji kdysi dávno vymyslela sestřenice. Bylo to kvůli vzhledu. Jako malá jsem měla křivé zuby a dopředu vystouplé horní špičáky – no prostě moje zuby vypadaly jako zuby upíří. Teď je mám sice rovnější, ale spousta mých internetových známých mě pod tímto nickem zná, takže mi zůstává. (smích)\nA co se týká těch webovek. Jednoduše mě napadlo, že bych je zkusila vytvořit, i když jsem s tím neměla moc zkušeností. Chtěla jsem náš sbor prezentovat na internetu pro širokou veřejnost. A hodně okolních sborů webové stránky už mělo. Sebe sama si představit jako webdesignérku nedovedu, stránky dělám jen pro radost a naprosto amatérsky. Nemám bohužel dost zkušeností a praktických informací, abych se tomu mohla věnovat profesionálně.\n2. Jak jsi se vlastně dostala Ty sama k hasičskému sportu? A co Anička a sport všeobecně? Je nějaký, který třeba ráda sleduješ v televizi?\nA.Š.: Řekla bych, že jako slepý k houslím. Na úplně prvních závodech v Šošůvce 27. 6. 2004. Tehdy jsem tam pomáhala jako nečlen společně s rodiči a Radkou Toufarovou. Po celodenním popíjení se zrodil originální nápad v hlavě Pavla Sedláka. Ono se totiž už po celou dobu soutěže proslýchalo, že vzniklo nové družstvo žen, které se bude společně s muži zúčastňovat závodů v požárním útoku. Pavel mi prozradil, že pořád shání ještě jednoho člověka na proud a že bych to mohla zkusit. Slovo dalo slovo a od té doby závodím.\nJá sama se nebráním žádnému sportu, klidně si vyzkouším i něco nového. Moc velký sportovní televizní divák však nejsem. U nás doma sledujeme maximálně hokej. Já sama se ráda dívám na atletiku. Mými oblíbenými sportovci jsou Roman Šebrle a Jeremy Wariner.\n3. Bude se Vaše družstvo účastnit VC Blanenska i letos, případně v jaké sestavě? A jak vlastně získáváte nové závodnice?\nA.Š.: Určitě se v letošním roce budeme aktivně účastnit Velké ceny Blanenska. Byla bych ráda, kdybychom s děvčaty navštívily také jiné závody v okolí, protože začínáme v úplně nové sestavě a potřebujeme nasbírat zkušenosti. Sestava se bude měnit, protože je nás zatím 11, pro požární útok je potřeba 7 lidí. Nechtěla bych, aby některé jen trénovaly a nesoutěžily. Navíc nemáme úplně rozdělené všechny posty, neboť jsme ještě venku s vodou neběžely. Uvidíme, které postavení komu sedne.\nA jak získáváme nové závodnice? Bohužel velice těžko, protože mezi děvčaty v Šošůvce zjevně není velký zájem. Každý rok mám na nástěnkách a webových stránkách výzvu pro holky, které by chtěly zkusit něco nového a trošku si zasportovat. Velkou zásluhu na složení ženského družstva v letošním roce má také Janička Furchová.\n4. Máš Ty sama oblíbenou některou ze soutěží nebo naopak někam nerada jezdíš a v obou případech proč? A je některý ze závodů na který si ráda vzpomeneš?\nA.Š.: Mně osobně vyhovují tratě do kopce a po asfaltu, protože se nám na nich dlouhodobě daří. Takže ve Velké ceně jsou to závody ve Žďáru a Lysicích. Neoblíbené závody vyloženě nemám. Ráda jezdím na kvalitně organizované soutěže, které mají dlouholetou tradici, třeba Černovice a Horní Poříčí.\nNejvětším úspěchem byla noční soutěž proti lyžařské sjezdovce v Přívratu, které se zúčastňuje spousta kvalitních družstev z celé České republiky. Zde jsme v roce 2007 skončily na fantastickém druhém místě. Dalším velkým úspěchem družstva bylo celkové čtvrté místo ve VCB 2006, staly jsme se skokankami roku. Mým největším úspěchem byla loňská krajská soutěž v požárním sportu v Břeclavi. Zde jsem závodila za Starý Lískovec a v disciplíně sto metrů s překážkami jsem skončila nejlépe ze všech mých spolubojovnic na 15. místě a dala si osobní rekord 21.62 s. Bylo to velké překvapení, protože stovku jsem běžela asi potřetí v životě. U nás v Šošůvce na postupovky nejezdíme, takže jsem s tím neměla žádné zkušenosti a o to větší jsem měla ze svého výkonu radost.\n5. Jaká je Tvá oblíbená kniha nebo film? A co další koníčky či záliby?\nA.Š.: Mou nejoblíbenější knihou je jednoznačně Harry Potter (úsměv). To můžu číst pořád dokola. Hodně se mi také líbí knihy Michala Viewegha. Teď zrovna čtu Twilight ságu od Stephenie Meyerové, která je o upírech. Z filmů mě v poslední době zaujal Avatar, na kterém jsem byla v kině. Jinak nepohrdnu dobrými českými komediemi, například trilogií Slunce, seno …\nA kromě požárního sportu mě baví především běh, plavání, jízda na kole a kolečkových bruslích. Jako regeneraci po sportu se ráda naložím do vany a čtu si. (smích)\n6. Hasičský sport je specifický v tom, že trvá jen pár desítek vteřin, na které se musí hodně dlouho trénovat. Co Tebe osobně na tom baví? A co atmosféra mezi družstvy. Poradíte si navzájem, nebo "jede" každý sám za sebe?\nA.Š.: Trénovat se musí na každý sport, pokud v něm chce být člověk opravdu dobrý. (úsměv) Je velice těžké odpovědět na otázku proč? Požární útok mě baví už od první chvíle, co jsem s ním před šesti lety začala. Málokdo ví, že požární sport se skládá nejen z útoku, který je asi nejznámější, ale také ze štafety 4 x 100 metrů a sto metrů překážek jednotlivců. U profesionálních hasičů je ještě navíc výstup do čtvrtého podlaží cvičné věže. V loňském roce jsem se poprvé zúčastnila postupových soutěží, takže jsem musela běžet štafetu i stovky, což je oproti požárnímu útoku velká změna. Je to něco úplně jiného než ostatní sporty, nevím s čím bych ho srovnala. Takové běhání za kulatým nesmyslem by pro mě vůbec nebylo. (smích)\nSamotná atmosféra na soutěžích bývá pohodová. Vždy se najdou družstva, která ráda poradí, povzbudí a pomůžou. Navzájem si fandíme, nejvíce asi s ženami z Černovic, ve kterých máme velkou morální podporu. Po některých soutěžích rádi posedíme a utužujeme vzájemné vztahy s ostatními.\n7. Býváš před závody nervózní? A jakým celkovým umístěním by jsi byla spokojená v následující sezóně?\nA.Š.: Před každým závodem jsem opravdu hodně nervózní. Na kolektivním sportu je problém, že pokud udělám chybu já, odnese to celé družstvo. Se špatným umístěním se někteří nedokáží tak snadno smířit. Jsem na postu proudaře, tam je zaváhání nejvíc vidět, navíc jsou proudaři dva, tak můžeme jejich výkon hned při útoku porovnat. Často špatný výsledek není vůbec vinou proudu, i když to tak navenek vypadá. Vzhledem k tomu, že budeme začínat úplně od nuly, nedělám si žádné velké iluze. Úspěchem by bylo umístění do 8. místa v celkovém pořadí Velké ceny Blanenska, což doufám, že se nám povede. Naši nováčci jsou hodně mladá a šikovná děvčata.\n8. Nemůžu se nezeptat na hasičský ples, který bývá velice úspěšný. Přesto, vidíš někde rezervy, které by se daly zlepšit? A myslíš si, že je v Šošůvce dostatek možností na sportovní či kulturní vyžití?\nA.Š.: S plesem se snažíme jít stále dopředu a dělat ho rok od roku zajímavější pro lidi. Jen co skončí jeden, už pomalu přemýšlíme o tom, jakého hosta pozveme příští rok. Rezervy tedy určitě jsou. Ráda bych, kdyby přišly také nějaké nápady, co zlepšit a co naopak nechat při starém, přímo od účastníků, kteří ples pravidelně navštěvují. Snažíme se poučit i od našich kritiků, ale nikdy se člověk nezavděčí všem.\nPro sportovní vyžití je v Šošůvce dostatek místa na to, že jsme menší vesnice. Máme tu nové fotbalové hřiště, hasičské hřiště u kulturního domu, kde se také dá hrát volejbal a nohejbal, případně si zakopat s míčem. Sál kulturního domu je v zimních měsících také hojně využíván pro tréninky fotbalistů, stolních tenistů, družstva mladých hasičů a dalších pohybuchtivých zájemců. Poslední dobou jsme si tu byly zatrénovat i my hasičky. V létě je u nás prima koupání v lomě. Kulturního vyžití tu moc není, vlastně jen hasičský ples a hodové taneční zábavy. Chtělo by to nějaké oživení, vždyť v Šošůvce bývaly hojně navštěvované taneční zábavy. Hodně kulturních i sportovních akcí se dělá pro děti. Ale do Blanska, Boskovic i Brna není tak daleko, abychom si tam nemohli za kulturou zajet.\n9. V létě budou závody opět v Šošůvce. Cítíš sama na sobě rozdíl při domácí soutěži a při těch ostatních? A co Šošůvští muži? Budou letos soutěžit? A je některé mužské družstvo, kterému držíš palce?\nA.Š.: Největší rozdíl je v tom, že závody probíhají v rámci Hasičského víkendu. Po dlouhých přípravách a náročném sobotním dnu je člověk opravdu unaven. Na druhou stranu se v Šošůvce sejde mnoho domácích diváků na rozdíl od jiných soutěží, kteří hlasitě povzbuzují, což člověka nakopne k lepšímu výkonu.\nObávám se, že družstvo mužů se opět nesloží. Sice se o tom mezi mládeží mluvilo, ale nedošlo k realizaci, což je škoda. Myslím si, že největší problém je sehnat kvalitní běžce na proudy. Palce držím každému, kdo na to má, ráda se podívám na povedený útok. Momentálně jsem největší fanynka družstva kluků z Němčic, protože za ně závodí můj přítel Bohumil. (úsměv)\n10. Jaké máš plány do budoucna co se týká zaměstnání nebo studia?\nA.Š.: Od října loňského roku pracuji na Úřadu městyse v Ostrově u Macochy jako administrativní pracovnice a práce mě baví. V květnu mě čekají přijímací zkoušky na Masarykovu univerzitu. Podle výsledku přijímaček budu uvažovat co dál.\n10 + 1. Ty sama jsi aktivní, ale Tvůj bratr byl poněkud v pozadí. Jak se díváš na jeho roli stárka o minulých hodech?\nA.Š.: Brácha není tak neaktivní, jak se zdá. Občas nám při nějakých akcích vypomůže. Teď se dokonce zapojil do tréninku s družstvem malé kopané. Je také vášnivý rybář – u vody tráví spoustu času, takže ho není moc vidět. Dost mě překvapil, že šel za stárka na hody. Rozhodně jsem to nečekala, ale bylo to příjemné překvapení. V této roli předčil mé očekávání. (úsměv)\nJelikož již tento týden začínají okresní fotbalové soutěže, tak jsem o další rozhovor požádal stálici v našem fotbalovém týmu, neúnavného bojovníka a zároveň neústupného obránce, který je ovšem mimo fotbalové trávníky veselým a velice společenským člověkem. Pozvání totiž přijal náš „Zizu“, alias Jirka Klemsa ml.\nWork time: 0.329 s | © 2010 Obec Šošůvka | Webmaster


Bolivijci nechtějí dálnici. Protesty proti Moralesovi se šíří — ČT24 — Česká televize\nLa Paz – Bolivijská města zachvátily protesty proti současnému prezidentovi Evu Moralesovi. Lidé nesouhlasí s nedávným tvrdým zásahem policie proti indiánům, kteří protestovali proti stavbě silnice přes národní park. Kvůli krizi již odstoupili ministři vnitra a obrany. Poslední podobné protesty zažila Bolívie v lednu, kdy Morales zvýšil ceny plynu. Současné protesty podporuje i největší odborová organizace v zemi, která vyzývá ke generální stávce.\nNepokoje vypukly kvůli vládnímu plánu na stavbu silnice, která má procházet bolivijským územím a spojit Brazílii a Chile. Silnice, kterou by měla zaplatit Brazílie, je ale plánována přes národní park, kde žije přes 50 tisíc indiánů ze tří kmenů.\nSkupina zhruba 1000 indiánů se kvůli stavbě v srpnu vydala na 600 kilometrů dlouhý protestní pochod do hlavního města. V neděli je ale zastavili policisté, kteří demonstranty, mezi nimiž byly i ženy a děti, rozehnali slzným plynem. Policejní zásah vyvolal velké protesty veřejnosti, která chování policistů označila za extrémně násilné. Ihned po incidentu rezignovala ministryně obrany María Chacónová, v úterý ji následoval i ministr vnitra Sacha Llorenti. K zodpovědnosti za incident se ale žádný z nich nepřihlásil a prezident Morales ji odmítl.\nMorales také po útoku oznámil, že indiáni byli zmanipulováni jeho politickými odpůrci. Tvrdil rovněž, že média policejní zásah záměrně zveličují. Morales, který je prvním indiánem v čele Bolívie, stavbu silnice podporuje. Podle něj komunikace pomůže rozvoji zaostalé části země.


BIODERMA - Hydrabio Sérum - recenze - Nehtové studio Angelina\nBIODERMA - Hydrabio Sérum - recenze\nje tu první slibovaná recenze. Jak jsem se tu zmiňovala, do rukou se mi dostalo několik výrobků, které si získali moji pozornost a proto jsem se o nich rozhodla napsat recenze. Asi nejvíce mě zaujalo právě toto hydratační sérum od Biodermy.\nNěco málo z krabičky...\nBioderma Hydrabio Sérum je hydratační sérum určené především pro suchou a velmi dehydratovanou pokožku. Sérum slibuje intenzivní hydratační účinek a zjemnění + rozjasnění pleti. Je také hypoalergenní. Hydrabio Sérum je první hloubková péče o pokožku díky patentu Aquagenium. Patentovaný biologický komplex látek pozitivně stimuluje hydrataci buněk pokožky, ovlivňuje hloubkovou hydrataci a udržuje hydrataci i na povrchu pokožky. S dlouhodobou hydratací získává pokožka lesk a pružnost.\nSérum lze použít ráno nebo večer po vyčištění pleti. Sérum lze použít i jako dokonale jemný podklad pod make-up.\nMusím říct, že toto sérum mě hrozně nadchlo. Na pleť jsem ho nanesla večer po koupeli, kdy jsem si vyčistila pleť. Ihned po nanesení jsem cítila, jak mám pleť krásně jemnou a hebkou. Navíc se mi zamlouvala jeho příjemná a svěží vůně. Sérum je průhledné. V tomto 40ml provedení se skrývá skutečný zázrak, který mohu jen doporučit. Už po prvním použití toto sérum musím zařadit mezi svoji oblíbenou kosmetiku. Jako podklad pod make-up jsem sérum zatím nezkoušela, ale plánuji pro vás opět napsat jeden návod na líčení, takže bych do něj ráda použila i sérum jako podklad :)\nA cena? Odpovídá kvalitě, 445,-\nMáte s tímto sérem zkušenosti? Máte rádi značku Bioderma?\nTags: bioderma, recenze\nMila de Illusoire 11. července 2012 10:15\nS tímhle výrobkem bohužel zkušenost nemám, používám jen micelárku, mám už několikáté balení a zatím to vypadá, že ji jen tak něco netroufne:-)\nT. 11. července 2012 10:15\nS tímhle přípravkem zkušenosti nemám, ani vlastně moc s tou značkou, myslím že jsem měla od ní jenom jeden přípravek, tak nevím :)\nMiss.Coco 11. července 2012 11:29\nOd téhle značky jsem měla pouze jenom pleťovou vodu - to je už 1 2 roky zpátky.\nAle to sérum vypadá podle tvých slov dobře (až skvěle):) Akorát ještě ty penízky bych potřebovala.:/


Muc-Off Miracle Shine Polish 500ml - Motomaniac.cz\nŽádné hodnocení. Kód: 00585\nSpeciálně vyvinutý přípravek pro zajištění vysokého a dlouhotrvajícího lesku. Tato vysoce kvalitní leštěnka složená ze tří druhů vosků (včetně karnaubového) a mnoha dalších vysoce ušlechtilých přísad, včetně fluoropolymerů. Fluoro Polymerová Technologie j\nSpeciálně vyvinutý přípravek pro zajištění vysokého a dlouhotrvajícího lesku. Tato vysoce kvalitní leštěnka složená ze tří druhů vosků (včetně karnaubového) a mnoha dalších vysoce ušlechtilých přísad, včetně fluoropolymerů. Fluoro Polymerová Technologie je tou chytrou částí leštěnky, pro její úžasnou schopnost odpuzovat vodu a atmosférické nečistoty. Proto veškeré ošetřené partie stroje vždy zůstanou čistější a snáze omyvatelné než ty bez ošetření.\nPo vyleštění vytváří velmi odolný ochranný film odpuzující vodu, bránící usazování atmosférických škodlivin a pronikání UV záření k chráněným plochám. Na druhou stranu účinná látka přípravku proniká do nejmenších pórů lakovaných povrchů a tím je chrání a rozjasňuje od základní vrstvy. Veškeré složky Miracle Shine Polish tak pracují ve vzájemné symbióze pro dosažení společného cíle - vytvořit ochranný přípravek šetrný k chromovým dílům, stejně jako k běžným kovům, carbonovým vláknům nebo plastům. A to není vše...\n- obsahuje Fluoro Polymer technologii zajišťující ještě hlubší ochranu\n- bezpečně aplikovatelný na lak kov, plast, chrom i carbon\n- obsahuje 3 různé druhy vosků vytvářejících ochrannou vrstvu prodlužující životnost chráněných povrchů\n- olejové složky zajišťují další hloubku lesku, zatímco naše jemná leštící složka pomáhá odstranit mikroskopická poškození či kazy\n- složení produktu zajišťuje snadnou aplikaci\n- odstraňuje zbytky nečistot a nezanechává na povrchu křídové zbytky\nPřed použitím doporučujeme leštěnku důkladně protřepat, aby došlo k aktivaci všech jejich složek. Naneste na jemnou a čistou utěrku z mikrovlákna, doporučujeme Muc-Off Muc-Off Microfibre Polishing Cloth, a krouživým pohybem naneste na ošetřovaný povrch. Poté hned můžete přistoupit k vyleštění do vysokého lesku. Aplikaci je doporučeno provést na suchý a chladný povrch, nicméně naše zkušenosti ukazují, že Miracle Shine lze úspěšně bez čekání nanést i na vlhký povrch nebo sluncem zahřátý lak. Poté je však třeba závěrečné vyleštění provést suchou stranou utěrky.


Now List 2021: Lola Rodríguez je připravena na svůj okamžik - Zábava\nNow List 2021: Lola Rodríguez je připravena na svůj okamžik\nPro Lolu Rodríguez, hrající autorku Valeria Vegas v úspěšném španělském televizním seriálu Jed nebylo nic menšího než život měnící. Podobně jako Vegas, novinářka a dokumentaristka, která našla svůj vlastní hlas tím, že povznesla jiné ženy, herečka vyrostla v sebevědomou přítomnost, která využívá svůj talent k vyprávění příběhů o trans-životech.\nAle Jed bylo pouze naším představením Rodrígueze, který si po úspěchu limitované série na HBO Max vytvořil řadu rolí. . Rodríguez, který je již ve svých 22 letech mocným zastáncem LGBTQ+ a talentovaným umělcem, může vyprávět ještě mnoho dalších příběhů. Tento rok, jim. ctí Rodrígueze jako součást naší výroční Nyní Seznam , naše ceny pro LGBTQ+ vizionáře. Níže, jim. přispěvatel Juan Barquin mluví s herečkou o původu její průlomové role a jejích plánech do budoucna.\nLola Rodríguez od mládí toužila vystupovat.\nVšechno to začalo tancem, říká jim. Odtamtud jsem objevil radost, kterou jsem mohl dosáhnout z umění, jak jsem mohl předávat emoce, a to ve mně něco nastartovalo.\nNejprve ale zvolila praktičtější cestu: studium psychologie na univerzitě. Stále to souviselo s touto myšlenkou interpretace a pomohlo mi to lépe porozumět postavám, říká. Objevil jsem zásuvku, která nějakým způsobem propojovala oba světy.\nPo celou dobu se jí však myšlenka na hraní zabydlela v mysli jako svědění, které nemohla poškrábat.\nVždy jsem se snažila užívat si, protože jsem nikdy nevěřila, že bych se mohla věnovat herectví, říká. Musel jsem k věcem přistupovat z optiky potěšení a ne pouze profesionálně. Ale hraní zůstávalo něčím jako frustrovaným snem, o kterém jsem si nebyl jistý, jestli ho dokážu splnit.\n„Být trans ti vůbec v ničem nezabrání.\nPak přišli Javier Ambrossi a Javier Calvo, tvůrci Jed , s překvapením. Castingoví ředitelé limitované série si Rodríguezovou pamatovali z castingového hovoru, na který odpověděla, když jí bylo 17.\nO pár let později, kdy Jed přišli do cesty, spolutvůrci oslovili Rodrígueze na Instagramu s vysněnou rolí: mladou Valerií Vegas. Herečka vzpomíná, že získat tuto zprávu bylo trochu surrealistické.\nMůj život byl mimo záběr a bylo mi nabídnuto něco, co jsem považovala za nemožné, vzpomíná. Takže jsem to vzal jako příležitost vyzkoušet, aniž bych očekával nějaké výsledky. A myslím, že to pro mě bylo klíčové [k získání role]: brát to příjemně, nenuceně a nestresovat se. Nechat život, aby mě vedl sám.\nŘíká, že hrát roli Vegas bylo jako znovu prožít svůj vlastní život z nové perspektivy. Všechno, co se stalo mé postavě, bylo také něco, co bylo podobné mému vlastnímu životu, říká. Dokázal jsem se rychle ztotožnit s určitými momenty, které byly stejné, takže to přišlo se spoustou osobních rozborů a léčení. Musel jsem čelit osobním strachům, o kterých jsem si myslel, že jsem je překonal.\n'Nevím, jen chci dobýt všechno, co můžu.'\nTento přístup k roli také pomohl herečce získat nově nalezené sebevědomí. Také jsem se naučila zcela odstranit důležitost udržování obrazu a pamatovat si chvíle, které byly těžké s láskou, říká. Uvědomil jsem si, že Lola tu vždy byla a že se není třeba stydět za svůj výchozí bod a za způsob, jakým moje cesta začala.\n5 queer televizních pořadů, které jsme milovali v roce 2020 Z trans-potvrzující síly Jed k dospělé animované vulgárnosti Harley Quinn 2020 prokázal, že malá obrazovka je často tím nejlepším místem k nalezení působivých queer příběhů. Zobrazit příběh\nNebylo to jen hraní Vegas, které se ukázalo jako posilující pro herečku; být obklopen kolektivem dalších trans žen na Jed (včetně tří hereček, které hrají titulní roli: Jedet, Daniely Santiago a Isabel Torres) byl také životodárný zážitek.\nNikdy jsem neměl příležitost pracovat den za dnem, ruku v ruce, s tolika svými vlastními lidmi, říká Rodríguez. Cítil jsem se tak svobodný, tak pohodlný, tak pochopený. Byl to prostor, kde nebyly žádné popisky. V jiných prostorech je na vás vždy umístěn nějaký štítek, navzdory tvrzení, že byl přijat. Vždycky jsi byl viděn jako ‚jiný‘, ale tohle byl pro mě krásný dárek, který bych za nic neměnila.\nExistuje tolik trans lidí a všichni jsme tak různorodí, pokračuje. Všichni si zasloužíme svůj vlastní prostor ve společnosti a všichni můžeme dosáhnout jakýchkoli cílů, o které usilujeme, pokud nám budou dána práva. Být trans není problém, problém vytváří transfobie v naší společnosti. Být trans ti vůbec v ničem nezabrání.\nVycházející z úspěchu Jed a už natočil nový film a chystaný španělský thriller Netflix vítejte v ráji , herečka doufá, že bude pokračovat ve své herecké kariéře a zároveň dokončí poslední rok svého studia psychologie. Chci vyrůst jako umělec a vyzkoušet více věcí, říká. Chci dělat divadlo, učit se, co se dá, a uvidím, kam se nakonec dostanu. Nevím, prostě chci dobýt všechno, co se dá.\nTento rozhovor byl veden ve španělštině a přeložen do angličtiny.


Kněz přivezl do Polska čelist a žebro z místa leteckého neštěstí u Smolensku - iDNES.cz\n23. září 2010 11:26, aktualizováno 11:26\nPolský kněz Marek Kiedrowicz tvrdí, že přivezl do vlasti lidské ostatky z místa dubnového leteckého neštěstí u ruského Smolensku. Místo, kde havaroval letoun s polskou delegací v čele s prezidentem Lechem Kaczynským, duchovní navštívil v září spolu s výpravou motorkářů.\nKdyž se kněz připravoval na mši, přišlo k němu několik účastníků výpravy a řekli mu, že u kamene připomínajícího katastrofu našli lidské ostatky. Byl to kousek čelisti se zuby a plochá, pravděpodobně žeberní kost, řekl televizi TVN24 kněz Marek Kiedrowicz.\nPolské prokurátory hned zajímalo, jak účastníci výpravy na ostatky narazili. Duchovní tvrdí, že nikdo z nich nic takového nehledal ani se nehrabal v bahně. "Nic takového jsme neměli v úmyslu, neměli jsme k tomu (hledání) žádné nářadí," řekl. Vše podle něho nasvědčuje tomu, že místo katastrofy nebylo pořádně očištěné.\nStudovali patologové skutečně ostatky prezidenta?\nPrávní zástupci prezidentova bratra Jaroslawa Kaczynského už podruhé žádají, aby byl vyslechnut vrchní vojenský prokurátor Krzysztof Parulski.\nPrávníci tvrdí, že to je potřebné k tomu, aby se podařilo rozptýlit pochybnosti, zda ruští patologové pitvu prezidentova těla provedli dobře a zda zkoumali správné ostatky. Parulski je podle nich velmi důležitým svědkem, protože ví, jak probíhala identifikace a pitva ostatků Kaczynského.\nPřed časem se v polských médiích objevila zpráva, že když si Jaroslaw Kaczynski prohlížel akta z vyšetřování, všiml si, že na jedné fotografii z pitevního stolu jsou části jiného těla. Tak se objevily otázky, zda patologové zkoumali skutečně ostatky jeho bratra (čtěte Kaczynskému dali Rusové do rakve cizí ruku, tvrdí polský deník)\nPolská delegace s prezidentem Kaczynským se 10. dubna chtěla v Katyni nedaleko Smolensku poklonit památce tisíců Poláků, které tam před 70 lety zavraždili příslušníci tajné sovětské policie NKVD. Toho dne bylo ve Smolensku velmi špatné počasí, nad letištěm ležela hustá mlha. Piloti se i tak pokusili přistát. Letadlo se ale zřítilo. Neštěstí z 95 lidí na palubě nikdo nepřežil.\nTémata: letiště, Polsko, Polsko přišlo tragicky o prezidenta, televize, Katyň, Smolensk


Harafica pokřtila Haraficu | Cimbálová muzika HARAFICA\nSt 29. 10. 2014 19:18\nUHERSKÉ HRADIŠTĚ - Vyprodaný sál kina Hvězda prožil hned nadvakrát luxusní koncert mladé cimbálové muziky s velkým jménem.\n"Harafica je takový Karel Gott mezi cimbálovkami, protože je jedna z mála, která hned dvakrát po sobě vyprodá jakýkoli sál v regionu," smál se hned v úvodu moderátor Jožka Kubáník.\nKoncert při příležitosti křtu nového CD Harafica se nesl v atmosféře "od cédéčka, k cédéčku" aneb co se za čtyři roky od prvního alba v životě Gaboše, Maci, Štuly, Baziho, Šoba, Miloně, Kulifa a Andreje událo. Z bezstarostných studentíků (až na jednoho) jsou mladí muži, kteří dospěli, zmužněli a zároveň možná i zněžněli, nabrali zkušeností a za prací se rozjeli do celé republiky. Organizace zkoušek i koncertů je daleko složitější než dřív, ale společné hraní je stále nabíjí natolik, že jim to stojí za to. Jožka Kubáník u každého z kluků představil jak typické vlastnosti, tak neřesti, které na sebe navzájem napráskali...\nNa albu najdete čtrnáct písní. "Snažili jsme se, aby bylo album zajímavé a kontrastní tak, aby si každý z posluchačů našel to své. Proto jsme na něj zařadili nové písně včetně autorské tvorby. Posluchačům nabízíme vážnější polohy, veselé i ponuré písně, romantiku i lyriku," vypočítává umělecký vedoucí a cimbalista Petr Gablas. V zajímavě upravených a precizně, s velkou jiskrou odehraných skladbách se představila jak charizmatická muzika, tak hosté a sólisté v podobě Kristýny Daňhelové, Barbory Machové (Vaculíkové), Erika Feldvabela a dívčího sborku Darebnice.\nZdroj: Harafica pokřtila Haraficu


Videotest pouzdra Kindle Guard\nNa Zivě.cz udělali test pouzdra Kindle Guard z mého pohledu je to směšný test, protože pouzdro s čtečkou zatěžují malou statickou sílou, která je ještě rozložena na celkem velkou plochu, takže je to spíš prezentace pouzdra. Z vlastních zkušeností mohu říct že podobné pouzdro, které má místo kovové výztuže papírovou chrání čtečku naprosto stejně a je dostačující. Výhodou je pořizovací cena a váha.\nvitocorleone007 Napsal 11:45 / 12. 4. 2011\nNo nevim…taky se mi to zdalo divne…spis meli zkusit treba z vysky 1 metru pusti na to pouzdro svazek klicu…prastit to nej plastovou lahvi vody…poradne ho zmacknout mezi dve klasicke knihy…dat do batohu a hodit s nim o zem nebo ho pritlacit na zed…proste nasimulovat to, co cloveka pri prenaseni a cestovani sockou muze potkat…polozeni velke lahve sampusu to rozhodne neni…\nJerry Napsal 15:37 / 12. 4. 2011\nPřesně tak, ten test byl naprosto zbytečný. Opatrné položení velké láhve nesvědčí vůbec o ničem. Mohl aspon zkusit do toho prastit hrotem zavřeného pera atd.\nSnow Napsal 17:42 / 12. 4. 2011\nTak pochybuji, že pouzdro ochrání pád a otřesy. U ocelového bude pád spíš horší v tom, že ocel moc náraz neutlumí…\nAle s tím zmáčknutím souhlasím, rád bych viděl jestli je aspoň kvalitně udělané a má kovové i boční výstuhy, nebo jen nesmyslně přední část.\nJinak ke konci videa ten matloň ze živě sílu usměrňuje do menšího bodu přes tu magnetku, nicméně je to jedno. Ocel tohle pochopitelně přežije i by mělo pouzdru přežít praštění propiskou, tedy jak jsem psal pokud má boční výstuhy a kindle nezmáčkne…\nSnow Napsal 17:46 / 12. 4. 2011\ntak jak jsem se koukl na posledních pár vteřin když kindle z pouzdra vyndavá, tak konstatuji, že bych pouzdro opravdu nechtěl, protože ty kovové výstuhy opravdu nemá. Ve výsledné vám tak nepraskne display ve prostřed, ale na kraji, kde ho rozdrtí plast v kterým je uchycen.\nXlendi Napsal 22:36 / 14. 4. 2011\nSouhlasím s komentáři. Moje obyčejné pouzdro z DX sneslo před týdnem celkem v pohodě zátěž tříkilového notebooku (omylem jsem jej na Kindle postavil a pak ještě bušil do kláves). Když jsem přišel na to, že podložkou není obvyklá krabička, docela jsem se lekl. Kindlu ani pouzdru se naštěstí nic nestalo. Také mám v kapsičce od pouzdra asi deset listů z malého notýsku, občas se na poznámky hodí. Nevím, jak by mohly ublížit displeji.\nPetr Napsal 12:05 / 1. 5. 2011\nNo nevím jaké máte zkušenosti, nicméně mně Kindle v klasickém pouzdře při přenášení v batohu skutečně praskl. Potažmo praskl mi displej. Když jsem pak hledal rady jak to řešit, zjistil jsem že je to celkem bězná věc (stačí hledat „broken kindle“). Tělo čtečky vydrží hodně, ale displej nevydrží nic, když si najdete fotku displeje, je to z druhé strany pouze tenké sklo. Toto pouzdro (Kindle Guard) jsem si na základě recenze pořídil přesně za tím účelem, pro jaký je vytvořeno – ochrana displeje před prasknutím v případě působení tlaku v batohu / kufru / tašce atp. přímo proti displeji. Těch pouzder jsem zkoušel několik a všechna se dala silou jednoduše prohnout, tzn jsou k ničemu. Toto pouzdro silou prohnout prostě nejde.\nMožná byste si měli pouzdro nejprve sami vyzkoušet a udělat si názor, než sem psát bláboly a zhazovat recenzi p. Nygrýna, kterého osobně považuji za poměrně dosti schopného odborníka v tomto oboru.\nV každém případě, dokud displej nepraskne, tak může člověk dělat „ramena“, ale až se to stane, tak je pozdě. A věřte že v mém případě stačilo míň než bych věřil, že je možné…\nTakže já toto pouzdro velice oceňuji stejně jako recenzi, díky níž jsem se o něm dozvěděl.\nAmazon-Kindle.cz Napsal 12:25 / 1. 5. 2011\nPane Petře, nikdo tady nezpochybňuje schopnosti p. Nygrýna. Popisoval jsem vlastní zkušenost s pouzdrem bez kovové výztuže, toto pouzdro používám pravidelně, přenáším čtečku v batohu a nikdy jsem neměl problém.\nAle stále si stojím za tím, že se mi test nelíbil.\nPetr Napsal 17:21 / 1. 5. 2011\nNo ono jde o to, že dokud člověk ten problém nemá tak je skutečně vše v pohodě. Ale až jednou přijde, tak je displej v háji a řešení je hodit čtečku do kontejneru.\nProto mi nepřijde úplně košér zhazovat produkt, který může někomu zachránit docela drahou věc. Jak říkám, kdybych tu zkušenost neměl, tak zde taky pouzdro obhajovat nebudu a nejspíš se k tomu postavím stejně jako Vy. Ale tu zkušenost mám a vím moc dobře o co jde. A nikomu to nepřeju. Není třeba na čtečku šlapat, stačí malý tlak, ale ve správný čas na správném místě. Jinak si nedovedu vysvětlit svou „nehodu“, kdy mi displej praskl při přenášení čtečky v klasickém koženém pouzdře v batohu.\nad. pan Nygrýn: šlo mi o označení recenze za „směšnou“ atp – navíc pokud jste ji viděl celou, tak se nejedná o zátěž plošnou ale v podstatě bodovou (viz testovací magnet).\nTakže nic ve zlém, jen prostě já jsem za tohle pouzdro skutečně vděčný (nic obdobného co by chránilo fyzicky displej jsem nenašel) a mohu ho doporučit – ze své vlastní zkušenosti, kterou zde mám zatím asi jako jediný. V každém případě bych si ale vsadil na to, že test, který je v recenzi by v klasickém pouzdře Kindl neměl šanci přežít… Ale ať si každý udělá názor sám, nikomu ho nevnucuji 🙂\nFrojda Napsal 20:13 / 6. 5. 2011\nNaprosto souhlasim s předchozím příspěvkem, poměrně často cestuju a na Kindle Guard jsem přešel z klasického pouzdra. Je to dost zásadní rozdíl a hlavně mám klid, že je čtečka opravdu v bezpečí. Navíc jsem jej doporučil již dvěma kamarádům a oba jsou také nadmíru spokojeni. Takže si nemyslím, že by to byl tak nesmyslný produkt, jak se tu píše…


Jasný, táhnul jsem to trochu do extrému, abych ukázal i druhou stranu mince. S tím, co jsi napsal, souhlasím.\nJenom bych ještě doplnil, že tady jde o to, aby si nejenom zaměstnavatel Franty Vomáčky uvědomoval jeho cenu, ale aby si také Franta Vomáčka uvědomoval, že bez těch lidí, kte...\n15. 8. 2007 08:15\nTo je těžká diskuze, protože Ti chybí podle mě základní znalosti o fungování ekonomiky a lidské společnosti celkově. Za prvé co to je férový obchod: pokud Ti prodám jeden rohlík za 1.000.000 U$ a Ty ho z vlastní vůle a bez nátlaku koupíš, tak je to férový obchod. Já jsem spokojený, protože...\n15. 8. 2007 00:28\nDobu, kdy všechno vyráběl, dodával, produkoval a obhospodařoval neomylný stát už jsem tu jednou zažil. A pokud by měla přijít znovu, tak bych se asi odstěhoval jinam.\nNapříklad zdravotnictví v USA by nám mělo být vzorem. Místo toho, aby do něj stát vrážel neúměrný peníze, jako se to děj...\n13. 8. 2007 07:09\nMusíš si ale uvědomit, že asociální blb si žádnou pojistku sám od sebe nikdy platit nebude. Sociální dávky jsou prostě takový výpalný cikánum a jiné verbeži, aby kradli trochu míň a nedělali nepokoje. Musíš s nima buďto tvrdě zatočit (což se měkčím povahám nebude líbit) a nebo je aspoň nak...\n13. 8. 2007 01:51\nMusíš si uvědomit, že bezplatné školství, nemocnice atd. má dva zcela zásadní problémy: 1) to co je bezplatné svádí k zneužívání (vidim to denodenně, jak ...\n11. 8. 2007 03:28\nMaster74 píše: Podívej se jen do středu, první se změní barva rotující kuličky na zelenou a potom zmizí i růžové puntíky.\n3. 9. 2006 19:26


Recenze Outriders: Střílečka ve světě, který vám nedá nic zadarmo a všechno vás tu chce zabít | Reflex.cz\nMladý Lukašenko: Nástupce běloruského trůnu, puberťák s vrtulníkem a samopalem\nRecenze Outriders: Střílečka ve světě, který vám nedá nic zadarmo a všechno vás tu chce zabít\nMartin Bartkovský 7. dubna 2021 • 13:00\nTrailer na hru Outriders\nJarní pandemické měsíce se nám vydala zpříjemnit střílečka Outriders. Hra od polského studia People Can Fly (autoři her Gears of War, Bulletstorm a Painkiller) nás vezme na vzdálenou planetu, kterou si ke svému přežití vybrali lidé poté, co zničili Zemi. Z ideálního světa se ale stane peklo, ve kterém se vás snaží vše zabít. Pokud máte rádi videohry jako Destiny, Warframe, Borderlands nebo The Division, neuděláte s Outriders chybu.\nAčkoliv zápletka hry není nijak zvlášť originální, příběh umí vtáhnout. Lidstvo si zničilo Zemi, a tak se obří kosmické lodě jako Noemovy archy vydaly do vesmíru hledat nové světy k osídlení. Vy se ujímáte role Outridera, tedy jakéhosi průzkumníka, který se má vydat na vyhlédnutou planetu a odsouhlasit, že je všechno v pořádku a mateřská loď sem může vyslat miliony svých pasažérů.\nPlaneta Enoch ale není zdaleka tak růžová, jak se na první pohled zdálo. Přijde záhadná magnetická bouře, která pořádně zamíchá kartami a změní svět na místo, kde se každou vteřinu musí bojovat o holé přežití. I když vybíráte pro svou postavu jméno i vzhled, nikdo vám nebude říkat jinak než Outrider.\nOutriders patří do žánru tzv. looter shooter her. To znamená, že jak procházíte hrou, nacházíte stále lepší a lepší vybavení, které vám slouží k zabíjení stále tužších nepřátel. Zároveň to je okouřené trochou RPG, protože máte nejen strom schopností, které můžete rozvíjet, ale na výběr máte i ze 4 „povolání“, které mají speciální schopnosti.\nTrickster si umí hrát s časem a ovládá boj na blízko. Devastator toho vydrží opravdu hodně a je to čistokrevný tank. Pyromancer bojuje z dálky pomocí ohně a Technomancer si hraje s technickými vynálezy, jako jsou automatické střílny apod. Nenarazíte tu na volbu obtížnosti, ale na tzv. World Tier, tedy že si zvolíte, o kolik levelů budou nepřátelé výše, a od toho se bude odvíjet i kvalita nalezených předmětů.\nHra nabízí v hlavní dějové lince kolem 30 hodin zábavy a spolu s vedlejšími questy tu můžete strávit opravdu hodně času. Nejlepší je sejít se s dvěma dalšími přáteli a celou hrou projít za jejich doprovodu. Ale pozor! I když hra obsahuje 4 povolání, v partě můžete z nepochopitelných důvodů být maximálně 3. Hru si však užijete i sami, protože obtížnost a počet nepřátel se počtu hráčů přizpůsobí. Zkusit také můžete párování s neznámými lidmi, ale tam herní zážitek pochopitelně dost závisí na tom, ke komu vás připojí.\nA právě tohle je momentálně největším kamenem úrazu celých Outriders. První dny po vydání servery nestíhají nápor hráčů a kolabují, lidé tráví více času připojováním se do hry než samotným hraním. Rozdílné jsou údajně i verze hry na různá zařízení. Zatímco na Playstationu 5 běží vše parádně a načítací obrazovky jsou tak rychlé, že jsem nestíhal číst ani herní tipy, jinde se hra seká a načítání trvá. Hráči na XBoxu mají výhodu, že Outriders jsou ode dne vydání zdarma ve službě game pass. PC hráči si na technický stav stěžují, často jim padá, laguje, nenačítají se textury a tím pádem hru vrací a dávají ji kvůli tomu špatná hodnocení.\nHra samotná je zábavná. I když má hra systém krytí, lépe uděláte, když budete pořád v pohybu. Vzhledem k tomu, že jsem hrál za Trickstera a rozdával si to s nepřáteli na blízko, mi místy Outriders připomínali Dark Souls a většinu situací jsou řešil stylem hit and run. Grafika mě příliš neoslnila, od her vydaných ve světě konzolí nové generace bych čekal už něco víc. Stejně tak se mi nelíbily i filmečky, které mají místy opravdu otřesnou kameru. Co se týče násilí, tak jsou Outriders přijemně krvavé. Vzhledem k žánru tu pochopitelně kosíte nepřátele po stovkách, a pokud vezmete do ruky těžší kalibr, nepřátelé se před vámi doslova rozprsknou v krvavém obláčku.\nOutriders jsou solidní řežbou z pohledu třetí osoby, které nejlépe chutnají s partou podobně naladěných kamarádů. Pro fanoušky looter shooter her se jedná o povinnost, a až se zlepší stabilita serverů a vychytají některé bugy, své místo na slunci si hra určitě obhájí.\nMartin Bartkovský 6. listopadu 2020 • 12:20\nVikingský mečíř hodnotí Assassin's Creed Valhalla: Hra je vikingštější než Vikingové.…\nKlíčová slova: recenze, videohry, videohra, gaming, Outriders, looter shooter\nNevyužitá příležitost: Seriál Báječný nový svět podle předlohy Aldouse Huxleyho bohužel klouže po povrchu\nHráčům her poslal statisíce korun. Nejsem milionář, přátelství streamerů si nekupuji, říká LastGameBlitz\nVideohra za více než 14 milionů korun. V USA se vydražil nerozbalený originál Super Mario Bros 1986


Gabion – Dáma.cz\nO tématu Gabion jsme již napsali řadu článků. Dozvíte se z nich všechny důležité informace.\n>25. 8. 2018\nDrátěná klec naplněná kamením se stává stále oblíbenější. Skvěle vypadá, hodně vydrží a má spoustu využití. Populární je nejen gabionový plot. Tímto způsobem se dají...


Jihlava poslala Harbu na hostování do Trnavy hledat nový impulz - Sport.cz\nJihlava poslala Harbu na hostování do Trnavy hledat nový impulz\n25. června 2015 21:12 - Jihlava\nBosenský fotbalista Haris Harba opouští Jihlavu a bude minimálně do zimy hostovat v Trnavě. Slovenský celek má rovněž opci na přestup ofenzivního záložníka či útočníka.\nÚtočník Haris Harba ještě v jihlavském dresu\nŠestadvacetiletý Harba působí v českém fotbale od léta 2012, kdy přišel do Hradce Králové. O rok později zamířil do Jihlavy. V české lize má odehráno 84 utkání, ve kterých nastřílel 19 branek. Poslední sezóna mu však nevyšla podle představ, proto se rozhodl pro změnu.\n"Jednoznačně jsem ji uvítal. Cítil jsem na sobě, že po uplynulé nepříliš vydařené sezóně potřebuji fotbalovou změnu a nový impulz," řekl Harba pro oficiální web Jihlavy. "Působení v Trnavě pro mne představuje obrovskou motivaci z hlediska startu v evropských pohárech, což umocňuje fakt, že se v úvodním kole střetneme s bosenským Olympikem Sarajevo, tedy s klubem, z něhož jsem odcházel do Česka," dodal.\nAmberg - Plzeň 1:4\nPoklidná plzeňská příprava. Do vedení šli Západočeši už v první minutě a pomohli charitě\nJablonec zbrojí dál, z Petrohradu získal mladého obránce Jakovleva\nŠtěpán a Buchta podepsali s Olomoucí dvouleté smlouvy\nJihlava - Slovan 0:6\nJihlava utrpěla debakl se Slovanem Bratislava, Slavia remizovala\nFanoušci Baníku budou domácí zápasy bojkotovat také další sezónu