Stovky Čechů zaparkovaly na letišti v Polsku a nemohou dostat auto zpět — ČT24 — Česká televize\nStovky Čechů zaparkovaly na letišti v Polsku a nemohou dostat auto zpět\nNa polských letištích zůstává více než stovka aut z České republiky. Jejich majitelům se nedaří dostat je zpět. Na rozdíl od Německa a Rakouska tam totiž nedostali výjimku pro převezení auta.\nUdálosti: Nedostupná auta\nŽe měl auto, připomíná Jiřímu Obrusníkovi jen značka, která jeho postižené manželce umožňovala parkovat před vchodem. „My jsme bez auta jak bez ruky, protože já to auto nutně potřebuju,“ stěžuje si Jitka Obrusníková.\nNa dovolenou odlétali z polských Katovic. Než se vrátili, Polsko uzavřelo hranice. Na poslední chvíli sehnali letenku do Prahy. Domů se tak vrátili bez auta, které zůstalo u letiště v Katovicích. „Já nemám žádnou jistotu, že to auto nebude poškozené, že tam bude stát,“ přidává k ženiným nepříjemnostem obavu Obrusník.\nTelefonáty a e-maily na ambasády i ministerstva zatím nepomohly. „Kolegové z naší ambasády ve Varšavě o možnosti vyzvednutí těchto vozidel aktivně jednají s polskou stranou už několik týdnů, bohužel zatím bez úspěchu a s velkým prodlením z polské strany,“ říká mluvčí ministerstva zahraničí Michal Dudáš.\nPodle polského konzulátu je řešením dostat klíčky do Polska a přivézt auto k hranici, kde si ho převezme majitel. Vše musí probíhat za přítomnosti policie a pohraniční stráže obou zemí.\nProblémem podle konzulky je, že tato vozidla jsou na letištních parkovištích po celé zemi. „Od začátku trvání pandemie a uzavření hranic mezi Polskem a Českou republikou řešíme týdně několik takových případů,“ potvrzuje generální konzulka Polské republiky v Ostravě Izabella Wollejko-Chwatowiczová.\nVydáno pod DomácíSvětAutoLetištěPolskoKoronavirusCOVID-19HraniceKatoviceČeskoMinisterstvo zahraničních věcíVaršavaOstravaNěmeckoRakouskoPraha


Nerovnováha na síti aneb sport, peníze a trocha tenisu navíc\n[28.8.2017, Josef Vošmik, Gender Studies o.p.s.,]\nPřed časem se na naši bezplatnou právní poradnu obrátila mladá sportovkyně, která žádala o radu v situaci nerovného odměňování ve sportu, který provozuje – jde o jednu z bojových disciplín. Poukazovala na to, že ačkoli trénuje stejně jako její kolegové, na turnaji, kam se chce hlásit, dostává vítěz mužské kategorie 3x více peněž než vítězka té ženské. Cítí se být tímto přístupem znevýhodněna a prosí o radu. Již před tímto dotazem jsem plánoval napsání stručného článku o příjmových nerovnostech v tenisu, ale tento dotaz mě motivoval k tomu pojmout jej trochu šířeji.\nPro většinu z nás je sport zábava, ať už aktivní či pasivní, příležitost k setkání s přáteli, nástroj k udržování si kondičky či zbavení se pracovních a jiných stresů nebo prostě něco, co máme rádi a z toho či jiného důvodu nás naplňuje. Ve chvíli, kdy se však začne nadprůměrně dařit a s pílí přicházejí i výsledky, objevuje se i horizont k přetavení této tělesné aktivity v něco více, ve zdánlivě idylické spojení práce a zábavy. S obrovským množstvím úsilí, energie a času ale rostou také náklady na danou sportovní aktivitu a dříve či později se musí objevit otázka: Uživí mě to?\nNa první pohled by se mohlo zdát, že sport je arénou, kde nespravedlnost nemá své místo. Jde přece o sport, esenci fair play! Avšak nemusí tomu tak být vždy a mnohé zdroje ukazují, že tomu tak bohužel ani není a profesionální sport se tak stává podobnou baštou genderově zabarvených praktik jako mnohé jiné oblasti naší společnosti.\nO podmínkách žen ve špičkovém sportu, zejména v kontextu rovného odměňování, se začíná seriózněji hovořit zejména od 80. let, kdy lze pozorovat i ostrůvkovité snahy o nápravu. Před rokem 2004 můžeme zaznamenat aktivity směřující k vyrovnání odměn žen a mužů ve sportech, jako je atletika, tenis, volejbal, bruslení či střelba, v poslední dekádě se přidaly i takové disciplíny jako potápění, plachtění nebo některé cyklistické soutěže. Často citovaný výzkum BBC Sport z roku 2014, který se soustředil na srovnání finančního ohodnocení mužů a žen ve 35 sportech, konstatuje, že zatímco ve 25 sportovních odvětvích již lze v zásadě pozorovat genderovou rovnost v odměnách, ve zbývajících 10 (28,5 %) přetrvávají nerovné platové podmínky, pochopitelně v neprospěch žen. Největší rozdíly v odměňování na podkladu pohlaví přetrvávají podle uvedené studie ve fotbalu, golfu, kriketu nebo squashi. Není jistě třeba dodávat, že máme na mysli primárně mezinárodní kontext.\nAle posuňme se k tenisu, který byl původním záměrem tohoto článku a na kterém lze exemplárně ilustrovat některé problémy v odměňování žen a mužů. Tenis je sice tradičně uváděn mezi sporty, kde panuje rovnost v odměňování žen a mužů – ostatně to uvádí i výše citovaný průzkum BBC – avšak neplatí to bez výjimek, jak ostatně ještě uvidíme.\nBoj o zrovnoprávnění žen v otázce odměňování v tenisu se rozhořel naplno v 70. a 80. letech minulého století. Nemalou zásluhu na tom měly dvě tenisové legendy: Billie Jean King a nám dobře známá Martina Navrátilová. Především díky urputným snahám Billie Jean King se podařilo v roce 1973 prosadit rovnost v odměnách, tenisovou hantýrkou „prize money“, na prvním z velké čtyřky nejprestižnějších světových turnajů: US Open v New Yorku. Dodejme, že ještě o rok dříve na tomto turnaji vítěz bral 25.000 amerických dolarů, zatímco vítězka pouhých 10.000 dolarů, tj. rozdíl činil neuvěřitelných 60 %!\nMohlo by se zdát, že tento krok brzy následovaly i zbývající 3 grandslamové turnaje, ale chyba lávky. Druhé v pořadí bylo Australian Open v Melbourne (2001), třetí pařížské French Open (2006) a poslední pak nejkonzervativnější z této skupiny, slavný Wimbledon v Londýně (2007). Trvalo tedy více než čtvrt století, než se vedení dalšího z top tenisových turnajů rozhodlo následovat krok US Open.\nZde bychom mohli tento článek ukončit radostným konstatováním, že po několika desetiletích neutuchajících snah feministicky smýšlejících hráček (a hráčů) a dalších lidí, kteří se pohybují okolo tenisu, bylo dosaženo příjmové rovnosti. Tečka. I zde však přetrvávají některá ale.\nPrvní ale se týká stále ještě velké čtyřky grandslamových turnajů. Platí sice, že od roku 2007 každý z nich platí muže i ženy za jejich hru stejně, problémem je však skutečnost, že zatímco muži hrají na těchto turnajích na tzv. tři vítězné sety, ženy hrají na vítězné sety dva. Muži tak mohou odehrát zápas v délce pět setů, zatímco ženy hrají nejvýše sety tři. Na grandslamových turnajích tedy nadále převažuje genderová nerovnost, tentokrát v neprospěch mužů. Neplatí zde známé pravidlo: stejná odměna za stejnou práci nebo práci stejné hodnoty, což lze jen sotva považovat za ospravedlnitelné.\nTím se dostáváme k druhému ale, které bychom chtěli výslovně zmínit. Je sice pravdou, že na nejprestižnějších světových podnicích velké čtyřky a některých dalších jsou podmínky odměňování podle pohlaví stanoveny v zásadě stejně, pokud pomineme onen „škraloup“ týkající se diskrepance v počtu odehraných setů, ale na dalších turnajích již pravidlo ukotvující rovnost odměn neexistuje vždy. A doplňme, že na většině těchto „ostatních“ turnajů, kterých je v tenisovém kalendáři většina, se již hraje v případě žen a i mužů na dva vítězné sety. Podle údajů z posledních let i v tenisu převažuje rozdíl v odměňování žen a mužů v průměrné výši 20 %, kterou známe i z trhu práce.\nNejedná se tedy zdaleka jen o kosmetické rozdíly, které by tak jako tak byly neoprávněné, ale často skutečně diference, které mají zásadní dopad na možnost sportem se uživit. Mezinárodní tenisová asociace v roce 2014 zveřejnila studii, ve které analyzovala průměrné náklady na hraní tenisu na profesionální úrovni ve vztahu k odměnám vyplaceným hráčům a hráčkám v předchozím roce. Došla k závěru, že zatímco výdaje na hraní tenisu na profi úrovni si mohlo dovolit uhradit 336 hráčů, v případě hráček to bylo 253. Disproporce zde tedy činí 25 %.\nJádro pudla je do značné míry skryto ve skutečnosti, že odměny hráček a hráčů se odvíjí od sponzorských příspěvků a televizních práv. A je pravdou, že mužská tenisová asociace (ATP) tak získává vyšší prostředky než ta ženská (WTA). Velké trio hráčů Federer, Nadal, Djokovič v posledních letech generovalo výrazně vyšší objem peněz, než v případě ženského okruhu, kde bývá poukazováno na nedostatek „osobností“ – v posledních letech snad můžeme zmínit snad jen Venus Williams či Marii Šarapovovou. Avšak na věc lze pohlížet i z druhé strany: právě proto, že se do ženského tenisu neinvestuje tolik peněz, nemá tolik hráček možnost dostat se na špičku a celosvětové koncerny pak investují opět do mužů a dělají z nich mediální hvězdy hodné následování ze strany mladé generace, čímž se kruh uzavírá. Nemluvě o tom, že absence charismatických osobností je věcí relativní. Osobně si živě pamatuji nedávné doby, kdy spolu soupeřily hráčky jako Martina Navrátilová, Steffi Graf, Monica Seles či Gabriela Sabatini. A jaký to byl tenis!\nCesta ke zrovnoprávnění žen a mužů ve světovém tenisu není zdaleka uzavřenou kapitolou a výroky Novaka Djokoviče, jenž hlásá, že tenistky by měly „brát méně“, či Venus Williams a Andyho Murryho, kteří stojí na opačné straně barikády, jsou toho důkazem. A nejedná se zdaleka pouze o tenis. Situace v jiných sportech je často daleko horší a rozdíly v odměňování a přístupu k mužům a ženám mohou být rozhodujícím kritériem, zda se daný člověk bude určitému sportu skutečně věnovat na vrcholové úrovni či nikoli.


Vinales těsně za pódiem\nŠpanělský závodník Maverick Vinales dokončil Grand Prix San Marina na čtvrté pozici.\nAhoj, podívej se na odkaz níže je tam zajímavý článek ------------------------- Vinales těsně za pódiem ------------------------- Odkaz: http://www.bikeracing.cz/moto-racing/road-racing/motogp/vinales-tesne-za-podiem-a27056/ -------------------------\nZávodní okruh Misano World Circuit Marco Simoncelli nepřinesl španělskému jezdci Mavericku Viñalesovi další pódium. Mladý Španěl v Tribul Mastercard GP San Marino e Riviera di Rimini dokončil závod královské kategorie MotoGP na celkovém 4. místě, ale jezdec je spokojen s dosaženým zlepšením na mokrém povrchu. Nyní pilot Movistar Yamaha MotoGP Teamu doufá, že doma v Aragonu bude úspěšnější a podaří se mu snížit svou ztrátu na vedoucí jezdce šampionátu.\n„Jsem spokojen s výsledkem, protože je nejlepší, jaký jsme mohli získat. Upřímně řečeno, dnes jsme nedostali 100% z motocyklu. Snažil jsem se získat nejlepší výsledek a dnes to bylo čtvrté místo. Musíme pokračovat v práci stejným způsobem, protože dnes to bylo ve srovnání s mokrým závodem na Sachsenringu dobré zlepšení, zvláště při práci s motocyklem. Stále potřebujeme lepší přilnavost, takže musíme pokračovat v práci. Musím zatlačit v Aragonu a věřím, že tam dokážeme snížit ztrátu 16 bodů na naše soupeře. Na suchu jsme jezdili opravdu rychle. Jsem šťastný, že jsme v Misanu udělali další krok. Doufám, že stejně můžeme udělat krok kupředu i v Aragonu.“


Plavba řekou Madre de Dios, KALiMERA\nPlavba řekou Madre de Dios\nIva Dolečková / 20.01.2009\nNaše touha navštívit a alespoň minimálně poznat Amazonii došla naplnění po příletu do Puerta Maldonada. Toto pouze sto let staré město, místní středisko těžby kaučuku, dřeva, pěstování tropických plodin i ořechů para příliš zajímavostí nenabízí, je však branou do pralesa na březích řek Tambopata a Madre de Dios. K plavbě jsme si vybrali širokou a kalnou Madre de Dios, kde po nás nikdo nevyžadoval žádná drahá povolení.\nChtěli jsme doplout asi 60 kilometrů k bolívijským hranicím, kde se kousek od řeky nachází i jezero Valencia, prý jedno z nejlepších míst na rybaření i na pozorování divoké zvěře. Ale jak poznat konec plavby po řece a jak se dostat zpátky proti proudu jsme netušili. Vyzvídali jsme sice u lidí v přístavu, ale ti většinou patřili k některé z cestovních agentur a snažili se nám vnutit kde co. Přestalo nás to bavit a pouze s obkresleným plánkem z nástěnné mapy v Cuscu a s ofocenou turistickou mapkou z letiště jsme chtěli co nejrychleji zmizet z dohledu přihlížejících davů. Říkali jsme si, že pokud jezero Valencia přejedeme, na bolívijských hranicích nás snad někdo zastaví.\nRychlý odjezd se nám však příliš nepovedl. Jeden z našich dvou 120litrových pytlů byl k velké radosti všech vos, mravenců i místních plný marmelády. Asi po hodině vytírání jsme olepené věci naházeli do ještě olepenějšího loďáku a snažili se alespoň co nejrychleji nafouknout loď. Pumpa ale ďábelskou frekvenci pumpování nezvládla a rozložila se. Mysleli jsme, že máme po cestování, ale hrubá síla nakonec zabrala a my nadšeně opustili přístav plný zvědavců.\nRadost z klidného šplouchání řeky, z pohledu na poslední chatrče na okraji Puerta Maldonada i na houstnoucí prales na březích nám ale příliš dlouho nevydržela. Žhnoucí slunce, tělo koupající se ve vlastním potu a všudypřítomný hmyz nás po několika hodinách pádlování začaly dovádět k šílenství. Večer jsme postavili stan na jedné z písčitých pláží a plni očekávání nočního poklesu teploty jsme se snažili usnout. Marně. To už jsem to ale psychicky nevydržel, vyběhl ze stanu a řval na celý prales, že se na to tady můžu vysrat a že se další ráno první lodí vracím zpátky! Samozřejmě, že jsme druhý den pokračovali dál po proudu.\nPo dvou dnech úmorného pádlování jsme dorazili k osadě místní indiánské komunity Palma Real, kde jsme se od dvou místních rybářů dozvěděli, že ke kanálu spojujícímu Madre de Dios s jezerem Valencia je to asi hodinu pádlování. S mnohem lepší náladou jsme se hned utábořili na bahnitém pobřeží a těšili se na druhý den. Zmiňovaný kanál jsme spatřili až na poslední chvíli a o několik desítek metrů ho přejeli. Pár desítek metrů – to přeci není žádná vzdálenost, ale teprve teď jsme poznali, jakou sílu má na první pohled líná Madre de Dios. Měli jsme co dělat, abychom se zpátky vůbec dostali! Když už jsme vyklepávali unavené ruce v klidu ústí kanálu, všimli jsme si, že jsme kanálem pomalu unášeni zpátky k řece. Z kanálu se vyklubal potok, který sice tekl pomalu, ale pádlovat proti jeho proudu bylo opravdu extrémně vyčerpávající. Po čtyřech hodinách se však před námi džungle rozestoupila a my konečně vpluli na klidnou hladinu jezera Valencia.\nNejvětším, nejsilnějším a nejstrašnějším zážitkem, který jsem si odsud odvezl, bylo poznání místního a v těchto zeměpisných šířkách zcela běžného fenoménu jménem vedro a hmyz. Všechen ten pot, ty nadávky i štípance však stály za to. Několikrát jsme zahlédli kajmany, želvy, místní druhy supů, papoušky, kormorány a spoustu dalších ptáků, z nichž pro nás nejzajímavější byla jakási barevná slepice, která před námi prchala padajíc s velkým hlukem z jedné větve na druhou. Kamarád ornitolog nám potom v Čechách sdělil, že se jedná o velmi zajímavého hoacína chocholatého žijícího pouze v blízkosti potoků a vod jižní Ameriky, jehož mláďata jsou schopna šplhat po stromech pomocí 2 prstů s drábky na křídlech. Zpětně jsme se tomuto ptákovi za naše ne příliš důstojné pojmenování omlouvali.\nNejvětší pastvou pro oči bylo neuvěřitelné množství druhů motýlů všech velikostí i barev. Napájeli se v houfech na vlhkých písčitých plážích a vypadali jako opití, protože se nás vůbec nebáli a my je klidně mohli chytat vlastníma rukama. Dokonce i s piraní jsme se setkali, když Iva na vlasec s háčkem jednu chytila. Potom jsme si ji osmažili a byla opravdu výborná. Zpátky jsme se nakonec také dostali s rybářem jedoucím na své peke-peke do Puerta Maldonada nakoupit zásoby jídla i pití. Vidět na vlastní oči amazonskou džungli, východy a západy slunce nad Madre de Dios i nad jezerem Valencia, zvířata, která zná člověk jen ze Zoo, na druhou stranu poznat i šílené vedro a neuvěřitelné množství obtížného hmyzu pro nás zůstane zážitkem na celý život.


Čistič Gardena Čistič oken se stěrkou 5564-20 | BScom servis\nČistič Gardena Čistič oken se stěrkou\nS přívodem vody a přípojkou Original GARDENA systém. Čistič oken a stěrka v jednom. Možnost držení za rukojeť nebo prodloužení pomocí násady. Kvalitní, odnímatelná netkaná textílie z mikrovláken pro intenzivní účinek čištění. Flexibilní a snadno ovladatelný díky kloubu otočnému o 360°. S nastavovací funkcí pro pohodlné a čisté stírání beze šmuh. Kvalitní, odolná gumová lišta. Možnost kombinace se všemi vodními násadami Original GARDENA clean-systém. (5564-20). Více informací\nKód produktu 0876202\nKód výrobce (PN) 5564-20\nPotřebujete na zahradu kvalitní čistič oken? Čistič oken se stěrkou Gardena 5564-20 s pracovní částí o délce 31 cm je vhodnou volbou. Může se pochlubit snadným připojením k potrubí díky zabudované přípojce a navíc je zde otočná přípojka s možností nastavení otáčení až o 360°. Dalšími přednostmi tohoto příslušenství jsou kvalitní gumová stěrka a odnímatelná čistící textilie z mikrovláken, která lze prát v pračce na 60 °C. Čistič je plně kompatibilní s násadami Gardena.\nKlíčové vlastnosti čističe oken se stěrkou Gardena 5564-20\nČistič oken se stěrkou se používá zejména při čištění oken v domě nebo třeba na autě\nGardena 5564-20 v moderním tmavém provedení s oranžovými detaily\nMožnost nastavení otáčení až do 360° díky otočné přípojce\nKvalitní odnímatelná textilie pratelná v pračce do 60°\nGumová stěrka pro ještě lepší výsledky\nNabízíme 1768 produktůPoslední aktualizace 23.1.2021 v 20:20


17 každodenních návyků, na kterých můj táta trvá, vás učiní šťastnějšími a úspěšnějšími\nJednoho dne mi můj otec poslal e-mail s předmětem: „VÁŠ KOLEKTIV“.“ (Můj táta si občas potrpí na velká písmena.) Tím to začalo:\nV tradici dvanáctistupňových programů a vašich skvělých sloupků vám nabízím k použití, úpravě nebo odmítnutí následující tvrzení.\nMůj otec (Bill Murphy st., pokud se zabýváte genealogickou matematikou) se těší podnikatelskému úspěchu jako právník, který si vybudoval vlastní firmu a který od počátku 70. let pracuje sám na sebe. S mámou spolu vychovali pět dětí a stále jim to klape. Věnují se svým vnoučatům a navíc je můj otec člověk, který si užívá jak svou práci, tak i zbytek svého života.\nVe skutečnosti, když jsem četl jeho e-mail, mě napadlo, že dosáhl mnoha věcí, o kterých mi mladší lidé říkají, že patří mezi jejich životní cíle. (Samozřejmě jsem byl příliš blízko, než abych si to uvědomil.)\nTáta dále nabídl čtyři každodenní návyky, z nichž každý mi dával velký smysl a o nichž vím, že je má podložené zkušenostmi. Však také znám svého tátu natolik dobře, abych si uvědomil, že nabízí pouzeČtyři rady nejsou zrovna jeho přirozeností, a tak jsem si lámal hlavu s tím, že jsem mu poradil. Tady je to, co jsme vymysleli.\n2. Trávit co nejvíce času s lidmi, které máte rádi.\n3. Zároveň miluj ty, se kterými jsi.\n5. Na konci dne jděte domů.\n6. Později jdi spát.\n7. Trochu si zacvičit.\n8. Mějte trochu víry.\n9. Naučte se další jazyk.\n10. Čtěte každý den.\n11. Udržujte svůj šatník jednoduchý.\n12. Vyleštěte si boty.\n13. Řekněte lidem, které máte rádi, že je máte rádi.\n14. Nedělejte si starosti.\n15. Buďte ke zvířatům laskaví.\n16. Najděte si dobré asistenty.\n17. Opakujte podle potřeby.\nVíte, že se to latinsky řekne „chop se dne“, že?? Toto je první každodenní návyk na seznamu mého táty. Bez ohledu na to, jak včerejšek probíhal – zda jste zažili velké triumfy, nebo zda jste si přáli strávit celý den v posteli, nezapomeňte, že každý nový den je nová příležitost. Nemůžeš se opírat o včerejší úspěchy a nikdy nemusíš opakovat včerejší chyby.\nManžel, děti, rodiče, blízcí přátelé – ať už je to kdokoli – ujistěte se, že si najdete spoustu času na lidi, na kterých vám opravdu záleží. Pokud se chcete cítit opravdu provinile, podívejte se na kalkulačku na seeyourfolks.com, který vám na základě předchozích zkušeností a očekávané délky života vypočítá, kolikrát ještě pravděpodobně uvidíte své rodiče. (Počkáme tady, zatímco ty jim pak půjdeš zavolat.)\nExistuje mnoho různých druhů lásky a tady můj táta mluví o projevování úcty a zájmu o lidi, se kterými trávíte své dny. „To je prostě milovat všechny,“ tak to řekl můj táta a přidal citát Thomase Mertona: „Láska je naším pravým osudem. Smysl života nenalézáme sami – nacházíme ho s druhým člověkem.“\nNe vždy můžete určit, co z něčeho získáte, ale často můžete ovlivnit to, co do toho vložíte. Když jsem vyrůstal a trápil jsem se nad nějakým školním úkolem nebo jiným projektem, táta se mě potom obvykle ptal na totéž: „Dal jsi do toho všechno, co jsi mohl?? Pak na to zapomeň.“\nTenhle se zdá být jednoduchý, dokud si nezačnete uvědomovat, jak je dnes většina z nás téměř stoprocentně zapnutá a neustále dostupná. Nebudu teď předstírat, že já ani můj táta tuto radu skutečně plníme, ale je dobré si dát za cíl, aby se.\n„Odpočiňte si, jak potřebujete. Tělo potřebuje spánek – nejen „odpočinek a relaxaci“ – aby dobře fungovalo,“ trvá na svém táta. Má samozřejmě pravdu – a dokonce se stalo módou přiznat, že lidé potřebují spánek.\nSportem mého táty je plavání, a i když k němu přišel pozdě, má táta zápal konvertity. Před několika lety uplaval půl míle na otevřené vodě u pláže v Narragansettu, R.I. Bez ohledu na to, jaký sport nebo aktivita vám vyhovuje, radí táta, váš den se zlepší, pokud budete dělat něco sportovního. Věda ho potvrzuje.\nJako právník – ten druh právníka, který se ujímá skutečných klientů a řeší skutečné případy u soudu – táta zažil v podstatě všechno. Má také silnější náboženskou (katolickou) víru než většina lidí, které znám, možná zčásti proto, že jeho víra byla v mnoha ohledech zkoušena. Nesmírně pomáhá, když věříte v něco většího, než jste vy sami.\nMůj táta studoval na střední škole starou řečtinu a latinu. Nedávno, ve svých šedesáti letech, se rozhodl, že se pokusí naučit persky, asi aby lépe porozuměl tomu, co o nás říkají někteří nepřátelé našeho národa. Ať už se doslova učíte jiný jazyk, nebo se jen učíte dělat nové věci a zpochybňovat své předsudky, poučení je jasné: Učte se dál.\nZa pár týdnů uhodnete, co dám tátovi ke Dni otců: knihu, nejspíš něco na vrcholu New York Times seznamy bestsellerů literatury faktu. Dělám to už desítky let, tak proč s tím teď přestávat? Nevím o mnoha lidech, které bych znal a kteří by četli víc než můj táta. Důležité je, že obvykle čte o věcech, které nemají s jeho prací nic společného.\nTuto radu mi dal před lety můj otec, když jsem začínal pracovat – samozřejmě jsem ji tehdy naprosto ignoroval. Kdybych však postupoval tak, jak mi doporučil, a koupil si například hrst bílých a modrých košil a nosil je každý den, bylo by o jedno rozhodnutí, které bych musel ráno udělat, méně. Vypadá to, že tento druh zjednodušení každopádně fungoval u Steva Jobse a Marka Zuckerberga.\nVyleštěné boty vás v dnešní době odliší, protože většina lidí je tak ležérní. Tento zvyk pravděpodobně můžete nahradit něčím jiným. Stačí si vybrat věci, které světu dělají reklamu, že se staráte o maličkosti. Takže se možná staráte i o větší věci.\n(Zde je text od mého otce několik hodin před vydáním tohoto sloupku: „Jen si to přečti ještě jednou. V bodě 11 změňte „o jedno rozhodnutí méně“ na „o jedno rozhodnutí méně“.‘ Vaše gramatika je špatná. Pak poukázat na tuto zprávu jako na příklad bodu 12.“)\nAhoj, jsme zpátky u lásky. Netrávte čas jen s lidmi, které máte rádi, jak se radí už v č. 2. 2. Ujistěte se, že jim skutečně řeknete, že je máte rádi. Když například mluvím se svým otcem, řekne mi, abych své ženě řekl, že ji má rád. Zbytečně, ale vtipně dodá, že bych se měla ujistit, že se zmíním o tom, že má na mysli, že ji má „přiměřeně rád“.“\nTohle je jedna z těch rad, které dělám, jak říkám, a ne jak dělám, protože můj táta je ve skutečnosti docela dobrý v tom, že se o věci stará. Přesto starosti málokdy zvyšují šance na dobré věci a mohou je naopak snižovat.\nMůj táta má psy od dětství. Chová se ke zvířatům dobře. Jeho rada? Chcete-li se chovat ke psovi dobře, chovejte se k němu jako ke psovi. Nesnažte se z něj udělat něco, čím není a nechce být (například malého člověka). Pomozte mu stát se nejlepší možnou verzí sebe sama.\nMůj otec měl po mnoho let stejnou, vynikající sekretářku. Už dávno mě naučil, že i ve chvílích, kdy člověk pracuje sám, musí být ochoten spolehnout se na pomoc druhých, aby mu pomohli. Nejproduktivnější lidé na světě často uspějí proto, že některé věci odmítají dělat.\nTohle je možná nejdůležitější rada z tátova seznamu, takže je příhodné nechat si ji na konec. Žádná z těchto položek není ani tak činností, jako spíše chováním. Když se jim poprvé zavážete, neuvidíte výsledky. V průběhu života však mohou výrazně zlepšit váš život. Nejlépe to vystihl Aristoteles: „Jsme tím, co opakovaně děláme. Dokonalost není čin, ale zvyk.“\nChcete si přečíst více, navrhnout něco nebo se objevit v některém z příštích sloupků?? Kontaktujte mě nebo se přihlaste k odběru mého týdenního e-mailu.\n5 zlatých pravidel pro výchovu duševně silných dětí\nGoogle právě oznámil, že má opravdu neuvěřitelnou novou misi. I Don't Quite It (Nevěřím tomu)\nJak by vypadal váš život, kdybyste žili beze strachu?\nTento vzorec o 4 krocích učiní těžké pracovní rozhovory snesitelnějšími\nRozšiřte své podnikání > Vedení > 17 každodenních návyků, na kterých můj táta trvá, vás učiní šťastnějšími a úspěšnějšími


Hledáte zahrádku v dostupnosti centra a přesto v klidné zóně plné zeleně? Chcete svůj volný čas trávit venku a v létě se koupat ve vlastním bazénu? Udělejte sobě, nebo svým blízkým radost koupí zahradní chaty v osobním vlastnictví o velikosti 28 m2 na pozemku o výměře 392m2 ve vlastnictví ZPF a SPÚ,...\nProdej chalupy, 260 m², Lipovice\nprodej chalupy Lipovice\nNabízíme k prodeji chalupu s uzavřeným dvorem v obci Lipovice, která se nachází v samém začátku Šumavy. Objekt je po částečné rekonstrukci, nové podlahy, rozvody topení v mědi a rozvody elektřiny. Chalupa je velice hezky dispozičně řešena. Po vstupu z velké terasy se nachází vstup do sklepa, naproti...\nCena: 2 542 000,- Kč\nProdej chaty, 45 m², Planá nad Lužnicí, Plaňačka\nNabízíme Vám ke koupi zděnou chatu o zastavěné ploše 16 m², na vlastním pozemku o výměře 417 m², v katastrálním území Planá nad Lužnicí. V prvním nadzemním podlaží se nachází místnost s kuchyňskou linkou, sporákem, lednicí, krbem a pohovkou a menší místnost, kde je splachovací WC. Ve druhém nadzemním...\nCena: 1 648 500,- Kč\nProdej chalupy, 630 m², Malá Morávka\nprodej chaty Vojníkov\nExkluzivně Vám nabízíme k prodeji rekreační chatu se zahradou ve vyhledávané lokalitě "Caiska", v blízkosti řeky Otavy. Třípodlažní chata je dispozičně řešena jako 4+1. Dvě ložnice se nachází v podkroví, které je přístupné dřevěným schodištěm z obývací části domu. Prostorná terasa lemuje obývací pokoj...\nProdej chaty, 36 m², Ostopovice\nNabízíme k prodeji chatku k celoročnímu užívání stojící v Ostopovicích. Jedná se o původní chatu o zastavěné ploše 40 m2, která prošla v roce 2017 celkovou rekonstrukcí. K objektu vede nezpevněná příjezdová cesta. Přední část je zděná (YTONG šedý porobeton), zadní část je dřevostavba ( 2 x 15 mm OSB...\nProdej chaty, 20 m², Havířov\nprodej chaty Havířov-Prostřední Suchá\nNabízíme k prodeji menší chatku v zahrádkářské oblasti na okraji města, v těsné blízkosti obchodního domu Globus. Jde o podsklepenou nemovitost s pevnými základy, jejíž součástí je jedna místnost a menší kuchyňka. Na zahradě je funkční skleník, chemické WC a kůlna na nářadí. Chatka je určena převážně...


Plíšková dostala přednost před Šafářovou, začne Kvitová | Týden.cz\nPlíšková dostala přednost před Šafářovou, začne Kvitová\n13.11.2015 13:10 Aktualizováno 13.11. 13:24\nPetra Kvitová se jako první pokusí nasměrovat české tenistky ke čtvrtému titulu ve Fed Cupu za posledních pět let. Dvojnásobná wimbledonská vítězka se ve finále s Ruskem postaví v úvodní sobotní dvouhře proti Anastasii Pavljučenkovové. Zápas v pražské O2 areně začne ve 14:00, pak nastoupí Karolína Plíšková, kterou kapitán Petr Pála nominoval místo Lucie Šafářové, a ruská jednička Maria Šarapovová. O pořadí zápasů rozhodl dnešní los na Staroměstské radnici.\nKvitová od sezony 2011 prohrála z 22 zápasů ve Fed Cupu jen dva, ve finálových bitvách má na kontě pět výher a jednu porážku. S Pavljučenkovovou má bilanci 6:3. Naposledy Rusku porazila letos cestou za titulem v Madridu.\nPlíšková se s bývalou světovou jedničkou a pětinásobnou grandslamovou šampionkou Šarapovovou ještě nestřetla. Do souboje s hvězdou světového tenisu půjde bez obav. "Budu vědět, že je to Šarapovová, ale respekt na kurt nepatří," řekla.\nSvětová čtyřka Šarapovová před finále opakovaně prohlásila, že ruský tým není v Praze favoritem. "Možná se ze sebe snaží sejmout tlak, ale já myslím, že to bude vyrovnaný. Je to otevřený a fakt si myslím, že to bude těsný," uvažoval kapitán Pála.\nJe možné, že v nedělních dvouhrách kapitán Pála pošle na dvorec Šafářovou. "Rozhodneme se podle soboty," řekl při oznámení nominace. Stejně tak není definitivní dvojice pro čtyřhru, kterou zatím tvoří Šafářová s Barborou Strýcovou. Na ruské straně jsou nahlášeny Jekatěrina Makarovová a Jelena Vesninová.


4.r., 21. 03, Slepičky (pracovní činnosti) ...\nOdkaz na přihlášení do systému:\nŠkolní výdejna – základní informace\nOd školního roku 2018/2019 je dodavatelem školních obědů společnost GS-zařízení školního stravování s.r.o.\nCena oběda: 32 Kč (polévka, hlavní jídlo, dezert, pitný režim)\nElektronické objednávání oběda: www.trisofthk.cz/kh/ (příst.údaje-osobní číslo, PIN, čip.kartu)\nAby se žák mohl v jídelně stravovat:\nmusí být v jídelně odevzdána vyplněná Přihláška ke stravování\nmusí být na účtu dostatečná finanční částka – platby bezhotovostně – pokyny viz níže,\nmusí být vybrán s denním předstihem (do 12 hodin) pokrm z jídelního lístku,\nmusí se žák prokázat průkazem strávníka.\nPro odhlašování obědů platí stejný postup.\nObědy odhlašuje strávník samostatně na svém účtu nejpozději do 12 hodin předchozího dne. Pozdější odhlášky nejsou možné. Při náhlé nepřítomnosti strávníka je možný odběr oběda první den nepřítomnosti jeho zákonným zástupcem.\nPLATBA se provádí bezhotovostně, převodem na účet. Převod prostředků je možné uskutečnit kdykoliv podle potřeby žáka. Připsání peněz na účet strávníka může trvat až pět pracovních dnů. Posílejte proto peníze dříve než dojde k úplnému vyčerpání prostředků na účtu.\nČÍSLO ÚČTU: 285 305 384 / 0300\nDo poznámky napište: jméno a příjmení žáka, třídu, název školy\nUpozorňujeme, že v případě, že nevyplníte správně celý variabilní symbol, případně pokud se tento neshoduje se s rodným číslem na přihlášce, nemohou být tyto platby akceptovány a správně přiřazeny.\nPřihlášení ke stravování je možno provést kdykoli i v průběhu školního roku. Pro každý školní rok je nutné vyplnit novou přihlášku s aktuálními osobními údaji. Žák, který neodevzdá přihlášku, nemá nárok na dotovaný oběd a musí hradit jeho plnou cenu.\nPřihlášku ke stravování lze stáhnout a vytisknout z webových stránek školy nebo si ji žáci mohou vyzvednout u vedoucího provozu ve školní jídelně. Na základě Přihlášky ke stravování bude novým strávníkům vydán průkaz strávníka.


Tržby lékáren klesly o čtvrtinu\nLeden byl pro lékárníky hořký. Z průzkumu tržeb v 91 lékárnách, které operují pod značkou Dr. Max, vyplývá, že se tržby největšího tuzemského řetězce v průměru snížily o 25 procent. Podobné číslo hlásí také Grémium majitelů lékáren, které oslovilo čtyřicet veřejných lékáren.\nTržby lékáren se sice snížily o čtvrtinu, ale\no to jsou zase lidi zdravější.\n... čím je podložená víra lékárníků, že pokles tržeb nebude trvalý, ale že se to zase vrátí do starých kolejí ? ! Já pro to nevidím žádný důvod.\na cemu se divite\nKarlovo namesti 4lekarny, Ulice Milady horakove od Letny na Vltavskou 6!!! lekaren... to je prece normalni... lekaren je 3x az 4x vic nez je potreba.. tak je jasne ze se zisk snizuje..\nTušíte někdo, proč v lékárnách automaticy nevydávají účtenky, pouze po vyžádání a ještě se u toho tváří, že by vás zabili?\nA hodně jsem se podivil, že v lékárnách berou stravenky.\nJako by nestačily ty věčné útoky kdekoho na lékárny a lékárníky, kdy prakticky všichni majitelé lékáren musí svoje živobytí dotovat "ze svého", teď na těch prá lékáren, které přežily ty drastické reformy dopadlo snížení obratu. Tedy že by to byl jen logický útlum po extrémním obratu v lednu, to si fakt nemyslím. Inu lékárny nepochybně skončí a vrátíme se k bábám kořenářkám.\nOpravdu mě vůbec nezajímá,\no kolik klesly tržby lékáren. Zajímalo by mě o kolik klesly zisky lékáren, to je totiž důležitější.\nA ten milý nápis v článku: "Nadějí je chřipková epidemie". Podobně se asi funebráci těší na nějaký černý víkend na silnicích.\nKdyž platy rostou meziročně asi o 3%, nějak prostě nemůže nastat okamžik, kdy všichni vydělají o 10% více, než vloni. To jaksi opravdu, ale opravdu nejde. Vědí to děti ve druhé třídě ZŠ. Zdá se, že lékárníkům to nějak ušlo.\nRe: Opravdu mě vůbec nezajímá,\nzdá se, že jste ve svém zkratkovitém uvažování na jedno zapomněl - TEN ČLÁNEK NEPSAL LÉKÁRNÍK. asi SOTVA BY REKL " nadějí je chřipková epidemie".\nKde jste precetl, ze lekarnici vydelaji o 10 % vic?\nChapu ze vas ve sve zlucovite zlobe zajima o kolik kdo zchudne...kdyz si myslite, ze je to takovy byznys, zkuste si to sam - treba "jen" vlastnit lekarnu (na to nemusite studovat a stat za tarou a poslouchat nadavky lidi jako jste vy sam.) Uvidite, jestli se vubec uzivite.\nA prý že reforma je pouze o přesunu miliard do kapes lékáren....\nKdo Rathovi jeste veri?\nRe: Re: Dr.Rath\nA kdo mu kdy věřil?\nRe: Re: Re: Dr.Rath\ndost na to, aby se dostal do parlamentu...\nRe: Re: Re: Re: Dr.Rath\nnevím jak kde, možná mám smůlu či štěstí, ovšem jak doktoří v rodině, tak ostatní se kterými se znám, dá se říct 11 z 11 unisono říkají "zlatej Rath". No, asi kecají.\nRe: Re: Re: Re: Re: Dr.Rath\nAsi je to tím, že ten pos.nec je ddoktor. A co my ostatní, pacienti, sestry, saniťáci, lékárníci, plátci systému a jiná verbež, to ho nikdy nezajímalo a dodnes nezajímá. Viz jeho poslední výroky.\nU nás ve městě je lékáren asi 20. Když jich bude 12, pozná to někdo? Nikdo. Takže tento problém není třeba vůbec řešit...\nDobrá zpráva, ale o kolik poklesly platby doktorům? Mám kancl vedle závodní doktorky a po ránu tady není plno důchodců, co si jdou pokecat, nebo simulantů pro neschopenku (co bych pracoval, když dostanu stejné prachy za nemocenskou). V čekárně sedí jen viditelně nemocní lidé. U dětské doktorky jsem se synkem poprvé (za 6 let, co je na světě) nečekal tři hodiny, ale byli jsme druzí. Docela by mne zajímalo, jak se tohle projevilo na penězích, které tečou k nim\nRe: co doktoři?\nCelkem nijak. Protoze drtiva vetsina prijmu doktoru je z kapitacnich plateb. Tedy jsou placeni od kusu, co maji v kartotece... Prijem za vykony je pro praktiky podruzny...\nRe: Re: co doktoři?\nPočkej, kapitační platba je podle mne 60 kč nebo tak nějak ročně za duši, nebo se pletu? Za podívání se do krku a kontrolu zraku před vydáním zbrojního průkazu jsem dal tři kila, takže vyšetření, injekce a dva předpisy podle téhle logiky musí být za litr. Nebo se významně pletu? Fakt by mne to docela zajímalo. Jsou to přeci doktoř, kdo pořád řve, že jsou přetížení a málo placení. Přitom moje poslední zkušenosti s nimi mne utvrdily, že nejlepší je horkej čaj a slivovice.\nRe: Re: Re: co doktoři?\nKapitacni platba je nejakych cca 57, u ditete 68,-. Nevim presne...\nTy pises o platbu za vydani potvrzeni. Ke zbrojaku, ridicaku a tak. To se plati. Ale vykony bezne uz takto hodnoceny nejsou. Vetsina prijmu praktiku jde opravdu z kapitacnich plateb....\nplatba za pacouše je cca 50kč měsíčně. Průměrnej obvoďák má kolem 1100 pacoušů což je cca 55000kč měsíčně\nRe: Re: Re: Re: co doktoři?\nNo to není úplně přesné - ona je to platba za jednotku koeficientu - podle smlouvy může být u každého lékaře odlišná, ale přibližně je to mezi 40 - 50 za jednotku. Nikoliv za pacienta - například děti do jednoho roku mají koeficient 4 - tedy měsíčně za takové dítě je kapitační platba cca 200,- Kč, podle věku se snižuje, ale vždy je u dětí více, než 1. U velmi starých lidí, tuším nad 80 je koeficient ještě vyšší - až 6. Naopak u lidí mezi 18 - 24 je koeficient jen 0.8 a u velké části lidí (25 - 40) je 1.\nAt se prodavaji leky bez receptu v supermarketech\nlekarnici jsou jen vyzirkove a zaby na prameni. leky bez receptu a vitaminy by se mely prodavat v supermarketu jako mlekoa rohliky. V USA to tak je a jsou o polovinu levnejsi oproti tem, ktere prodavaji ti zlodeji cesti lekarnici.\nRe: At se prodavaji leky bez receptu v supermarketech\nJsem pro. Ale at musi supermarkety splnit stejne hygienicke podminky a podminky kladene na prodavajici jako lekarny. Jinak je to jen dalsi pokriveni trhu...\nRe: Re: At se prodavaji leky bez receptu v supermarketech\nnesměšuj výrobu s prodejem léků. Každý lék je zabalen a připraven k prodeji milionkrát hygieničtěji než např. pečivo, které v supermarketu koupíš naprosto bez obav. Nevím, proč by na prodej balených léků měly být nějaké zvláštní hygienické předpisy. Jiná věc ovšem je při výrobě mastiček, kapek apod, ale tyto služby se v supermarketu logicky nepředpokládají.\nRe: Re: Re: At se prodavaji leky bez receptu v supermarketec\nPodivej se na predpisy, ktere maji lekarny. A to vcetne urceni minimalni prodejni plochy. NEMLUVIM o vyrobe leku, mluvim o normalnim prodeji klasickych, balenych leku.... A to uz nemluvim o pozadavcich na obsluhu v lekarne. Coz u supermarketu neni... V lekarne muze prodavat volne prodejny lek jen VS studovana osoba, v hypermarketu kazda lopata...\nRe: Re: Re: Re: At se prodavaji leky bez receptu v supermarketec\nJistě, ale nevím, co se pro mě změní, jestli mi acylpyrin prodá VŠ, nebo socka. Jaký v tom je po rozbalení rozdíl?\nRe: Re: Re: Re: Re: At se prodavaji leky bez receptu v supermarketec\nTřeba v tom, že nevíš, jestli ten acylpyrin ze supermarketu není prošlý (tedy ty možnáí ano, pokud rozumíš značení marží, co ostatní), nevíš jak byl skladoován a jestli se účinná látka nezměnila vlivem nevhodných podmínek při skladování (světlo, teplota,...). Sousta účinných látek v lécích jsou principielně jedy podávané v malých dávkách. Já bych se tedy otrávit nechtěl... a když se v supáči pořádně nekontroluješ, přineseš domů v každém větším nákupu něco prošlého nebo napůl zkaženého. Tohle bys riskoval u léků? Já tedy ne a raději připlatím těch zákonných 15% nebo kolik lékárníkovi - nehledě na to, že nečekám, že by supáče marži měly nižší. U housek mají 100%, proč ne u aspirinu?\nnektere leky bez receptu (cca 150) a vitaminy se MUZOU PRODAVAT MIMO LEKARNY UZ OR ROKU TUSIM 1999. - tehdy vysel vyhlaskou seznam tzv. Vyhrazenych leciv. Proc to nikdo nedela? Asi se to nevyplati...vyhodnejsi je prodavat zvykacky.\njeste ze tu nemame zdravotnictvi ala USA.\nProč ne, ale potom ať v supermarketech prodávají vysokoškolsky vzdělané prodavačky a chodí k nim SUKL (státní ústav pro kontrolu léčiv) 3x ročně na kontrolu, jak se skladují a evidují zásoby a za každé prošlé balení zapomenuté ve skladu ať dostanou pokutu jako prase.. Nebo ať se tahle povinnost zruší i pro lékárny. Ale tudy asi cesta nevede, co? Supermarkety nejsou schopné udržet tyhle podmínky ani pro tužkové baterky, natož pro potraviny. Přitom srovnávat podmínky kladené na skladování chleba a balených uzenin ve srovnání s podmínkami na léčiva jsou jako srovnávat kovošrot a masnu.\nCynik: Nadějí je chřipková epidemie\nRe: Cynik: Nadějí je chřipková epidemie\ntaky ziram, jak si to muze ten novinar dovolit...\nRe: Re: Cynik: Nadějí je chřipková epidemie\nJo jo, to je opravdu drsný.\nPoprve v zivote jsem dostal v lekarne\nk leku ktery jsem si kupoval puhodinovy vyklad. Za celou dobu neprisel jediny zakaznik a slecna u prepazky byla asi zkourena, protoze takto milou osobu jsem jeste v lekarne nepotkal. Pokud by toto byl jediny dopad reformy tak splnila ucel.\nsníží se jim platy?\nKdyž si prohlížím nabídky volných míst na stránkách úřadu práce, nabízí se lékárníkům plat 25000Kč a farmaceutickým laborantům bez vysokoškolského vzdělání 18000Kč. Je to normální aby měli tolik oproti doktorům????\nRe: sníží se jim platy?\nJe to uplne normalni plat. Pokud je nekde problem, tak v nizkych platech doktoru.\nSorvnavat to nema smysl, to bychom mohli pridat taxikare, telefoni operatorky atd. atd.\nplat lekarniku shledavam v poraduk. On preci jenom lekarnik neni tupec bez vzdelani....\nPlaty? jak kde, v Brne je to u farmaceutu tak o 2-5 tisic min, u laborantek tak o 1-3 tisice min.\nJe to normalni. Doktori si drzi svuj socialisticky model tabulkovych platu a socialnich jistot. Musi si vybrat. Je to to same jako u uredniku...\nKolik bere doktor? Který bere méně než 25 000? Kromě toho lékárny jsou samostatně výdělečné, takže když klesnou peníze, klesne počet zaměstnanců, nebo objem na výplaty. Jen se to asi neukáže za dva měsíce, ale za půl roku, rok.\nAno, normalni to je, lekarnik musi byt schopen resp. musi znat de facto vsechny leky na sklade i ty, ktere na sklade nejsou a to na takove urovni, aby, jak psal nekdo v prispevku vyse, byl schopen podat kvalifikovany vyklad, doporuceni ohledne uzivani (jeste dodatecne jednou, protoze lekar vse napise na recept, ktery zustava v lekarne), musi znat podobne leky, vedlejsi ucinky,...musi umet vse ohledne marzi a dalsi veci jako minimalně zaklady ucetnictvi a zvladat stres (a dalsi veci o kterych nevim). Na lekare si nikdo hubu neotevre, zato v lekarne to magistry docela casto dastanou naservirovane od nespokojenych pacientu. Mohl bych pokracovat, proc je plat magistru v lekarnach podobny. Samozrejme jsem pro, aby lekari, ale i prave zmineni lekarnici dostali pridano. (Mluvim o "verejnych" lekarech a zamestnancich lekaren (ne majitelich). B.\n"Jinak řečeno, lidé si v případě méně závažných obtíží raději koupí léky\nsami, než by platili za návštěvu lékaře a následně za položku na\n.......znamenalo by to pro VZP snížení ztráty řádově o stovky milionů korun," dodává Vajskebr.\nReforma přece jen dobrá?\nReforma penězi moc nevybere, dost spotřebuje vybírací systém sám. Spíš má odradit od zbytečných návštěv pacientů, co si jdou k doktorovi popovídat (tj. staří lidé, mladí si popovídají jinde, 30kč je nevytrhne ale zameškaný čas jim vadí).\nReforma funguje, proti které křičeli pacienti, a kterou podporovali lékárníci a soukr. ordinace. A právě lékárníci a soukr. ordinace jsou biti. Dostanou sice poplatek navíc, ale klesne tržba. Obchodníci vědí, že je často výhodnější jít s cenou dolů - celkově se utrží víc i zisk je vyšší, přestože je menší marže.\nTak asi začnu té reformě fandit. Pokud by ale vyřadili poplatky pro malé děti a staré lidi, tak ztratí účinnost. Právě tyhle skupiny nejvíc chodí k lékařům a jich se platby dotknou. Pro pracující populaci nemá poplatek žádný dopad, zdražení pečeiva je daleko významější.\nRe: Reforma přece jen dobrá?\nSprávně. Když na to rodiče nemaj, tak ať nesouložej\nRe: Re: Reforma přece jen dobrá?\nA kdo Ti jednou bude měnit pleny, až se budeš starej podělávat, když nebude mladší generace ty primitive a nevzdělaná chátro?\nRe: Re: Re: Reforma přece jen dobrá?\nkdyz nebudes mit deti jiste usestris statisice ktere by jsi dal na jejich vychovu, obleceni atd. Tyto penize muzes pouzit na osetrovatelku ktera ti bude menit pleny. Lidi, kteri jsou financne zabezpeceni je dost a o populaci se bat nemusis.\nDobře jim tak lékárníkům jedněm "nenažranejm",maj co chtěli!\nRe: Šlechta lékárnická\nHm. V prosinci stáli lidi fronty, v lednu jedou ze zásob.\nA jestli někde pracuje konkurence, je to přece v pořádku - nechápu, co lidi jako Vás žere..


Obchod s krajkami - Paličkovaná krajka 75099 bavlněná, šířka 18 mm, béžová - TOPAK spol. s r.o.\nZboží 334 / 2555\nŽádné hodnocení. Kód: 75099_06199 Produktové číslo: 8595180919133\nPaličkovaná krajka 75099 bavlněná, šířka 18 mm, béžováKrajky zpracováváme již desetiletí unikátním tradičním způsobem a stále stejně kvalitně. Ve výrobě vznikají přirozeně drobné chyby, uzlíky při navazování přízí aj., které odstraňujeme během pečlivé výstupní kontroly. Barevné varianty krajek jsou stálobarevné a díky mercerování používaných přízí v top kvalitě - pevnější, lesklejší a příjemnější.


Na poštovní loupež si vyjel mladík v polepeném autě - Karlovarský deník\nNa poštovní loupež si vyjel mladík v polepeném autě\nBochov - Po osmdesátiminutové akci policisté zadrželi osmnáctiletého pachatele\nVe stříbrné malé dodávce polepené reklamními nápisy opustil v pondělí kolem 16.40 hodin místo loupeže v Bochově v tu dobu ještě neznámý pachatel. Chvíli předtím vyloupil se zbraní v ruce bochovskou pobočku České pošty.\nPachatelem byl podle prvotního popisu poštovních úřednic asi dvacetiletý, extrémně hubený mladík. Na základě tohoto popisu rozjeli policisté pátrací akci. „Policisté bezprostředně po loupeži přijali obvyklá bezpečnostní opatření,“ uvedla Martina Hrušková, mluvčí Krajského ředitelství policie Karlovarského kraje.\n„Hlídky mě stavěly celkem třikrát. Poprvé u jenišovského Globusu, podruhé u kruhové křižovatky v Novém Sedle a potřetí za Sokolovem. Evidentně policisté hledali někoho hubeného, protože vždy jenom nahlédli do mého auta a nechali mě jet,“ popsal s notnou dávkou sebekritiky vůči své postavě bezpečnostní opatření Petr Bielski, jeden z motoristů, který bezprostředně po loupeži jel směrem na Cheb.\nPo osmdesáti minutách slavili policisté úspěch. „Loketským policistům se podařilo v popsaném voze zadržet osmnáctiletého mladíka ze Sokolovska,“ potvrdila Hrušková. Policisté podle jejích slov začali bezprostředně po zadržení s mladíkovým výslechem. „Prošetřují nejen okolnosti pondělní loupeže, ale také zjišťují, zda nemá zadržený na svědomí další trestnou činnost na území Karlovarského kraje,“ doplnila Hrušková.\nPo výsleších kriminalisté zadrženého mladíka obvinili z celkem tří zločinů loupeže. „Vedle té pondělní má na svědomí i dvě loupeže, které se staly v Sokolově před týdnem a před čtrnácti dny,“ upřesnila Hrušková. Případem se podle jejích slov kriminalisté dále zabývají.\nZa loupež hrozí mladíkovi trest odnětí svobody na deset až dvanáct let. Podle Hruškové záleží na tom, jak velkou škodu napáchal.


3. mezinárodní neformální setkání příznivců a milovníků železnic - ŽelPage [www.zelpage.cz]\n..: 3. mezinárodní neformální setkání příznivců a milovníků železnic :..\nMosty u Jablunkova — V sobotu 30. 1. 2010 se na chatě Zuzana uskutečnilo mezinárodní neformální setkání příznivců a milovníků železnic. Nedávno zde byla na stránkách ŽelPage díky ochotě redakčního týmu zveřejněna naše pozvánka na v pořadí již třetí setkání příznivců a milovníků železnic na pomezí tří států v duchu hesla „Hurá do kopců…“ A tak se poslední lednovou sobotu v Mostech u Jablunkova postupně sešla skupina skoro třiceti účastníků, kteří využili naši nabídku a dorazili v pravých zimních podmínkách do kopců mezi Fojtský gruň a Skalku na samou východní hranici ČR. Zde ve svahu s krásným výhledem na mostecké sjezdovky v nově rekonstruované chatě Zuzana měli všichni, kteří v průběhu dne vyšlapali kopec k chatě, možnost strávit v pohodové atmosféře příjemný den (a někteří i noc) v kruhu milovníků železnic. Patří se říct, že byli i tací, kteří výšlap neabsolvovali, neboť ač by chtěli, dojet do Mostů tentokrát z různých příčin nemohli. Svou podporu nám ale tlumočili, zasílali pozdravy a sliby, že napříště jim to již vyjde. Děkujeme a vážíme si toho.\nSamotné setkání začalo v podstatě již z rána, kdy se organizační tým navzájem informoval o připravenosti vyrazit do kopců, kontrolovala se „výstroj i výzbroj“ a ladily se detaily i forma přesunu na místo setkání. První účastník, který se nakonec na druhý den ukázal zároveň jako poslední účastník, který dorazil domů, vystoupil v 10:03 z osobního vlaku 2927 na mostecké stanici. Jelikož propozice setkání hovořily o „oficiálním“ zahájení srazu až ve 13 hodin, vypravil se tento účastník a zároveň člen organizačního výboru Radek snad i trochu z nostalgie na úplně první setkání do blízké restaurace Centrum, kde se to první historické setkání u jednoho stolu ve výčepu konalo. Zde za ním zanedlouho dorazila dvojice technického a dopravního servisu (chcete–li logistická skupina) ve složení samozvaného předsedy organizačního výboru a autora tohoto článku a jeho šoféra, který se v průběhu dne ukázal jako nepostradatelný pro hladký chod celé akce. Ba co více, překvapeními nešetřil, a tak jako sponzor uvítacího přípitku z domácí pálenice pro natěšené účastníky, byl zapsán zlatým písmem do závěrečného hodnocení třetího setkání. A to toho dne neřekl ještě své poslední slovo! Děkujeme Tomáši.\nMalé a krátké posezení v Centrumce bylo ukončeno před jedenáctou, kdy trojice po dohodě vyrazila na nádraží s cílem vyhlížet a uvítat případné další osoby, které by dojely vlakem 2907 s příjezdem v 11:03. Ještě před příjezdem vlaku byl polapen do sítí uvítací trojice další účastník bydlící nedaleko, který se již potuloval po nádraží. Bystrým očím cvičeným pro rozpoznávání nejrůznějších železničních individuí nemohl uniknout. Uvítali jsme tedy Josefa a s radostí jsme přijali i jeho zprávu, že přesvědčil jak svého kamaráda, tak i svého dědu aby se setkání účastnili také. Netrvalo dlouho a oba zmiňované jsme vítali také. Z dědy se nakonec vyklubal emeritní výpravce vlaků. V polovině 90. let 20. století ukončil svou celoživotní kariéru na dráze právě zde v Mostech u Jablunkova. Stačíme se ještě přivítat s místně příslušným psem, který z počátku vypadá, že se nechá přesvědčit, aby se připojil k naší skupině. Nakonec však s námi do kopce nevyrazí. Škoda burku mohl jsi klidně s námi, guláše bylo dost i pro tebe!\nA již vyhlížíme vlak na zhlaví stanice. O překvapení není nouze a s úsměvem sledujeme mezi vysedajícími lyžaři a snowborďáky jednoho borce s horským (nebo snad sněžným!?) kolem. Když se však řítí směrem k nám, poznáváme v něm jednoho našeho stálého a věrného účastníka. Nad výškou sněhové vrstvy v okolí jen mávne rukou a s voláním přes rameno „…na chatu dorazím včas“ nám mizí mezi sněhovými vločkami někde v běžkařských stopách v okolních lesích. Snad ten den běžkaři moc nenadávali, že jim dělá vzorek ve stopě. Hůlkami ho naštěstí také neumlátili, neboť na chatu nakonec dorazil – a včas! Z vlaku vystoupí i malá skupinka hlásící se již automaticky k nám. Aby ne, vždyť to jsou naší dobří známí. Rychle se vymýšlí plán na další pokračování v podstatě již odstartovaného letošního setkání. A tak jako minulý rok je čas před samotným posezením určen pro fotek chtivé účastníky. Pár upřesňujících slov a už se rozbíháme na různé strany do blízkého okolí kolem tratě. Zanedlouho pojede rychlík a s dodatečnou informací, že před ním poslali nahoru ještě náklad, neotálíme a rychle vyrážíme. Atmosféra je pravá zimní a tak i fotografie nakonec nepostrádají odraz nelehkých provozních podmínek, které zde panují.\nUvítací výbor se nakonec rozhoduje vyčkat ještě na osobní vlak ze směru od Slovenska a následně na 2931-čku z vnitrozemí, která svým příjezdem ve 13:03 by měla přivézt nejvíce lidí na setkání. Odhad byl správný a krátce po jedné vítáme jak delegaci ze Slovenska a Polska, tak další známé i neznámé z blízka i daleka. Nejvzdálenější destinací, z které ten den účastníci přicestovali, byla Praha. Mezi doposud neznámé se řadí i očekávaný příjezd železničního nadšence postiženého chlapce Martina, který přesvědčil svou maminku, aby s ním na Mosty vyrazila. Ta na poslední chvíli trochu s obavami co že to ta neznámá parta vůbec organizuje, kontaktovala organizátory a nakonec za námi nejenom s Martinem vyrazila. Ještě s dalšími dvěmi dětmi si ten den myslím pěkně užili pohody na sněhu i při krbu na chatě. Dopravní servis odváží rodinku od nádraží k chatě a v závěru průvodu účastníků vyrážíme do svahu i my.\nNa chatě již panuje dobrá nálada, v krbu je zatopeno, židle zasednuty a zmiňovaný uvítací sponzorský přípitek již koluje okolo stolu. Po krátké uvítací řeči očekáváme oběd a mezitím se již začíná debatovat. Sálem najednou zavoní tradiční hovězí guláš a všichni se s chutí dávají do jídla. Po dobrém jídle nesmí chybět dobré pivo. Stejně jako zdejší kraj je i pivo patřičně řízné a hutné. To už se místností line ze všech stran směsice jazyků – českého, slovenského, polského a i toho našeho gorolského. Na půl posloucháme a při tom rozbalujeme techniku, abychom letos potěšili ostatní i připraveným „kulturním“ programem. Předem při ohlášení konání setkání byli všichni osloveni s nabídkou, zdali by si nepřipravili nějaké své foto/video příspěvky a prezentace na nejrůznější železniční témata.\nProjekční technika byla nainstalována a vyzkoušena, a tak se mohl zahájit připravený program. V nabídkovém menu prezentací se nakonec ocitly tyto příspěvky:\n„Vlaky na moři“ o přepravě vlaků trajekty po moři. Jeho autor Josef Kluz v něm prezentoval i konkrétní vlastní zkušenosti z plavby mezi italskou pevninou a ostrovem Sicílie z Villa S. Giovanni do Messiny.\n„Miniatur Wunderland Hamburg“ – film z osobní návštěvy v kouzelném světě největší modelové železnice v Evropě představil Roman Slowiaczek.\n„Nejvýchodnější železnice na území ČR“ – autor článku Martin Ostruszka pojal svůj příspěvek jako malé zamyšlení nad tím, která velká či malá železnice byla či je u nás tou nejvýchodnější a zároveň i jako speciální úvod pro další následující příspěvek.\nTím byl „Splněný sen na zahradě“ – prezentace majitele a stavitele „Zahradní železnice Bukovec“ Toma Jelena o vzniku, stavbě a plánech do budoucna se svou nejvýchodnější malou železnicí. S údivem i obdivem jsme sledovali zrod i rozlet této zajímavosti v našem zapadlém koutě republiky. Držíme ti palce Tome!\n„Výlet na vysokorychlostní železnici“ - Vláďa Hranoš nám ve svém filmu z výletu na vysokorychlostní dráhy v Německu ukázal jízdu vlakem rychlostí 300 km/h i záběry průjezdů vlaků po kolejích v plné rychlosti přes stanici i v terénu. Když i auta na dálnici zůstávají daleko vzadu, je jasné, že ač se to cestujícím ve vlaku nezdá, tak uhánějí úctyhodnou rychlostí. Český cestující může jen závidět.\n„Tam, kde se starají o to, abychom měli čím jezdit“ - prezentaci fotografií přibližující nejrůznější zákoutí a zajímavosti depa a opravny pantografových jednotek v Bohumíně a činnosti, které se tam vykonávají si pro nás připravil Zdeněk Pyško.\nVečer byla ještě technika využita pro „volné“ promítání nejrůznějších fotografií, které si účastníci donesli s sebou. Debaty v kroužcích účastníků se po celý den věnovaly tématům současné situace provozu vlaků v našem společném pohraničí, možností mezinárodní spolupráce, modelářství, plánováním výletů za žel. zajímavostmi či fototripy nebo historií železnic a dalšími. Rovněž se vzpomínalo na nedávnou společnou účast českých a polských železničních fanoušků na poslední jízdě osobního mezinárodního vlaku „Cieszynka“, dříve „Olza“ mezi Č.Těšínem a Cieszynem dne 12. 12. 2009.\nČas byl ale opět proti nám a s nastupujícím večerem pomalu ubývalo osazenstvo ze sálu podle toho jak kdo potřeboval cestovat zpět domů. A tak protentokrát již nevyšlo dát prostor dalším ke své prezentaci, ani třeba pořádně vyzpovídat výpravce vlaků pana Kluze. Příště jim rádi dáme prostor, pokud opět mezi nás zavítají. Již nyní je srdečně zveme. Rozloučili jsme se také s Martinem Benkem a jeho doprovodem a na cestu jsme mu darovali pěkný kalendář s železničními fotografiemi, který věnoval jeho autor a člen organizačního výboru Roman Slowiaczek. Je nutné doplnit, že jsme se nejenom loučili, ale nakonec i vítali. O malé překvapení se postaral Josefův otec, který se nějak večer nemohl doma dočkat svého syna, a tak vyrazil za ním. Nakonec s námi rád poseděl. Setkání generací rodiny Kluzů tak bylo naplněno ten den dokonale. Chtělo by se říci „Železnice spojuje“.\nPři krbu a promítací stěně nakonec zůstala malá skupinka „věrných“. A když odjel i poslední autobus a vlak se zbylými účastníky, rozhodli se s úderem půlnoci čtyři již úplně poslední milovníci železnic ukončit letošní setkání debatou a závěrečným zhodnocením akce v pronajatém pokoji. V hluboké noci po dobře stráveném dni se poté usínalo spokojeně a rychle.\nMožná by to byla definitivní tečka, kdyby se ráno nerozhodla dvojčlenná výprava zakončit neformální setkání stejně neformálně – pěším výšlapem přes zasněžený hřeben Skalky a Severky do údolí Lomné. Celodenní putování nepostrádající dobrodružné i veselé momenty finišovalo na nádraží v Návsí. Dovolím si prohlásit, že 3. mezinárodní neformální setkání příznivců a milovníků železnic tak definitivně skončilo až v neděli po 19. hodině, kdy jako poslední zpět domů do Havířova doputoval Radek Kohut. Na zpáteční cestu ještě tento poutník obdržel „putovní“ láhev KáBéDéčky (speciální edici borovičky pro všechny příznivce Košicko–bohumínské dráhy). Ta měla být původně určena pro autora nejzajímavější prezentace na základě hlasování. Jelikož nakonec nebyl jednoznačně určen vítěz, neboť všechny příspěvky byly velmi kvalitní, byla láhev slavnostně otevřena a se všemi společně konzumována. To, co zbylo, putovalo nazítří přes hory i doly, autobusem i vlakem s námi. I díky tomu jsme si zvesela mohli na hřebenu zvolat: „Hurá z kopců…“, aneb 3. mezinárodní neformální setkání příznivců a milovníků železnic právě skončilo. Za rok přátelé na shledanou!\nMartin Ostruszka | 16.2.2010 (16:00)\nViliam Solarik) A k čemu to rpet–ovi pomůže? Pozvánka vyšla na obou serverech, u nás dokonce o nějaký den dřív, což ale absolutně nic neznamená.\nJá bych spíš pro příště zauvažoval nad využití sociálních sítí. Pozvánka přes Facebook také někdy pomůže. :)\nrpet: odporúčam sledovať aj spriatelený www.vlaky.net\nna pristi setkani si beru dovolenou, i kdybych mel preplavat british channel vlastnim telem. jen doufam, ze avizo na strankach zelpage zamerim, letos mi to nejak uniklo...\nHezké počtení, zajímavý a hezký článek, Martine. Perfektně zpracované, chválím. :=)


Překvapení 4. díl | Johnlock\nPřekvapení 4. díl\n24. září 2013 v 17:13\t| JW\t| Povídky od JW\nAhoj! Tak Vám sem dávám 4. díl a zároveň poslední díl povídky Překvapení. Doufám, že se vám bude líbit. :)\nJohn najednou udělal něco, co jsem vůbec nečekal. Vytrhl ruku z mého sevření a bleskurychle se postavil. Udělal pár kroků vzad ode mě, jako by nevěděl jak se má zachovat. "Sherlocku, ale já mám přítelkyni! Teda vlastně měl jsem. A opravdu nestojím o žádný vztah s tebou. Já sakra nejsem gay!" John křičel a zuřivě se na mě díval. Zvedl jsem se s pohovky a rychlými kroky došel k Johnovi. "Co ti může dát nějaká přítelkyně, co já nemohu?" Zeptal jsem se ho naštvaně. "Není to snad jasné, Sherlocku?!" John pořád křičel. "Mně to teda jasné není. Řekni mi alespoň pět důvodů, co ti já dát nemohu a ona ano." Naštvaně jsem se na něj podíval. "Ale Sherlocku..." "Pět důvodů, Johne." Trval jsem si na svém. "Co já vím, tak třeba chození na procházky, chystání mi večeře, společné koukání na televizi, líbaní, objímání, zkrátka všechno, co k normálnímu vztahu s holkou patří!" John mě propíchával zlostným pohledem. Jestli je tohle, co John ve vztahu potřebuje, tak by to neměl být problém. Chození na procházky- Pravidelně s Johnem chodíme na Scotland Yard, nebo se honíme za zločinci, ale jestli vyžaduje i nějaké obyčejné procházky, tak bych se mu mohl přizpůsobit. Chytání večeře- Vařit neumím. Mohli bychom chodit do restaurací, což už stejně děláme. Je tohle snad to, co přítelkyně dělají? Vykrmují přítele? Pokud ano, tak bych se měl častěji zajímat, jestli John nemá hlad. Společné koukání na televizi- Na tomto požadavku nevidím nic složitého, i tak se občas na televizi díváme. Líbání, objímání- To by pro mě mohl být problém. Snad o tom budou na internetu nějaké studie. Naučit se je nebude problém.\n"Poslouchej, Johne," začal jsem. "Tyhle tvoje požadavky... nevidím důvod, proč bych je nemohl zvládnout stejně tak dobře, jako tvé přítelkyně," na chvíli jsem se odmlčel. "Jen mi prosím dej šanci. Dej šanci našemu vztahu. Popřemýšlej o nás. Prakticky nic by se nemuselo změnit. Všechno by zůstalo tak, jak to bylo, až na to, že bys přestal chodit na schůzky s dalšími ženami." John se na mě pořád díval s odstupem. Dostal jsem strach, aby třeba neuvažoval nad tím, že se ode mě odstěhuje. To by snad neudělal, že ne? On by mě nikdy neopustil. Doufám, protože to bych nepřežil. Nesnesu ani jen pomyšlení, že bych byl bez Johna. Co když jsem ho svým přiznáním vystrašil a on teď neví co si má o tom myslet? "Sherlocku..." zašeptal John a s vystrašeným pohledem začal couvat dál ode mě. "Johne." Chytil jsem ho za paže. "Johne prosím neodcházej. Nesmíš mě opustit. Vím, že jsi teď zmatený a nevíš co máš dělat, ale dobře si to promysli. Jsi pro mě moc důležitý. Nejdůležitější člověk na téhle Zemi. Udělám pro tebe cokoli. Vše, co si jen budeš přát. Zvaž, co jsem ti řekl. Dej nám šanci." Upřímně jsem se mu díval do očí. Pevně jsem ho objal a opřel si čelo o to jeho. "Johne, já tě prosím. Dej mi jednu jedinou šanci. Já tě nezklamu. Ty jsi moje budoucnost. Na tobě záleží jak se teď rozhodneš. Můj osud je ve tvých rukou." Zavřel jsem oči a objal Johna pevněji. "Velmi tě prosím. Dej nám šanci." Zašeptal jsem. "Prosím Johne." Řekl jsem téměř slyšitelně a políbil ho na čelo.\nUcítil jsem tlak na hrudi, jak se mě John snažil odstrčit dál od sebe. Uvolnil jsem sevření a John se rychle vyprostil z mého objetí. "Sherlocku, co to sakra děláš?" Nechápal jsem to. "Co jsem udělal špatně?" Zeptal jsem se ho nechápavě. "Ty se ptáš, co jsi udělal špatně? Chceš snad seznam? Tak zaprvé- kazíš mi jedno rande za druhým. Za druhé- po celém bytě rozházíš růže a všude dáš svíčky, aby si pro mě vytvořil nějaké blbé romantické prostředí. Za třetí- snažíš se mě přesvědčit, že mám přestat chodit se ženami a začít chodit s tebou. S mužem. Jako bych sám nevěděl, jestli jsem heterosexuál nebo homosexuál. A za čtvrté- z ničeho nic mě tu začneš líbat a objímat!" John čím dál tím víc zvyšoval hlas a ke konci už křičel. To se mi nelíbilo. Zatvářil jsem se ublíženě a dotčeně. Svěsil jsem hlavu a díval se do země. "Sherlocku." John už mluvil klidně a došel ke mně. "Sherlocku, podívej se na mě." Prosil John. Nechtěl jsem se na něho podívat. Nechci se s ním znovu hádat. Do očí se mi začínaly tlačit slzy. Ucítil jsem jak mi John položil ruku na paži a dvakrát mě po ní konejšivě pohladil nahoru a dolů. "Sherlocku, no tak, podívej se na mě prosím. Omlouvám se." Řekl potichu. Opatrně jsem se mu podíval do očí, ve kterých se odrážela lítost. "Promiň, neměl jsem na tebe křičet. Je mi to moc líto. Musíš pochopit, že je toho na mě prostě moc." John mluvil potichu. Ruku měl pořád položenou na mé paži a svými prsty lehce kroužil. "Odpusť mi to." Ještě jednou mě pohladil po paži a potom svou ruku stáhl zpět. "Potřebuji jen čas na to, abych si to všechno promyslel." Laskavě se na mě usmál. "Samozřejmě Johne. Kolik času jen budeš chtít." Radostně jsem se usmál a byl jsem rád, že hned nezavrhuje možnost mít se mnou vztah.\n"Půjdu si už lehnout. Budu o všem přemýšlet. Dobrou noc, Sherlocku." John se otočil a mířil k ložnici. "Počkej Johne!" Zavolal jsem na něho a on se na mě otočil. Vzpomněl jsem si na jednu věc z požadavků, které John ve vztahu potřebuje. "Co ta večeře? Nemáš hlad?" Zeptal jsem se ho a ukázal na sáček s jídlem ležící na stole vedle vína. "Ne, díky Sherlocku. Nemám hlad." Zasmál se John a odešel do ložnice.\nPosadil jsem se do svého křesla a spojil prsty do stříšky. Takhle jsem si tento večer zrovna nepředstavoval, ale dopadlo to tak, jak jsem doufal. Dokázal jsem přesvědčit Johna, aby zvážil možnost, že bychom mohli mít vztah. Možná ještě budeme muset překonat pár překážek, ale jsem si téměř stoprocentně jistý, že mi John jednoho dne řekne ano. To krásné slůvko ano, které zaručí, že už nebude dál chodit na žádné další schůzky se ženami. To nádherně znějící ano, že spolu budeme mít romantický vztah. To přenádherné slovíčko ano, že se mnou navždy zůstane. To nejkrásnější slovo na světě ano, že mě miluje.\n1 Nicole | 16. října 2013 v 22:49 | Reagovat\nWow :) Tohle bylo to, co jsem potřebovala. Sladkýho Sherlocka a prskajícího Johna :D Nejlepší na tom je, že když se nad tím zamyslím tak Sherlock reprezentuje JohnLock shipery, a John jsem já :D Nejdřív hrozně proti Johnlock pairingu a teď ho miluju :'D :)*\nJeště jednou děkuju, krásná povídka. Těším se na další od tebe i od SH :).\n2 DarkPony | 10. dubna 2015 v 7:30 | Reagovat\nPOKRAČOVANIE NEBUDE?! Nie, nemôže byť to byť posledný diel! Príjme John ponuku? Ako budú pokračovať? ČO SA STANE? *zúfalý nezrozumitelný škrekot*\nAle píšeš skvelo!


Retence a mastitida prsu\njsou oblasti, které poradkyně někdy trápí a proto předkládám prezentaci o této problematice v PDF formátu.\nNenechejte se zmást...\ntvrzením, že miminku vadí mateřské mléko, že ho při kojení bolí bříško. Přikládám odkaz na článek, který jsem také publikovala pro maminky, ale je i návodem pro poradkyně, jak řešit situace, kdy maminka uvádí, že dětátko bolí bříško. Situace, která je v článku popsána je také někdy chybně...\nObraz kojící ženy je obrazem péče o ni ...\n... nejen během porodu, ale také bezprostředně po něm. Jestliže žena kojí lehce, nemá žádné problémy, tak s největší pravděpodobností byl porod snadný nebo byla dobrá alespoň péče o ženu a dítě po něm. Jestliže má žena například rozpraskané, bolavé bradavky je to obrazem toho, že něco...\nNa léčbu poraněných bradavek\n...výborně zabírá Univerzální mast Dr. Jacka Newmana, kterou lze připravit s několika složek: Bactroban .............. 1 tuba - antibiotikum Beloderm ................1 tuba - kortikoid - ( betametazon) Mycomax 150 mg .... 4 kapsle - antimykotikum (Flukonazol) Tyto...\nVýznam samopřisátí v praxi\nNa tomto místě velmi často píši o tom, jak je pro děti důležitý kontakt kůže na kůži bezprostředně po porodu a hlavně možnost samopřisátí. Důležité je, aby série dějů, která při samopřisátí probíhá nebyla ničím narušena a dítě mělo možnost se k prsu samo připlazit a samo bez pomoci se...\nČím více se poradenstvím při kojení dětí zabývám,\n... tím více si uvědomuji, jak jsou „běžné“ potíže maminek (popraskané bradavky, nalité prsy, případně záněty psu, nepřisávající se děti) důsledkem neznalosti problematiky těch, kteří o matku a dítě pečují. Zaráží mě, že se nikdo nepátrá a nezkoumá proč mají ženy tak veliké potíže....\nÚvaha nad situací, která vznikla na vzdělávacím semináři pro zdravotní sestry\n... na kterém jsme řešili otázku zánětu prsu. Ženy se hned ptaly na odsávačky, která jak funguje a nejlépe mléko ze zahnisaného prsu odsaje. Diskuse, kterou já jsem nemohla nijak směrovat se vyhrotila tak daleko, že se účastnice ptaly, jak laktaci zastavit, pokud to mléko nijak odsát nejde....\nNa přednášce na jedné fakultě porodní asistence jsme se studentkami řešily termín Baby blues a poporodní deprese. Krásnou odpověď na původ vzniku těchto termínů jsem dnes našla v knize Koncept kontinua od Jean Liedloffové. Citace ze knihy: „Pokud je vtisku zabráněno, pokud je dítě odneseno...\nPojem "Laktační psychóza" je dávno překonaný.\nŽeny, které se ocitnou v těžké psychické situaci po porodu svého miminka se necítí špatně v důsledku hormonů, které podněcují tvorbu mateřského mléka, ale v důsledku náročné životní sitace, kterou narození miminka bez adekvátní podpory vztahové vazby mezi maminkou a dítětem bezesporu může být. V...


To by byla bomba! Získá Tomáš Souček ocenění pro nejlepšího hráče sezóny Premier League? - Ruik\nTo by byla bomba! Získá Tomáš Souček ocenění pro nejlepšího hráče sezóny Premier League?\nPokud by český reprezentační záložník v nabité konkurenci uspěl, mohl by si mohl připsat nejvýznamnější individuální ocenění v dosavadní kariéře. Podaří se mu to?\nTo by byla bomba, jen si to představte! Tomáš Souček se může stát nejlepším hráčem Premier League za uplynulý ročník 2020/2021. V něm se mu individuálně velmi dařilo.\nJako první reprezentant České republiky v nejvyšší ostrovní soutěži dokázal překonat dvoucifernou hranici vstřelených gólů. Zářil i v jiných statistikách, ve většině těch individuálních dosáhl ve svém klubu na pomyslné prvenství.\nI přesto je nominace na ocenění EA SPORTS Player of the season, tedy hráče ročníku Premier League, mírným překvapením. Většinou se v nich objevují hráči patřící k absolutní světové špičce, povětšinou mají největší zastoupení útočníci. Právě počet vstřelených gólů je totiž oblíbenou metrikou úspěšnosti hráče.\nTomáš Souček se ocitl ve velmi vybrané společnosti. Na ocenění hráče sezóny je totiž nominován Kevin De Bruyne a Ruben Dias z Manchesteru City, Bruno Fernandes z Manchesteru United, Jack Grealish z Aston Villy, Harry Kane z Tottenhamu, Mason Mount z Chelsea a Mohamed Salah z Liverpoolu.\nVšichni uvedení zažili skvělý ročník, nyní bude záviset pouze na počtu hlasů, kteří jednotliví adepti na ocenění získají. Chcete podpořit Tomáše Součka a pomoci mu k prestižní ceně? Potom navštivte oficiální stránky Premier League či EA Sports.\nI my budeme českému reprezentantovi držet palce!\nMillwall 1.6.2021 V 13:56\nTak samozřejmě Tomáše jsem v klubu take vedl a trenoval,tak proč ne???Předal jsem mu to nej a proto hraje tak dobře!\nJarda 1.6.2021 V 19:39\nMůžete pro jeho vítězství i něco udělat. Volte jako fanoušci na https://www.premierleague.com/stats/awards?se=-1&aw=20 čím více, tím lépe\nzrubec 2.6.2021 V 6:58\nJe to obrovský úspěch, že se dostal do společnosti největších hvězd PL.\nI 8. místo bude super.\nJanH. 3.6.2021 V 20:00\nHmm a nikdo se ještě z těch magorů neozval, že v tom výběru není dost černochů ?\nVilda 7.6.2021 V 11:41\nT.Souček má být nejlepším hráčem Premier League????Největší blbost co kdy kdo vymyslel.Hráč je to dobrý ale nic nevytvoří,gól dá jen náhodně a to většinou odrazem od jeho těla.Možná že tvoří kolektiv což je pro mužstvo super


Chaty a chalupy – Keftes párty\nDovolená v našich lázních\nToužíte navštívit některá lázeňská města v České republice nebo na Slovensku? Možná i tam najdeme pro vás chaty a chalupy k pronajmutí. Vyberte si, zda navštívíte nejznámější naše lázně v západních Čechách (Karlovy Vary, Mariánské Lázně, Františkovy Lázně či Jáchymov) nebo dáte přednost některým menším lázním? Můžete si vybrat třeba Luhačovice, Karlovu Studánku, Teplice nad Bečvou a řadu dalších.\nSpecializací firmy ZARS je domácí cestovní ruch. Zahrnuje však i Slovenskou republiky. Můžeme vám pronajat naše chaty a chalupy po celé České republice a Slovenské republice. Disponujeme několika sty chatami a chalupami. Je to velký počet, takže máme zato, že každý zájemce o dovolenou s námi by měl najít tu správnou chatu nebo chalupu. Těšíme se na naše nové klienty.\nPotřebujete jet pryč?\nPokud vás již nebaví ten ruch ve městě, udělejte si radost a pronajměte si chatu na víkend, či týden. Jistě si pročistíte hlavu tam, kde vás nebudou trápit denní starosti. Ano, i takto může vypadat odpočinek, avšak to nejlepší zažijete, pokud se za krásou naší republiky vydáte do nějaké chalupy, která vám dá všechno, co byste si mohli na svých cestách přát. Budete moci grilovat, koupat se, či jezdit na výlety v okolí a užívat si volného času.\nProč proto jezdit někam pryč, když máte možnost využít právě naši nabídky, která vám dá to všechno, co byste i mohli přát? Uvidíte, že v naší nabídce chat a chalup bude lehké si vybrat. Co více proto chtít, než naši nabídku, která vám dá vše? Od krásných objektů u vody, až po ty, které mají k vodě daleko, ale zase mají blízko na svah.


Online zákazník je jiný, náročnější\nMarkéta ŠvedaNová doba vyžaduje nové činy, jiné přístupy a celkově rychlejší reakci na náročnější a komplexnější požadavky trhu v době pandemie a restriktivních opatření. Platí to ve všech oborech, ale v přípravě a získávání spolupracovníků dvojnásob. Povídali jsme si o tom s Markétou Šveda, headhunterem společnosti Recruit CZ.\nŽivé etikety pro vína s příběhem\nLucie Hotařová Ing. Lucie Hotařová, jednatelka rodinné firmy ETIFLEX, s.r.o., se loni stala Výjimečnou podnikatelkou v soutěži Ocenění českých podnikatelek. Tuto cenu uděluje ČSOB. Tentokrát putovala do Břeclavi, do tiskárny vinných etiket. To je také hlavní směr podnikání ETIFLEXu. Ten vyvinul mimo jiné mobilní aplikaci Živá etiketa, která využívá technologie rozšířené reality. Je to inovátorský krok, který slouží českým a moravským vinařům při zdokonalování designu lahví i celého marketingu. Skýtá další možnost, jak oslovit zákazníka, jak k němu promlouvat osobitě, vlastním příběhem. Lucie Hotařová o tom všem, tedy jak o rodinné firmě, tak o vášni, kterou pro ni podnikání je, dokáže přesvědčivě vyprávět:\nPotěšení z perníkové koledy\nJarmila JanurováNa český stůl perníčky patří. Hlavně ve sváteční dny. Hodí se ale k nespočtu jiných příležitostí. Jako milý dárek k svátku, svatební pozornost, ozdoba tabule, drobnost pro koledníky. Využívá se jako firemní odměna, kupuje se pro radost. Poslání tradiční sladkosti má i svůj citový vzkaz. Nese v sobě obdiv, pokoru, lásku. Perníček je kousek pohádky našeho života. Jak se od loňského března daří firmě JaJa Pardubice s.r.o.? O tom Jarmila Janurová, zakladatelka:\nV Česku našla smysl života, rodinu, práci i domov\nBinh SmržováVíme, jak se u nás žije Vietnamcům? Mnozí je znají doslova z každodenního života jako prodejce spotřebního zboží nebo potravin, jako podnikatele, kteří svojí houževnatostí dosáhli obdivuhodných výsledků. Třeba na začátku koronavirové pandemie dokázali zorganizovat šití a distribuci tolik potřebných roušek. Abychom alespoň malinko nahlédli do soukromí vietnamské komunity, požádali jsme o rozhovor tlumočnici a manažerku, paní Binh Smržovou.\nVe svém oboru neznám troufalé otázky\nHelen StankuJsou otázky, na které hledáme odpověď, aniž si to vlastně uvědomujeme. Anebo naopak, usilovně se snažíme najít řešení, otázky klademe sebejistě a jasně, ale odpověď stále není ta pravá. Někdy jsme jen obyčejně zvědaví či zvídaví. Nu a samotné odpovědi? Kde se skrývají, kde je hledat? Způsobů je mnoho. Jedním z nich mohou být karty. Někdo jim věří, někdo ne. Žena s úžasnými schopnostmi s kartami pracovat už kdysi na stránkách Madam Business vystupovala. Její jméno určitě znáte. Helen Stanku. Desítka otázek tentokrát putovala právě k ní:\nDomácí kanceláře vybavujeme vhodným nábytkem\nKaterîina ZaydlarováBc. Kateřina Zaydlarová je výkonnou ředitelkou skupiny Medexo, která působí jako výhradní distributor kancelářských zdravotních židlí SpinaliS pro střední Evropu. Společnost se rovněž zaměřuje na poradenství v oblasti zdravého sezení, ergonomie pracoviště, nabízí bezplatné odborné konzultace a řadu produktů pro zdravé sezení doma i v kanceláři pro dospělé i pro děti, a to již téměř deset let. Na toto téma jsme vedli následující rozhovor:\nJeště nevíme, jestli je tohle zkušenost špatná, nebo dobrá\nTak se vyjádřila o době, v níž právě žijeme, ředitelka Gourmet Hotel & Restaurant Villa Patriot v Mariánských Lázních Ivana Mottlová. O době, která má smutnou přezdívku koronavirová. Přesto ani v ní neuvadá zájem restaurací být v projektu Czech Specials. Ten fandí české kuchyni, která je stále více vnímána jako součást našeho národního kulturního dědictví. A měla by být zachována, podporována a rozvíjena. I proto, že v sobě zahrnuje nejen samotnou přípravu jídel, ale i používání místních zemědělských produktů a výrobků. To je také jeden z hlavních argumentů pro pokračování zmíněného projektu. Dalším argumentem je bezpochyby to, že naše gastronomie vždy byla a bude jedním z motivů, proč zahraniční turisté volí právě zemi v srdci Evropy.\nBylinnými preparáty na boj s covidem\nJarmila PodhornáUkazuje se, že ani rok 2021 nebude pro nás jednoduchý. Zákeřný koronavir se stále dokonaleji snaží ukázat svou sílu, což ovlivňuje naše životy, podnikání, náladu, i pohled do budoucnosti. Ti lidé, kteří covid-19 prodělali, mnohdy zápasí s následky, které jako by neměly konce. Jedno řešení však existuje a je spolehlivé. Vzít si na pomoc bylinné přípravky. Poměrně širokou škálu jich vyrábí firma NADĚJE, již založila odbornice na slovo vzatá Mgr. Jarmila Podhorná:


CzechTourism podle NKÚ nevybíral nejlevnější dodavatele, ředitel pořádal večírek za statisíce — ČT24 — Česká televize\nAgentura CzechTourism podle Nejvyššího kontrolního úřadu (NKÚ) v řadě případů utrácela nehospodárně a porušovala zákony. Statisíce korun dala například na rozlučku zaměstnanců s generálním ředitelem, v soutěži na pořadatele vinařské soutěže vybrala výrazně dražšího dodavatele. NKÚ dokonce kvůli hospodaření agentury podal trestní oznámení. Nejen o kontrole v agentuře CzechTourism bude hovořit prezident NKÚ Miloslav Kala v Interview ČT24, jehož bude hostem.\nJeden z projektů CzechTourism\nNejvyšší kontrolní úřad se zabýval hospodařením agentury CzechTourism mezi lety 2012 a 2014. CzechTourism spadá pod ministerstvo pro místní rozvoj, v jehož čele se v tomto období vystřídali Kamil Jankovský (tehdy LIDEM), František Lukl, Věra Jourová (ANO) a krátce i Karla Šlechtová (nestr. za ANO). Ta však po svém nástupu provedla v agentuře CzechTourism zásadní změny, včetně odvolání dlouholetého ředitele Rostislava Vondrušky.\nSoučasně s CzechTourism kontroloval NKÚ i hospodaření Centra pro regionální rozvoj, které však s penězi nakládalo lépe, byť i jemu kontroloři vyčetli pochybení. Celkem se u obou organizací zabývali tím, jak využily 326 milionů korun a jak hospodařily s majetkem za 294 milionů korun.\nProblematické soutěže i wellness poukazy za statisíce\nPodle závěrů kontroly zadávala agentura CzechTourism zakázky „bez ohledu na to, jestli by je nebylo možné vysoutěžit levněji“. NKÚ kritizoval například smlouvu na právní služby za paušální poplatek 45 tisíc korun měsíčně, aniž by právní firma vykazovala, kolik práce odvedla. Distribuci výstavních a reklamních předmětů CzechTourism rozdělil do více zakázek malého rozsahu, které zadával bez otevřené soutěže. „Zakázky za téměř 3,8 milionu korun spolu ale souvisely a agentura je měla zadat najednou,“ uvedl kontrolní úřad.\nStatisícové položky potom příspěvková organizace CzechTourism utrácela bez soutěží. Dala je například za dárkové poukázky na wellness pobyty. „Jak poukazy přispěly k rozvoji cestovního ruchu a kdo je dostal, agentura nevysvětlila,“ podotkla mluvčí NKÚ Olga Málková.\nTéměř 300 tisíc korun šlo i na rozlučku zaměstnanců a dodavatelů s odcházejícím generálním ředitelem v roce 2014, kterou ovšem vykázali jako výroční setkání s partnery.\nNKÚ se nelíbil ani výběr pořadatelů čtyř ročníků soutěže Světový den ledového vína. CzechTourism nevybral nejlevnější nabídku, byť byla téměř o třetinu nižší. Neměla však v pořádku dokumentaci. Podle kontrolorů zákon agentuře umožňuje, aby požádala o doplnění\ndokumentace, což však neučinila. Zakázkou na vinařskou soutěž se již před čtyřmi lety zabývali i Reportéři ČT. Podle jejich zjištění firma, která zakázku nakonec dostala, dříve patřila tehdejšímu řediteli agentury CzechTourism Rostislavu Vondruškovi. Ten však odmítl, že by šlo o střet zájmů, poukázal, že firmu již dříve „prodal fyzické osobě“.\nVondruška kritiku vždy odmítal\nMluvčí ministerstva pro místní rozvoj Veronika Vároši uvedla, že se ministryně Šlechtová se závěry kontroly ve společnosti CzechTourism ztotožňuje. Podle ministryně „koncept agentury potřebuje změny, které odrážejí změněnou mezinárodní situaci“. Obdobně smýšlí také současné vedení agentury. Mluvčí CzechTourism Martina Fišerová upozornila, že po Vondruškově odchodu byla vypovězena řada smluv a některé projekty byly zastaveny.\nRostislav Vondruška ale již dříve odmítl, že by CzechTourism řídil špatně. Především zdůraznil, že se daří cestovnímu ruchu. „Což určitě není zásluha nového vedení,“ uvedl. Odmítl tvrzení ministryně Karly Šlechtové, že po sobě agenturu zanechal ve stavu před zavřením. „Lžete paní ministryně v tomto ohledu, já jsem předal CzechTourism v bezvadné kondici,“ dodal Vondruška.\nOznámení na FÚ i policii\nVýsledkem kontrol NKÚ ve dvou organizacích, které spadají pod MMR, bylo jednak oznámení finančnímu úřadu o podezření na porušení rozpočtové kázně za téměř 20 milionů korun, ale také trestní oznámení. Podle mluvčí NKÚ Olgy Málkové se kontroloři domnívají, že došlo k porušení povinnosti při správě cizího majetku a sjednání výhody při zadání veřejné zakázky. NKÚ podal trestní oznámení již v průběhu kontroly, se zveřejněním svých závěrů potom musel počkat do doby, než mu to policie umožnila, uvedla Málková.\nNejde ale o první trestní oznámení, které na CzechTourism míří. Loni v březnu podala trestní oznámení na neznámého pachatele sama ministryně Šlechtová. Vondruškovo vedení příspěvkové organizace podle ní v letech 2004 až 2014 špatně hospodařilo se stovkami milionů korun. Policie ale po půl roce případ odložila.


Nájemní bydlení na „psí knížku“. Na co si dát pozor? - Hotel U lípy\nGarsonky, malometrážní byty, jedna plus jedničky, ale i větší byty jsou na trhu realit žádané k pronajmutí. V univerzitních městech po nich lační studenti, v průmyslových centrech jdou na dračku od technických pracovníků, kteří sem zajíždí za prací, a všude jinde jsou nájemní byty v hledáčku od mladých párů, co vylétají z hnízda svých rodičů a zkouší to spolu nezávazně, takzvaně na psí knížku.\nJakmile se nějaký volný byt na trhu objeví, zájemci by nejraději pronajímateli utrhli ruce. Slibují hory doly, jen aby si udělali oko a byli to právě oni, kdo se budou moci nastěhovat. Málokdo se ale zamyslí nad tím, v jaké pozici se ocitá samotný nájemce, který dává za úplatu svůj majetek k dispozici a riskuje přitom, že si začne hřát „hada na prsou“. Nikdo nechce, aby mu zůstaly oči pro pláč a k tomu vybydlený zničený objekt.\nJak se vyhnout problémům? Na co si dát pozor při pronájmu bytu? Nechcete v bytě zvířata? V případě, že svůj byt pronajímáte na základě nájemní smlouvy, nesmíte dle občanského zákoníku nájemci zvířata v bytě zakázat. V případě, že ale uzavřete podnájemní smlouvu, může v ní být ustanovení o omezení chovu zvířat v bytě zakotveno.\nOslovte realitní kancelář, která vám dokáže nejen poradit, ale i danou službu zprostředkovat. Stejně tak vám bude realitka užitečná, když budete potřebovat byt zpět, ať už z důvodu, že se potřebujete nevyhovujících obyvatel zbavit nebo najednou potřebujete bydlení pro sebe. „Jako pronajímatel můžete dát nájemníkovi výpověď pouze z důvodů uvedených v zákoně, nebo v případě, kdy vám minimálně 3 měsíce neplatí nájemné,“ uvádí Mgr. Dvořáček, právní poradce realitní kanceláře Unicareal: „u podnájemního vztahu se můžete s podnájemníkem domluvit na konkrétních podmínkách, za kterých je možné podnájem vypovědět a je možné sjednat i výpověď bez uvedení důvodů.“\nMáte obavy, že vám nájemníci byt zničí? Čas od času si byt zkontrolujte. Máte na to jako majitel právo. Jedinou podmínkou vaší návštěvy je ohlášení se předem a zakotvení této náležitosti do nájemní smlouvy.


Obchoďák (2012) | ČSFD.cz\nČesko, 2012, 30 h (Minutáž: 55–59 min)\nPetr Slavík, Ján Sebechlebský, Petr Zahrádka, Jaromír Polišenský\nLucie Konášová, Lucie Konečná, Petr Kolečko, Eva Papoušková\nMiro Gábor, Tomáš Drdácký, Jakub Kolář, Miloslav Holman, Jan Kvasnička\nTereza Kostková, Marika Procházková, Pavel Kříž, Danica Jurčová, David Matásek, Alena Vránová, Martin Trnavský, Ondřej Sokol, Pavel Řezníček, Anna Kotlíková, Petr Kostka, Taťjana Medvecká, Vlasta Žehrová, Pavel Batěk, Barbora Mudrová, Marie Doležalová, Markéta Děrgelová, Jan Komínek, Oldřich Navrátil, Olga Lounová, Igor Chmela, Vilém Udatný, Lenka Zahradnická, Martin Zahálka, Nela Boudová, Jiří Štěpnička, Barbora Mottlová, Alena Mudrová, Jan Maxián, Roman Zach, Jiří Bábek, Agáta Hanychová, Jitka Ježková, Lukáš Jůza, Michal Kern, Daniel Rous, Anna Císařovská, David Šír, Radka Stupková, Libor Baselides, Petra Ben Messaoud, Charlotte Doubravová, Jan Antonín Duchoslav, Petr Florián, Ladislav Gerendáš, Jan Hraběta, Aneta Krejčíková, Veronika Poláčková, Simona Prasková, René Přibil, Jitka Sedláčková, Jiří Maria Sieber, Lilly Spieglová, Jan Frejlach, Petr Vladyka, Luděk Zelenka, Viktor Dyk, Alexander Hemala, Anna Jiřina Daňhelová, Jan Skopeček, Lucie Šteflová (více)\nJaroslav Rásocha, Marek Putna, Marek Libeňský, Dušan Lajda, Tomáš Soukup, Martin Šašek, Vlastimil Šedina, Miloslav Benka\nPetr Sýs, Vladimír Nahodil, Pavel Bělohlávek, Petr Štika\nKristýna Jurečková, Eva Škultétyová, Andrea Sosiová, Jana Kalifa\nEva Kotková, Lenka Jerolímová, Jitka Fomínová, Pavla Dvořáková\nTornádo s Dášou (E18)\nTo místo patří mně (E20)\nVe třech (E21)\nSnídaně carských důstojníků (E22)\nUž tě nechci vidět (E23)\nZ deště pod okap (E24)\nNikdo nic neví (E25)\nVšechno bude prima (E26)\nJe pozdě (E27)\nOpustím tě (E28)\nJedna rodina (E29)\nV kulisách obchodního centra, lesku výloh a bezstarostné atmosféře kaváren se odehrávají nečekaně dramatické, ale i humorné příběhy hlavních hrdinů seriálu. Mezi regály supermarketu začíná nový život Simona. Je na útěku od svého bohatého manžela, který se dostal do střetu se zákonem. Její kamarádka Dáša si právě otevřela butik s prádlem. Na rozdíl od Simony má šťastné manželství s Petrem, profesorem češtiny, a svoji budoucnost vidí v jasných barvách. A celý kolos centra řídí sympatická Vanda, Dášina sestra. Bude i nadále podřizovat svůj život jen práci a matce, nebo začne konečně žít svůj vlastní příběh? Právě se zamilovala… (TV Prima)\nACHTUING - SPOILERS! Tenhle seriál nešel do úplnýho kopru díky tomu, že byl ukončen předčasně. Jistě, je to věc, kterou tvůrci nemohli tak úplně ovlivnit (maximálně tím, že ona masa "obyčejných diváků" se dívat přestala, horší je, že už mají v merku jedlejší, osvědčené fláky). Napadá mě kacířská myšlenka letošního seriálového podzimu, a to ta, že se mi to relativně líbilo. Jistě, vztahový bordel už tak typický už v podstatě pro všechny seriály tohoto typu, srandovní konec ("nevěrník" zakopne o barvu, vpadne doprostřed rodinného kruhu a konsternuje svou přítelkyni žádostí o ruku a ta, ačkoli by měla tisíc důvodů proti, jak kravka kývne), schválně (otravně) toporný Kříž, ale jinak relativně sympatická atmosféra a...ten předčasný konec. Celkem se dal vysledovat scénáristický rukopis Lucie Konášové (postava Mirky ale neměla daleko do karikatury), pořád je to ale velice vzdálené od toho, co psala předtím. Ti Mašíni už asi nebudou, co? :-( ( 27.12.2012 )\nKombinace Danica Jurčová, Tereza Kostková a Marika Procházková je sice fajn, ale jenom na pohled, mluvit by neměly. Marie Doležalová by mohla překvapit, ale všechna ostatní ale jsou tak zásadní, že je mi nevolno. Už jenom z toho, jak tam Kříž hlásá "Dáďulko!" A i když se to tváří jako běžný primácký seriál, je to pohádka pro naivně pokročilé a bohužel se to pokouší i o komedii. Takže jestli se tam Trnavský alespoň nesvlíkne, tak sbohem do kamen. ( 15.09.2012 )\nKonečně postavy, které se nechovají jako dementi, ani nepřehrávají, ani nemusejí křečovitě dohánět ad absurdum každou situaci. I ty vztahy jsou uvěřitelné. Je znát, že scénář psala ženská (nic proti Lucii Konášové), ženské postavy jsou prokreslenější. Ty mužské jsou takové nedomrlé, spíše záporné, žádná sláva. Stopáž ale mohla a měla být kratší - mnohé situace jsou zbytečně protahované a být každý díl kratší, je i údernější. Nechybí vtip, postavy jsou skutečně uvěřitelné, dobrý seriál. ( 08.09.2012 )\nPříště bych prosil rodinný seriál z prostředí pošty - něco dramatického o celé dynastii pošťáků, vše s podkresem kouzelné hudby Karla Svobody. Dále bych prosil mysteriózní seriál z prostředí záchytné stanice, nějaký sitkom ze života hovnocucářů, krátké skeče z kafilérie, několik televizních inscenací na téma pracák (třikrát s Miroslavem Donutilem by stačilo), nějaké etudy z prostředí malé večerky (drama mezi starou cikánkou a prodavačkou z večerky s full kontaktem tří bezďáků si prostě o to říká), a konečně telenovelu z prostředí jedné nejmenované arcidiecéze. Vidím to v barvách: Naďa přijela z křesťanského tábora a setkává se s Milošem, čtyřicátníkem, který žije se svou matkou v jednom z žižkovských činžáků. Miloš byl dříve trestán za frotérství. O Naďu projeví zájem také místní farář Hakunďěk, který přitom chodí s Josífkem, farním kuchařem v invalidním důchodu. Rozehraje se milostný čtyřúhelník pod taktovkou zkušených tvůrců, kteří mají na svědomí takové sqosty jako jsou seriály Periférie, Čekárna, Nádraží a další. ( 31.10.2012 )\nPro mnohé geniální kalkul s obchodním centrem mě opravdu neoslovil. Jen kvůli tomu, že tam polovina z vás pracuje a zbytek tam tráví svůj volný čas, to přece nebude televizní hit. Prakticky při každé scéně se chytám za hlavu a je jedno, jestli jde o mého oblíbence nebo zoufalce, který to dělá jen kvůli hypotéce. Ředitelka poskakuje po dětském hřišti, aby bylo jasně vidět, jakou sílu má láska. Fotbalista musí strčit své píchačce dva Masaryky, abychom i my vidláci pochopili, jakou ligu hrají v Praze i ti nejtragičtější majitelé kaváren. No a k právníkovi z 30. let, který sedí mezi eskalátory a hajzly ani nemá smysl něco dodávat. Pokud opravdu existují tak tupý a jednoduchý lidi, tak se ani nemůžu divit, že i nadále vznikají seriály sesmolený na koleni. Speciální aplaus si zaslouží i stopka, kterou seriál dostal už po druhém měsíci. Fakt skvělá práce, lidi! ( 21.09.2012 )\nBarbora Mottlová, Taťjana Medvecká\nI přes stížnosti diváku a skutečnost, že poslední dvě epizody dosáhly vyšší sledovanosti než pilotní díl, byla produkce seriálu kvůli nízké sledovanosti ukončena. (Boucek)\nHlavní roli (Tereza Kostková) měla původně ztvárnit Barbora Munzarová, ale kvůli zranění levé nohy způsobenému při autonehodě se jí musela zřeknout. (JoranProvenzano)\nPři natáčení trávila Tereza Kostková až dvanáct hodin denně v nákupním centru. (hippyman)


Divadlo J. K. Tyla opouštějí čtyři umělci - Plzeňský deník\nDivadlo J. K. Tyla opouštějí čtyři umělci\nPlzeň - Čtyři umělci známí z plzeňského jeviště opouštějí angažmá v Divadle J. K. Tyla. Své stálé působení v Plzni uzavírají s koncem uplynulé sezony a před začátkem nadcházejícího divadelního roku.\nEri TaguchiFoto: Divadlo J. K. Tyla\nČleny plzeňské scény tak už nebudou sólistka souboru muzikálu a operety Michaela Rybicka, sólista opery Tomáš Jindra a tanečnice Karolina Hlaváčová a Eri Taguchi. Sdělila to mluvčí Divadla J. K. Tyla Eva Ichová.\nMichaela Rybicka–Havlíč– ková vystudovala obor sólového zpěvu na pražské konzervatoři u profesorky Jarmily Krásové a v Plzni nastoupila před dvanácti lety. Vytvořila tady vesměs velké a hlavní role v klasických operetách, muzikálech i hudebních komediích. K nejvýraznějším patřily Krista v Ptáčníkovi, Denisa v Mam´zelle Nitouche, Eurydika z Orfea v podsvětí, Líza Doolitlová v My Fair Lady či Sally v Uličnici. V operním souboru hostovala mimo jiné v roli Kuch– tíka ve Dvořákově Rusalce, kterého si opakovaně zazpívala i na festivalu Loketské kulturní léto. Ve Státní opeře Praha se představila jako Papagena v Mozartově Kouzelné flétně. Jako Adéla ve Straussově Netopýrovi se prosadila v Brně i v Hudebním divadle v Karlíně, s nímž absolvovala také zájezd do Japonska.\nTomáš Jindra po studiích na pražské konzervatoři u Karla Petra vystřídal několik krátkých angažmá, až zakotvil roku 1997 v plzeňské opeře. Ztvárnil tu řadu postav v českém i světovém repertoáru, například Vodníka v Rusalce, Otce Palouckého i Matouše v Hubičce, Faráře a Jezevce v Příhodách lišky Bystroušky, Zunigu v Carmen, Krále egyptského v Aidě nebo Ferranda z Trubadúra. S divadlem bude spolupracovat i nadále, hned v září absolvuje se souborem zájezd jako Baalův velekněz v Nabuccovi, v Plzni vystoupí ve Veselých paničkách windsorských i v Turandot.\nKarolina Hlaváčová se stala členkou plzeňského baletu v roce 2006. Studovala na Taneční konzervatoři hlavního města Prahy a poté se dvakrát zúčastnila mistrovských baletních kurzů Darii Klimentové. V Plzni zařadila do svého repertoáru například titulní part Coppélie ve stejnojmenném Delibesově baletu.\nTanečnice japonského původu Eri Taguchi, která začala studovat balet v Hirošimě, působila na plzeňské scéně dvě sezony. Předtím byla členkou Colorado Balletu v USA, Slovenského národního divadla v Bratislavě i Národního divadla moravskoslezského v Ostravě. V Divadle J. K. Tyla se zapsala do paměti diváků možná nejvíce jako Víla štědrosti v Šípkové Růžence.


Recenze knihy - Hogan, James P. - Kdo zdědil hvězdy | Knihovnice.cz\nHogan, James P. - Kdo zdědil hvězdy\nDílo anglického spisovatele SF Jamese P. Hogana je pro české čtenáře zatím dosti neznámé. Já osobně jsem se už před několika lety seznámil s jeho dílem díky polskému vydání knihy Operation Proteus, která mne velice nadchla a proto jsem rád, že se nakladatelství Straky na vrbě rozhodlo vydat tohoto autora. A už v úvodu musím říci, že Hogan ...\nDílo anglického spisovatele SF Jamese P. Hogana je pro české čtenáře zatím dosti neznámé. Já osobně jsem se už před několika lety seznámil s jeho dílem díky polskému vydání knihy Operation Proteus, která mne velice nadchla a proto jsem rád, že se nakladatelství Straky na vrbě rozhodlo vydat tohoto autora. A už v úvodu musím říci, že Hogan nezklamal. Kniha "Kdo zdědil hvězdy" patří do kategorie Hard Scifi, jde o celkem technické SF, kde je akce potlačena na úkor logických postupů. Příběh je založen na principu Clarkových knih Vesmírná Odysea nebo Rama, kdy lidé najdou stopy mimozemských civilizací. Tak je tomu i zde, kdy se na Měsíci najde mumifikované tělo muže ve skafandru, schované ve skalní jeskyni. Dá se říct, nic moc zajímavého, kdyby se ale žádný člověk z mise na Měsíci nepostrádal, a kdyby pitevní testy nezjistily, že tělo je zde už asi 50 000 let! Případu se ujme Vesmírné oddělení OSN a pod vedením Victora Hunta se pustí do řešení záhady. Ale s přibývajícími testy a výzkumy se začínají objevovat větší a větší fantastické objevy, které nemohou vyřešit, a většinou ani pochopit, největší mozky naší planety. Celé to zkomplikuje ještě rozšifrování deníku, který u sobe měl neznámý, nyní pojmenován jako Charlie. A jako třešnička nakonec tu je fantastický nález mimozemské meziplanetární lodě staré 25 miliónů let na měsíci Ganymedes planety Jupiter, která obsahuje pozůstatky mimozemských obřích bytostí a nákladový prostor plný kosterních zbytků pozemských pravěkých tvorů. Takže otázek je plno. Kdo jsou ti záhadní Obři? Jak to, že Charlie a jeho civilizace Lunarů jsou tak podobní lidem? A kde je ta jejich planeta Minerva? Kniha mne velmi nadchla. O tomto možném lidském vývoji, který popisuje Hogen v knize, už totiž přemýšlím několik let. Co když opravdu nejsme prapůvodní obyvatelé Země? A jak to že jsme na rozdíl od ostatních živočišných druhů tak agresivní a bezcitní? To vše vám řekne kniha "Kdo zdědil hvězdy". Jen doufám, že nakladatelství Straky na vrbě nezapomenou vydat i další dvě volná pokračování. Kniha je vynikajícím vánočním dárkem, který určitě fandu SF nezklame.\nHogan, James P. - Kdo zdědil hvězdy (příspěvků: 1)


Novinky – Boty Nike – dámské i pánské boty Nike\nBoty Nike > Novinky\nS příchodem podzimu se nejenom musíme rezolutně rozloučit s létem, fotbalem a kopačky odhodit do skříně. Brzy budou chladné a deštivé dny, ale především nás čeká opětovný návrat do školních lavic. ...\nJe nám líto, ale zatím jsme nestihli připravit článek na téma baleríny Nike. Článek se však pokusíme připravit co nejdříve a budeme jej publikovat zde. V menu jej najdete pod odkazem baleríny Nike. ...\nJe nám líto, ale zatím jsme nestihli připravit článek na téma Nike Air Pegasus. Článek se však pokusíme připravit co nejdříve a budeme jej publikovat zde. V menu jej najdete pod odkazem Nike Air Pe ...\nJe nám líto, ale zatím jsme nestihli připravit článek na téma Nike Air Zoom. Článek se však pokusíme připravit co nejdříve a budeme jej publikovat zde. V menu jej najdete pod odkazem Nike Air Zoom. ...\nJe nám líto, ale zatím jsme nestihli připravit článek na téma Nike Air Legend. Článek se však pokusíme připravit co nejdříve a budeme jej publikovat zde. V menu jej najdete pod odkazem Nike Air Leg ...\nStránky: 1 2 3 Další > Poslední


KOREKTOR : Bookmarky.cz\nKorektor korektury čeština český jazyk překladatel tlumočení tlumočník angličtina anglický firmy texty češtiny překlady Tag „korektor”\nMgr. Martin Illek - překlad španělština a portugalština, tlu...\nPřeklad a tlumočení pro španělský a portugalský jazyk v rámci vlastní agentury, která poskytuje služby také pro jazyky angličtina, francouzština a němčina. Korektury, transkripce, technické služby CAT...\nŠtítky: agentura anglický angličtina cat český čeština doprovod dtp\nJiří Horák - korektury a copywriting pro český jazyk\nKorektor, copywriter: jazykové korektury neboli proofreading a copywriting pro český jazyk. Pravopisné a stylistické úpravy textů pro jednotlivce i firmy. Běžné i rozsáhlé opravy, úpravy, psaní textu....\nŠtítky: autor copywriter copywriting český čeština češtiny diplomky firmy\nonline internet odkazy marketing blog video zdarma linky google reklama free bookmarky záložky auto design oblíbené cestování sport zábava dovolená software práce zdraví prodej praha finance děti peníze recepty business média hudba foto obchod games brno Bookmarky v mobiluwww.bookmarky.cz/m