Některé důsledky hromadného rozšíření elektromobilů pro ČR - Časopis Stavebnictví\nÚvod Stavby Některé důsledky hromadného rozšíření elektromobilů pro ČR\nAutomobilový průmysl v současné době prochází a bude procházet i v následujících letech významnou změnou, asi největší ve své více než stoleté historii. Změnou, která je vyvolána stále zpřísňovanými emisními požadavky a pokutami za jejich neplnění.\nprof. Ing. Jan Macek, DrSc., FEng.\nOd roku 2015 platí v Evropě limit 130 g/km CO2, od roku 2021 bude platit hodnota 95 g/km CO2 a Evropská komise odsouhlasila další snížení emisí CO2 o 37,5 %, tj. na cca 60 g/km v roce 2030. Situaci dále komplikují požadavky na měření emisí podle procedury WLTP (Worldwide Harmonized Light-Duty Vehicles Test Procedure) pro každou modifikaci vozidla a od roku 2020 na měření emisí i v reálném provozu. Aby tyto požadavky, zejména limit CO2, mohly být splněny a automobilky se vyhnuly pokutám 95 eur za každý gram CO2, navíc násobeno počtem prodaných vozidel, jsou nuceny vyvíjet a prodávat elektrifikovaná vozidla, především elektromobily a hybridy dobíjené ze sítě (plug-in). Tento článek se zabývá posouzením globálních důsledků pro ČR za hypotetické situace, kdy by se nahradily všechny osobní automobily a užitková vozidla do 3,5 t elektromobily v souladu s trendem nastupující legislativy. Podrobně se analyzují jak energetické nároky na dobíjení, tak reálné možnosti dostupných obnovitelných i neobnovitelných zdrojů elektrické energie, celková produkce emisí CO2, ekonomické důsledky pro státní rozpočet, ale i praktické důsledky pro uživatele prezentované na několika modelových příkladech.\nPřesto, že je emisními předpisy dlouhodobě vyvíjen tlak na vývoj spalovacích motorů a snižování emisí CO2, které řadu let klesaly, tento pokles se v posledních dvou letech zastavil a v letech 2017 a 2018 došlo k jejich mírnému nárůstu. To je přičítáno jednak oblibě vozidel SUV, která zpravidla mají vyšší hmotnost, a tím i vyšší spotřebu, a dále neuváženému tažení proti vznětovým motorům, které obecně mají nižší emise CO2 než motory zážehové.\nJe zřejmé, že dosavadní represivní přístup se v poslední době míjí účinkem, a to nahrává názorům, že budoucnost automobilů je čistě elektrická. Základním problémem emisních předpisů je skutečnost, že se zabývají jenom emisemi vznikajícími při jízdě vozidla a zcela pomíjejí skutečnost, že emise vznikají i při výrobě paliva (ať již benzinu, nafty, biopaliva nebo elektřiny), při výrobě baterií a při výrobě i údržbě zařízení pro produkci elektřiny z obnovitelných zdrojů. Často se argumentuje nižší cenou elektrické energie, která však dosud není v ČR zatížena spotřební daní, jež do jisté míry doplňuje daň silniční. Pokud tedy dojde k náhradě automobilů elektromobily, bude nutné potřebné množství elektřiny někde vyrobit. Současně bude nutné vybudovat potřebnou infrastrukturu k distribuci energie a dobíjení elektrických vozidel. Při současném malém počtu elektromobilů se mnohé otázky jeví jako banální nebo snadno řešitelné, mohou však mít zásadní vliv, pokud dojde ke hromadnému rozšíření vozidel s elektrickým pohonem.\nSpotřeba energie vozidel se spalovacími motory\nAbychom získali představu o celkové spotřebě energie pro elektro- mobily, můžeme vyjít z toho, kolik energie spotřebují automobily. V úvahu jsou vzata všechna osobní vozidla s benzinovým nebo naftovým motorem, dodávky a další užitková vozidla do 3,5 t, která jsou v ČR v provozu. Nákladní automobily nad 3,5 t nejsou v tomto případě uvažovány, protože pro jejich provoz by byly potřeba jednak značně větší baterie, jednak mnohem silnější nabíjecí infrastruktura. Jako zdroj jsou použity podklady [1, 2 a 3], ve kterých jsou podrobně rozpracovány informace o počtech vozidel, jejich spotřebě, počtu ujetých km a další údaje. Použity jsou údaje platné pro rok 2016. Z těchto hodnot byly váženým průměrem vypočteny sumární údaje o počtu vozidel, jejich ročním proběhu a průměrné spotřebě uvedené v tab. 1.\nPočet vozidel: 3 415 419\nPočet vozidel: 2 432 645\nRoční proběh [km]: 7538\nRoční proběh [km]: 17 800\nl/100 km: 7,4\nl/100 km: 5,8\nZ těchto údajů lze snadno určit spotřebu benzinu uvažovanými vozidly, která v roce 2016 byla 1 897 920 100 l (tj. 1 424 000 t). Celková spotřeba benzinu v ČR v roce 2016 činila 1 605 000 t . Rozdíl může být způsoben nezahrnutou spotřebou motocyklů, zahradního a lesního nářadí apod. i nevyrovnaným čerpáním benzinu cizími vozidly v ČR a tuzemskými vozidly v zahraničí.\nPodobně spotřeba nafty uvažovanými vozidly byla 2 519 430 000 l (tj. 1 890 000 t). Celková spotřeba nafty v roce 2016 byla vyšší, 4 733 000 t , což zahrnuje nejen silniční dopravu včetně nákladních vozidel, ale i železnici, říční dopravu, stavebnictví, zemědělství a lesnictví. Vliv má i tranzit, kde lze pouze odhadovat rozdíl, zmíněný u benzinu. Ze spotřeby lze přes výhřevnosti paliv stanovit energii spotřebovanou automobily se zážehovými motory, která je 60 506 TJ, a energii spotřebovanou naftovými motory, 80 722 TJ.\nPouze část této energie se využije pro pohon vozidel, větší část se odvede chladičem a výfukovými plyny, část se spotřebuje na mechanické ztráty (včetně pohonu rozvodu, vstřikování paliva atp.) a část na vlastní spotřebu automobilu (klimatizace, palubní řídicí elektronika, osvětlení, zábavní elektronika apod.). Podle dostupných údajů z literatury je průměrná účinnost zážehového motoru cca 24 % (viz obr. 3, kde jsou jednotlivé ztráty vztaženy na celkovou energii v ropě). Účinnost převodů uvažujeme 96 %. S použitím těchto účinností pak vychází energie skutečně využitá pro pohon vozidel s benzinovými motory 13 941 TJ.\nPodobně se pro pohon vozidel s naftovým motorem spotřebuje 22 473 TJ, přičemž průměrná účinnost vznětového motoru je 29 % a účinnost převodů 96 %. Celkem tedy za rok 2016 osobní a lehká nákladní vozidla spotřebovala 36 414 TJ energie pro samotnou jízdu (spotřeba na kolech vozidel).\nSpotřeba energie elektromobilů\nV dalším předpokládáme, že pro pohon elektromobilů bude potřeba stejné množství energie na kolech vozidla jako na pohon vozidel se spalovacím motorem. Ve skutečnosti bude tato hodnota poněkud vyšší, neboť elektromobily jsou v důsledku váhy baterií obecně těžší než běžné automobily, zejména v případech, kdy se požaduje dojezd srovnatelný s klasickým automobilem.\nTuto energii je nutné přepočítat na baterii, tj. zahrnout ztráty vznikající nabíjením a vybíjením baterie, ztráty v měničích, elektromotoru a v převodech. Podle Asociace pro elektromobilitu v ČR  je celková účinnost elektromobilu od procesu nabíjení po jízdu větší než 60 %. Jiný zdroj  udává interval účinnosti 59–62 %. Při uvažování účinnosti elektromobilů 61 % by bylo potřeba do baterií elektromobilů dodat 59 695 TJ ročně.\nČást této energie získá elektromobil zpět rekuperací při brzdění elektromotorem, který v této fázi pracuje jako generátor. Tento podíl výrazně závisí na druhu provozu a stylu jízdy řidiče. Zdroj  udává, že ztráty brzděním jsou 4 % původní energie v ropě (obr. 3), při rekuperaci můžeme zpět do baterie získat pouze část těchto ztrát. Jiný zdroj  udává, že rekuperací se vrací 5 % energie, ve městském provozu bývá tato hodnota vyšší. Uvažujeme-li návratnost energie rekuperací 4 %, bude celková roční spotřeba pro pohon elektromobilů korigována na 57 307 TJ.\nV zimních měsících je nutné ve vozidle topit, jednak kvůli pohodlí posádky, jednak kvůli odmlžení skel. Ve vozidle se spalovacím motorem je k vytápění používáno odpadní teplo motoru. Pokud toto teplo zahrneme do účinnosti, pak účinnost spalovacího motoru bude vyšší než dříve uváděných 24 %. Naproti tomu u elektromobilu je nutné topit elektřinou z baterie (případně využít odpadní teplo z elektromotoru a z baterie, které však k vytápění vozidla nestačí a je nutno jej doplnit např. tepelným čerpadlem), účinnost elektrického pohonu bude tedy nižší než výše uváděných 61 %. Pro stanovení vlivu topení na spotřebu energie z baterie je možné vyjít například z údajů o spotřebě elektromobilu Nissan Leaf v reálném provozu při různých venkovních teplotách .\nVzhledem k tomu, že elektrická energie je vyráběna jinde než v místech, kde bude spotřebována k nabíjení elektromobilů, je nutno vzít v úvahu ztráty v distribuční síti. Účinnost přenosu energie v distribuční síti je přibližně 95 %. Lze ji určit z údajů Energetického regulačního úřadu, ze ztrát v síti a z celkové produkce elektřiny v ČR v roce 2016 .\nI elektrárny mají určitou vlastní spotřebu energie. Koeficient, který udává relativní velikost této spotřeby, se určí z poměru technologické spotřeby elektřiny a celkové produkce elektřiny dodané do sítě a odpovídá 93 %.\nCelkové množství elektrické energie, které bude nutné vyrobit pro pohon elektromobilů, bude tedy větší o tyto ztráty a rovná se 71 523 TJ, což odpovídá přibližně 20 000 000 MWh za rok. Otázkou tedy je, kde získat tuto energii, která je nad rámec současné spotřeby energie v ČR. Obvyklá odpověď zní „z obnovitelných zdrojů“. Za tyto obnovitelné zdroje můžeme počítat vodu, vítr a slunce.\nMožnosti výroby elektrické energie z vodních toků jsou již v ČR do značné míry vyčerpány, její podíl na energetickém mixu ČR je malý (obr. 9) a možné lokality pro stavbu dalších přehrad, hydroelektráren a přečerpávacích elektráren narážejí často na nesouhlas ochránců přírody a místních obyvatel .\nCelkový instalovaný výkon větrných elektráren v ČR byl v roce 2016 podle ERÚ  282 MW, ale roční výroba dosáhla pouze 1789 TJ, tj. 496 957 MWh z důvodu nestálé síly větru. Pak koeficient využití větrných elektráren, který ukazuje, jaká část z celkové instalované kapacity se skutečně využívá, je 0,201. Celkově se tedy větrné elektrárny během roku využívají ze zhruba 20 % svého maximálního výkonu. Vezmeme-li v úvahu větrnou turbínu VESTAS V90 s instalovaným výkonem 2 MW a průmětem rotoru 90 m , pak každá taková turbína může za rok vyrobit 12,68 TJ energie. Pokud by měly takovéto turbíny pokrýt celou spotřebu energie pro uvažované elektromobily, bude jich potřeba postavit 5640.\nTyto turbíny však není možné vystavět příliš blízko u sebe, aby nedocházelo k negativnímu ovlivňování proudu vzduchu. Doporučený rozestup bývá udáván jako šestinásobek až desetinásobek průměru rotoru, u velkých farem až patnáctinásobek . Pokud by byla větrná farma vybudována jako čtvercová oblast s uvažovaným rozestupem rovným desetinásobku průměru rotoru, lze si oblast představit podle obr. 4.\nJednoduchým výpočtem lze zjistit, že by tato elektrárna zabrala plochu cca 4500 km2. To se pro představu rovná přibližně ploše Pardubického kraje nebo téměř devítinásobku rozlohy Prahy. Navíc by se jednalo o zdaleka největší větrnou elektrárnu na světě, jelikož ta současně největší se rozkládá na ploše 150 km2 .\nCelkový instalovaný výkon fotovoltaických elektráren v ČR byl v roce 2016 podle ERÚ 2067,9 MW , ale roční výroba dosáhla pouze 2 131 455 MWh (= 7673 TJ) z důvodu proměnlivosti slunečního svitu. Pak koeficient využití fotovoltaických elektráren je 0,118. Uvažujeme-li např. použití solárních panelů GWL/Sunny Poly o špičkovém výkonu 270 Wp a rozměrech 1,65 × 1 m , bude množství energie vyrobené jedním tímto panelem 0,001 TJ za rok a potřebné množství panelů bude 71,5 milionu.\nSolární elektrárnu si lze představit podle schémat na obr. 6 (pohled zboku) a obr. 7 (pohled shora), kde rozměry odpovídají takovému rozložení, při kterém je počet panelů v jedné řadě roven celkovému počtu řad. Pro naše zeměpisné šířky je doporučený sklon solárních panelů β 35° . Značný vliv na zastavěnou plochu bude mít vzdálenost mezi dvěma sousedícími řadami panelů. Pro eliminaci nežádoucího stínění je vhodné volit tuto vzdálenost co největší, to však zároveň znamená větší zastavěnou plochu, tudíž se v tomto ohledu volí kompromis. V zeměpisné poloze ČR je optimální vzdálenost d = 7 m.\nSe zmíněnými hodnotami lze jednoduchým výpočtem určit celkovou plochu elektrárny, která vychází zhruba 500 km2, což se přibližně rovná ploše Prahy. Jelikož není žádoucí instalovat sluneční elektrárny na zemědělsky využitelné půdě, je otázkou, zda je k dispozici např. dostatečný počet střech použitelných pro instalaci těchto panelů.\nNavíc je tu další problém – slunce svítí během dne, v závislosti na počasí a roční době s různou intenzitou, ale dobíjení elektromobilů se očekává většinou přes noc. Energii získanou ze solárních panelů by proto bylo nutné někam uschovat na dobu, kdy bude spotřebována. Převážně by se jednalo o vysokokapacitní bateriová úložiště, která jsou velmi nákladná. V domácnostech by částečně bylo možné využívat vyřazené baterie z elektromobilů. Uvážíme-li navíc účinnost nabíjení a vybíjení těchto akumulátorů, znamená to, že počet solárních panelů by musel být ještě větší. A podobně totéž platí i pro větrné elektrárny.\nJe zřejmé, že jakkoli jsou obnovitelné zdroje energie pozitivní z hlediska zachování životního prostředí, přes značné náklady vložené do jejich výstavby mohou pokrýt spotřebu elektromobilů jen po dobu, kdy bude těchto vozidel poměrně málo a na pokrytí spotřeby elektřiny při hromadné náhradě automobilů vozidly s elektrickým pohonem v podmínkách ČR rozhodně nestačí. Tuto situaci bude nutné řešit buď výstavbou dalších jaderných zdrojů (což má také své odpůrce), nebo dovozem elektřiny namísto jejího současného exportu.\nNespornou předností elektrických pohonů vozidel je eliminace oxidů dusíku NOx a částic PM, pocházejících z výfukových plynů automobilů se spalovacím motorem, emitovaných ve městech v přímém kontaktu s obyvateli. I když v současnosti dostupné technologie dokáží množství těchto škodlivých látek snížit na minimum, jejich úplné odstranění by zlepšilo ovzduší zejména ve městech. Tepelné elektrárny však také emitují jak částice, tak oxidy dusíku, byť rovněž ve velmi omezeném množství po čištění spalin.\nNicméně aktuálně problematickou a nejvíce sledovanou složkou emisí jsou plyny, jimž je připisován skleníkový efekt. Z nich nejvíce produkovanou složkou je oxid uhličitý CO2. Ostatní skleníkové plyny emitované provozem vozidel, jako např. metan, se přepočítávají na ekvivalentní množství CO2. Pokuty, které budou automobilky platit od roku 2021 za nesplnění limitu CO2, mohou být pro výrobce až likvidační.\nCO2 je přirozenou součástí atmosféry (dnes kolem 0,04 %) a v běžných množstvích není zdraví škodlivý, pokud pomineme jeho nedýchatelnost při velkých koncentracích v řádu procent a vyšších. Je mu však připisován významný podíl na globálním oteplování. Naprostá většina CO2 pochází z přírodních zdrojů, pouze asi 3 % až 5 % z lidské činnosti, i když tento podíl pomalu roste. Z toho největší část tvoří výroba elektrické energie, průmysl a domácnosti, na dopravu připadá přibližně 1/5 až 1/4 a z ní zhruba 3/4 tvoří silniční doprava. Údaje z jednotlivých zdrojů se poněkud liší, avšak z výfuků automobilů vychází zlomek procenta z celkové produkce CO2 ve světě. Navíc Evropa se na ní podílí pouhými 15 % (obr. 8). Množství oxidu uhličitého, vyprodukované osobními a užitkovými automobily v ČR, lze spočítat z jejich spotřeby a v roce 2016 z jejich výfuků vyšlo 11 195 900 t CO2. Pokud dojde k náhradě zde uvažovaných automobilů elektromobily, výše uvedené emise CO2 zmizí. To by byl beze sporu pozitivní výsledek a údaj, jímž mnozí aktivisté argumentují. Pro provoz elektromobilů však bude nutné vyrobit přibližně 20 000 000 MWh elektrické energie (viz výše). V České republice se zhrubapolovinaelektrickéenergievyrábíspalovánímuhlí(obr. 9). Množství vyprodukovaných emisí oxidu uhličitého při výrobě elektřiny lze spočítat jako součin vyrobené energie a emisního faktoru efco2 = 0,52 t CO2/MWh (obr. 10), jenž je pro energetický mix ČR (obr. 9) uváděn v  s odvoláním na statistická data Mezinárodní energetické agentury. Při výrobě elektřiny tedy vznikne (a „z komína elektrárny“ vyjde) 10 400 000 t CO2. Porovnáme-li emise, vzniklé při provozu automobilů (11 195 900 t CO2), a emise vytvořené při výrobě elektřiny pro ekvivalentní množství elektromobilů (10 400 000 t CO2), je zřejmé, že při náhradě automobilů se spalovacími motory elektromobily se při zachování současného energetického mixu ČR neušetří téměř nic. Rozdíl je pouhých několik procent.\nJe nutné poznamenat, že toto neplatí obecně. V zemích, kde velký podíl elektrické energie pochází z vodních elektráren (např. Norsko, Švýcarsko apod., viz obr. 10), dojde přechodem na elektromobilitu k významné úspoře emisí CO2. Podobně ve Francii, kde zhruba ¾ elektřiny pocházejí z jaderných zdrojů, dojde k úspoře emisí. Naopak v Polsku (a podobně např. v Číně), kde se podstatná část elektřiny vyrábí z uhlí, by přechodem na elektomobilitu došlo kezvýšení emisí CO2.\nZ hlediska globálního oteplování je lhostejné, zda je oxid uhličitý vyprodukován z výfuků automobilů ve městě nebo z komínu elektrárny vzdálené např. 100 km či dokonce v jiné zemi. K emisím vznikajícím při provozu automobilů je proto potřeba přičíst emise vznikající při výrobě paliv (cca 12 %)  a pro provoz elektromobilů připočítat i jednorázové množství emisí vznikajících při výrobě baterií. Toto množství není zanedbatelné, údaje v literatuře se liší a odpovídá množství emisí vyprodukovaných srovnatelným automobilem za několik let provozu.\nS uvážením těchto skutečností lze konstatovat, že bez výrazné změny energetického mixu ČR ani přes vysoké náklady vložené automobilkami do vývoje a výroby elektromobilů a státem do nabíjecí infrastruktury nedojde v ČR při přechodu na elektromobily ke snížení emisí CO2.\nTento závěr platí obecně pro každý počet elektromobilů, a tedy i pro nadcházející období postupného nahrazování automobilů se spalovacími motory bateriovými elektromobily.\nSpotřeba a dojezd elektromobilů\nNejvíce sledovanými parametry u elektromobilů je jejich dojezd na jedno nabití a čas nabíjení. Tyto údaje jsou často udávány nepřesně a bez odkazu na způsob jejich zjištění. Jmenovitý dojezd a spotřeba se měří v standardizovaných cyklech podle předepsané metodiky (nyní v Evropě WLTP). Skutečný dojezd je ovlivněn mnoha faktory, např. druhem provozu, stylem jízdy řidiče apod., a je zpravidla nižší než jmenovitý dojezd. Příklad udává tab. 4 . Další výrazný vliv na dojezd má topení, viz kap. Spotřeba energie elektromobilů. Jakákoliv hodnota dojezdu bez udání podmínek měření má malý vypovídací význam.\nJak zjistil britský magazín What Car? při praktické zkoušce, reálně na jmenovitý dojezd nedosáhne ani jediný vůz ze současné nabídky elektromobilů . Test probíhal v soukromém areálu na vlastní zkušební dráze dlouhé 31 km, která simuluje městskou zástavbu, okresní silnice i dálnici bez vlivu okolního provozu.\nReálné spotřeby jednotlivých vozidel jsou mezi 15 až 25 kWh/100 km (Tesla Model X ještě více) . Konkrétní dojezdy jsou pak výrazně ovlivněny velikostí baterie. U baterie se obvykle udává její jmenovitá kapacita, ale důležitá je její využitelná kapacita, která je menší. Moderní lithiové baterie nelze zcela vybít, aby nedošlo k jejich poškození, řídicí systém baterie ohlásí stav nabití na nule, když v baterii zbývá ještě cca 15 až 20 % energie, a další vybíjení již nepřipustí.\nBudeme-li požadovat reálný dojezd 300 km, což je v současné době dostupná hodnota a odpovídá zhruba polovině dojezdu automobilu na jedno natankování, pak musí být:\n■ při spotřebě 15 kWh/100 km, využitelná kapacita baterie = 45 kWh, potřebná jmenovitá kapacita = cca 55 kWh;\n■ při spotřebě 25 kWh/100 km, využitelná kapacita baterie = 75 kWh, potřebná jmenovitá kapacita = cca 90 kWh.\nVětšina současných elektromobilů takto velké baterie nemá. Nejvyšší reálný dojezd 417 km podle výše uvedeného testu  má Hyundai Kona Electric, a to s kapacitou baterie 64 kWh.\nObecně lze možnosti dobíjení baterií rozdělit do tří kategorií:\n■ rychlé dobíjení;\n■ pomalé dobíjení;\n■ dobíjení rekuperací.\nRychlé dobíjení probíhá stejnosměrným proudem u veřejné rychlodobíjecí stanice nebo u pouličního dobíjecího stojanu a v závislosti na typu může být v širokém rozsahu výkonů cca od 20 kW do 350 kW. Na výkonu dobíjecí stanice závisí čas dobíjení. Avšak s rostoucím výkonem roste dobíjecí proud, tím výrazně rostou ztráty a ztrátová energie se mění na teplo. Navíc je třeba si uvědomit, že rychlonabíjecí stanice zpravidla končí nabíjení při 80 % stavu nabití baterie. Příčinou je výrazně rostoucí odpor při stavu nabití baterie blížící se 100 %, který zvyšuje ztráty při dobíjení a výrazně prodlužuje čas do plného nabití. Pokud jsou tedy vozidla závislá na dobíjení v rychlodobíjecích stanicích, při dobíjení do 80 % kapacity baterie se jejich dojezd snižuje na cca 3/4, nebo potřebná velikost baterií musí být o 20 % vyšší. S velikostí baterie ovšem roste i její váha a cena.\nPomalé dobíjení probíhá střídavým proudem z běžné zásuvky, třífázové zásuvky nebo nástěnné dobíječky, tzv. wallboxu. Vlastní dobíječka je ve vozidle a mění střídavý proud na stejnosměrný, kterým dobíjí baterii. Dobíjecí výkon je však vždy omezen výkonem dobíječky ve vozidle. Malým výkonem je možné dobíjení až do 100 % kapacity baterie bez výrazného prodloužení poslední fáze dobíjení.\nRekuperací se dobíjí každý elektromobil automaticky při zpomalování a brzdění. V některých případech lze úroveň rekuperace (a tím zpo- malování rychlosti jízdy) nastavit na více úrovní. V žádném případě však nelze rekuperací vrátit do baterie celou energii, která byla použita pro rozjezd vozidla.\nSamostatnou otázkou, přesahující rozsah tohoto článku, je zajištění bezpečnosti při manipulaci s vysokým napětím při případné poruše nebo při vzniku požáru baterie, zejména v podzemních garážích.\nModelový příklad 1 – byt nebo rodinný dům\nJe-li v blízkosti parkovacího místa elektromobilu běžná elektrická zásuvka, lze z ní dobíjet kterýkoliv elektromobil. V bytech je rozvod střídavého proudu 230 V a hlavní bytový přívod je obvykle jištěn buď jednofázovým jističem 25 A, nebo třífázovým jističem 20 A. Jednotlivé bytové zásuvkové okruhy jsou jištěny v obou případech obvykle jističi 16 A. Z toho vyplývá, že pro dobíjení ze zásuvky lze použít maximálně výkon 3,7 kW, pokud není na stejném okruhu zároveň využíván jiný spotřebič s velkým příkonem – např. pračka, trouba nebo rychlovarná konvice, jinak hrozí vypadnutí jističe. Dobíjecí čas z nuly na 100 % při výše uvedených využitelných kapacitách baterie 45 kWh a 75 kWh by byl minimálně 12,2 až 20,3 hodin. Pokud bychom chtěli dosáhnout kratšího času, je nutné použít třífázový rozvod elektrického proudu, což v řadě případů znamená podstatný zásah do elektroinstalace domu. Pak je možné použít např. wallbox s výkonem 11 kW a proudem 16 A, což zkrátí nabíjecí časy na 4,1 až 6,8 hod. nebo wallbox s výkonem 22 kW a proudem 32 A, kdy budou dobíjecí časy poloviční, tj. 2,1 až 3,4 hod.\nPřes relativně dlouhé časy, které lze využít zejména v noci, by měl být tento způsob dobíjení používán přednostně všude, kde je to možné, neboť je nejlevnější jak z hlediska nákladů na elektřinu, tak i nákladů na potřebné investice. Cena domácí třífázové dobíječky včetně instalace přijde na několik desítek tisíc Kč . Limitem ovšem bude příkon bytu či domu, závislý na venkovní infrastruktuře (trafostanicích, kabeláži), která by při zapojení většího počtu elektromobilů v dané oblasti musela být rekonstruována!\nModelový příklad 2 – dobíjení u dobíjecí stanice\nSoučasné čerpací stanice mají tu výhodu, že u nich lze natankovat rychle, což u dobíjecích stanic neplatí. V tomto případě již musí být použity rychlodobíječky se stejnosměrným proudem a dobíjení omezené na 80 % kapacity baterie. Standardním výkonem takové dobíječky je v současné době 50 kW. Dobíjecí čas pak bude 0,72 až 1,2 hod. I když budeme předpokládat, že k dobíjecí stanici budou přijíždět elektromobily s neúplně vybitou baterií, budou se časy dobíjení pohybovat v rozmezí 0,5 a 1 hod. Uvážíme-li, že čas tankování benzinu nebo nafty včetně zaplacení je přibližně 5 min., pak čas dobíjení elektromobilu bude 6× až 12× delší. Pokud by tedy došlo k úplné náhradě automobilů se spalovacím motorem elektromobily a tyto by byly závislé na rychlodobíjecích stanicích, pak by na místě běžné čerpací stanice s osmi výdejními místy (čtyři stojany) – pokud by měla obsloužit stejný počet vozidel – muselo být 48 až 96 dobíjecích míst, které by zabraly plochu 6 až 12 běžných čerpacích stanic plus příjezdové a obslužné plochy. Je zřejmé, že na to zejména ve městech není v okolí současných čerpacích stanic dostatek prostoru. Příkon takové dobíjecí stanice by byl bez uvažování ztrát 2,4 až 4,8 MW. Navíc vzhledem k tomu, že rychlonabíjení dobije baterie jen do 80 %, bude frekvence dobíjení ještě o cca 20 % vyšší a úměrně tomu budou potřeba vyšší počty dobíjecích míst a příkony stanic.\nZmiňovaný příkon mnohostojanové dobíjecí stanice již nelze zajistit nízkonapěťovým vedením a každá taková dobíjecí stanice by musela být připojena na vysokonapěťový rozvod elektřiny se všemi souvisejí- cími důsledky (přívod, trafo, požární zabezpečení, …). Alternativou je vybavení takové stanice kapacitními akumulátory, které by se dobíjely z běžné sítě v čase mezi dobíjením jednotlivých elektromobilů. Toto řešení ovšem dává smysl jen u velmi málo zatížených stanic nebo pro období, kdy elektromobilů bude ještě málo.\nPokud bychom požadovali dojezd 600 km, srovnatelný s dojezdem běžných automobilů na plnou nádrž, byly by potřebné velikosti baterií, a tedy i dobíjecí časy, počty dobíjecích míst, potřebná plocha a celkový příkon dobíjecích stanic dvojnásobné.\nDalším problémem by bylo požární zabezpečení této stanice. Podle dostupné literatury  je pro uhašení případného požáru baterie potřeba až 12 000 l vody, a poté je třeba elektromobil ponořit do nádrže s vodou nebo zasypat pískem pro zamezení přístupu vzduchu a opakovaného vznícení. Znamená to, že by dobíjecí stanice musela být vybavena silným přívodem vody a požární nádrží.\nV ČR je v současné době přibližně 4000 čerpacích stanic. Uváží- me-li nároky na počty dobíječek, jejich cenu, prostor potřebný pro takové dobíjecí stanice a jejich příkon, je obvyklé tvrzení, že „problém s dobíjením elektromobilů bude odstraněn, až bude dostatek rychlodobíječek“, platné jen po dobu, dokud je elektromobilů málo. Rychlodobíjecích stanic prakticky nikdy nemůže být dostatek.\nJedinou možností, jak snížit neúnosné počty dobíjecích míst, je zvýšení výkonu dobíječek. Pomineme-li zvýšené nároky na vlastnosti baterií a elektroinstalace ve vozidlech, je možnou cestou zvyšovat napětí (což má svá omezení) anebo proud. Avšak s druhou mocninou proudu rostou ztráty. Celkový příkon dobíjecí stanice se tím nesníží, ale ztráty při dobíjení vozidel výrazně vzrostou, změní se na teplo a pro vysoké dobíjecí výkony (např. 350 kW) může být ztracená energie srovnatelná s energií uloženou do baterie. Navíc bude další energie potřeba na chlazení všech částí nabíjecího řetězce. Vzniká tak paradox – čím více zkracujeme čas dobíjení, tím větší jsou ztráty, tím více elektrického proudu (o ztráty a chlazení) musíme vyrobit a tím větší jsou emise při jeho výrobě. Z ekologického i ekonomického hlediska je zkracování času dobíjení kontraproduktivní.\nModelový příklad 3 – sídliště\nJako příklad typického panelového sídliště bylo vybráno pražské sídliště Barrandov s 8489 byty a 29 700 obyvateli . Při současné hustotě automobilů blížící se hodnotě 2 osoby/1 vůz bude na tomto sídlišti parkovat cca 15 000 vozidel. Budou-li to elektromobily, je nutno zajistit jejich dobíjení. Lze předpokládat, že běžně bude elektromobil parkovat na sídlišti několik hodin denně, postačí tedy malý dobíjecí výkon.\nNa druhou stranu lze těžko předpokládat, že by se řidiči u dobíjecích míst pravidelně střídali, takže optimálním řešením by bylo, aby každý elektromobil měl své parkovací místo vybavené dobíječkou, tj. wallboxem nebo pouličním stojanem. Připustíme-li za vyhovující dobíjení na dojezd 300 km přes noc za 8 až 10 hod., bude s ohledem na výše uvedené výsledky potřebný výkon každé dobíječky 4,5 až 9,4 kW. Pokud by došlo k současnému zapojení všech nabíječek (např. před prodlouženým víkendem, na začátku prázdnin apod.), pak by potřebný příkon těchto dobíječek na celém sídlišti byl 67,5 až 114 MW. Pokud bychom požadovali dobíjení na dojezd 600 km, byly by po- třebné výkony dobíječek i jejich celkový příkon dvojnásobné. Kromě toho by bylo vhodné vybavit sídliště určitým počtem rychlodobíjecích stanic pro případy potřeby rychlého dobití vozidla.\nPro porovnání – předpokládáme-li u každého bytu jistič 25 A, je maximálně možný příkon všech bytů na sídlišti cca 49 MW. Lze předpokládat, že přibližně na tento příkon (plus odběry pro další infrastrukturu) bude dimenzován příkon sídliště. I když lze očekávat, že ve stejnou dobu nebudou úplně všechny nabíječky zapojeny, je zřejmé, že instalací dobíjení elektromobilů se požadovaný příkon sídliště násobně zvýší a bude nutné celou infrastrukturu elektroinstalace na sídlišti (kabeláž, rozvody v garážích apod.) rekonstruovat. To přirozeně neplatí jen pro modelové sídliště Barrandov, ale pro jakékoli jiné sídliště nebo hustě obydlenou část města.\nBenzin i nafta jsou v ČR zatíženy spotřební daní, která činí u benzinu 12 840 Kč/1000 l a u nafty 10 950 Kč/1000 l . Dále jsou tato paliva zdaněna 21% DPH. Vyjdeme-li z průměrné ceny benzinu a nafty ke konci května 2019 , je celková daň u benzinu 18,58 Kč/l a u nafty 16,53 Kč/l. Pokud by se nezměnila daň, náhradou všech uvažovaných vozidel elektromobily by státní rozpočet přišel o částku 72 906 000 000 Kč za rok.\nElektřina je zdaněna ekologickou daní 28,30 Kč/MWh  a 21% DPH. Daň z elektřiny při náhradě automobilů elektromobily by při současné sazbě činila 685 000 000 Kč za rok. Rozdíl daně z paliva a daně z elektřiny představuje ztrátu v příjmech státního rozpočtu 72 221 000 000 Kč ročně. To není zanedbatelná částka a stát by musel zasáhnout, nejpravděpodobněji zdražením elektřiny pro nabíjení elektromobilů.\nJízda na elektřinu je v současné době zpravidla výrazně levnější než jízda na benzin nebo naftu, většinou však za předpokladu používání karty vybraného distributora. Nízká cena je ovšem marketingovou záležitostí, která se distributorům elektřiny při velmi malém počtu elektromobilů vyplatí. To však nemusí platit při vyšší spotřebě elektřiny, kdy již ceny budou reálné. Pro ilustraci: 20 kWh stojí u veřejného dobíjecího stojanu v Německu 5 eur, což v přepočtu při kurzu 25,86 Kč/euro ke konci května 2019 je 129,30 Kč. Tato energie v průměru stačí na cca 100 km jízdy (viz kapitola Spotřeba a dojezd elektromobilů). Také při jednorázovém nabíjení u nabíječky ČEZ (bez smlouvy s ČEZ) zaplatíte 5,95 Kč a DPH za 1 min. , tj. 432 Kč za hod. dobíjení. Kolik za tu dobu dobijete, záleží na výkonu nabíječky, nabíjecí soustavy vozidla a stavu nabití baterie. Podobně u Superchargeru Tesla  je cena 7 Kč/kWh, čili 140 Kč za 20 kWh plus 10,90 Kč za šestou a každou další minutu dobíjení! Moderní automobil splňující emise 95 g CO2/km může mít spotřebu benzinu maximálně 4 l/100 km (jinak emisní limit nesplní), což při ceně benzinu ke stejnému datu 33,06 Kč/l je 132,24 Kč. Při vyšším zdanění elektřiny již nemusí být „tankování“ elektřiny u rychlonabíječky levnější než tankování benzinu či nafty.\nElektromobily dosud nejsou a v dohledné době zřejmě nebudou plnohodnotnou náhradou za automobily se spalovacím motorem, zejména z hlediska dojezdu, času dobíjení, dále vysoké hmotnosti, v některých případech omezení počtu sedadel na čtyři a zmenšení prostoru pro zavazadla, nevhodnosti pro použití střešního nosiče nebo tažení přívěsu a zejména z důvodu vyšší ceny. Stále se zpřísňující emisní předpisy nutí výrobce nahradit část produkce automobilů elektromobily (uvažuje se cca 15–20 %). Jejich prodej výrazně závisí na dotacích, neboť výrobní cena je značně ovlivněna cenou baterií, roste tedy s požadovaným dojezdem. Aby se dostatečný počet elektromobilů prodal, je nutné jejich cenu snížit dotací, a tedy deformovat tržní prostředí.\nDotace může mít a v praxi má celou řadu různých forem – od přímého peněžního příspěvku při nákupu vozidla přes nižší daně, levnější dobíjení až po různé další výhody jako vyhrazená parkoviště apod. V zemích, kde jsou dotace výrazné, z evropských států například ve Francii nebo v Německu a především v Norsku, je prodej elektromobilů relativně vysoký. V ČR mohou o dotaci žádat při splnění určitých podmínek pouze podnikatelské subjekty , resp. města a obce. Pro soukromé osoby kromě zvýhodněného parkování v Praze nejsou poskytovány žádné další benefity, a proto je prodej elektromobilů velmi nízký.\nPokud dotaci nezaplatí stát (a tedy daňoví poplatníci), budou ji muset nepřímo, tj. nižší prodejní cenou elektromobilů, zaplatit automobilky. Ty však musí někde získat k takovému kroku potřebné finanční prostředky. Prakticky jedinou dostupnou možností je zvýšení ceny běžných automobilů , . To bude bohužel v nejbližších letech reálný výsledek nuceného prosazování elektromobility.\nElektrické bateriové pohony by měly být používány tam, kde jsou jednoznačně vhodné. Je to celá řada aplikací počínaje elektrokoly, elektrickými skútry, vozidly pohybujícími se převážně po městě, jako jsou vozy městských úřadů, půjčoven a car-sharingových firem. Dále vozidla firem, která rozvážejí zboží (pečivo apod.) po městě v pravidelných trasách, vozidla různých městských služeb a samozřejmě městská doprava, případně i druhý vůz v rodině, pokud bude dostupný za rozumnou cenu. Náhrada univerzálních automobilů elektromobily vynucovaná emisními předpisy se jeví poměrně snadná, dokud je jich malý počet. Při hromadném rozšíření, i v případě, že by elektromobilů byla třeba jen polovina všech automobilů, přinášejí řadu problémů. Čísla uvedená výše v textu jsou alarmující a v řadě případů se řešení těchto problémů dostává mimo dostupnou realitu. Jde především o zajištění potřebného množství energie i výkonu pro nabíjení těchto vozidel a počtu nabíjecích míst.\nTato otázka se řeší v literatuře často zapojením elektromobilů do tzv. smart grids (chytrých sítí). To je však dlouhodobější záležitost vyžadující zapojení opravdu velkého počtu elektromobilů a přinášející řadu dalších problémů, jejichž řešení je mimo rozsah tohoto textu. Dobíjení elektromobilů by mělo být zajištěno především pomalým dobíjením s malým výkonem v době, kdy vozidlo stojí (v noci, na parkovišti u zaměstnavatele apod.), a nabíjecí infrastruktura by měla být budována především pro tento účel. Rychlonabíjecí stanice by měly být doplňkem na dálkových tazích a tam, kde bude obtížné infrastrukturu pro pomalé dobíjení vytvořit, např. v husté staré zástavbě. Sázka na jednu kartu, tedy na bateriové elektromobily, je riskantní. Avšak současné emisní předpisy a zejména předpisy pro budoucí roky nerespektující stav technického vývoje nutí přejít na elektromobily, anebo alespoň na plug-in hybridy. Otázkou zůstává jejich prodejnost, což ukáže čas. Logické řešení by spočívalo v diverzifikaci typů pohonů vozidel (tj. na elektřinu, tekutá paliva, hybridní pohony, CNG a v budoucnu i vodík), v závislosti na účelu použití vozidla a druhu jeho provozu. Aby celá elektromobilita vůbec dávala smysl z hlediska zlepšení životního prostředí a omezování vlivu na změny klimatu, je naprosto nezbytné, aby souběžně s ní byly budovány zdroje elektrické energie s minimálními emisemi a bez záboru zemědělské půdy, které reálně pokryjí výkon a spotřebu elektrických vozidel.\nTato práce byla zpracována s podporou Ministerstva školství, mládeže a tělovýchovy, programu NPU I (LO), projektu # LO1311 Rozvoj Centra vozidel udržitelné mobility) spolu s programy TAČR, NCK 1 a BETA, projekty Národního centra kompetence Josefa Božka, TN0100 0026 a Optimální využití obnovitelných paliv v dopravě, TIT SMZP 713. Za tuto podporu patří upřímné poděkování. Rovněž je vysoce oceňována spolupráce s kolegy prof. Ing. Milanem Pospíšilem, CSc., prorektorem Vysoké školy chemicko-technologické v Praze, Ing. Janem Mikulcem, CSc., z ČAPPO, Mgr. Vojtěchem Mácou, PhD., a Mgr. Lukášem Rečkou z Centra životního prostředí UU v Praze.\nTabulky, schémata a zdroje k článku naleznete v archivu čísel (č. 11/2019)


Soudy o Kyselce: KMV nemusí platit pokutu za devastaci, kritici se musí omluvit — ČT24 — Česká televize\nKarlovy Vary – Krajský soud v Plzni osvobodil Karlovarské minerální vody (KMV) od povinnosti platit téměř dvoumilionovou pokutu za nedostatečnou údržbu tří památek v komplexu lázní Kyselka. Pokutu firmě v únoru 2012 udělili karlovarští památkáři. Soud také nařídil Asociaci sdružení pro ochranu a rozvoj kulturního dědictví v ČR (ASORKD), aby se omluvila za svou kampaň, která firmu spojila se zdevastovanou Kyselkou. Rozhodnutí není zatím pravomocné, obě strany se mohou odvolat k Nejvyššímu soudu.\nKarlovarské minerální vody dnes vyslechly dva rozsudky, které se týkaly sporů o lázně Kyselka – a v obou případech uspěly. Plzeňský krajský soud zrušil pokutu od odboru památkové péče karlovarského magistrátu, kterou v odvolacím řízení potvrdil i krajský úřad. Právě ten musí věc znovu posoudit. Co bylo důvodem ke zrušení pokuty a vrácení věci zpět na Krajský úřad Karlovarského kraje, ale bude zřejmé až ze zdůvodnění rozsudku. „Počkáme, až nám bude zdůvodnění doručeno, a podle toho budeme postupovat dál,“ konstatovala mluvčí krajského úřadu Andrea Bocková.\nMediální zástupce KMV Michal Donath ovšem již uvedl, že soud dal svým rozsudkem za pravdu námitkám firmy. „Rozhodování orgánů státní správy bylo podle KMV negativně ovlivněno nekorektním veřejným i neveřejným tlakem ze strany členů Asociace sdružení pro ochranu a rozvoj kulturního dědictví ČR (ASOKRD), která systematicky a dlouhodobě poškozuje dobré jméno KMV,“ prohlásil Donath. Generální ředitel a místopředseda představenstva KMV Alessandro Pasquale dodal, že „zvítězila spravedlnost a zdravý rozum“.\nSpor ale nekončí, soudní rozhodnutí znamená, že krajský úřad se bude znovu zabývat odvoláním KMV proti pokutě. Může ji potvrdit nebo zrušit.\nASORKD se má omluvit za „těžbu“ v Löschnerově pavilonu\nU pražského městského soudu současně skončilo další řízení, které se týkalo kyselky. KMV žádaly omluvu od ASORKD za reklamní kampaň, která firmu spojovala se stavem objektů v Kyselce. Soud omluvu nařídil, asociace má plakáty odstranit ze svého webu a facebookového profilu a omluvit se na svém webu, serveru iDNES.cz a v Lidových novinách. Verdikt ale zatím není pravomocný.\nSoudkyně Helena Nebesařová zdůraznila, že asociaci nebere právo na vyjádření názoru na činnost KMV. „Musí se tak ale dít v mantinelech zákona,“ podotkla. Současně upozornila, že se soud nezabýval samotnou situací v Kyselce.\nKromě internetu se plakáty, na nichž byla fotografie poničeného lázeňského Löschnerova pavilonu a nápis „Zde se těží minerálka Mattoni“, objevily i na pražských tramvajích. KMV se ohradily s tím, že kolemjdoucí mohou nepravdivě usoudit, že se minerální voda těží právě v Löschnerově pavilonu. Firma označila kampaň za nekorektní, nepravdivou a manipulativní.\nSamotná ASORKD však upozornila, že Löschnerův pavilon byl v minulosti technologicky i dopravně spojen s výrobním areálem mattonky. Plakát prý coby reklamní poutač využil zjednodušení a nadsázku, takže z něj podle asociace nikdo nemohl nabýt dojmu, že se minerálka těží konkrétně na zchátralém místě zachyceném snímkem.\nZřícená zeď v Kyselce zdroj: ČT24\nStav kdysi výstavných lázní Kyselka se pozvolna zhoršoval celou druhou polovinu minulého století, zásadní však byla 90. léta, kdy zde skončily poslední léčebné provozy a stát budovy rozprodal. Většinu objektů dnes vlastní obecně prospěšná společnost Lázně Kyselka, na niž je loni převedl dosavadní vlastník, společnost RIS, a loni začaly záchranné práce. Další budovy patří Karlovarským minerálním vodám, které rovněž zahájily jejich rekonstrukci.


ŽENA-IN - Den plný vychytávek je tu!\nDen plný vychytávek je tu!\nKrásné ráno, milé čtenářky! Dnešní editace bude rozhodnopádně zajímavá - posílat mi totiž máte fotky a popis svých domácích vychytávek. Tak sem s nimi, třeba ostatní inspirujete!\nJe tu inspirativní pondělí! Pochlubte se ostatním čtenářkám v dnešním tématu se svou domácí vychytávkou...\nKrásnou půlnoc! Začínám dnes teprve teď a vlastně to už bude zítra!\nVychytávky jsme měli v našich dřívějších menších bytech, kde byl každý centimetr potřeba. Nic ale není zdokumentováno na digitálních fotkách.\nHezký večer všem,kdo sem ještě sem zavítá\nPřeji hezké odpoledne.Nyní do konce června ,budu mít nahlídaní vnuka,byli mu nyní tři roky,takže táta -hlídač nastupuje do práce a maminka jako učitelka končí v červnu.V září pak půjde vnuk do školky.Tak do konce června se sem moc často nedostanu.\nTeď sem byla pro prádlo,tak mě napadlo,že tam mám taky vychytávku Dala sem si tam takový stojan a na něj si dávám koš s prádlem. Takže se nemusim ohýbat ,ale hlavně sem ho tam dala proto,že ať sem dala koš ,kam dala,tak vždy tam bylo mraveniště Takže k vůli mravencům mě nebolí záda\nhezký den přeji dodatečně\n..doma máme tolik vychytávek, jenže zaslat a zdokumentovat nemůžu\nvychytat si musíme všechno sami bez vychytávek\npřeji všem čtenářkám krásný slunečný den a žádný stres\nVšem ženám přeji hezké slunečné ráno\nKrásné pondělní dopoledne a sluníčkový celý týden přeji nám všem.\ndobré ráno máme nádherně teploučko\nPřeji krásné ráno,hlavně,aby nám to vydrželo!!\nJe nádherně a ten vítr nám ochladí to horko. Nádherně je! Modrá obloha, krásný vzduch!! Přeji všem, aby si ten den užili\nVěrulinka — #2 Věruš, Věruš, na každým dni vidíš nějakou vadu na počasí. Až nějaký pochválíš, napíšu si to červeně do kalendáře


Monografie Jaroslava Róny je jednoduše krásná\nMalíři a sochaři Jaroslavu Rónovi vyšla po třiceti letech práce skutečně reprezentativní monografie. Obsahuje jeho tvorbu od 70. let.\nChlapec, který se narodil po druhé světové válce, dospíval v dobách husákovské normalizace a nakonec se stal jedním z předních českých umělců. To je Jaroslav Róna, malíř a sochař tvořící svá díla v ateliéru na pražském židovském hřbitově, kterému až nyní, po třiceti letech, vychází první skutečně reprezentativní monografie, komplexně reflektující roky jeho umělecké tvorby.\nObrazy, sochy, básně i zápisky snů\nMonografie, jejímž autorem je Jiří Olič, je rozdělená do dvou velikých obrazových částí s názvem Obrazy a Sochy. Představeny jsou zde obrazy od konce sedmdesátých let, od informelu přes období grotesky až po příklon k mystice a tématům končící civilizace, která patří doposud k Rónovým oblíbeným motivům.\nZ maleb zde nechybí Červený koníček (1985), Hrobka (1991) nebo novější Padlí andělé (2000). Bronzové, skleněné či hliněné sochy od roku 1985 (Šnek, Věž, Žena – idol) autor vybral do druhé velké obrazové kapitoly.Třetí a literární část monografie obsahuje nejen text Jiřího Oliče s názvem Příběh díla, ale i Rónovu tvorbu literární a esejistickou nebo také zápisník jeho snů.\nOličův text je čtivým průvodcem, který má někdy charakter osobního svědectví, jindy zase komentovaného rozhovoru s umělcem.\nNechybí ani Knížákova kritika\nAutor popisuje, jak se Róna dostal k takzvané "české grotesce" nebo svému oblíbenému tématu katastrof. "Měsíc jsem cestoval po Francii a zpět jsem se vrátil úplně vyměněn. Začal jsem malovat groteskní divoké obrazy, informel jsem zavrhl," nechává například Olič promlouvat Rónu.\nV knize nechybí ani kontext doby včetně dobové kritické reflexe skupiny Tvrdohlavých, jejímž byl Róna spoluzakladatelem. A kritizoval ji i dnešní ředitel Národní galerie Milan Knížák.\nJaroslav Róna: Rodinný portrét\nKapitola Rónova biografie je mozaikou důležitých událostí jeho uměleckého i osobního života a množství archivních fotografií prozrazuje Rónovu zálibu ve sbírání veškerého obrazového materiálu. Monografie nazvaná jednoduše Róna je krásná kniha. A rozhodně stojí za nahlédnutí.\nMonografie Jaroslava Róny je jednoduše krásná - www.iUmeni.cz (2014)\nPotkal upíry, měl je za mravnostní polic…\nMonografie Jaroslava Róny je jednoduše k…\nŽivot ve slavné vile Tugendhat. Unikátní…\nVýpravná monografie o Jiřím Brdečkovi


Vinylové podlahy zlín – Stavební materiály\nVelmi zdařile imitují dřevo, kámen, abstraktní vzory, textil či dlažbu. Pro velmi věrohodný design . Seznamte se se sortimentem vinylových podlah a souvisejícími podlahářskými službami pro vinylové podlahy. Nabízíme Vám prodej, dovoz a především.\nProdej vinylových podlah ve Zlíně a okolí. Vybrat si můžete z firem v okolí, třeba Eshoppodlah.\nRealizujeme veškeré podlahařské práce. Top podlahářství Zlín – veškeré podlahářské práce. Kvalitní podlahy ve Zlíně a okolí. Prodáváme plovoucí, dřevěné, laminátové, PVC a vinylové podlahy. Prodejna a podlahové studio v PP Terno Zlín.\nPokládá se po dílcích a klade se do lepidla. Dílce jsou kladeny bez zámku a není problém poškozené dílce i po roce vyměnit bez . Koberce BRENO – prodejna Zlín.\nNa prodejně naleznete kompletní sortiment. PVC podlahy, linoleum, vinylové podlahy , běhouny, koupelnové předložky a . LINO Fatra, vinylové dílce, plovoucí vinylové podlahy a podlahové doplňky. Ověřené informace o firmách z oboru Linolea, PVC podlahy v okrese Zlín a okolí. Velmi zajímavé jsou nejen PVC podlahy , ale i koberce do kanceláře, . Máme širokou nabídku plovoucích podlah ve Zlíně (ul k dispozici ukázkové sestavy plovoucích podlah (laminátové i vinylové ) a mnoho vzorových dekorů. Nová kolekce luxusních vinylových dílců Thermofix a Imperio.\nTo je funkční podlaha EGGER PRO Design Flooring. Prestige partneři Quick-Step“ jsou zkušení maloobchodníci s podlahovými krytinami, kteří mají ve vzorkovně k dispozici širokou škálu podlah. Pevný, praktický a hygienický moderní vinyl nabízí také mimořádně široký výběr vzorů od zářivých barev, abstraktních a černobílých vzorů až po dokonalé. Jedním z významných producentů vinylových podlah je i česká firma Fatra a. Univerzitou Tomáše Bati ve Zlíně.\nArchiv Podobné U nás naleznete vše pro Vaši podlahu. Plovoucí laminátové podlahy , třívrstvé dřevěné podlahy , dýhované podlahy , PVC , přírodní linoleum, vinylové a korkové podlahy – Přerov a …. Vinylové a laminátové podlahy , Luxusní zboží, Doplňky . Přerov , Prostějov , Olomouc , Kroměříž, Zlín , Hranice na Moravě, Vyškov, . Začátek krásného příběhu s podlahami Quick-Step.\nDo interiéru jsou vhodné odolné PVC, vinylové podlahy. Poskytujeme veškerý servis ohledně podlah, PVC, parket a koberců. Egger, Quick step, vinylové podlahy Wineo, Fatra Napajedla.\nPodlahy Zapletal Kroměříž – naším hlavním cílem je spokojenost klienta. Najdete u nás jak levné typy podlahových krytin, tak výrobky renomovaných firem s . Barlinek dřevěná třívrstvá podlaha Pure. Naše prodejny naleznete v Rokycanech, Domažlicích, Mělníku, Sokolově, Tachově a Kutné Hoře.\nKratochvíl parket profi, s. Prodejce laminátových a dřevěných podlah Floor Forever — Linofol (D-Finance).


Vzpomínat či nevzpomínat? | Duchovní růst | Články | Zdroje | Hlavní obsah\nje to neuvěřitelné, ale tento měsíc si připomínáme dvacet let od ustanovení církve. Vy, kdo znáte alespoň něco málo z dějin Apoštolské církve, víte, že existence naší církve sahá až k počátkům dvacátého století. Nicméně o církevní registraci jsme začali žádat mnohem později, na počátku šedesátých let. Zázrakem se to ale podařilo až na samém konci komunistického režimu. Dne 25. 1. 1989 byla církev zaregistrována usnesením vlády ČR číslo 20, v březnu pak proběhla slavnostní ustanovující konference.\nOsobně jsem se s Apoštolskou církví setkal poprvé někdy v roce 1982. Bylo mi osmnáct, byl jsem čerstvě obrácený a setkání s bratry z Těšínska na mne zapůsobilo hlubokým dojmem. Rudolf Bubik, tehdejší předseda letničních sborů, občas objížděl všechny sbory, stanice i skupinky a formoval rodící se letniční církev. A tak se tehdy dostal i do Kutné Hory, kde jsem se s ním setkal a prohodil pár slov.\nPodruhé jsem se s ním setkal o několik let později, konkrétně v červnu 1985. Mile mě překvapilo, že si mne pamatoval a že se živě zajímal o Boží dílo ve Varnsdorfu, mém městě. Byl jsem tenkrát se skupinou přátel u Bubiků, bylo to na Letnice. Ty dva dny, které jsem v Albrechticích strávil, pro mne mnoho znamenaly. Snad poprvé v životě jsem mohl zakusit, co znamená být účasten ve shromáždění plném Boží moci. Bůh se mne tenkrát dotkl, věděl jsem, že neodjíždím stejný. Když jsem se později rozhodoval, ke které církvi se připojit, měl jsem jasno.\nOd té doby uběhla řádka let, církev si prošla dobrými i zlými časy. Z hrstky křesťanů potají se scházejících po bytech je zde církev čítající okolo sedmi tisíc členů včetně dětí a pravidelných návštěvníků. Církev žije. Vybudovali jsme s Boží pomocí školu, máme vlastní nakladatelství, běží řada dětských a mládežnických projektů, máme Nehemii a vysíláme dokonce vlastní misionáře. Počet sborů se rozrostl na více než čtyřicet.\nNyní bych chtěl zaměřit pozornost na biblické verše v úvodu článku. Oba hovoří o paměti - jeden doporučuje pamatovat, druhý doporučuje zapomínat. Mojžíš nabádá lid Izraele, aby v žádném případě nezapomněl na veliké věci, jež s Hospodinem prožil. Pavel říká, že vítězný život je možný pouze tehdy, pokud se upřeme na náš cíl a zapomínáme na to, co je za námi. Kdo z nich má pravdu?\nMojžíš dobře věděl, proč povzbuzuje svůj lid, aby si pamatoval. Izraelité mnohokrát zapomínali na Hospodina a jeho skutky (Ž 106,13.21). Věděl, že pokud jako národ mají přežít, musí v paměti uchovávat vše, co jim Bůh svěřil. Postupem času si vytříbili mysl pro tento typ paměti. Díky tomu se byli schopni vrátit ze zajetí v Babylónu a mnoho let později, poté, co byli rozprášeni do celého světa, se začali vracet do země svých otců. Díky schopnosti pamatovat si mohli zachovat svou identitu a nesplynout s ostatními národy.\nCo myslí Pavel slovy „Zapomínaje na to, co je za mnou ..."? Určitě není v rozporu s Mojžíšem. Je Židem a židovské kořeny nikdy nepopřel. V kontextu vidíme, jak Pavel vnímá svůj život. Je jako běh, závod, kdy jedinou snahou je získat cenu. Tou cenou je Boží povolání v Kristu. Je toho mnoho, co může člověka v tomto běhu zdržet. Z Pavlova života víme, kolika těžkými událostmi prošel. Často jej opustili spolupracovníci, někteří křesťané mu ublížili nebo ho zradili. Tenkrát platilo v církvi to samé, co dnes: Nejproblematičtější stránkou života v církvi jsou vztahy. Kdyby si člověk měl pamatovat vše zlé či nepříjemné, čím prošel, asi by jej to natolik poznamenalo, že by jeho srdce ztvrdlo.\nPrincip „zapomínaje na to, co je za mnou, upřen k tomu, co je přede mnou" platí podnes. Život, to nejsou jen příjemné věci, ale i řada nepříjemností. Mnohé z toho, co člověka potká (často i v církvi) je zraňující. Schopnost jít dopředu je limitovaná schopností zapomínat. Tím není myšleno naprosté zapomenutí, vymazání z paměti, ale spíše opuštění, nelpění na minulosti. Tento princip je v úzké vazbě na schopnost odpouštět. Někteří lidé „odpouštějí, ale nezapomínají". To není skutečné odpuštění. V takovémto vztahu bude stále cítit napětí, bolest z toho, co se stalo, nikdy nedojde ke skutečnému uvolnění.\nTento princip je obsažen i v památce Večeře Páně: Ježíš jí uvádí slovy „To čiňte na mou památku" a Pavel dodává, že tak budeme činit, „dokud Pán nepřijde". Křesťanská zkušenost v sobě obsahuje jak pohled do minula, tak do budoucna.\nA tak zde máme dvojí pohled na křesťanský život: jeden čerpá z pohledu do minula, učí se nejen z biblické historie, ale také z té relativně nedávné - našich otců ve víře. Takovýto pohled na minulost nám dává stabilitu, upevňuje naší identitu jako letničních křesťanů.\nDruhý pohled je upřen do budoucna, čerpá z křesťanské naděje a odhazuje vše, co je na vzpomínkách bolestivé. Pohled upřený do budoucna dává životu zase dynamiku. Život církve nesmí ovládat pouze tradice, ale jsou zde nové skutky, které je třeba konat. My potřebujeme oba pohledy - jsme vděční za vše, čím nás Pán provedl, chceme z toho čerpat. Má smysl připomínat si historii a hovořit o ní. Na druhou stranu jsme lidmi budoucnosti. Buďme schopní opustit vše, co by nás nezdravě k minulosti poutalo a bránilo nám v cestě vpřed. Mohou to být osobní nezdary, zranění od druhých lidí, nebo jen pocit, že „tenkrát všechno bylo lepší".\nBuďme vděční Bohu za naši historii. Byl to Bůh, kdo nám dal povstat, On nás provedl všemi těžkými časy. Vyhlížejme i budoucnost - bude neméně slavná. A odpouštějme si navzájem, abychom nebyli připoutáni k minulosti tím špatným způsobem.


Libuše Švormová: Manžel je druhá půlka mé bytosti - iDNES.cz\n25. září 2016, aktualizováno\nV Pygmalionu hraje matku profesora Higginse, přitom sama kdysi byla v kůži Lízy Doolitlové – když žila se starším spisovatelem. Provdala se naopak za mladšího muže. „Mám spokojené manželství, pěkné pracovní nabídky a zdraví mi slouží, co víc si můžu přát?“ prozradila v rozhovoru pro časopis Ona Dnes herečka Libuše Švormová.\nHerečka Libuše Švormová | foto: Michaela Džurná\nPokud jde o práci před kamerou, nejraději prý vzpomínáte na seriál Byl jednou jeden dům. To proto, že ho napsal váš tehdejší partner Jan Otčenášek?\nA taky že ho režíroval František Filip, oba byli prvotřídní profesionálové. Chtělo by to v těchto oborech důstojné následníky - seriál je trochu opovrhovaný žánr a oni dokázali, že ho lze dělat skvěle.\n- Narodila se před 81 lety. Pochází z Prahy, tatínek z ní chtěl mít operní zpěvačku. Vystudovala grafiku v Brně a herectví na DAMU v Praze.\n- První angažmá měla v pardubickém divadle, pak 36 let v Městských divadlech pražských. Od roku 1997 je na volné noze, hraje v zájezdových komediích a hostuje v Divadle na Vinohradech.\n- Její filmografie má přes 120 položek. Hrála ve filmech Jarní povětří, Vyšší princip, Léto s kovbojem, Milenci v roce jedna, Aféry mé ženy Jako jed, Školní výlet, seriálech Byl jednou jeden dům, Dobrodružství kriminalistiky, Pojišťovna štěstí, Vyprávěj, Cukrárna, Gympl, Ohnivý kuře.\n- V roce 1982 se provdala za Jaroslava Pateru, žijí podle hesla "život je krátký a nemá cenu kazit si ho jakýmkoli konfliktem, který za to nestojí."\nJak se vám s partnerem spolupracovalo?\nNebylo to tak, že by mi psal role na tělo. Jsem mu vděčná, že mě naučil dívat se na divadlo jinýma očima než hereckýma.\nSeznámili jste se v divadle?\nAno, bylo mi čtyřiadvacet, byla jsem v angažmá v Pardubicích. Hráli jsme dramatizaci jeho novely Romeo, Julie a tma, já hrála Ester, on se přijel podívat na premiéru.\nTakže klišé? Mladá herečka se zamilovala do renomovaného autora.\nPrý si řekl, když mě viděl, „tak to je ona“. Tak to alespoň později vyprávěl.\nVám trvalo dlouho, než jste se zamilovala?\nMěla jsem dost velké zábrany, protože byl ženatý. A taky jsem byla zaláskovaná do místního herce. Ale láska vzklíčila. Trvala devatenáct let.\nMusím říct, že nedokážu pochopit, že jste vydržela být tak dlouho „ta druhá“.\nBylo to náročné, ale neseděla jsem mu na krku s nožem, aby udělal rozhodnutí buď - anebo. Rozvést se nechtěl a já ho nenutila. On se svou ženou nežil, byl na dobříšském zámku, který tenkrát patřil svazu spisovatelů, nebo v mém pražském bytě. Já měla svou práci a bylo jí tolik, že jsem jí propadla, nahrazovala mi téměř všechno – kromě vztahu. V divadle jsem hrála každý den, v sobotu a neděli dvakrát, takže jsem si pořád říkala, že s dětmi ještě počkám, nechtělo se mi o tu spoustu pěkné práce přijít. A Jan děti měl, netrval na tom, abychom měli další spolu, to mi vyhovovalo.\nJan Otčenášek zemřel ve čtyřiapadesáti. Jak dlouho vám trvalo, než jste se z té ztráty dostala?\nNebyla to rána z čistého nebe, odcházel dva roky. Měl rakovinu plic, byl silný kuřák.\nVelký rozhovor s Libuší Švormovou, čtěte v příloze MF DNES OnaDnes\nJak jste se poznala se svým současným mužem Jaroslavem?\nÚplnou náhodou. Byla jsem sama, trávila jsem hodně času se sestrou, jednou objednala dovolenou na Šumavě, v Srní. Jenomže jim přijela velká skupina, tak nás ubytovali v Železné Rudě. Bez toho bychom se s mým mužem nepoznali – on pracoval jako číšník v penzionu Pancíř s rozhledničkou, kam jsme se vydaly se sestrou na výlet. Každý rok se tam s manželem vracíme, je to naše místo.\nAno, ale brala jsem ji jako letní lásku.\nMáte dlouhou letní lásku.\nViďte? Jaroušek na rozdíl od Jeníka trval na tom, abychom se vzali, já se bála, aby to nebylo komické. Ani nebylo, na fotkách ze svatby vypadám celkem mladě, náš věkový rozdíl jsem nevnímala. Můj muž je mladší o osmnáct let, ale ve věku tajemství lásky vůbec není. Vidím spoustu manželství, která jsou si rovná věkově a po pěti letech se rozvádějí. Můj muž je druhá půlka mé bytosti, život bez něj si vůbec nedovedu představit.\nAutor: Blanka Kubíková, Ona Dnes\nTémata: Libuše Švormová, Jan Otčenášek, František Filip, DAMU, Pardubice, Šumava, Divadlo na Vinohradech, Pojišťovna štěstí, Železná Ruda, Srní, práce, seriál\nHerečka Libuše Švormová (80) přiznala, že by pouze ze svého důchodu nemohla vyžít. I v osmdesáti letech tedy stále...\nr.v. 2013, naj. 26 421 km, benzín\nNamluvila Angeliku, markýzu andělů. Herečka Švormová slaví osmdesátiny\nRenč točí film podle Monyové, na obrazovky půjde letos na podzim\nVyšlo na DVD: Pozor, vizita!\nUlice slavila sto dílů, její hvězda Badinková sedmadvacetiny


Šéfové informatiky se dostávají do lepších pozic\nTakzvaní CIO, tedy ředitelé IT, se stávají plnohodnotnými členy managementu firem. Díky rozmachu technologií jsou lídry transformace byznysu, určují technologickou strategii a podílejí se na inovaci obchodních modelů. 57 % z nich dnes sedí v představenstvu společností, což je dvojnásobek ve srovnání s rokem 2005. Vyplývá to z největšího světového průzkumu mezi top IT manažery, který provedla Harvey Nash a KPMG.\n„Třetina CIO reportuje přímo generálním ředitelům a ti technologie vnímají jako hlavní tahoun růstu. 63 % z nich upřednostňuje ‚IT projekty vydělávající peníze‘ před těmi, které je mají ušetřit,“ komentuje Jan Krob, Director, KPMG Česká republika. Celofiremní digitální strategii dnes má 35 % společností, 45 % firem pak hlásí navýšení rozpočtu na informační technologie a 44 % CIO chce rozšiřovat IT tým. Rostou výdaje na cloud – 31 % oslovených organizací výrazně investuje do softwaru jako služby.\nNavzdory novým úkolům jsou pro IT manažery „staré“ provozní priority stále podstatné. Nejčastěji uvádějí provozní efektivitu (57 %), zlepšení procesů (56 %), stabilní výkon IT (51 %) a úsporu nákladů (50 %). Jako jediná nicméně stoupá důležitost interakce se stávajícími a potenciálními zákazníky (nárůst o 15 %). Téměř 7 z 10 oslovených považuje za největší hrozbu kybernetický zločin. 28 % CIO muselo v posledních dvou letech reagovat na rozsáhlý kybernetický útok.\nCelých 84 % CIO je na své pozici spokojeno, nebo velmi spokojeno. Víc než pětina (21 %) pracuje u svého zaměstnavatele déle než 10 let. Z průzkumu vyplývá, že nejšťastnější CIO pracují v malé organizaci, reportují přímo řediteli a jsou členy vedení. Víc než třetina IT manažerů (34 %) dostala v posledním roce přidáno.\n„Stoupající ambice CIO potvrzuje fakt, že přes polovinu z nich chce do pěti let opustit IT a přesunout se do byznysu,“ doplňuje Krob. 23 % z nich směřuje do top manažerských netechnologických rolí, 13 % se vidí v roli Chief Digital Officer, stejný podíl chce zamířit do poradenství.\n(31. 10. 2016 | redakce2)\nO vydavateli | Pravidla webu OnBusiness.cz a ochrana soukromí | pg(2786)


Vystavovatel: LIKA KLUB\nNázev knihy: PAPÍROVÉ HRÁTKY-ZA ZVÍŘÁTKY\nAutor: Dolejškovi, Lenka a Jindřich\nDistributor: Euromedia, Beta, Pemic, Kosmas\nMěsíc vydání: 05\nVazba: brožovaná, lesklá laminace\nprodejní cena: 129 Kč\nAnotace: Co všechno lze stvořit z papíru, máme-li chuť hrát si, vystřihovat a malovat spolu se svými dětmi a zároveň se naučit veselou, snadno zapamatovatelnou básničku - to nám ukážou hravé, zábavné papírové hrátky, plné vtipu a nápadů.\nZkušená výtvarnice a dlouholetá učitelka mateřské školky, která se vymýšlení a vytváření nejrůznějších objektů z papíru věnuje celý život, by mohla klidně na tuto svoji knihu přilepit štítek: vyzkoušejte na dětech, protože každý z nápadů prošel pečlivým výběrem těch největších kritiků - a sice dětí samotných.\nOriginální sešit je rozčleněn do dvou částí: v barevné se děti prostřednictvím celostránkového barevného obrázku seznámí s tím, co budou vytvářet, poté si samy mohou vybarvit příslušný zmenšený obrázek a začít se učit básničku. Zároveň jsou u každého objektu uvedeny pomůcky, které k jeho výrobě budou třeba. V černobílé části jsou namalovány příslušné šablony objektů a popsán přesný pracovní postup, který umožní i těm méně šikovným vyrobit překrásné a žertovné předměty. Celý sešit je koncipován tak, aby se s dětmi mohlo postupovat od nejjednodušších tvarů a činností až ke složitějším výtvorům.\nV tomto třetím sešitě jde o objekty tematicky spadající do okruhu JARO.\nŽánr: dětská literatura (česká i překladová, beletrie i literatura faktu)


Nová služba od Googlu umožní spojit se online s doktorem pomocí videa | Computerworld.cz\nNová služba od Googlu umožní spojit se online s doktorem pomocí videa\nautor Martin Stančík | Internet a komunikace | 15.10.2014\nTagy: google · Helpouts · telemedicína · google+\nFunkce je součástí služby Google+ Helpouts, jež byla spuštěna před rokem a umožňuje pracovníkům ve zdravotnictví v reálném čase pomocí videa přes počítače či mobilní zařízení dávat rady lidem ohledně jejich zdravotního stavu.\n„Pokud hledáte základní informace o zdraví - například věci týkající se nespavosti či otravy jídlem - našim cílem je poskytnout vám informace, které vám co možná nejvíce pomohou. Zkoušíme proto tuto novou funkci, abychom zjistili, zda může být pro lidi užitečná,“ uvedl pro Computerworld mluvčí Googlu.\nNová funkce v Helpouts nabídne odkaz na video chat s doktorem tehdy, když uživatel do vyhledávače Googlu zadá konkrétní klíčová slova, například "bolest ramene". Podle statistik se používání video chatu a jiných forem komunikace na dálku se zdravotnickými pracovníky zvýšilo od roku 2012 o čtyřista procent.\nJen v tomto roce ve Spojených státech a Kanadě bude 75 milionů z celkových 600 milionů návštěv obvodních lékařů podle konzultantské společnosti Deloitte provedeno pomocí "elektronických návštěv" (tzv. eVisits).\nS tím, jak dospívá populace "Baby Boomers" a rychlost připojení k internetu se za poslední dekádu desetinásobně zvýšila, bude "telemedicína" čím dál využívanější (a méně nákladnou) alternativou k tradičním návštěvám doktora. Například v listopadu minulého roku University of Pittsburgh Medical Center (UPMC) přepracovalo svůj portál pro pacienty MyUPMC a představilo službu AnywhereCare, jež pacientům nabízí elektronickou konzultaci (pomocí telefonu či video konference) s doktorem 24 hodin denně sedm dnů v týdnu.\nUMPC, což je mimo jiné jeden z velkých poskytovatelů zdravotního pojištění, spolupracuje s jedenadvaceti nemocnicemi a čtyřmi stovkami dalšími zdravotnickými zařízeními. Organizace uvádí, že služby AnywhereCare jsou od uživatelů v 80 % hodnoceny pozitivně. Podle výkonné ředitelky pro telemedicínu na UPMC Nataši Sokolovičové pacienti oceňují pohodlí a rychlost péče na dálku.\nGoogle novou funkci ve svém vyhledávači spustil bez mediálního humbuku a testuje ji zatím pouzena omezeném počtu uživatelů, přičemž hradí všechny náklady na doktory. Není tak jasné, kdy či zda vůbec bude služba oficiálně spustěna a jaká bude její cena. I pokud by Google službu nakonec opravdu spustil, na její zprovoznění v Evropě si ještě nějaký čas počkáme.


8.8. 2018Erika Slabá0 Komentářů\nTentokrát jsem si pro vás připravila trochu náročnější recept. Leč jídlo, které si připravíte, má neskutečné množství variant, a patří mezi základní indickou stravu :o) Věřím, že budete dostatečně trpěliví a výsledek Vás více než příjemně překvapí.\nIngredience – zeleninová SAMOSA:\n75-150 ml teplé vody\n2 velké mrkve, jemně nakrájené\n1 lžička semena černé hořčice\n1 zelené chilli, semínka odstraňte a jemně nakrájejte\n10 listů kari, jemně nasekaných (ale obejdete se i bez nich)\n75g rozmrazený nebo čerstvý hrášek\nhrst čerstvých nebo sušených koriandrových listů\nTěsto připravíme tak, že smícháte mouku a sůl v misce, přidá se olej a vaječný žloutek a vše se smíchá dohromady. Vytvoříte směs podobnou strouhance. Postupně přidávejte teplou vodu a důkladně míchejte tak, abyste vytvořili hladké těsto. (nemusí se spotřebovat všechna voda). Z těsta udělejte kouli, zabalte do mikrotenového sáčku a na nejméně půl hodiny dejte do lednice.\nNáplň vytvoříme z uvařených brambor, nakrájených na malé kostičky, a uvařené mrkve, také nadrobno nakrájené. Obojí po uvaření dejte stranou a nechte pořádně vychladnout.\nZahřejte dvě polévkové lžíce rostlinného oleje ve velké pánvi na středním ohni a přidejte cibuli, kurkumu, garam masalu, hořčici, sůl a černý pepř a smažte asi 8 minut, dokud cibule není sklovitá a koření se nerozvoní. Potom vmícháme česnek, chilli, listy kari, brambory a mrkev a vaříme dalších 10 minut, pak smícháme s hráškem a vaříme 2-3 minuty. Pokapeme citronovou šťávou,\npřimícháme listy koriandru a necháme vychladnout.\nNásledně nakrájíme těsto na šest kusů. Z každého kusu vyválejte kruh, který následně rozřízněte na dva polokruhy. Vezměte polokruh a složte do kuželu. Důkladně upěchujte okraje, aby se dobře\nspojily a zůstala volná jen jedna strana. Tou naplňte těsto náplní, cca do ½ a opět velice důsledně uzavřete těstem. Opravdu pevně zatlačte. Pak celou samosu potřete rozšlehaným vaječným bílkem.\nNa pánvi rozpalte olej. Samosu smažte cca 4-5 min z každé strany, tak aby se těsto pořádně usmažilo a samosa byla zlatavá. Přebytečný olej nechte odkapat.\nDá se podávat jek teplé tak i studené, v lednici Vám vydrží 2-3 dny a uvidíte, že se do samosy brzo zamilujete. Náplň následně můžete měnit a zde se již fantazii meze nekladou.


Android aplikace Focus - Picture Gallery ke stažení na mobil\nDomů >> Android aplikace >> Nástroje a pomůcky >> Aplikace Focus – Picture Gallery\nDatum vydání: 2018/08/07 | Naposled upraveno: 2018/08/07 10:12 am\nJedná se o aplikaci, která je jakási galerií. Tedy vylepšenou galerií pro váš mobilní telefon. Je mnohem pružnější a efektivněji se s ní procházejí veškeré fotky. Navíc je možné umístit k fotkám tágy a následně je reorganizovat.\nAplikace zabezpečení Clock - The Vault\nAplikace Email - Fast & Secure mail\nAplikace Antutu 3DBench\nPokud máte rádi pořádek ve svých fotkách, tak tato aplikace by vám neměla chybě. Veškeré fotografie a videa jsou dostupné z hlavní strany bez toho, aniž byste něco museli měnit.\nOtágujte své fotografie a vytvořte si své album. Dostanete se tak k fotografiím a videím, na které jste jinak úplně zapomněli. Navíc je tady možnost zabezpečení a to jak heslem, tak pokud disponujete biometrickou autentizací, tak je možné i ta.


Jak si vyrobit domácí mýdlo s bylinkami a růží - KavoveZrno\nBy kavovezrno • On 06/05/2020 06/05/2020 Domácnost\tDomácnost domácí mýdla, domácí mýdlo, jak vyrobit bio mýdlo, jak vyrobit domácí mýdlo, jak vyrobit šetrné mýdlo, kvalitní mýdlo, mýdlo s růžemi, mýdlo s růží, mýdlo vyrobit doma, mýdlová hmota, výroba mýdel, výroba mýdla 0\nSkvělý způsob, jak si vyrobit mýdlo sobě na míru a dle svých požadavků, je z již hotové mýdlové hmoty. Na trhu jsou k dostání různé varianty mýdlových hmot od zcela obyčejných až po ty v BIO kvalitě. Záleží na vás, jakou si vyberete. Já jsem zvolila organický mýdlový základ s kokosovým olejem, se kterým se velmi dobře pracovalo. Pokud jste odvážnější a rádi experimentujete, můžete si mýdlovou hmotu vyrobit i sami doma.\nPotřebujeme (na asi 8 kusů mýdel)\n1 kg mýdlové hmoty\n6 kapek esenciálního oleje z citronové trávy\n6 kapek esenciálního pomerančového oleje\nhrst sušených okvětních lístků růže\nhrstku čerstvého tymiánu\nsilikonovou nádobu a hrnec\nMýdlovou hmotu nakrájíme na menší kousky. S velkým a pevným nožem to jde poměrně snadno.\nKousky mýdlové hmoty vložíme do čistého hrnce a pomalu rozpouštíme na sporáku při velmi nízké teplotě. Hlídáme, aby nám hmota nevřela.\nJakmile je mýdlo kompletně tekuté, přidáme esenciální oleje a na drobno natrhaný nebo nakrájený tymián a rozmícháme.\nRozpuštěnou hmotu ihned po vmíchání olejů a bylin nalijeme do silikonové nádoby, posypeme sušenými růžemi a necháme při pokojové teplotě zchládnout. V případě, že použijete podobnou formu jako já (na banánový chléb), bude chládnout minimálně dvě hodiny.\nMýdlo vyjmeme z formy a nakrájíme na plátky asi 3 cm široké. Můžeme jej hezky dárkově zabalit.


Jak zjistit, zda měří bytový vodoměr správně? - Výměna vodoměrů .cz\nJak zjistit, zda bytový vodoměr měří správně?\nPoměrně často nás kontaktují uživatelé bytů ve věci vyšších náměrů na bytových vodoměrech oproti jejich představě o skutečné spotřebě bytové jednotky. Proto v tomto článku uvádíme pár zásadních informací o bytových vodoměrech a o důvodech, které způsobují vyšší než obvyklé náměry.\nBytové vodoměry většinou nemají tendenci měřit "do plusu". Spíše naopak. Mnoho levných vodoměrů měří správně průtok vody až třeba od 60-ti litrů za hodinu a z tohoto titulu je náměr na počitadle většinou o něco nižší, než je reálná spotřeba. Starší bytové vodoměry v lokalitách s tvrdší vodou trpí také poškozením mechanického měřícího soukolí, které se po jisté době může začít "zadírat" a z tohoto důvodu opět vodoměr měří o něco méně. Na základě mnoha provedených zkoušek bytových vodoměrů ve státních zkušebnách nebo přímo na místě inspektorem ČMI máme statisticky zjištěno, že bytové vodoměry měří spíš méně a v případě, že měří více, jde tak o 1 - 2 % od povolené odchylky. Doporučujeme tedy nejdříve hledat důvod vyšší spotřeby někde jinde.\nJak ověřit funkci bytového vodoměru\nFunkci bytového vodoměru lze oficiální cestou ověřit dvěma způsoby. Prvním je demontovat vodoměr, vhodně jej zabalit a odvézt k přezkoušení do některého z metrologických center. Nicméně výsledek zkoušky může být ovlivněn právě demontáží a převozem. Proto spíše doporučujeme druhý způsob ověření. Jde o metrologické přezkoušení na místě - u Vás v bytě. Přezkoušení je prováděno bez demontáže vodoměru speciálním měřícím etalonem. Zkoušku provádí pracovník ČMI p. Luka 730.166.321 a cena zkoušky se pohybuje kolem 1300 Kč bez DPH (doporučuji ale předem přesnou cenu ověřit).\nSpotřebu vodoměru si ale můžete ověřit přibližně i doma. Obecně jsou dvě metody. Váhová a objemová. Záleží na tom, zda máte k dispozici přesnou váhu nebo kalibrovanou nádobu s riskou na správném místě (například z lékařských potřeb). Váhová metoda staví na základě váhy vody. Jeden litr vody váží přesně jeden kilogram. Postavíte-li kýbl na váhu, vynulujete počitadlo a napustíte-li do kýblu třeba 8 kg vody, mělo by vodoměr napočítat 8 litrů. Druhá metoda je objemová. Natočíte pět litrů do pětilitrové kalibrované nádoby a pak odečtete náměr vodoměru... Ale pozor. Nepoužívejte nekalibrované váhy a nekalibrované nádoby. Několikrát se stalo, že naše zákaznice odměřovala vodu do litrové nádoby koupené v supermarketu a pak se zjistilo, že rysku pro litr nakreslil "číňan" od dva centimetry vedle... A pak je všechno jinak.\nVysoké náměry - kde se berou ??\nJak již jsem řekl na úvod - bytový vodoměr měří ve velmi velmi málo případech o trochu více, než by měl. Je-li ale náměr bytového vodoměru vyšší než by měla být reálná spotřeba, je potřeba prověřit vodoinstalaci.\nZ našich zkušeností víme, že důvodem vysokých náměrů bývají často noční "neplánované" průtoky vody. K těmto průtokům dochází především v noci od 23.00 do 4.00 hod. V tuto dobu se snižují odběry vody a často dochází ke zvýšení tlaku vody v rozvodech. Při zvýšeném tlaku často začínají protékat jinak bezporuchové napouštěcí ventily WC. Mnohem horší ale je, že často chybně vyhodnotí vysoký tlak v potrubí pojistné ventily bojlerů a plynových kotlů. Mnohdy začne docházet při aktivaci pojistných ventilů k velmi vysokým odběrům. Známe případy, kdy tímto způsobem "zmizelo" i více než 50 m3 za měsíc. Výše uvedené komplikace se dějí většinou když spíte a vůbec si jich nemusíte všimnout. Hledáte-li důvod vysokých náměrů bytového vodoměru, doporučujeme několik dní po sobě odečítat stav vodoměru večer před spaním a ráno po probuzení. Bude-li rozdíl větší než je odhadovaný náměr za noc, je potřeba řešit snížení tlaku v potrubí redukčním ventilem...


Myslivost - Dotazy čtenářů\nÚvod > Časopis > MYSLIVOST / Stráž myslivosti > 1999 > Listopad / 1999 > Dotazy čtenářů\nDotaz: Dnes je u nás myslivec pod přetlakem reklamy zejména zahraničních výrobců. Napište něco o nových puškohledech domácího výrobce Meopta. J.S.: Zlín\nAkciová společnost Meopta uvedla na trh novou řadu puškohledů Artemis 2000 a navázala různými zlepšeními, které nové typy obsahují, na předchozí úspěšnou řadu.\nŘada 2000 se z vnějšího pohledu vyznačuje jiným designem, který má svůj praktický význam. Došlo ke zkrácení kuželové části objektivu a tím k prodloužení válcové části tubusu, která dává větší možnost posunu v kroužcích montáže podle zbraně a anatomie střelce. Současně byla prodloužena válcová část na objektivu umožňující variabilní umístění případné objímky montáže. Ve vnitřní konstrukci došlo k vylepšení optické soustavy k docílení dokonalejší kresby obrazu s excelentní barevnou korekcí. U variabilních puškohledů je zvolen průměr tubusu 30 mm umožňující instalaci čoček převracejícího systému o větším průměru s lepšími optickými vlastnostmi.\nNová řada puškohledů byla rozšířena rovněž o nové velikosti.\nZákladní řada puškohledů Artemis 2000 s konstantním zvětšením představuje puškohledy 4 x 32, 6 x 42 a 7 x 50.\nNové puškohledy s variabilním zvětšením 3 - 12 x 50, 3 - 9 x 42, 2 - 8 x 42 a 1,5 - 6 x 42. Poslední dva mají při nastavení na malé zvětšení výjimečně široký úhel zorného pole (až 12,1o u 1,5 - 6 x 42, resp. až 9,4o u 2 - 8 x 42).\nKonkurenční výrobci puškohledy s podobnými parametry zorného pole již často představují jako "speciální", "safari" apod. Tyto puškohledy s širokým zorným polem jsou výhodné zejména při střelbě na zvěř v pohybu. Dostatečný průměr objektivu zaručuje i přiměřenou světelnost a uvedené puškohledy lze zařadit mezi univerzální přístroje. Pro střelbu na větší vzdálenosti a za zhoršených světelných podmínek je určen puškohled 3 - 12 x 50.\nVelkou výhodou přerovských puškohledů je tubus vyrobený z oceli, který je tím výjimečně odolný proti mechanickému namáhání včetně pádů. Vnitřní mechanismus pro seřizování ostrosti (v rozsahu Ż 3 dioptrie) a u variabilních puškohledů mechanismus pro změnu zvětšení je řešen přesně lícovanými plochami dosedajícími na sebe kovem na kov. Toto řešení zaručuje udržení přesnosti nastřelení i při montáži na výkonné zbraně, kdy ani velkým zpětným rázem při výstřelu nedojde k žádnému vzájemnému pohybu součástí, který by způsobil změnu přesnosti nastřelení a tzv. efekt plovoucích zásahů. Tuhost a pevnost puškohledů je zkoušena extrémním přetížením, jehož hodnoty vysoce překračují vůbec možnou praktickou úroveň, a rovná se hodnotám, které jsou docilovány pouze na vojenských velkorážných zbraních.\nPři změně zvětšení u variabilních puškohledů je zachována přesnost zamíření, tzn., že umístění středu záměrné osnovy na bodu zamíření je, při změně zvětšení, v toleranci pod rozlišitelnou hranicí lidského oka.\nPři rektifikaci záměrného bodu při nastřelování zbraně zůstává střed záměrné osnovy uprostřed zorného pole, což je řešení u puškohledů vyšší kvality a u levnějších puškohledů zahraničních výrobců často nebývá.\nVnitřní mechanismus puškohledu je chráněn utěsněním proti prachu a vlhkosti, případně proti oplachové vodě a je plněn ochrannou dusíkovou atmosférou. Uživatel má možnost vybrat si z šesti různých typů záměrných osnov - od klasické evropské osnovy se silnými hroty po dnes velmi žádanou americkou osnovu včetně dálkoměrné stupnice. Samozřejmostí jsou antireflexní vrstvy na netmelých plochách optické soustavy zabezpečující vyšší propustnost světla.\nBez nadsázky a objektivně lze konstatovat, že puškohledy Artemis Meopta svojí konstrukcí, použitými materiály i dílenským zpracováním patří mezi špičkové výrobky a vyrovnají se svojí kvalitou i zahraničním několikanásobně dražším výrobkům.\nNa našem trhu se objevily původně vojenské kulovnice ráže 7,62 x 54 R. Prosím o odpověď zda si lze pořídit tyto zbraně i pro lovecké účely nebo je to jen pro speciální účely (vojenské, sportovní?). Když ano, jaké střelivo použít, jaké má parametry a na jaký druh použití je vhodný?\nNa trhu se objevily kulovnice uvedené ráže, které pocházejí z armádních zásob. Jejich prodej je v souladu s právními předpisy o prodeji zbraní a lze je pořizovat jako lovecké zbraně. Jedná se většinou o různé modifikace původně ruské kulovnice Mosin, která byla ve výzbroji armád Varšavské smlouvy i jako puška odstřelovačská později nahrazená zbraní typu Dragunov.\nNáboj 7,62 x 54 R byl vyvinut původně pro novou pušku Mosin Nagant ruské armády v roce 1891. Zavedení náboje a nové pušky do pravidelné výzbroje bylo provedeno po zkouškách, které byly jedny z nejnáročnějších na světě. Náboj se velmi osvědčil a po 2. světové válce byl zaveden i pro kulomety. Náboj byl rovněž zaveden i ve Finsku a pobaltských zemích.\nBrzy se rozšířil i jako sportovní a lovecký náboj dokonce i v USA a posloužil jako vzor pro vývoj jiných sportovních a loveckých nábojů.\nPro své dobré vlastnosti a pro snadnou dostupnost zbraní a střeliva se v současné době jedná, v některých zemích, o velmi oblíbený sportovní a lovecký náboj. Např. ve Finsku, Polsku, Rusku a v dalších pobaltských republikách je mezi lovci velmi rozšířený a populární. Původně vojenské zbraně jsou v těchto zemích upravovány pro lovecké účely doplněním napínáčku, optického zaměřovače, odstraněním nadpažbí apod.\nRáž 7,62 x 54 R se používá k lovu všech druhů evropské spárkaté zvěře včetně losa a ze šelem i medvěda. I v našich podmínkách se jedná o univerzální náboj vhodný k odstřelu veškeré spárkaté zvěře i na velké vzdálenosti.\nStřelivo pro lovecké účely vyrábí několik výrobců např. Norma, Sako, Lapua a v tuzemsku Sallier a Bellot a Libra.\nLovecká modifikace náboje je osazována střelou od 11,7 do 13,0 g v poloplášťovém provedení.\nÚdaje náboje 7,62 x 54 R\nStřela*Vo m/s* Eo J*ONV m*posun v 200 m\n11,7 g SP*800*3740*180*-5,5 cm\nChtěl bych se zeptat na správnost některých mysliveckých výrazů, které se u nás ocitly středem ostré diskuse a výměny názorů.\nJaký výraz je správný?\nMyslivecké střelectví nebo lovecké střelectví; puškohled nebo zaměřovací dalekohled; lovit, slovit nebo odlovit?; vlhkotěsný nebo vodotěsný; zvěř se ruší nebo rozrušuje?; říká se správně hammerlesska nebo dvojka? Když je kulový dvoják, dá se použít analogie pro zbraň se dvěma kulovými hlavněmi nad sebou a použít výraz kozel?; je správný výraz ráž zbraně nebo ráže?\nR.S. Kutná Hora\nVýraz myslivecké střelectví není výrazem novým. K odpovědi použijme historické citace z knihy vydané v roce 1946 profesorem Ing. A. Dykem, zakladatelem Československé myslivecké jednoty, tvůrcem mnoha mysliveckých tradic a mezinárodně uznávaným mysliveckým odborníkem:\n"Myslivecké střelectví se velmi podstatně liší od střelectví sportovního nebo jiného, a to především pro nevyčerpatelnou rozmanitost situací a cílů a pro nároky na duchapřítomnost, rozvahu, opatrnost a zdrženlivost střelcovu. Pohotovost střelcova má býti taková, aby dovedl si odepříti výstřel, jestliže objevivší zvěř poskytuje nevhodný cíl a zejména, je-li zvěř příliš vzdálena. Především však střelec nesmí nikdy zapomenouti na bezpečnost výstřeliště. Soustředěním ohledu na okolí a teprve v druhé řadě na zvěř, rychlým postřehem výstřelových možností a odhadem přípustných vzdáleností, rozeznává se myslivec od pouhého střelce a lovce."\nOdpověď na první otázku vyplývá z citátu.\nK dalším výrazům:\nO pomoc jsme požádali Ústav pro jazyk český AV.\nPodle vyjádření jazykových odborníků je slovo puškohled spisovným jednoslovným výrazem, který přesně a dokonce jasněji definuje předmět než výraz zaměřovací dalekohled, který svým překladem z německého Zielfernrohr je považován dokonce za germanismus. Výraz zaměřovací dalekohled, který byl v minulosti prosazován, se dostal dokonce do oborové normy, do života se však naprosto nevžil a pro mnohé myslivce je dokonce nesrozumitelný, protože se dnes snadno zaměňuje s dalekohledy doplněnými o vestavěné dálkoměry, nivelační přístroje, kompasy a dělostřelecké úhloměry, které skutečně slouží k zaměřování různých objektů a cílů.\nVýrazy ulovit, slovit a odlovit jsou slovesné tvary pocházející z jednoho slovesného základu lovit a jejich vytvoření je mluvnicky správné. Poslední dva výrazy se objevily v myslivecké hovorové mluvě poměrně nedávno, jejich význam je srozumitelný a nelze proti nim nic namítat.\nVýrazy vlhkotěsný a vodotěsný jsou výrazy technické, které mají rozdílný význam a svým obsahem určují přímo konkrétní technické vlastnosti předmětu. Vlhkotěsností se rozumí těsnost proti vzdušné vlhkosti případně proti vodě při oplachu. Vodotěsností se rozumí těsnost proti vodě pod tlakem vodního sloupce (viz rozdíl mezi vlhkotěsnými a vodotěsnými hodinkami, nebo fotoaparáty apod.).\nVýrazy rušení zvěře a rozrušování zvěře jsou oba správné (viz Rakušan, Základy myslivosti, SZN 1979, str. 242).\nVýraz "Hammerlesska" vychází z názvu technického uspořádání napínacího a bicího mechanismu tzv. bez kohoutů. I když se jedná o původně technický výraz označující typ zbraně, dnes je výraz nesprávný a vysloveně hovorový, navíc cizojazyčný doplněný o českou koncovku. Správný výraz pro uvedenou zbraň je "broková dvojka" nebo pouze "dvojka".\nVýraz "kozel" nebo "kulový kozel" pro zbraň se dvěma kulovými hlavněmi nad sebou je výraz nepřípustný. Správný výraz je kulová kozlice.\nSprávný výraz je ráž zbraně. Velmi často se však používají výrazy oba.\nObecně lze k diskusím o mysliveckých výrazech poznamenat, že myslivecká mluva je součástí bohatého kulturního dědictví a tradic naší krásné myslivosti. Je naší povinností a závazkem pokračovat a tradice udržovat a i v běžném mysliveckém životě je dodržovat a rozvíjet. Proto podobné diskuse, které svědčí o zájmu, jsou naprosto namístě.\nNelze očekávat rychlé a zásadní změny v tradičních mysliveckých výrazech v oblasti zoologie, lovectví nebo zbrojířství, které by ani nebyly správné, protože na nich spočívá většinou těžiště tradic myslivecké mluvy. Na druhou stranu nic na světě není neměnné a naprosto stacionární. Vše prodělává svůj zákonitý rozvoj a vývoj a tak se i v myslivosti budeme setkávat s výrazy, které zastarají a nebo se objeví nové. Každá oborová norma zastará, vývoj jazyka se vyvíjí jako život sám a přináší i nové a výstižnější výrazy. Je třeba je vnímat a některé z nich citlivě i absorbovat pokud jsou srozumitelné, jazykově správné a lépe odpovídají potřebám doby. (Pro doplnění je třeba uvést, že oborová norma Myslivost - názvy a definice byla v roce 1992 zrušena.)\nV Myslivosti jste se zmiňovali o ráži 8 x 75 RS. U nás je neznámá. Je jinde rozšířena? Můžete uvést více informací o vlastnostech a použití?\nM.Š. Benešov n.P.\nNáboj 8 x 75 RS vznikl již počátkem století v tiché nevyhlášené soutěži mezi anglickými a německými výrobci kulových zbraní a výkonných nábojů pro lov africké zvěře. Angličanů, v této nepsané soutěži, byli v předstihu a vedli svými výkonnými rážemi Nitro Express.\nRáž 8 x 75 RS byla jednou z německých ráží, kterou Němci vyrovnali s Brity krok v získání trhu výkonných ráží.\nNáboj byl mezi válkami velmi oblíben a rozšířen. Ráž patřila mezi oblíbené např. i H. Göringa, který ji prý označoval za ráž loveckých labužníků.\nTato ráž prožívá dnes značnou renesanci, zejména vzhledem k celkovému růstu poptávky po výkonnějších rážích a i vzhledem k velmi široké dostupnosti afrických lovů. Náboj 8 x 75 RS je určen pro kulovnice s lůžkovým závěrem (jednušky, kozlice a dvojáky), které nabízí např. německé firmy Krieghoff, Heym a další a všichni rakouští výrobci.\nRáž vhodně doplňuje a vyplňuje určitou mezeru v řadě ráží nábojů s okrajem 7 x 65 R Blaser a 9,3 x 74 R.\nRáž 8 x 75 RS má vyšší výkon než ráž 30 R Blaser při nižší rychlosti střely, ale výrazně lepší balistiku než ráž 9,3 x 74 R, takže je vhodná i ke střelbě na větší vzdálenost. Náboje vynikají vysokou ranivostí a zastavovací schopností. Ráž je vhodná k lovu veškeré africké zvěře mimo tlustokožců, velkých šelem včetně medvěda grizzly, v evropských podmínkách je ideální ráží k lovu losa, zvěře jelení a černé a další spárkaté zvěře. Vzhledem ke střední rychlosti střely se kule chová šetrně ke zvěřině při lovu slabší zvěře např. srnčí.\nÚdaje náboje 8 x 75 RS\nVýrobce*střela*Vo m/s* Eo J*ONV m*posun v 200 m\nMEN*TM 13,0 g*835*4532*175*-3,5 cm\nPřed několika lety jsem si pořídil kulovnici ráže 270 WIN. Jelikož předmětem lovu, ze zvěře spárkaté, je v naší honitbě srnčí a mladá zvěř černá, usoudil jsem, že zrovna tato ráže může být zlatou střední cestou. Používám pouze jednu poloplášťovou střelu 9,7 g. Jinou totiž tuzemský výrobce S. a B. nevyrábí, nechápu proč.\nSrnčí zvěř po zásahu zůstává téměř vždy v ohni. Avšak černá zvěř do 50 kg i po dobrém zásahu na kratší vzdálenost pravidelně odbíhá i několik desítek metrů. Zdá se, že střela působí jako celoplášťová. V žádném případě nechci ráži 270 WIN zatracovat. Chtěl bych se pouze dozvědět něco o vzniku této ráže a o použitelnosti střeliva od jiných výrobců.\nRáž 270 Winchester (6,9 x 64) vznikla v roce 1925 z náboje 30 06 stažením krčku nábojnice a osazením střelou o menším průměru. Brzy po svém uvedení na trh dosáhla velmi široké popularity pro svoji účinnost i na větší vzdálenost. V Americe i jinde ve světě patří k jednomu z nejrozšířenějších nábojů. Většina výrobců zbraní nabízí své výrobky standardně i v této ráži. V Evropě konkuruje ráži 7 x 64, ale nedosáhl zde její popularity.\nPro naše podmínky běžně lovené zvěře je ráž 270 W jedno z vynikajících řešení s univerzálním použitím, s přiměřeným přebytkem výkonu pro lov zvěře srnčí a s dostatečným výkonem i pro lov zvěře jelení a dospělé zvěře černé. Ráž oplývá nejen dostatečným výkonem, ale i velmi příznivými balistickými hodnotami, které ji činí výhodnou i pro lov na střední a větší vzdálenosti.\nStřelivo ráže 270 W vyrábí téměř všichni význační výrobci nábojů.\nSrovnání parametrů střeliva různých výrobců:\nvýrobce*střela*Vo m/s*Eo J*ONV*posun ve 200 m\nRWS*KS 9,7 g*895*3885*- 2 cm\nWinchester*Silvertip 9,7*869*3663*174*- 3,8\nRemington*Core Lokt 9,0 g*948*3775*192*- 1,0\nSelier a Bellot*SP 9,7 g*800*3104*160*- 7,0 cm\nPramen: Katalog Kettner a Frankonia\n- ONV je optimální nástřelná vzdálenost,\n- posun ve 200 m je posun bodu zásahu oproti záměru při nastřelení na ONV\nZ uvedených údajů vyplývá, že parametry střeliva tuzemského výrobce výrazně zaostávají za parametry zahraničního střeliva.\nNáboje tuzemského výrobce jsou osazovány střelou 2927 SP o hmotnosti 9,7 gramů, klasické biogivální konstrukce pocházející z minulého století. Konkurence osazuje náboje modernějšími střelami (např. RWS H Mantel, W-Silvertip, Remington Core Lokt), které mají i výrazně vyšší ranivost, šokující účinky a zastavovací schopnost (zvěř v ohni).\nPokud chcete docílit zaručenější ranivosti a přesnější střelbu na střední a větší vzdálenosti, doporučuji přejít na některé zahraniční střelivo i když je výrazně dražší. Sám s ním mám nejlepší zkušenosti (Core-lokt nebo H Mantel).\nV případě pravidelného odbíhání i menších kusů černé zvěře doporučuji rovněž změnit bod záměru. K odbíhání zvěře může docházet i např. po zásahu zadní komory. Černá zvěř má srdce posunuto více dopředu, proto i zásah by měl být více na přední komoru, těsně za přední běh.\nMám troják 16/16/6,5 x 52 R. Zajímaly by mě podrobnější informace ke kulové ráži.\nNáboj 6,5 x 52 T vznikl z původní ráže 25 - 35 Winchester v roce 1895. Normalizace podle C.I.P. registruje obě ráže samostatně. Počátkem století se náboj rozšířil i do Evropy, kde se rychle stal velmi oblíbeným pro lov zejména srnčí zvěře. K lovu srnčí a další menší spárkaté zvěře má dostatečný výkon. Dostatečná dopadová energie vyhovuje myslivecké vzdálenosti při lovu srnčí zvěře do cca 120 m. Dostatečná ranivost náboje umožňuje lov i zvěře černé na krátké vzdálenosti např. při naháňkách. Rozšíření přispěla i jeho vhodnost k osazování do kombinovaných zbraní s lůžkovým závěrem, kulobrokových kozlic, obojetnic a trojáků, kde umožňoval vcelku lehkou stavbu zbraně.\nNáboj je již překonán, ale stále u určitého okruhu uživatelů zastává své místo a je nabízen i jako standardní střelivo.\nCharakteristika ráže 6,5 x 52 R\nVýrobce*střela*Vo m/s* Eo J*ONV\nS&B*SP 8,5 g*673*1721*120 m\nMám krásnou kulovnici ráže 11,6 x 60 R. Nemohu však nikde sehnat náboje. Můžete něco o tomto náboji napsat a poradit, kde bych jej mohl koupit? Vyráběl se i v bývalé ČSSR?\nNáboj 11,6 x 60 R (450 Express) byl vyvinut rakouskou firmou G. Roth v 80. letech minulého století z anglického náboje 11,6 x 82,5 R (450 Nitro Express 3 1/4"). Byl osazován olověnou střelou s plochou špičkou 20,40 g a používán k lovu těžké zvěře.\nNáboj byl vyráběn i v bývalé ČSR v muničních závodech v Bratislavě a později v Povážské Bystrici. Výroba byla ukončena v průběhu 40. let, ale skladové zásoby byly rozprodávány ještě začátkem 50. let. Nejdéle náboj vyráběla anglická firma Eley-Kynoch, kam doporučuji obrátit se s dotazem.\nRovněž obchodní firma Kettner nabízí možnost objednávky výběhových a vyběhlých ráží zejména tropických velikostí a i zde je možné pravděpodobně s největším úspěchem uspět s eventuálním nákupem.\nPoužívám ráž 7 x 65 R a náboje se střelou 11,2 g. Zajímalo by mne, zda lze střílet různými střelami při stejném nastřelení zbraně (např. i poloplášť 9,0 g a DHK 10,2 g) a zda existují celoplášťové střely do této ráže. Náboje s celoplášťovou střelou nemohu nikde sehnat.\nKaždá střela rozdílné konstrukce, tzn. o různé hmotnosti a o různém tvaru, má jinou charakteristiku balistické křivky. Rozdíly jsou dány jak hmotností, tak i rozdílným tvarovým a balistickým koeficientem střel. Uvedené hodnoty ovlivňují celkový průběh charakteristiky letu střely.\nSituaci ještě komplikuje prověřená empirická zkušenost, že nelze předem stanovit například posun zásahu střely těžké od střely lehké, protože ve skutečnosti je vzájemný posun zásahů z každé zbraně jiný a nelze jej zobecnit. Posuny zásahů nejsou dokonce stejné ani u zbraní stejného typu od stejného výrobce a jsou i značné rozdílné. Příčinou je pravděpodobně jiný průběh vnitřní balistiky vyplývající z mikrorozdílů tuhosti hlavně, v rozdílech výrobních tolerancí apod. Posun zásahů střel o rozdílné hmotnosti není pouze ve vertikální rovině, jak by mohlo vyplývat z teoretických balistických tabulek, ale i v rovině horizontální. Tzn., že posun zásahů není pouze nahoru nebo dolů, ale i do stran.\nJediným řešením pro zjištění posunu zásahu těžké a lehké střely je řádné vlastní odzkoušení nástřelů střeliva s různou hmotností střel a pečlivé vyhodnocení odzkoušení zásahů. S každým druhem střely je třeba vystřelit 3 - 5 ran a pečlivě vyhodnotit střední zásah a jeho souřadnice oproti záměrnému bodu. Rozdíly v souřadnicích středních zásahů různých střel je pak rozdíl (posun) zásahů lehké a těžké střely. Podle velikosti zjištěného individuálního rozdílu je potom možné učinit rozhodnutí o eventuálním používání dvojích střel a případné korekci v zamíření.\nNástřel je nutné provést na střelnici z nastřelovací stolice tak, aby byla eliminována chyba střelce.\nZe zkušenosti mohu potvrdit, že rozdíly v zásazích mohou být i značně rozdílné a bez řádného odzkoušení vlastním nastřelením nedoporučuji se střelami rozdílné hmotnosti v žádném případě na lovu experimentovat.\nStřelivo ráže 7 x 65 R s celoplášťovou střelou by mělo být na trhu k dispozici i od tuzemského výrobce. Jedná se zřejmě o nedostatek u prodejce.\nSlyšel jsem o ráži 6 mm BR. Co je to za ráž?\nNáboj 6 mm BR je relativně nový typ pro přesnou střelbu i na extrémně dlouhé vzdálenosti a existuje ve třech modifikacích, které postupně vznikly. V roce 1974 pánové Pindell a Palisano vyvinuli v USA náboj ráže 3 mm PC pro sportovní disciplínu Bench Rest.\nV roce 1976 uvedla firma Remington svůj náboj 6 mm BR Remington pro stejné použití.\nV roce 1996 uvedla švédská firma norma na trh nový náboj pro terčovou střelbu na velké vzdálenosti 6 mm Norma BR. Náboj je osazován novou střelou "Diamond Line" s povlakem ze sulfidu molybdenu (molyko), který zabezpečuje nízké tření ve vývrtu, velmi pravidelný nárůst rychlosti střely v hlavni a tím vyšší přesnost. Mimo to je odstraněn otěr tombaku ve vývrtu obvyklý po standardních střelách.\nVýjimečná přesnost střely je udávána hodnotou velikosti rozptylu 6 cm při 60 ranách na vzdálenost 300 m!\nStřela má hmotnost 6,93 g, úsťovou rychlost 860 m/s a úsťovou energii 2563 J, ONV 205 m. Pro srovnání ráž 243 W: střela 6,50 g, Vo 935 m/s, Eo 2841 J, ONV 195 m. Náboj 6 mm BR je terčový sportovní náboj, ale začal se používat i k lovu zejména kožešinové a jiné menší až středně velké zvěře.\nChtěl bych něco vědět o ráži 416 Rigby, která se údajně hodí na africkou nejtěžší zvěř. Jaká by byla nejvhodnější ráž stejné třídy do kulového dvojáku?\nNáboj 416 Rigby (10,5 x 74) pochází z britské provenience, kde vznikl modernizací náboje 404 Rimless N.E. Poprvé byl použit v roce 1911 v opakovacích kulovnicích a později i v kulových dvojácích. Náboj dosahuje maximální spolehlivosti při lovu těžké, nebezpečné a útočící zvěře včetně tlustokožců. Náboj dosáhl velkého rozšíření a popularity zejména u lovců v zemích bývalého Britského společenství národů, včetně profesionálních lovců, loveckých průvodců a ochránců rezervací. V současné době náboj prožívá značnou rezervaci přesto, že vznikl již počátkem století a vedle něj existují i další novější náboje stejné třídy. Obdivuhodně se stal i oblíbeným v USA, kde střelivo vyrábí firma Federal ve čtyřech různých laboracích. Zbraně vyrábí firmy Ruger, Imperato a jiné.\nÚdaje náboje 416 Rigby:\nVýrobce*střela*Vo m/s*Eo J*ONV m\nFederal*Premium Safari 26,6 g*722*6625*135\nNáboj 416 se úspěšně komoroval i do kulových dvojáků. Pro spolehlivější přebití a vytažení vystřelené nábojnice je však spolehlivější nábojnice s okrajem než nábojnice s drážkou, kterou je náboj 416 Rigby vybaven. Z tohoto důvodu bylo hledáno řešení ve vývoji nového náboje o stejném výkonu a stejně vysokém a spolehlivém zastavovacím účinku jako u náboje 416 Rigby avšak při použití nábojnice s drážkou. Za spolupráce firem Krieghoff, Kynoch a Romey vznikl nový náboj splňující uvedené požadavky ráže 500/416 Nitro Express (416 Rand) uvedený na trh v roce 1996. Náboj má vysoké účinky při poměrně malém zpětném rázu. Je standardně komorován do dvojáků firmy Krieghoff a na objednávku do zbraní belgických a rakouských výrobců.\nPokud zvažujete pořízení dvojáku s komorou ráže uvedené třídy, bylo by zřejmě vhodné zvolit již tuto novou ráž.\nObdrželi jsme celou řadu dotazů týkajících se u nás zatím méně známých ráží. Je velmi potěšitelným jevem, že naši myslivci a uživatelé dlouhých střelných zbraní projevují širší zájem vymykající se dlouholeté uzavřenosti trhu. Odpovědi budeme postupně zpracovávat a uveřejňovat tak, jak to umožní kapacitní možnosti časopisu. Současně mohou čtenáři samozřejmě pokračovat v zasílání dotazů z oblasti zbraní, střeliva, balistiky, praktické lovecké střelby a loveckého příslušenství.\nIng. Jiří HANÁK, znalec zbraní, střeliva a příslušenství


Lupič vzal v obchodě pokladnu, ulice ale byly kvůli fotbalu plné hlídek - iDNES.cz\nLupič vzal v obchodě pokladnu, ulice ale byly kvůli fotbalu plné hlídek\n10. dubna 2015 14:05, aktualizováno 14:05\nŠpatný den si vybral na loupežné přepadení v Teplicích šestatřicetiletý muž. Město totiž bylo zrovna plné policistů kvůli zápasu domácích fotbalistů s Plzní. Lupič tak policii vběhl málem do náruče i s ukradenou pokladnou.\nMuž se vydal loupit ve středu odpoledne do jedné z prodejen potravin.\n„Maskován kuklou a s nožem v ruce nutil prodavačku k vydání finanční hotovosti z pokladny. Když žena odmítla, odcizil z pultu celou kasu s více než dvaceti tisíci a dal se na útěk. Měl ale smůlu, pro přepadení si vybral čas, kdy byly v ulicích desítky policistů kvůli večernímu fotbalovému utkání,“ říká policejní mluvčí Daniel Vítek.\nJedna z hlídek muže po několika minutách spatřila, jak se schovává za kontejnerem.\n„Když muž uviděl, že ho policisté zahlédli, dal se znovu na útěk. Pokladnu i s obsahem zahodil. Fyzicky zdatnějším policistům ale neunikl,“ poznamenal Vítek.\nLupič skončil v policejní cele. Vyšetřovatel ho obvinil z loupeže a zaslal státnímu zástupci podnět k podání návrhu na vazbu.\nTémata: Plzeň, Teplice, pokladní místo, loupežné přepadení, hlídka, Ulice (seriál), Ústecký kraj, policie, státní zástupce\nZloděj na útěku před policisty skočil ze střechy obchodu, zlomil si nohu\nTeplický soud poslal do vazby devětatřicetiletého cizince, který se pokusil utéct policistům po vyloupení prodejny....\nKia cee´d 5HB JD 1,4 CVVT COOL


Podhledový rámeček AR111 kulatý bílá barva - LedLine.cz\nDomů / Podhledové rámečky\nPodhledový rámeček AR111 kulatý bílá barva\nŽádné hodnocení. Kód: 1110 Produktové číslo: 8590000011103\nBílý podhledový rámeček pro světelný zdroj AR111. Výklopné podhledové svítidlo moderního designu.\n779 Kč s DPH , plus doprava\n(779 Kč s DPH/ks)\nPodhledový zápustný rámeček pro snadnou montáž bodových světelných zdrojů AR111 nebo QR111.\nRámeček je určen především do sádrokartónu / SDK / nebo podobných deskových materiálů.\nVýklopná střední část rámečku umožní přesné nastavení směru svícení.\nSvětelné zdroje do tohoto svítidla najdete v kategorii LED žárovky 12 v.\nPovrchová úprava / barva: Šedobílá\nRozměr: 181 x 55 mm\nPrůměr montážního otvoru: 150 mm


MEDICAL TRIBUNE CZ > Praha přidá nemocnicím více než devět milionů na nové přístroje\nPraha přidá nemocnicím 9,25 milionu korun na investice. Peníze dostane Bulovka, Královské Vinohrady, Všeobecná fakultní a Ústřední vojenská nemocnice, schválili to radní hlavního města. Minulý týden bylo přidělileno pět milionů Nemocnici Na Františku.\nVyužijí je většinou na nové přístroje, nakoupí ale i lůžka, speciální dlahy nebo sanitku. Dotace ještě musí schválit zastupitelstvo, minulý týden přidělilo pět milionů Nemocnici Na Františku.\nVíce než třetinu částky dostane Všeobecná fakultní nemocnice. Pořídí za něj speciální přístroj na kliniku pro děti a dorost a novou sanitku. Přístroj, který si nemocnice chce pořídit, funguje jako chladicí jednotka. "Jedná se o zásadní přístrojové vybavení nutné k řešení těch nejtěžších stavů u dětí a novorozenců spojených s dušením a tonutím," píše se v žádosti nemocnice v materiálech, které dnes projednali radní.\nÚstřední vojenská nemocnice ve Střešovicích za získané 2,2 miliony korun nakoupí lůžka na pohotovost. Nemocnice Královské Vinohrady dostane 1,3 milionu korun na přenosný ultrazvuk a tři převozová lehátka. Thomayerova nemocnice za milion nakoupí zvedák pro oddělení geriatrie, lůžko pro obézní pacienty a dvě dálkově ovládané dlahy pro pacienty po chirurgických operacích. Nová lůžka díky milionové dotaci získá i nemocnice Na Bulovce.\nV Praze je 28 nemocnic a osm zařízení následné péče. Zastupitelé minulý týden přidělili Nemocnici na Františku v Praze 1 pětimilionovou dotaci na provoz. V hlavním městě podle posledních dostupných údajů Ústavu pro informace a statistiku ve zdravotnictví připadalo na 10.000 obyvatel asi 73 nemocničních lůžek, což je o 19 více než je celorepublikový průměr. Specializovaná oddělení v Praze však využívají pacienti z celé republiky.