G.SKILL Sniper X 3400 MHz – rychlé DDR4 paměti pro AMD Ryzen (RECENZE A TESTY) | Alza.cz\nAktualizováno 23. června 2018\nŽe se procesory AMD Ryzen první i druhé generace neobejdou bez výkonných pamětí, to je už poměrně známá věc. V dnešní recenzi otestujeme, jaký přínos má paměťový DDR4 kit G.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16 ve hrách, jako je CS: GO, Assassins's Creed: Origins a další hry a aplikace, v nichž je výkon RAM pořádně cítit.\nOperační paměti G.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16 v testech – OBSAH\nRecenze G.SKILL Sniper X: Testujeme paměti DDR4 v herním prostředí\nG.SKILL Sniper X 3400 MHz v herních testech – rozdíl default vs. XMP\nTesty G.SKILL Sniper X 3400 MHz – rozdíl mezi 3400 MHz a 2100 MHz\nZávěr recenze – jak hodnotíme kit G.SKILL Sniper X 3400 MHz?\nVliv operačních pamětí na výkon celého počítače ve hrách je znát hlavně tam, kde jde o tzv. CPU bound scénu. Jde o moment, herní úsek, a někdy je to i celá hra, kde má procesor více práce než grafická karta a její vytížení není stoprocentní. Nejčastěji jde tedy o 1080p gaming, který je stále v oblibě, v kombinaci se silnou grafickou kartou. Právě ve chvíli, kdy procesor nestíhá zpracovávat snímky z grafické pipeline, které grafická karta vytvořila, pomohou procesoru silné operační paměti. Nemusí to ale trvat dlouho a může se stát, že výkon grafických karet bude tak silný, že už ani ve 2560 × 1440 nebudou procesory stíhat, byť jejich výkon neroste mezigeneračně tak rychle, jako je tomu právě u grafických karet NVIDIA. Pak bude záležet na preferenci a finančních možnostech hráče, zda zvolí vyšší rozlišení, kde má vždy grafická karta o dost víc práce a počítač si vystačí i se slabším procesorem. AMD procesory pracují pomocí tzv. CCX (core complex), které mezi sebou komunikují tak rychle, jak rychlé jsou jen operační paměti. Z toho vyplývá, že procesory AMD Ryzen dokážou zazářit v plné síle jen ve chvíli, kdy jim kryjí záda pořádné RAMky. Je tom pořádnou RAMkou právě G.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16?\nG.Skill FlareX 3200 MHz (RECENZE A TESTY)\nCorsair Dominator Platinum 8GB (2× 4 GB) 4000 MHz (RECENZE A TESTY)\nSmyslem následujícího testování bylo změřit rozdíl mezi defaultem, tedy frekvencí, kterou si nastaví automaticky základní deska, a XMP profilem, jenž je v našem případě 3400 MHz. Default bývá obvykle 2133–2400 MHz. Těmito frekvencemi disponují taktéž nejlevnější a nejpomalejší paměťové kity. Vyplatí se tedy připlatit za dražší paměti RAM, případně hrát si s nastavením? Testy paměťového kitu G.SKILL Sniper X 3400 MHz vám napoví.\nAshes of Singularity: Escalation (DX 12)\nMB: Gigabyte X470 Gaming WiFi\nRAM: G.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16\nGPU: ASUS ROG GTX 1080 Ti Poseidon\nChlazení: NZXT Kraken X62, Thermal Grizzly Kryonaut\nCase: Streacom BC-1 OpenBenchtable\nTestovací metodika aneb jak měříme výkon ve hrách\nV rámci zachování objektivity a přesných výsledků je nutné dodržet velmi specifické postupy při měření. Při srovnávání výkonu více operačních pamětí či v našem případě různých nastaveních i profilů XMP musíme ve hrách nastavit podmínky a prostředí pro každou platformu tak, aby to prostě bylo fér. Takže ať už měříme na Intel nebo AMD platformě nejrychlejší dostupné operační paměti u nás na e-shopu, jako jsou G.SKILL Trident Z 4600 MHz CL19, nebo využijeme nejlevnější budget volbu, jako je ADATA 2400 MHz CL17, musíme mít kromě procesoru a základní desky po hardwarové stránce nastavené stejné podmínky. Tedy stejnou grafickou kartu, stejný SSD disk a pokud možno i stejný (spolehlivý) napájecí zdroj. Po softwarové stránce je důležité mít stejný operační systém včetně aktualizací, nejlépe čistě nainstalovaný OS po formátu disku, stejnou verzi ovladačů grafické karty a krom několika dalších věcí je především nejdůležitější postup měření ve hře.\nHry měříme pomocí nástroje Fraps a OCAT a logujeme tzv. frametimes, ve kterých je zaznamenáváno, jak dlouho trvalo grafické kartě vykreslit jeden snímek za druhým. Pomocí nástroje MSI Afterburner zaznamenáváme několik dalších hodnot, jako je vytížení grafické karty, vytížení procesoru, teploty, frekvence a další důležitá data. Logy z obou programů se ve finále synchronizují a jsou připraveny ke snímkové analýze. Nejdůležitější částí celého procesu je identický způsob měření přímo ve hře. Je důležité zvolit správnou scénu, která bude konzistentní a u které opakovaně naměříme totožný výsledek. Pokud bychom měřili scény s velkou variabilitou, k ničemu bychom se nikdy nedopracovali. Z tohoto důvodu je např. obtížné měřit v multiplayeru, pokud hra nenabízí funkci replay. Když máme scénu, kterou budeme měřit, vybranou, musíme zjistit, jak dlouho přesně scéna trvá, abychom vždy dodrželi stejný časový úsek. Ve většině her je potřeba scény před finálním měřením několikrát opakovat, protože při prvním průběhu scény se kompilují shadery, načítají se textury apod. Z těchto důvodů měříme povětšinou až druhý či třetí průběh.\nNacházíme se v trochu paradoxní době, a to na přelomu, kdy výkon grafických karet začíná být tak velký, že i ty nejlepší procesory (i po přetaktování) pomalu přestávají stíhat silné grafické karty ve Full HD rozlišení, ale zároveň výkon na plynulé UHD hraní s plnými detaily není dostačující. Platí, že čím větší rozlišení, tím jsou menší nároky na procesor. Stručně řečeno, v nedaleké budoucnosti si se silnou grafickou kartou ve 4K rozlišení na nějakou dobu vystačíme i s levným a méně výkonným procesorem. A jelikož při měření výkonu procesorů v herním prostředí v 3840 × 2160 už rozdíly nejsou, nebo jsou úplně minimální, budeme porovnávat pouze 1920 × 1080 a 2560 × 1440, kde se ještě síla procesorů zvládne projevit.\nTest: Counter Strike: Global Offensive a G.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16\nCounter Strike: Global Offensive je dle Steamu stále jendou z nejlegendárnějších a nejhranějších her. Vždy šlo a patrně ještě dlouho půjde o základní kámen celého odvětví eSportu. Vývojářem i vydavatelem je Valve a hra běží na Direct X 11. Testovací scéna se odehrává na mapě de_dust2 bez botů po dobu 60 vteřin, které jsou měřené nástrojem FRAPS. Pro CS: GO účely jsou metriky jako frametimes, gpuload (vytížení grafické karty) zaznamenávány pomocí MSI Afterburner. Datové logy z obou souborů jsou pak následně synchronizovány ke snímkové analýze. Hra je spouštěna pomocí parametru -console, ve které je pak nastaven parametr fps_max 0.\nVytížení grafické karty\nGPU load v rozlišení: 1920 × 1080GPU load v rozlišení: 2560 × 1440\nFrametimes v rozlišení: 1920 × 1080Frametimes v rozlišení: 2560 × 1440\nNejzajímavější a nejdůležitější částí celého měření je třetí graf, který nám ukazuje frametimes. Na něm můžete vidět, jak v obou dvou rozlišeních 1080p i 1440p dochází s pamětmi na defaultu (bez nastavení XMP profilu) ke skoku frametimes. Technicky jde o náhlý rozdíl mezi vykreslením dalšího snímku, který trvá nezvykle déle. V praxi se pak taková situace projevuje jako citelný záškub. Jde o poruchu plynulosti hry, která může znamenat smrt, či dokonce prohru celého zápasu. Zde tedy jednoznačně G.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16 na XMP profilu stojí za to.\nTest: Assassin's Creed: Origins a G.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16\nAssassin's Creed: Origins je akční adventura a v pořadí již desátý díl v sérii Assassin's Creed. Hra se tentokrát odehrává ve starověkém Egyptě. AC: O byl postaven na herním enginu AnvilNext 2.0 vývojáři ze studia Ubisoft Montreal a vydán v říjnu 2017 společností Ubisoft. Měření snímkové frekvence a frame times bylo prováděno na vestavěném benchmarku po dobu 81 sekund nástrojem FRAPS. Testovací scéna probíhá ve městě, kde je prostředí náročnější na procesor, a tedy i na operační paměti. Jak obstála G.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16?\nNastavení hry pro test\nAssassin's Creed: Origins je jednou z posledních her, které jsou svým zpracováním opravdu náročné na procesor, a proto jsou, obzvlášť s AMD Ryzen 2700, výkonné paměti cítit. Ani ve 2560 × 1440 rozlišení nemohu po opakovaném měření prohlásit tu správnou plynulost hry, jakou bych si představoval. U této hry uděláte lépe, pokud rovnou sáhnete po co nejsilnějším procesoru, jako je i7-8700K se silnými pamětmi.\nTest: Fallout 4 a G.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16\nFallout 4 je pokračování legendární postapokalyptické RPG kultovky. Hra pochází z dílny Bethesda Game Studios a běží na Creation Engine, který je velmi dobře znám z The Elder Scrolls V: Skyrim. Ačkoliv jde o – mírně řečeno – předpotopní engine, hra je stále velmi oblíbená a často hraná po celém světě. Momentálně neexistuje moderní hra, u které by byl tak znát výkon CPU a DRAM jako právě u Falloutu 4. Hra je měřena Frapsem po dobu 80 vteřin v lokaci zvané Boston Commons, kterou jsem vybral právě pro testování procesorů. Jelikož není nepravděpodobné, že další díl Falloutu poběží na stejném enginu, necháme tento klenot v testovací metodice i nadále. Hra byla nastavena na Ultra preset.\nNastavení hry Fallout 4 pro testy\nFallout 4 je moje srdcovka. Jak z pohledu gamera, tak z pohledu srovnávání výkonu hardwaru. U této hry jsou nejvíce patrné operační paměti, jejich výkon a stejně tak výsledná frekvence na jádro procesoru. Asi u žádné jiné hry není výkon operačních pamětí znát tak dobře jako právě u Falloutu 4. Upřímně jsem už plánoval, že Fallout 4 vypustím z testovací metodiky, ale šance, že nově ohlášený Fallout 76 poběží na nějakém forknutém enginu Falloutu 4, nejsou až tak mizivé, proto se nám mohou výsledky i do budoucna hodit.\nTest: The Witcher 3 a G.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16\nThe Witcher 3: Wild Hunt je pokračování kultovního žánru dle knižní předlohy od spisovatele Andrzeje Sapkowského. Hra pochází z dílny CD Projekt RED studia a běží na RED engine. Současně patří do programu NVIDIA The Way It's Meant to be Played a disponuje knihovnami GameWorks. Scény v této hře jsou různě náročné, a proto jsem pro testování CPU zvolil 80vteřinový okruh ve městě zvaném Novigrad. Tento díl Zaklínače sice už skončil, resp. už nebudou další datadisky, ale přesto jej stále ponechávám v testovací metodice pro procesory, jelikož jde o velmi oblíbenou hru, které se zrovna nedávno „chytil“ Netflix a chystá její seriálovou formu, takže je dost možné, že si ji budete chtít zahrát.\nNastavení hry The Witcher 3 pro testy\nZaklínač 3 už začíná být celkem starou hrou, a jelikož už se nechystá ani žádné další DLC, dost možná ho brzy vyřadím ze své testovací metodiky. Prozatím nám ale Geralt dobře vypomáhá s měřením výkonu procesorů v herním prostředí a výsledky v 1080 px vidíte sami.\nTest: Rise of the Tomb Raider a G.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16\nRise of the Tomb Raider je nejnovějším dílem legendární herní adventury s Larou Croft. Hra vzešla z rukou Crystal Dynamics a běží na enginu Horizon. Hra patří do programu NVIDIA The Way It's Meant to be Played a plně podporuje DirectX 12. Herní scéna pro měření procesoru je opět odlišná od scény pro měření grafických karet. Lokace Geothermal Valley je velmi náročná na procesor, a pokud někde v této hře bude procesor limitovat grafickou kartu, bude to právě zde. Úsek pro měření frametimes je dlouhý 100 vteřin a hra je nastavena na Ultra detaily s SMAA vyhlazováním v obou rozlišeních.\nNastavení hry Rise of the Tomb Raider pro testy\nRise of the Tomb Rider už také není nejnovější hrou, ale z testovaných her a z toho, co je k dispozici, slouží k CPU a RAM testům suverénně nejlépe. V Q4 tu budeme mít Shadow of The Tomb Rider a já doufám, že mi nový díl s Larou poskytne stejně dobré testovací zázemí pro nadcházející procesory i paměťové kity.\nTest: Ashes of the Singularity: Escalation a G.SKILL Sniper X\nAshes of the Singularity: Escalation je oblíbená real-time strategie od studia Stardock běžící na Nitrous Engine. Zároveň jde o jednu z prvních her nativně podporujících DirectX 12. Hra je součástí programu Gaming Evolved od AMD. Jedná se o jednu z nejnáročnějších her na procesor, a proto jsem ji do naší CPU testovací metodiky zařadil jako první. Měřím dvě rozlišení, a to 1920 × 1080 a 2560 × 1440, kde je stále možnost projevení CPU bottlenecku. Frametimes jsou měřeny zabudovaným benchmarkem po dobu 180 vteřin. Použité nastavení bylo na Extreme preset v obou rozlišeních.\nVýkon v rozlišení: 1920x1080Výkon v rozlišení: 2560x1440\nRecenze G.SKILL Sniper X 3400 MHz – rozdíl mezi 3400 MHz a 2100 MHz\nV jakých aplikacích testujeme rozdíl mezi 3400 MHz a 2133 MHz u DDR4?\nG.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16 v testu Octane 2.0\nG.SKILL Sniper X 3400 CL16 v testu JetStream\nG.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16 v testu Kraken\nG.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16 v testu Cinebench R15\nKlasika ve formě Cinebench R15 se zapojením všech pracovních vláken. Jedná se o test od společnosti MAXON, který simuluje pracovní výkon v Cinema 4D, kdy je pomocí procesoru renderována náročná grafická scéna. Rozdíl ve výkonu je samozřejmě s časováním XMP profilu minimální.\nDruhý test je porovnáním tzv. singlethread výkonu aneb jde o výsledek situace, kdy do činnosti zapojíme pouze jedno pracovní vlákno. Situace je samozřejmě stejná jako u multivláknové varianty Cinebench R15.\nG.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16 v testu GeekBench 4\nGeekBench 4 opět testuje reálné scénáře, se kterými se máte možnost setkat při práci se svým počítačem. Varianta se zapojením všech pracovních vláken poukazuje na výkon při „zapřáhnutí“ celého procesoru.\nJelikož jsou součástí testů GeekBench 4 i části senzitivní na efektivitu operačních pamětí, je zde znát rozdíl mezi defaultem a G.SKILL Sniper X 3400 CL16 se zapnutým XMP profilem.\nG.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16 v testu WinRAR\nWinRAR je na rozdíl od ostatních testů velmi senzitivní na paměti, výkon krásně škáluje s dual/quad channel zapojením, a proto je zde znát rozdíl mezi 2133 MHz a XMP profilu Sniper X od G.SKILL, který operuje na 3400 MHz.\nG.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16 v testu HWBOT H265\nHWBOT H265 je benchmark českého původu z dílny overclockera Havliho. Test měří výkon enkódování videa s H265 kodekem, který se už pomalu začíná používat, jelikož videa pod H265 jsou daleko skladnější než ta pod H264, a s příchodem 4K videí, která jsou stále více v kurzu, je používání H265 nutnost. Rozdíl mezi XMP profilem u G.SKILL Sniper X na 3400 MHz a pamětí RAM nastavenou na frekvenci 2133 MHz je zde samozřejmě minimální.\nNa závěr je potřeba dodat, že použitý procesor AMD Ryzen 2 2700 je spíše budget volbou a jeho frekvence na základním nastavení nejsou nijak extra vysoké. Přetaktování samozřejmě možné je, ale už může vyžadovat nějakou odbornost a práci s nastavením v BIOSu a to nemusí být pro každého. Na druhou stranu zapnutí XMP profilu je jednoduché a intuitivní, mnohdy mají základní desky i fyzické tlačítko pro zapnutí této funkce. Tak jako tak je operační frekvence RAM pro architekturu AMD Ryzen stěžejní a nedoporučuje se tyto procesory provozovat pod 2933 MHz. G.SKILL Sniper X 3400 MHz CL16 je pak za mě svým výkonem jako paměťový kit ideální volbou pro herní, ale i pracovní PC na AMD Ryzen platformě.\ni Testování Intel Skylake-X a Kabylake-X\nV našem testu Intel Skylake-X a Kabylake-X jsme odhalili pracovní 2D/3D výkon a detailně jsme se zaměřili na herní výkon, kde nová platforma Intel Basin Falls x299 opravdu zazářila. To už se ale nedá říct o provozních vlastnostech nových procesorů.\nPaměťový kit G.SKILL Sniper X 3400 MHz s časováním CL16 na XMP profilu je vhodnou volbou, pokud chcete vymáčkout ze svého procesoru AMD Ryzen 2 maximum výkonu. Nejvíce je znát přínos ve Full HD gamingu, ale poznáte jej i ve specifikých 2D aplikacích.\nG.SKILL Sniper X CL16\nZa vynikající kit operačních pamětí pro platformu AM4 a procesory AMD Ryzen uděluji G.SKILL Sniper X CL16 naše druhé nejvyšší ocenění, stříbrného Alzáka.\nSamsung B-DIE chipy\nNárůst výkonu především v 1080p hrách\nSlušné možnosti přetaktování\nDesign nemusí sedět s ostatním hardwarem v nabídce\nG.SKILL DDR4 3400MHz CL16 Sniper X


Sestava českého národního týmu do 21 let proti srbské U20 | Česká Asociace Rugby League\nSestava českého národního týmu do 21 let proti srbské U20\nVytvořeno: 16.08.2021 13:30\nV sobotu 21. srpna se v srsbském hlavním městě Bělehrad utká od 18. hodin naše U21 reprezentace s domácím reprezentačním týmem srbské U20.\n“Tento zápas se měl uskutečnit již v roce 2020, kdy byl tento zápas naplánován na 21. března.” říká asistent trenéra Tomáš Adamec. Bohužel světová krize způsobená rychle se šířícím onemocněním Covid-19 způsobila to, že hranice České republiky byly několik týdnů před plánovaným odjezdem uzavřeny a reprezentace tak nemohla k zápasu odcestovat. Stejná situace byla bohužel i na podzim a také letos na jaře. Zápas byl proto odložen téměř o rok a půl.\n“Zápas se Srbskem byl a je pro náš tým klíčový. Po zápase s juniorskou reprezentací Polska v roce 2019, ve kterém jsme jasně dominovali, jsme cítili, že je potřeba naše hráče konfrontovat s kvalitním soupeřem. Teprve ten nám bude moci ukázat, jak jsme na tom v porovnání s týmy řekněme evropského středu. Státy jako Anglie, Francie nebo Itálie jsou stále ještě desítky let napřed. Konfrontace se zeměmi jako Srbsko, Ukrajina, Norsko a podobně už nám ale může dát reálný obraz kvalit našeho týmu. Tyto země mají bohatší historii Rugby League, než my. Do těchto pater ale krok po kroku směřujeme.” říká hlavní trenér David Lahr a dodává. “Projekt juniorské reprezentace začal někdy v roce 2018, kdy se v týmu Mad Squirrels Vrchlabí podařila vychovat silná skupina hráčů ve věku 15-17 let. Na tuto skupinu se nám podařilo navázat dalšími kvalitními hráčy z celé ligy a vytvořili jsme tým zhruba 30-35 hráčů, ze kterých jsme v průběhu let budovali širší kádr reprezentačního týmu. Cílem bylo hlavně vytvořit z hráčů jednotlivých týmů jeden kolektiv, který bude táhnout za jeden provaz. Zároveň také sjednotit tréninkové postupy a začlenit do nich jednotlivé hráče. Kvalita tréninkových podmínek jednotlivých týmů je všeobecně velmi rozmanitá a co se trénuje v jednom týmu, nemusí se trénovat v jiném týmu.”\nTým odjíždí ve čtvrtek večer a nnávrat je plánovaný na neděli. “Musíme říci, že nejenom díky hráčům je tento reprezentační výjezd možný. Velký dík patří generálnímu sponzorovi juniorského týmu, firmě VVS Verměřovice s.r.o., která svým sponzorským darem zajistila dopravu do Srbska a zpět.” říká prezident CZRLA Lukáš Hergott.\nČeský národní tým U21:\n1) Jakub Tichý (Slavia Hradec Králové)\n2) Filip Mikuláš Kolowrat Krakowský (Barbarians Letohrad)\n3) Josef Brynda (Barbarians Letohrad)\n4) Tomáš Morávek (Orli Havlíčkův Brod)\n5) Dominik Fišer (Vlci Trutnov)\n6) Daniel Veselý (Krupka Dragons)\n7) Jakub Hudrlík (Mad Squirrels Vrchlabí)\n8) Jakub Jirman (Mad Squirrels Vrchlabí)\n9) Tomáš Horák (Vlci Trutnov)\n10) Kryštof Pecold (Mad Squirrels Vrchlabí)\n11) Taras Turkevyč (Mad Squirrels Vrchlabí)\n12) Miroslav Kutík (Slavia Hradec Králové)\n13) Jiří Pecháček (Vlci Trutnov)\n14) Tomáš Kasík (Hodonín Black Angels)\n15) Jakub Czermák (Krupka Dragons)\n16) Vojtěch Berka (Olymp Praha)\n17) Kryštof Henzl (Orli Havlíčkův Brod)\n18) Vít Studecký (Krupka Dragons)\nTrenér: David Lahr\nAsistenti trenéra: Paul Monteiro, Tomáš Adamec\nLink bude doplněn.\ndne: 16.08.2021 13:30


Nemovitosti Plesná na prodej\nAktuální nabídka Reality Plesná na prodej denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si Reality Plesná na prodej než Vás někdo předběhne.\nProdej stavební parcely 687 m2, Plesná - Šneky\nByt 3+kk, Plesná, 66,45m2, podíl 1/2\nProdej rodinného domu v Plesné, ul. Křížová\nProdej dvou pozemků v Plesné - část Šneky\nNa Výsluní, Plesná\npozemek: 8918 m2\nProdej nájemního domu v Plesné, ul. Náměstí Svobody\nNáměstí Svobody, Plesná\nProdej domu 9+kk v Plesné, ul. Náměstí Svobody\nKategorie Reality Plesná na prodej se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele Reality Plesná na prodej neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je Reality Plesná na prodej právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné Reality Plesná na prodej\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii Reality Plesná na prodej, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující Reality Plesná, a to Reality Plesná na prodej, Reality Plesná na pronájem, Reality Plesná na dražba.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii Reality Plesná na prodej nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích Reality Plesná, Reality Plesná na prodej, Reality Plesná na pronájem, Reality Plesná na dražba.\nReality Plesná na prodej upřesnění typu nemovitosti\nDocela široké hledání v kategorii Reality Plesná na prodej, vůbec nevíme co přesně hledáte za druh nemovitosti. Vyberte si z kategorie Reality Plesná na prodej vhodný druh/typ nemovitosti, který odpovídá Vaši představám.\nDalší lokality v okolí Reality Plesná na prodej\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii Reality Plesná na prodej, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr Reality Plesná na prodej. Určitě lépe naleznete Reality Plesná na prodej, který hledáte.


Z Brna do Alp - Diskusní fórum NaKole.cz\nNaKole.cz > Diskuse > Cestování na kole > Z Brna do Alp\nZ Brna do Alp\nProsím,kdo má zkušenosti z podobnou cestou (zhruba na devět dní) ať se o ně podělí.\nMusím se připojit k tomu doporučení na Solkpass. Vracel jsem se přes něj…\nDo Alp jsme se vloni vydali z Telče, jeli jsme na Zwettl, Ybbs a.d.Donnau…\nDo Alp, nebo spis k mori do Italie jsme jely letos v srpnu pres Tulln,…\nRe: Z Brna do Alp\nDo Alp jsme jeli leto a loni, nebylo to sice z Brna ale z Prostějova. Pokud máš zájem, mrkni na www.klaudy.net kde mám pár fotek a deník z akce. Cody\nDo Alp jsme se vloni vydali z Telče, jeli jsme na Zwettl, Ybbs a.d.Donnau, Lunz am See, Ennstalradweg... a jseš v Alpách.\nJestli máš zájem, deník ve Wordu můžu poslat meilem. Jeli jsme až na Grossglockner hochalpestrasse a pak domu na Linz a Český Krumlov\nBudeš-li tak hodný pošli mi tan deník na kova@seznam.cz Díky Milan\nProsím taky o ten deník - hlavně tu hochalpenstarsse nějaké postřehy. Chceme to jet příští sezonu, tak sháním info. E-mail jarda.kunc@volny.cz\npro Jardu, pokud máš zájem o fotky z GrossGlockneru tak pár je tady: http://www.home.karneval.cz/10802186/dovolena...\na další http://www.home.karneval.cz/10802186/dovolena... provoz v sezóně dosti značnej\nAhoj Lukas! Aj ja by som Ta poprposil o ten dennik, lebo tiez sa chystam do Alp. Vopred dakujem. E-mail: starec1@atlas.cz\nDo Alp, nebo spis k mori do Italie jsme jely letos v srpnu pres Tulln, Ybbs a.d.Donnau, Liezen a pak na jih, pres sedla Solkpas (vrele doporucuju, minimum turistu a hezky kopec), Turracher Hohe a Wurzenpas do Slovinska a Italie (to ale bylo uz spis dolu k mori) a spatky vlakem.\nJestli chces, muzu poslat popis cesty a komentare e-mailem.\nAutor: Neregistrovaný uživatel (Pavlina (varekpaf@seznam.xx))\nMusím se připojit k tomu doporučení na Solkpass. Vracel jsem se přes něj na sever po poněkud terénním přejezdu Schladminger Tauern (přes Oberssehutte). I když je Solkpass silniční sedlo, silnička je malá a z jihu příjemně stoupá, v červenci tam bylo tak málo aut, že to ani nevadilo. Jo a u cesty z jihu jsou dvě turistické chaty s dobrou možností noclehu. Tu výše položenou obhhospodařovaly tři mladé Slovenky. Takže po menším žaketu, který mne cestou nahoru sundal z kola se tam dobře nabírala energie.\nno, má zkušenost je taková:) : v Brně sednu do auta, dojedu do Alp (GG, Cortina, okolí Stelvia...), tam si týden pořádně máknu na kole na NEJ kopcích a autem odjíždím. Ale smekám před všema, který potkávám natěžko v kopcích\nPlne s tebou suhlasim, to je aj moja predstava bajkovacky v Alpach.\nChlapci, nerad se zase vnucuji se svým, ale zkuste si transalp. Taky na něm něco je. Odpadá nevýhoda hvězdicovitých výletů nalehko. Při nich buď alespoň část cesty musíte opakovat nebo musíte používat ráno a večer auto. Odpadají všechny nevýhody ježdění natěžko, prostě nic nevezete. Transalp je dneska hodně populární záležitost, je to souvislá týdenní či delší bajkovačka. Už je i předmětem sociologických průzkůmů. Mimo jiné zjistili, že na přejezd Alp se ročně vydává na 160 tis. lidí. a jen 10% z nich má doprovodná vozidla a další zbytné opičárničky.\nNa příští rok připravuji trasu přibližně po ose Ženeva - Nice s objezdem Mont Blancu a dalšími lahůdkami.\nZatraceně Jiřino, řekni tomu Tvojemu Jeníkovi ať jezdí i do Švýcarska a Francie a ať prodluží sezónu. S pozdravem MIREK


Pokud by na Zemi vybuchly všechny sopky současně, masové vymírání by bylo rychlé • TechFocus.cz\nPokud by na Zemi vybuchly všechny sopky současně, masové vymírání by bylo rychlé\nNa Zemi se vyskytuje asi 32 vulkánů o síle VEI 7 nebo VEI 8 / Pixabay\nVědec Luis Villazon popsal, co by se stalo, kdyby vybuchly všechny aktivní sopky na Zemi současně. Podle jeho výkladu máme opravdu štěstí, že je téměř nemožné, aby ke katastrofě takových rozměrů došlo.\nV historii podle našich záznamů vybuchlo asi pouze 550 sopek. Aktivní sopkou myslíme tu, která naposledy vybuchla alespoň v posledních 10 000 letech, přičemž celkové množství potenciálních aktivních vulkánů na Zemi je podle časopisu Science Focus okolo 1500. Důležitější, než jejich počet, je ovšem jejich velikost.\nAbychom pochopili sílu sopek, musíme se podívat na takzvaný index vulkanické aktivity (VEI). VEI 1 znamená, že vulkán vymrští do atmosféry alespoň 10 000 metrů krychlových sopečného materiálu.\nNapříklad v roce 1815 došlo k erupci stratovulkánu Tambora na severu indonéského ostrova Sumbawa. Výbuch, který byl slyšet až do vzdálenosti 2600 kilometrů a do atmosféry vrhnul více než 160 kilometrů krychlových materiálu, zapříčinil smrt asi 100 000 lidí. Z toho důvodu je tato erupce o síle VEI 7 považována za jednu z největších v historii lidstva.\nPouze tato sopečná událost způsobila pokles globální teploty o 0,5 stupně Celsia po dobu šesti měsíců, a to díky prachu blokujícímu sluneční paprsky. Rok 1816 byl nazván jako rok bez léta, přičemž nedostatek srážek způsobil celosvětový úpadek v zemědělství.\nNa Zemi se vyskytuje asi 32 vulkánů o síle VEI 7 nebo VEI 8. Pokud by podle Villazona vybuchly všechny současně, nastalo by rychlé masové vymírání veškerého života na Zemi, a to včetně lidí.\nNejprve by spadla z oblohy všechna letadla. Budovy ve Spojených státech, Jižní Americe, jižní Evropě a na Dálném východě by byly strženy. Ve většině částech moderního světa by selhaly rozvodné sítě. Pitná voda by byla znehodnocena popelem, globální teploty by klesly o 15 stupňů Celsia, a to na šest měsíců. Zemědělství by po celé desetiletí nefungovalo, a to kvůli kyselým dešťům.\nNaštěstí je nepravděpodobné, že by k tomuto scénáři došlo. Villazon to přirovnává k bublinkám v perlivém nápoji. Šance na výbuch všech těchto sopek je pravděpodobný jako to, že zmíněné bublinky vzlétnou k povrchu ve sklenici současně.


Pohankový salát s pečenou karotkou & tahini dresingem • Tvoříme domov\nPost published:5 ledna, 2017\nPost category:Čas v kuchyni / Zelenina / Život\nNěkde jsem četla chytré moudro, které radilo, jak se vypořádat s malým vzteklounem. „Pořiďte si druhé dítě“. Haha! Náš malý člověk umí hodně obrátit den naruby. Letos se mu zatím daří intenzivně vztekat „po celý rok“. Mít takový adrenalin doma dvakrát, už bych asi visela. Začali jsme prostě jen trochu naruby, no…\nTakovým naším neduhem bohužel bývá žít tím špatným, a to dobré brát jako samozřejmost. Je to zvláštní, protože mozek je nastaven na to, aby špatné časem vytěsnil a minulost si přikrášloval pozitivními vzpomínkami. Neustále si proto připomínám, abych si do paměti zapisovala to hezké. Zvlášť v těch nejvypjatějších chvílích, kterých je poslední dobou požehnaně.\nKdyž jsem si dnes šla na vzduch odpočinout od Vendelína, udělala jsem tu velkou chybu, že jsem ho vzala s sebou. Tiše padal sníh, krajina vypadala úžasně. Taková zima u nás v Plzni dlouho nebyla. Jenže s touhle harmonií byly v balíčku i dvě hodiny hysterického řevu, ztracený dudlík, ztracená rukavice a vzteklé vyhazování všeho z kočárku na zem. Děti prý v tomhle věku začínají prožívat období vzdoru. Tak jo.\nTenhle samý člověk o půl hodiny později pusinkoval cizí holčičku v čekárně u lékaře (její se vztyčeným ukazováčkem pronesené „chlapečku, ne!“ ho od dalších akcí nijak neodradilo 😀 ), usmál se na jinou holčičku v supermarketu (její tiché „maminko, ten chlapeček se na mě tak krásně smál“ mi vyrobilo na tváři úsměv od ucha k uchu), vesele štěkal na procházející psy a u jídla mě objal tolikrát, jako za poslední půlrok dohromady. Tohle jsou věci, které si budu pamatovat. Vím, že to špatné se vytěsní, protože týdny po porodu, které pro mě byly hrozivé, zahalila neproniknutelná mlha. Tohle je proti tomu slabý odvar.\nNa druhé dítě to však nebude ani náhodou 😀\nKdyž se smíchá několik samostatně připravených surovin dohromady a nevíte, jak to pojmenovat, je to prostě salát. Křupavý, teplý, míchaný, luxusní atd. Pokrm, který se dá nazvat salátem, míváme doma k jídlu tak třikrát do týdne. Moc mě baví různé struktury, teploty a odlišnosti jednotlivých složek. Vždy můžete na stůl donést něco jiného a tedy speciálního. Jednou se změní základ, podruhé zálivka, suroviny vyměníte za ty, které jsou zrovna v sezóně. Přidáte maso nebo sýr. Uberete zrní a necháte vyniknout samotnou zeleninu. Příležitosti k experimentování jsou nekonečné.\nPohankový salát s pečenou karotkou & tahini dresinkem\nzálivka • 1/4 hrnku tahini • 1/4 hrnku vody • šťáva z jednoho pomeranče a jedné limety • 1 lžíce řepkového oleje • špetka kajenského pepře • sůl & pepř\nsalát • 1 hrnek loupané pohanky • 50 g másla • 0,5 kg karotky • 3 stroužky česneku • 1 lžička čerstvého tymiánu • hrst baby špenátu • sůl • + volitelně granátové jablko, vařené luštěniny, ořechy a semínka\n1.Pohanku připravte podle návodu na obalu. Mně se osvědčilo zalít propláchnutou pohanku dvojnásobným množstvím vroucí vody, přidat lžičku soli, dvě minuty povařit a nechat odstát, dokud nevsákne všechnu tekutinu.\n2. Předehřejte troubu na 220°C. Karotku oloupejte a nakrájejte šikmo na zhruba pěticentimetrové špalíčky. Odložte stranou.\n3. Plech vyložte pečícím papírem. V pánvi rozpusťte máslo, přidejte prolisovaný česnek a tymián, osolte a opepřete. Míchejte 2-3 minuty a dávejte pozor, ať nespálíte česnek. Přisypte nakrájenou karotku a ještě další tři minutky míchejte, aby se zelenina pořádně obalila ve voňavém másle.\n4. Směs přendejte na plech a vložte do trouby. Pečte cca 20-25 minut, po polovině pečení karotku promíchejte, aby se opekla ze všech stran.\n5. Připravte si zálivku: v mixéru smíchejte tahini, vodu, citrusovou šťávu, olej, sůl, kajenský pepř a pepř.\n6. Na salát smíchejte měkkou pohanku, pečenou karotku, špenát a přelijte polovinou zálivky (zbytek si schovejte do ledničky a můžete jej použít na další saláty, tousty s avokádem, slané kaše…).\n7. Pokud chcete salát vylepšit o další vitamíny nebo bílkoviny, přidejte trochu vařených luštěnin, oříšků nebo semínek granátového jablka (my jsme hladoví, je tam všechno!).\nPohanka je velmi cennou surovinou, na kterou jsme skoro zapomněli. Může za to především její výrazná chuť, která někomu nemusí být příjemná. Setkáváme se s ní v podobě pohankových krup a lámanky, ze kterých lze vyrobit vydatné přílohy, saláty, je možné ji přidat i do domácí granoly. Známý je také recept na pohankovou „sekanou“ (dobrá, název už je trochu přes čáru…). Nicméně není až tak od věci zmínit, že pohanka je skvělou náhradou masa díky svému vysokému obsahu bílkovin. O čem se však mluví nejvíce, je obsah rutinu, který velmi pozitivně působí na cévní systém. Je tedy zároveň skvělým bojovníkem proti křečovým žilám.\nU nás doma se pohanka využívá nejčastěji ve formě mouky či krupice. Je přirozeně bezlepková, a proto vhodná pro celiaky. Dají se z ní vyrobit výborné kaše (typickou chuť pohanky lze vyvážit použitím skořice), palačinky a lívance či různé pečené dezerty.\nNebála bych se pohanku označit za jednu ze superpotravin, protože obsah vitamínů a minerálních látek je skutečně vysoký a zdraví přínosný. Ale jak už jsem mnohokrát zmiňovala – není možné být zároveň encyklopedií a nerada bych vás přesytila informacemi. Stačí si jen připravit skvělý salát o pár řádků výše a případně další informace načíst 🙂\nTags: bez lepku, období vzdoru, pohanka, salát, vegetariánské, zdravé\nPrevious PostTvarohová štola k zítřejší snídani\nNext PostCelozrnný dýňový chlebíček\nPingback: Domácí tahini – Tvoříme domov


Pánský surfařský neopren 500 s krátkým rukávem o síle 2 mm | Tribord\nHome› Surfing› Vybavení na surfování› Neopreny, krátké neopreny› Pánský surfařský neopren 500 s krátkým rukávem o síle 2 mm\nPánský surfařský neopren 500 s krátkým rukávem o síle 2 mm\nVelmi pružný a hřejivý neopren bez rukávů. Neopren na trupu neprofoukne a zabraňuje prochladnutí. Pružný materiál nebrání pohybu.\nNeopren o síle 2 mm. Šité a lepené spoje. Větruodolný na trupu. Voda > 17 °C.\nStrečový neopren na horní polovině těla. Ergonomický střih usnadňuje pádlování.\nDíly z hladkého neoprenu se síťovinou na břiše a zádech jsou velmi hřejivé.\nCelotělový neopren s krátkými rukávy.\nVoda > 17 °C (3/2 a 2/2 mm).\nHřejivý a větruodolný.\nHlavní materiál : 90.0% neopren, 10.0% polyester\nsurfaře, který chce hřejivý a pružný neopren s krátkým rukávem do vod o teplotách nad 17 °C.\nOplachujte čistou vodou, neperte v pračce, nesušte na slunci – sluneční záření urychluje stárnutí materiálu.\nSkladujte na suchém a větraném místě mimo dosah zdrojů tepla. Nenechávejte vyschnout na přímém slunci, prodloužíte tak životnost materiálu. Neperte v pračce.\nNevhodný do vod o teplotě pod 16 °C.\nStřih a materiál řady pánských kombinéz 500 od Tribord usnadňuje pádlování při vodních sportech. Trup a paže jsou vyrobeny z velmi pružného neoprenu, který zajišťuje pohodlí při pádlování. Všechny švy jsou pružné.\nDlouhé nohavice a krátké rukávy jsou ideální např. na kitesurfing či windsurfing. Krátké rukávy zajišťují pohodlný pohyb rukou.\nKombinézy Tribord 500 jsou vyrobeny ze 100% neoprénu, který zajišťuje skvělou tepelnou izolaci. Neopren s podšívkou ze syntetiky je odolnější vůči oděru. Síla neoprénu 2 mm. Neopren je vyroben z elastomerové pěny, jež je složena z uzavřených polychloroprenových pórů a bublinek dusíku, které mají izolační vlastnosti. Tepelná izolace kombinéz je ověřena a potvrzena testy.\nMateriál udržuje vrstvu vody u těla: ta se postupně ohřívá a hřeje, navíc společně s neoprénem tvoří tepelně izolační vrstvu.\nDíl z hladkého materiálu Fine Mesh na trupu je větruodolný, zabraňuje tak prochladnutí při surfování, jízdě na bodyboardu, plachtění či kitesurfingu. Tento díl zlepšuje tepelně izolační vlastnosti kombinézy a zabraňuje pocitům prochladnutí.\nPovrch límce byl navrhnut tak, aby nedráždil pokožku. Přesto vám doporučujeme nosit pod kombinézou top s UV ochranou, zabráníte případnému podráždění pokožky.\nAby zajistila tepelnou izolaci, měla by surfařská kombinéza tělo obepnout. Při zkoušení se vám kombinéza může zdát těsná. Jakmile ji namočíte, tento nepříjemný pocit zmizí. Zadní zapínání zajišťuje pohodlí při vodních sportech (při pádlování vleže na surfu či bodyboardu).\nNeopreny byly vyvinuty, aby vyhověly požadavkům těch nejnáročnějších surfařů. Zároveň jsou však vhodné i na další vodní sporty (kitesurfing, windsurfing, wakeboard, vodní lyže, dynamickou chůzi podél břehu či SUP).


Bílá Hora pro Saladina - Historie - Fórum PREPPERS.CZ\nBílá Hora pro Saladina\nAutor Téma: Bílá Hora pro Saladina (Přečteno 432 krát)\n« kdy: Prosinec 21, 2015, 12:54:13 odpoledne »\nCitace: Saladin Listopad 20, 2015, 08:30:07 dopoledne\nDíky Bohu za výhru císařských vojsk na Bílé hoře.. Kdyby tenkráte zvítězily tzv. České stavy (tedy německy hovořící protestanti), tak jsme spolkové země Čechy a Morava (freistaat Böhmen a freistaat Märhen) a máme je tu taky.\nSice bychom měli podstatně vyšší životní úroveň než dnes, ale zase bychom chodili 8. a 9. května do práce a měli bychom tu americké okupační vojska.. Čeština by byla jazyk, který by znalo jen pár historiků, archivářů a genealogů, (to jsou ti, co dělají rodokmeny).\nJá hodně čtu a to i knížky (parafráze Wericha) a tak jsem předevčírem narazil na vyjádření k tomuto, které bych rád Saladinovi sdělil. Mám pocit, že to Saladinovy představy/touhy ukazuje jako zcela liché.\nZásadními odpůrci Palackého a vážnými a důslednými jsou historikové a politikové katoličtí; hodnotí naši reformaci se svého stanoviska náboženskéo. Jim reformace byla a je pochybená nábožensky a politicky; habsburské pokatoličtění národa bylo podle jejich názoru jeho duchovní a národní záchranou –Bratrství s protestantstvím by nás poněmčily: Bílá Hora byla naším štěstím.\nKatoličtí historikové a politikové v Německu, Anglii aj. se dívají na reformaci a její vznik a význam objektivněji než naši; uznávají aspoň relativní a dočasnou oprávněnost protestantismu, doznávají vady a chyby své církve na konci středověku a potřebu reformy. Jestliže běh historie je řízen Prozřetelností, je-li v historii řád a plán – jak je možno vznik reformace a protestantismu odsuzovat tak šmahem a bez uvažování, co tak veliké, ohromné a trvalé hnutí v celém světě znamená a právě pro katolíka? Právě se stanoviska theistického je filosofie dějin našich katolických odpůrců Palackého nemožná: byla by reformace vznikla, kdyby církev národům stačila? A nevznikla reformační hnutí právě v církvi samé? Nejlepší katoličtí lidé vždy kritisovali nedostatky své církve – nestačila by knihovna na sebrání té celé literatury od počátku katolicismu až do reformace; jakmile se však úsilí o reformu postavilo mimo církev a vznikly dokonce církve nové, církev stará se stala stranou, a udržení moci, násilím nebo kompromisem, stává se hlavním objektem její politiky. Odsud kompaktáta s námi, odsud inkvisice, odsud jesuitism – a inkvisice a jesuitism také u nás provedly pokatoličtění. Jestliže církev byla nedostatečná, neříkám, že reformace stačila ve všem a všude. Jistě velmi brzy na místě duchovní aemulace také v protestantismu vzniklo zápolení stranické; brzy stály proti theokracii staré theokracie nové, domáhající se také moci. Církve hlásající náboženství lásky, sáhly k násilí a daly se světskými mocemi ochotně zneužívat.\nPro své mínění, že pokatoličtění zachránilo národ tím, že jej oddělilo od Německa a Pruska, naši katoličtí odpůrcové české reformace by se mohli dovolávat Bismarcka. Železný kancléř prý jednou probděl celou noc úvahami, jak by se historie byla utvářela, kdyby na Bílé Hoře byli vyhráli protestanté. Možná, že Bismarck uvažoval, zdali by se byly Čechy protestantské připojily k politice protestantského Pruska proti Rakousku; Rakousko by bylo zůstalo nepatrnou markou, z Čech pak a pomocí Čech Němci by byli opanovali Dunaj, tedy pomocí českou – Berlín-Bagdád. Víme jak Bismarck cenil zeměpisnou polohu Čech pro opanování Evropy.\nNejsem přítelem historie „kdyby“; uvedu fakty. Naše reformace upevnila naši národnost způsobem nebývalým; poněmčení se dálo za panství katolicismu, husitism se stal záchranou proti germanisaci. To dosvědčují právě zase naši historikové němečtí, že naše reformace nejen u nás, nýbrž i v Polsku působila velmi mocně protiněmecky. Reformace všude a stejně u nás posilnila národní jazyk a literatury tím, že se bohoslužba stala českou, a bohoslužba v té době – zejména také čtení bible – měla mnohem větší význam pro celou literaturu a národní výchovu než dnes. Reformace, usilujíc o nápravu mravnosti, láteřila náš národní charakter; právě proto, že byla náboženskou, byla také národní. Vítězná Bílá Hora – přes jisté počáteční pronikání pronikání německého živlu u nás v období protestantství – mohla tedy znamenat další zesílení a obrození národa. A jestliže v světové válce právě protestantské Prusko – pangermanism – bylo poraženou protestantskou Anglií a Amerikou a revoluční Francií, kde je psáno, že by se evangeličtí Čechové byli dali nečinně vést Pruskem? Jediný Komenský, dovršitel a výkvět Bratrství, je protidůkazem, avšak i celá činnost a literatura exulantská; Husité, Bratří a evangeličtí Čechové byli sice v čilém styku s Němci, kteří exulanty ochotně přijímali, avšak i s Holanďany, Švýcary, Angličany a Švédy, a pracovali všude o osvobození své vlasti. Komenský na ochranu národa provozoval politiku opravdu světovou a ovšem kulturní. Avšak katoličtí Habsburkové nás po Bílé Hoře, jak už i před ní, nejen pokatoličtili, nýbrž i poněmčovali, a to mečem, ohněm, konfiskací a potlačením vzdělanosti; katoličtí odpůrcové „arcikacíře“ Husauvedli český národ v obecnou nenávist jako národ kacířský. A toto katolické a ultrakatolické Rakousko podlehlo politicky protestantskému Prusku a stalo se jeho avantgardou na Dunaji.\nVedlo by daleko, kdybych chtěl přesněji vyšetřit, kolik ve vývoji pruského Německa rozhodovalo pruství a kolik protestantism; jistě se luterská církev stala služkou pruského státu. Ale Německo bylo polokatolické – není o tom zvěsti, že by např. „centrum“, ač bylo v opozici proti Bismarckovi, bylo provádělo vůči katolíkům německým politiku podstatně rozdílnou. Připouštím, že se ujímalo Poláků v některých věcech náboženských. A mluví-li se o německém protestantismu a jeho národnostní politice, jistě se musí přihlédnout k jeho zakladateli Luterovi. Luther byl proti Čechům, pokud byl katolíkem; když se s církví rozešel, vystupoval stále pro věcné a spravedlivé posuzování českého národa, kázal národní smír a velebil mravní čistotu Jednoty Bratrské a dával ji Němcům za vzor, prohlašuje sebe a své stoupence za husity. Po Lutherovi vůdčí němečtí myslitelé vyslovovali své sympathie českému národu a odsuzovali katanství Habsburské; uvádím Liebnitze, Herdera, a Goethe. Herder zvláště přijal názory Komenského a přál si obnovy české samostatnosti. Básníci němečtí si oblíbili látky z našich dějin: Schiler, Lenau; podobně spisovatelé z čech: A. Meissner, Hartmann a j.\nArgument o národním prospěchu Bílé Hory je pochybený. Pochybený je tím, že otázku náboženskou přesunuje na otázku národní; je to kaptace vlastenecké benevolence. Katoličtí historikové do jisté míry sledují příklad těch našich historiků, kteří v reformaci nedovedou cenit než zesílení národního vědomí. Jedni i druzí nepostihují podstaty náboženství a nepochopují smyslu našich dějin vůbec.\nNepředpojatá historie našeho náboženského vývoje nám ukáže poměr katolicismu a reformace (protestantismu) v jiném světle, než nám podávají odpůrcové Palackého. Fakt totiž, že reforma u nás pronikla tak hluboce, že ohromná většina národa ji přijala (prý devět desetin) a fakt, že se při velikém náporu a odporu Říma, Habsburků a jejich německých následníků (Bavor a t. d.) reformace tak dlouho udržela (poslední selské povstání náboženské roku 1775 na Moravě), že tedy vědomé úsilí a boj o náboženství a mravnost u nás tvořily po čtyři století hlavní obsah našich dějin – ten fakt dokazuje, že naše reformace vznikla z národního charakteru a že tomu charakteru odpovídala. Ale třeba připustit, že naši historikové musí také vyšetřit, do jaké míry i katolicism před reformou i za reformy (minorita národa zůstala katolická) byl národní. Nebudu se dovolávat vlivu Byzance v VIII. a IX. Století, jako by u nás byl býval boj katolicismu a pravoslaví; vyložil jsem svůj názor na ty věci již před lety; naproti tomu lze uvažovat o tom, nevadilo-li katolicismu u nás, že nebyl dost národní, protože k nám přicházel z ciziny, z Němec, částečně z Itálie a odjinud. Pokud se týká katolicismu pobělohorského, nemohl zapustit hluboké kořeny, protože byl násilnický, a jeho vůdcové také národně cizinci; to platí zejména o jesuitech (jsou cizí i dnes) a hierarchii, která na skrovné výjimky zůstávala habsburská a německá, nikoli česká.\nMůj komentář: Protestanticm by nelivkidoval český národ více nežli tak činil katolicism. Národnostní svébytnost není výsadou katolicismu. Spíše je tomu přesně naopak. A rozplynutí se v německém moři se nestalo v době předchozí, kdy jsme také byli součástí svaté říše římské. Takže tento úryvek mne potvrdil men předchozí přesvědčení.


Spore vychází 7. září - iDNES.cz\nSpore vychází 7. září\n13. února 2008 0:47, aktualizováno 0:47\nJedna z nejunikátnějších her poslední doby, kuriozní simulátor evoluce Spore od Willa Wrighta, má konečně pevné datum vydání. Hra vyjde pro PC, Mac a NDS sedmého září. "Čekání je takřka u konce. Provádíme poslední testování a finální úpravy hry," tvrdí Wright, který však nijak nezmínil verzi pro Nintendo Wii, o které se často mluvilo. Jsme docela zvědavi, jak se Wright, který proslul mnoha kritickými výroky na adresu "zbytečného honění se za výkonem u PS3 a Xboxu 360" popral s konceptem Spore na NDS. Hra to bude každopádně zajímavá...\nTémata: Playstation 3, simulátor, Testování


Chorvatsko: stihnete moře, přírodu i památky | Elaaga\nPokud je o váš případ, zamiřte do Chorvatska klidně v září. Byť už platí, že počasí je přece jen méně stálé než v letních měsících. Hodně však záleží na místě, kam vyrazíte. Zda na sever, na Istrii, na střední část pobřeží (Split) či až na jih, směrem k Dubrovníku. Ovšem i přes určité výkyvy se průměrná teplota vzduchu v první polovině měsíce pohybuje kolem 25 až 28 °C a moře má asi 22 až 24 °C.\nZápad poloostrova Istrie\nV celém Chorvatsku je spousta pláží, které se můžou pochlubit Modrou vlajkou (symbol čistoty na plážích a koupání v moři). Z mnoha zajímavých míst západní části poloostrova si připomeňme přístavní města Umag, Poreč, Rovinj a Pulu. Umagu se přezdívá město tenisu, protože v něm či blízkém okolí najdete spoustu kurtů. Kdybyste však bydleli v Poreči a okolí, dospělí by si neměli nechat ujít pozoruhodnou Eufraziovu baziliku pocházející patrně ze 6. století (je na Seznamu světového kulturního dědictví UNESCO) a děti zase zdejší aquapark. Ještě o něco níže leží Rovinj, velmi vyhledávané romantické místo, které se jistě ne nadarmo přirovnává k italským Benátkám. A téměř na jihu se rozkládá Pula, jejímuž historickému centru vévodí římský amfiteátr, který patří k těm vůbec nejzachovalejším.\nJižně od Rijeky se nabízí řada dalších potenciálních dovolenkových destinací v podobě několika ostrovů. Nejseverněji leží Krk, nejjižněji Pag a mezi nimi se rozprostírají Cres a Rab. Kromě pláží se můžete těšit na nefalšovanou atmosféru středověkých městeček. Na Krk vede most už 37 let, v době svého vzniku byl však velmi ceněný a dodnes představuje jeden z nejčastěji fotografovaných objektů. Tento ostrov patří mezi oblíbené cíle hlavně díky písčitým plážím, kterých v Chorvatsku není až tak mnoho. A proč vyrazit na Pag? Třeba kvůli ovčímu sýru (paški sir), soli (tradice získávání soli z moře sahá až do antiky) nebo výrobkům zručných krajkářek.\nPrevious Previous post: Krásné a čisté zdi\nNext Next post: Dbáme na bezpečnost dětí v kuchyni


Schůzka k Ukrajině: Výzva všem ke složení zbraní, ústavní reformy, dohled OBSE - Patria.cz\n18.04.2014 9:16, aktualizováno: 18.4. 11:02\nZástupci USA, EU, Ruska a Ukrajiny vyzvali, aby všechny nelegálně ozbrojené skupiny na Ukrajině složily zbraně, aby se budovy obsazené ozbrojenci vrátily svým původním vlastníkům a aby skončila okupace nejrůznějších prostranství. Vyzvali rovněž k vyhlášení amnestie pro všechny účastníky protestních akcí s výjimkou těch, kteří mají na svědomí závažné trestné činy. To jsou některé ze závěrů včerejší schůzky ke konfliktu na Ukrajině.\nRuské akcie, které dnes jako jedny z mála obchodují, po schůzce výrazně oživily, indexy MICEX a RTS v úvodu připisovaly zisky v blízkosti 3 %. Aktuálně MICEX +2,3 % a RTS +2,8 %. Vzhůru zamířily akcie z širokého spektra oborů. Akcie plynárenské společnosti Gazprom například posílily o skoro tři procenta a akcie banky Sberbank o dvě procenta.\nÚčastníci ženevské schůzky o Ukrajině se shodli na nezbytnosti mírového řešení ukrajinské krize. Na závěrečné tiskové konferenci to prohlásil ruský ministr zahraničí Sergej Lavrov. Shoda podle něj panovala i v tom, že klíčovou roli musí sehrát sami Ukrajinci. USA i EU chtějí podle Lavrova s Ruskem o Ukrajině dále jednat. Ministr zahraničí USA John Kerry po jednání řekl, že očekává splnění ruských závazků, v opačném případě bude Moskva čelit dalším sankcím.\nNa čtyřstranná jednání do Švýcarska přijeli šéfka unijní diplomacie Catherine Ashtonová a ministři zahraničí Ruska, USA a Ukrajiny Lavrov, John Kerry a Andrij Deščycja.\nKerry označil výsledek jednání za "dobrou práci", upozornil ale, že slova na papírech se musí stát skutečností. Dodal, že Lavrovovi jasně řekl, že v případě nedodržení ruských závazků nebudou mít Spojené státy jinou možnost než na Moskvu uvalit další sankce.\nLavrov na tiskové konferenci řekl, že účastníci schůzky vyzvali, aby všechny nelegálně ozbrojené skupiny na Ukrajině složily zbraně, aby se budovy obsazené ozbrojenci vrátily svým původním vlastníkům a aby skončila okupace nejrůznějších prostranství. Vyzvali rovněž k vyhlášení amnestie pro všechny účastníky protestních akcí s výjimkou těch, kteří mají na svědomí závažné trestné činy. Lavrov zdůraznil, že výzva k odevzdání zbraní a ukončení okupačních akcí se týká obou stran konfliktu, tedy proruských separatistů i pravicových radikálů podporujících vládu v Kyjevě. Zbraněmi mohou disponovat jen vojáci a policisté, dodal.\nLavrov také řekl, že hlavní role ve zprostředkovatelském úsilí na Ukrajině by se měla ujmout Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě. Předpokládá přitom rozšíření její současné mise, která na Ukrajině již působí.\nKerry také řekl, že Deščycja na konferenci představil plány ukrajinské vlády na ústavní reformy, které mají poskytnout regionům větší pravomoci na úkor centrální vlády. Deščycja podle Kerryho opakovaně ujistil, že reformní proces bude transparentní a že Kyjev stojí o široký národní dialog.\nMezi tématy ženevské schůzky byl i jihoukrajinský Krym, který Moskva v březnu začlenila do Ruské federeace. Kerry na tiskové konferenci řekl, že názory Západu a Ruska jsou v této věci nadále zcela odlišné a že Lavrovovi opět sdělil, že Washington považuje anexi autonomního poloostrova za nelegální, neboť odporuje ukrajinské ústavě i mezinárodnímu právu.\nUkrajinská vláda chce do letošního října provést reformu ústavy a decentralizovat státní správu, vyvěsila vláda následně po schůzce usnesení na webových stránkách vlády. Na veřejné diskusi o formách decentralizace se mají podílet orgány místních samospráv, společenské organizace a podnikatelské svazy. Koordinovat ústavní reformu má ministerstvo pro místní rozvoj.\nUkrajinské úřady včera sdělily ruské letecké společnosti Aeroflot, že do země nevpustí ruské muže ve věku od 16 do 60 let. Přicestovat budou moci jen v určitých případech. Kyjev následně upřesnil, že opatření platí ode dneška a jeho součástí budou přísnější kontroly na všech hranicích, nejen na letištích. Moskva žádá od Kyjeva vysvětlení a hrozí odvetou. Druhou kategorií cestujících, kterých se zákaz týká, jsou ukrajinští muži ve věku 16 až 60 let, kteří "jsou registrovaní na území autonomní republiky Krym a ve městě Sevastopol". Z Krymu nově nebudou moci cestovat ani ukrajinské ženy ve věku 20 až 35 let. Ve svšech případech existují určité výjimky.\nČeská republika nabídla čtyři gripeny a 300 vojáků k zesílení ochrany zemí Severoatlantické aliance (NATO) kvůli ukrajinské krizi, uvedl ministr obrany Martin Stropnický (ANO). Okamžité posílení obrany aliančních zemí oznámil ve středu v Bruselu generální tajemník NATO Anders Fogh Rasmussen. Slíbil například více letadel při hlídkování v Pobaltí a lodě v Baltickém moři, východním Středomoří i jinde podle potřeby.\nV průběhu noci a dneška se na samotném východě Ukrajiny žádné uvolnění napětí neprojevuje. Proruští radikálové ovládají administrativní objekty ve víc než deseti městech. Přestože závěrečný dokument ze čtvrteční ženevské konference o Ukrajině hovoří o nezbytnosti mírového řešení krize a vyklizení okupovaných budov, agresivně naladěné skupiny ozbrojenců se svých pozic nevzdávají. Postupuje i ukrajinská armáda.\nNoc narušil ozbrojený incident nedaleko Kramatorska na severu Doněcké oblasti. Ukrajinské jednotky se tam pokusily zlikvidovat kontrolní silniční post povstalců, aby zajistily průjezd vojenské techniky na nedaleký Slavjansk. Z místa bojů se podle agentury Unian ozývaly výstřely a výbuchy granátů, nad Kramatorskem kroužily bojové vrtulníky. Incident si údajně vyžádal jednu oběť. V samotném Slavjansku, který je už týden pod kontrolou separatistů, rezignovala na funkci starostky Nelja Štepová. Politička, která se v minulých dnech několikrát vyslovila pro zachování územní celistvosti země, podle televize Espreso beze stopy zmizela a pokusy spojit se s ní telefonicky jsou neúspěšné. Štepová údajně opustila radnici po rozhovoru s Vjačeslavem Ponomarjovem, vůdcem proruských vzbouřenců, který se označuje za "lidového starostu" Slavjanska.\nNa anektovaný poloostrov Krym podle agentury Unian ve čtvrtek ruská letadla dopravila ozbrojence bez hodnostního označení, kteří mají být nasazeni k vyvolávání nepokojů na východě Ukrajiny. Příštím terčem se údajně stane Záporožská oblast. Ozbrojenci prý dostali k dispozici autobusy se záporožskou poznávací značkou a vyrazili na sever. Záporožská oblast leží na jihovýchodě Ukrajiny a její hranice jsou od Krymu vzdáleny jen asi sto kilometrů.\nVývoj dění na Ukrajině sledujte průběžně zde:\nPrečo sa mi tak porobajú Češi a Ukrajinci?\nA proč mě se zdají slováci, kromě Tebe stejní jako češi?\nTy si myslíš, že ukrajinci nesmí mít právo na sebeurčení a slováci ano? Myslíš to vážně, nebo chce jen provokovat? Že 20 milionů ukrajinců jsou nacionalisté a slováci vlastenci? A myslíš si, že cizí státy mají právo jen tak vtrhnout do Ukrajiny bez trestu? A tu bohorovnost a nadřazenost po vzoru Putina a Klause jsi nabral kde?\nMožná tím jak jsou porobení?\ndělal jsem testy aserivity\nDosáhl jsem jen 2 body ze sta. Po vyhodnocení testů řekly, že čím míň bodů, tím větší asertivita... Nevím tedy na koho se podobám... Asi na nikoho. Stejně věci budou jen tak jak musejí bít... Myslím, že se blíží Džanibekův efekt. A všechny ty rvačky v politice ideologii a s Rusama a proti Rusúm jsou tak směšné. A kráva Timošenková a ušaté torpédo Jaceňuk, zodej Janukovič. A chudáci Ukrajinci sřída tam zloděj zloděje a Jonák to ani do budoucna nebude. A americáno se hrá na spravedlného nacelém světě. Jó ale měly by jste se podívat na film o Rusku, který byl natočen na zakázku Ameriky, tedy USA ruským režisérem. Jmenuje Se Sibírsky holič. V USA byl zakázán. Původně měj sesměšnit ruší ale nějak to blbě dopadlo... Všem Vám přeji hezké svátky. Jsem se nějak moc rozepsal, no čeština mi asi moc nejde, tak to beru jako trénink.\nRe: dělal jsem testy aserivity\nPromiň tlustý hrabě, sem to psal jessemu.


5 tipů pro spokojenější život\nNedávno se mě jeden mně velmi blízký člověk zeptal, čím to je, že jsem tak spokojený s vlastním (pracovním i nepracovním) životem. Chtěl jsem neprodleně odpovědět, ale v ten moment mi došlo, že se ono “kouzlo” nedá shrnout do jedné věty. Tak dlouho jsem nad tím přemýšlel, až vznikl tenhle článek.\nNuže: co bych tedy za sebe doporučil lidem, kteří chtějí prožívat naplněný a spokojený život?\nČlověka dokáže často vytočit celá řada drobných podnětů. Znáte to sami. Hned z rána si v obchodě vyberete pokladnu, která je v Guinessově knize rekordů vedena jako nejpomalejší na světě. Na důležitém obchodním obědě si pokecáte svoji novou – a sakra drahou – košili omáčkou. No a večer vám, po náročném dni v práci, partner padne (do postele) jako tehdejší akcie Nokie. A to jste ani nechtěli sex, jen si popovídat…\nJasně, takový den člověka fakt nase*e. Někdy ale stačí mírně pozměnit úhel pohledu. Když se nad tím zamyslíte, tak první odstavec v podstatě říká, že máte dostatek peněz na to, abyste si koupili jídlo. Očividně děláte celkem zajímavou práci a můžete si dovolit vyfiknout se na schůzku. Fajn, váš partner to krapet nedal, o tom žádná. Alespoň však nějakého máte. A k tomu navíc i postel… No a pravděpodobně i střechu nad hlavou.\nSečteno a podtrženo: už teď máte to, o čem spousta lidí může jen snít. Tak si toho važte a buďte za to vděční každou jednu sekundu vašeho života. Vím, že to není vždy snadné, ale vděčnost je něco, co se dá trénovat a naučit.\nDělejte smysluplné věci\nPrůměrný člověk stráví ve svém životě 26 let spaním. Práci věnuje něco přes 10 let a to nepočítám čas strávený dojížděním a přemýšlením nad pracovními povinnostmi. Dohromady si tak každý z nás ukrojí významnou část života.\nDobu spánku příliš neovlivníte. Volba práce je však na vás. Pokud vás vaše zaměstnání nenaplňuje, dodejte si odvahu a změňte pozici. Dělejte to, co vás skutečně baví. Nebojte se. Experimentujte, poznávejte. Určete si své poslání, kvůli kterému budete vždy s radostí vstávat každé ráno z postele.\nNemusí se jednat o nic honosného a královsky placeného. To je druhotné. Vždyť i prodávání vlastnoručně vyrobených sendvičů na rohu ulice lidem, co po ránu hladovějí a spěchají do práce, má důležitý přínos pro svět. Stačí je přichystat s láskou, upřímně se usmát na zákazníky a pocit štěstí se ihned šíří řetězovou reakcí.\n(Po)znejte svoji cenu\nMálokdo z mého okolí ví, že jsem se na gymplu zúčastnil tehdy známé soutěže Bludiště. Ti, co si ji pamatují, tak ví, že tam byla disciplína, kde bylo třeba pečlivě našlapovat na závěsné kladiny a nespadnout. Přestože jsem byl pravděpodobně nejobratnější člen týmu, přenechal jsem účast na této disciplíně mému kamarádovi. Byl o rok starší, navíc poloprofesionální hokejista.\nTehdy jsem ještě nebyl dostatečně sebevědomý. V disciplíně jsme nakonec naprosto pohořeli. A bylo to moje rozhodnutí, které nás – mimo jiné – pravděpodobně stálo celkové vítězství.\nVe zkratce: nikdy se nepodceňujte, nikdy si nenechejte od ostatních diktovat, co je pro vás dobré, nikdy se nebojte říci ne, nikdy se nezdráhejte vystoupit s odlišným názorem.\nMožná se párkrát spálíte. No a co? Stále je to lepší než myšlenky na to, že jste neudělali něco jen proto, že jste v dané chvíli neměli dostatek odvahy a potřebnou sebedůvěru.\nVšimněte si, že neradím, abyste se obklopili těmi nejchytřejšími, nejkrásnějšími nebo nedej bože nejbohatšími lidmi.\nStýkejte se s lidmi, kteří vám mají co nabídnout. S lidmi, kteří jsou na stejné vlně, ať už je jakákoliv. S lidmi, o kterých víte, že vás v nouzi podrží, stejně jako byste podrželi vy je.\nA přesně naopak se distancujte od lidí, kteří ve vás vzbuzují negativní pocity a stavy. Povyšují se, vyvolávají ve vás úzkost, objeví se jen v okamžiku, kdy oni sami něco potřebují. Jsou jako závaží na vašem hrudníku, kvůli kterému se vám těžko dýchá. Ačkoliv to může znít nehezky, zbavte se takových kontaktů.\nRadujte se z maličkostí\nHodně lidí se podivuje nad tím, že cestou do práce a z práce neposlouchám hudbu do sluchátek. Má to svůj důvod. Nechci přijít o všechny ty drobné maličkosti, které nám život nabízí.\nNevím, možná jsem infantilní. Ale hrozně mě fascinuje, když při dešti můžu pozorovat, jak se jednotlivé kapky tříští o parapet okna. Jak rozkošné je hladit kožíšek domácího mazlíčka. Jak naplňující je udělat pro někoho hezký skutek a nic od onoho člověka neočekávat na oplátku.\nI na těch nejmenších detailech záleží… Koneckonců tohle jsou právě ty nejdrobnější útržky našich životů, které nakonec dají dohromady celek. A přesně proto se je nevyplatí zapomínat.\nA jak to máte vy? Užíváte si každého okamžiku?\nPosted in: Inspirace a motivace, Osobní rozvoj, Život 2.0\t| Tagged: inspirace, motivace, přítomný okamžik, vděčnost, život 2.0\nDen pro Markétku (#1)\nKdyž jsem přemýšlel, o čem nebo o kom bych napsal svůj první článek v roce 2017, měl jsem hned jasno. Celý ho věnuji člověku, který je mi v životě– s vyjímkou mé drahé maminky– asi nejbližší a nejvíce mi v minulosti pomohl.\nRozhodl jsem se, že vytvořím miniseriál “Den pro“, jehož cílem bude dávat najevo mým blízkým, jak moc jsou pro mě důležití. Nebylo by hezké věnovat celý den jenom jim? Nemám tušení, jestli další díl vyjde za půl roku, za rok, nebo nikdy. Znám se, a proto nechci nic slibovat. Ale přijde mi to jako super nápad :)\nVždy jsem věřil tomu, že dělám práci prospěšnou světu. Pokaždé si ale zároveň uvědomím, že tam někde venku existuje člověk, pro kterého 12ti hodinová pracovní doba není nic zvláštního (a i přesto za mnou pak dokáže hned po směně přijet do Brna). Člověk, který na denní bázi zachraňuje lidské životy. Člověk, který se ve volném čase za vlastní (a často nemalé) peníze vzdělává, aby mohl ještě lépe pomáhat druhým. Sklízí můj nekonečný obdiv a respekt.\nSvůj první “Den pro” jsem se tak rozhodl věnovat mé nejlepší kamarádce a doktorce z Nemocnice Třebíč, Markétce Veselé.\nOperace “Markétčina cesta”\nPokud chcete někomu vykouzlit úsměv na tváři a dostat ho z každodenního stereotypu, plánování je základ úspěchu. Hodí se, když víte, co má dotyčný rád, co jej potěší a u čeho se odreaguje.\nJe úplně jedno, jestli jsou to fotografie jeho blízkých (ano, dal jsem tam narcisticky i sebe), oranžový Tic Tac nebo tričko s motivem našeho marketingového experimentu (opět na(r)cismus :D). Všímejte si detailů. Vám možná nepřipadají tak důležité, ale o to více pak potěší vašeho hosta. Obzvlášť, když je to žena.\nVím, jak moc Markétka miluje kvalitní víno. A taky vím, kde sehnat to nejlepší. Vínovníci jsou borci, co si vychutnávají život plnými doušky a nebojí se na podobnou vlnu naladit i svoje “následovníky“. Ochutnejte jednou jedinkrát… a pak mi na účet pošlete stovečku za skvělé doporučení.\nZlatý hřeb večera?\nAsi si říkáte, že zatím nic moc. Klasika. Chce to větší kalibr. Markétka zbožnuje Kmotra. Moje eso v rukávu byla jedna z nejhezčích knížek, co jsem kdy viděl. Má překrásné ilustrace, v knize jsou 3 průstřely ráže 9 mm a celá je vložena do pouzdra ve tvaru dárkové krabice na whisky.\nAbych parafrázoval Vita Corleona, to je prostě nabídka, které se nedá odmítnout. Ale pssst, tohle jí předáme až večer O:)\nPojďme na vzduch\nSám dobře vím, jaké to je být neustále ve stresu, pod tlakem a v hlavě držet milion úkolů najednou. Markéta to nemá jiné. A nejlepší způsob, jak si dát na chvilku pohov je prostě dělat zcela základní a obyčejné věci. Ani jeden z nás není materialista. Nejvíce nás těší si prostě jen vyjít na Petrov a sledovat město. S blízkou osobou, pravidelnou dávkou smíchu a vypnutým mobilním telefonem. To je ten pravý balzám na duši.\nV ten moment se tak nějak cítíme jako všichni ostatní kolem nás. Bezstarostně, uvolněně.\nAby nám pořádně vyhládlo, skočili jsme ještě na Špilberk a bezstarostně si užívali nicnedělání a sluneční paprsky.\nNásleduje odpolední část programu. Vynikající steak a těstoviny, film a fantastické drinky v BKN nesmějí chybět.\nA než se člověk naděje, je večer a čas na předání dárkového balíčku. Jasně, můžete být smutní, že už celý den končí. Ale to by bylo hloupé. Vždyť jste ho právě celý strávili s někým, kdo pro vás tolik znamená.\nJo a taky jste toho druhého – alespoň já v to chci věřit – dokázali alespoň na chvilku odtrhnout od jeho běžné reality, dodali mu novou energii a připravili pro něj den, na který jen tak nezapomene.\nMarkétka nakonec ve vlaku vypadala velice spokojeně, i když je mi jasné, jak po službě musela být utahaná (krapet se jí zavírala očička, nebudeme si nic nalhávat).\nA co vy? Máte v okolí někoho, kdo by potřeboval na chvilku pauzu? Tak si taky vezměte dovolenou a dopřejte si společně trochu odpočinku. Držím vám palce :)\nPosted in: Inspirace a motivace, Život 2.0\t| Tagged: denpro, inspirace, přítomný okamžik, život 2.0\nJak se staví škola\nExistuje řada cílů, které se zdají být na první pohled nedosažitelné. Zdolat osmitisícovku, překonat Jardu Jágra v kanadském bodování NHL nebo změnit český vzdělávací systém. Já si samo sebou zvolil tu poslední, zdaleka nejnáročnější výzvu :)\nZjistil jsem, že hodně lidí v mém okolí netuší, co – mimo jiné – profesně dělám. Tak jsem si řekl, že k tomu sepíšu pár řádků. Ale začněme hezky od začátku.\n“Začátky všech věcí jsou nepatrné” – Marcus Tullius Cicero\nV roce 2013 založil Ondřej Kania spolu s Tomášem Jízdným agenturu J&K Consulting. Jejich záměrem bylo posílání studentů na kvalitní americké a kanadské internátní střední školy.\nDůvod byl prostý. Chtěli jim nabídnout modernější a pokrokovější způsob vzdělávání, než je dostupný v České republice. Takový, kterým si Ondra dříve sám prošel a dodnes si ho nemůže vynachválit. Chcete-li znát podrobnosti, koukněte se, co si myslíme o současném systému nebo na to, jaké máme plány do budoucna.\nKlukům se dařilo čím dál více, počet studentů neustále rostl, stejně jako výše stipendií, která jim byli schopni na severoamerických školách zajistit. A pak přišla odvážná myšlenka. Přenést americký (čtěte smysluplný, praktický a individuálně zaměřený) způsob vzdělávání do České republiky.\nDokážete si asi představit, jak složitá je to mise s ohledem na zkostnatělý český vzdělávací systém. I přesto se společně rozhodli koupit většinový podíl v Pražském humanitním gymnáziu a jít do toho. Respekt!\nPřichází Suicide Squad\nBorci měli velké cíle. Vedli agenturu, koupili školu, navíc chtěli pořádat vzdělávací veletrhy v Praze, Bratislavě a Budapešti. Mno, celkem fuška. To už je vyšší dívčí. A tehdy jsme se s mým kolegou, Davidem Koutným, rozhodli, že opustíme stávající práci a pomůžeme jim.\nUvědomili jsme si, že změnit vzdělávací systém v České republice, když máte k dispozici školu, kde půl roku nefunguje žárovka na chodbě a nikoho to netankuje, rozhodně nebude procházka růžovým sadem. Nejdříve tak bylo zapotřebí “pár” kosmetických úprav. Proto jsme zakoupili zbrusu nový nábytek, vymalovali a zdi následně oblepili motivačními hesly a citáty slavných osobností.\nKlíčovým faktorem určujícím kvalitu školy je koncept výuky. U nás na gymplu aplikujeme projektovou výuku. To znamená, že studenti získávají znalosti a dovednosti z různých oblastí takovým způsobem, aby je následně dokázali vzájemně propojit a využít v praxi. Obrovskou přidanou hodnotou pro studenty jsou pak pravidelné přednášky známých osobností z oboru a následná vzájemná diskuse.\nVzhledem k tomu, že jsme budovali školu doslova od podlahy, tak jsem si vyzkoušel spoustu zajímavých prací a vylomenin. Vypíchnu jen zlomek činností:\nSepisování rozvrhů na poslední chvíli během cesty do Prahy po dálnici D1\nNavrhování a lepení cedulek na školní záchody a úklidovou místnost\nVlastnoruční stěhování a montování gaučů do chodeb školy\nSestavení stánku na školním veletrhu a kompletní zajištění materiálů pro něj\nKaždodenní komunikace s paní ředitelkou, vyučujícími i studenty (aneb moře mailů)\nČmárání podoby nového webu školy a detailní návrh následné kampaně\nNamýšlení novoročního PFka a tvorba příspěvku o hledání zlatého prasátka\nTy vole, stojí ti to za to?\nKdykoliv poskytuji nějaký rozhovor a řeknu jim o Pražském humanitním gymnáziu a našem záměru o změně školství, protější strana zpravidla nejprve nevěří vlastním uším. V okamžiku, kdy znovu získá dar řeči, suše odvětí: “A to opravdu věříte tomu, že něco změníte?”\nZa mě je odpověď jasná – ano, myslím si, že něco změníme.\nI kdyby to měl být pouze malý posun (ale prd, bude obrovský), pro český školský systém to bude jako déšť v období sucha.\nJe to malý krok pro dospěláky, ale obrovský skok pro naše děti. Řada lidí si stěžuje na aktuální politickou, ekonomickou a kdo ví jakou ještě situaci.\nMálokdo si však uvědomí, že změnu do společnosti nepřinese Andrej ani populista ze země vycházejícího slunce. Budou to naši potomci. Aby to dokázali, musíme jim zajistit co možná nejkvalitnější vzdělání.\nA co děti? Mají si kde hrát?\nNemohl jsem si nevšimnout, že u nás studuje řada talentovaných studentů, kteří jsou už teď pomalu šikovnější než my sami. Ostatně… Poprvé ve svém životě jsem dal svoji pracovní vizitku sedmákovi! :D To už o něčem vypovídá. A přesně z toho důvodu to pro mě má smysl.\nProjekty, které studenti sami iniciují, ať už jde o charitativní sbírky, účast na konferencích či pořádání vlastní vernisáže, mě navíc vždy zahřejí u srdce. Sem tam se vám navíc dostanou do rukou roztomilé výtvory jako například tahle prezentace primánů (pro Ondru šesťáků) na téma Vánoc.\nA naši vyučující? Myslím si, že většina z nich pochopila náš záměr a neskutečně nám pomáhají.\nPečují o studenty a dodávají jim to, co skutečně potřebují. Totiž chuť učit se nové věci, rozvíjet se a hledat to, co je skutečně baví. Protože to by mělo být podstatou jejich práce. Následující Facebook příspěvek jedné z našich vyučujících to asi vystihne lépe než moje slova:\nDoufám, že se mi podařilo alespoň letmo osvětlit, co že to tedy vlastně dělám, jaká je moje motivace a kam to chci celé směřovat. Jasně, mohl jsem si najít nějaký bezpečný flek v pohodlné kanceláři (náhodou máme super kancly!) s pohádkovým platem. Ale musel bych se pak každý den ptát sám sebe: “Kámo, teď vážně. Dává ti to smysl?”\nTak si v poklidu užijte vánoční svátky a držte nám palce! Máme totiž ještě veeelké plány. Již brzy ve vašich kinech :)\nPosted in: Inspirace a motivace, Život 2.0\t| Tagged: inspirace, motivace, vzdělání, život 2.0\nByla jednou jedna láska\nKdyž jsem se na podzim roku 2012 rozešel po několikaletém vztahu se svojí tehdejší přítelkyní, slíbil jsem si, že budu nějakou dobu sám. Chtěl jsem si ujasnit, co budu dále dělat a užít si trošku té volnosti. To jsem ale ještě netušil, jak krátkou dobu bude moje „svoboda“ trvat. A že již brzy potkám anděla, který zcela změní můj život.\nOna šla čerstvě do prváku na stejnou vysokou, já byl ve druháku a hodně aktivně se účastnil reprezentace školy (významná to funkce). Znal jsem ji jen z krátkého e-mailového kontaktu, když jsem pro ni v rámci mé tehdejší práci hledal ubytování. Věděl jsem o ní v podstatě jen to, že hraje League of Legends, hru, kterou jsem v té době miloval (každý gamer sní o tom, že potká holku, co hraje taky). Jednou jsme se dokonce potkali i ve škole a diskutovali o oné hře. To jsem ještě nevěděl, že si o mně myslí, že jsem idiot :D\nV prosinci pořádala naše škola již tradiční vánoční večírek. A stala se velmi zvláštní věc. Noc před večírkem se jí zdál sen o tom, jak se spolu líbáme, což samozřejmě bylo, vzhledem k mojí aroganci a idiocii, zcela nemyslitelné. Rozhodla se proto, že následující večer přijde do klubu, aby se utvrdila ve svém názoru a mohla zase klidně spát.\nJen aby bylo jasno. Nesnáším večírky. A ještě více nesnáším kluby. Na celou akci jsem proto dorazil asi před jedenáctou, lehce otrávený, jelikož mě kámoši donutili tam jít. Ona měla pocit, že už asi nepřijdu a odcházela ven. Co čert nechtěl, potkali jsme se zrovna na schodech, které byly tak úzké, že jsme museli projít velmi těsně naproti sobě. A tak začal můj vůbec nejlepší večírek v životě.\nJelikož si potřebovala ověřit, že jsem namyšlený debil a není o co stát, s pomocí své kamarádky mě relativně násilným způsobem zapojila do nedobrovolné konverzace. Moc jsem to nechápal, ale člověk jen tak nepošle nádhernou holku do háje (teda asi, ne?! :D ) Než jsem se nadál, seděli jsme spolu na baru a celou noc si povídali (pod výhružkou jejích kamarádů, že mi rozbijí obličej, pakliže se k ní nebudu chovat hezky). Byla úžasná! Později jsem ji doprovodil na rozjezd, políbil na čelo a poslal domů.\nBylo to zvláštní. Nemohl jsem ji dostat z hlavy. „Co se sakra děje?! Takhle přeci normálně nefunguji, je to všechno nějaké moc rychlé a intenzivní.“, říkal jsem si. Začali jsme si psát (go ICQ!) tempem vyšších stovek zpráv za den. Mnohdy až do ranních hodin. Máma ze mě byla na prášky. Ale já nemohl – a hlavně nechtěl – přestat. Chtěl jsem se o ní dozvědět všechno!\nDojíždět za ní autobusem na byt do Brna (čti 30 km jedeš s přestupy skoro hodinu!) bylo vyčerpávající, ale já prostě musel. Nemohl jsem se dočkat, kdy ji zase uvidím. Přespával jsem u ní a ráno jsme společně jezdívali do školy. A pak se to jednou stalo…\nPo krásně stráveném večeru jsme si popřáli dobrou noc a každý jsme si šli lehnout do jiného pokoje. Ani jeden jsme ale nemohli usnout. Pár minut jsem se nejistě převaloval, až mi to nedalo. Přišel jsem za ní, sedl si na postel, naklonil se k ní a zašeptal: „Já tě asi miluji.“ Ona: „Já tebe asi taky.“\nOd 14. ledna 2013 to bylo oficiální. A pro mě začal ráj na zemi.\nJeště nikdy jsem neměl po boku někoho, kdo by mě tak obdivoval, podporoval a miloval. Ačkoliv měla (a stále má :D) spoustu drobných chybiček, pro mě byla jedním slovem perfektní. Prostě nedokonale dokonalá! Nebudu popisovat celý náš vztah, protože to ani nejde popsat slovy. Netroufám si tvrdit, jestli ještě někdy zažiju něco tak intenzivního.\nZmíním snad jen, že i po roce našeho vztahu jsme spolu byli natolik šťastní, že mi řekla, že stačí prstýnek a bez rozmyslu řekne ano. Mně to tehdy přišlo dosti rychlé, chtěl jsem, abychom si prvně prošli nějakou krizí (za celou dobu našeho vztahu jsme se ani jednou nehádali), ať víme, jak ji zvládneme. Navíc jsem myslel na budoucnost a chtěl jsem nás finančně zabezpečit.\nA to byl možná kámen úrazu. V listopadu 2014, po dokončení vysoké školy, jsem vzal velice zajímavou pracovní nabídku. Vzhledem k tomu, že je pro mě v zaměstnání primární hlavně smysluplnost a moje nová pozice tenhle požadavek splňovala, byl jsem v sedmém nebi (tak se mimochodem jmenoval i klub, kde jsme se poznali). Přestože práce byla velice časově náročná, zajímala mě a já byl spokojený. Navíc s podporou mé úžasné přítelkyně jsem se cítil doslova jako nadčlověk.\nDíky své šikovnosti a tvrdé práci jsem se velice rychle vypracoval a začala se o mě zajímat řada velkých společností. V srpnu roku 2015 jsem přibral druhou práci v nejrychleji rostoucím startupu v České republice.\nShrnuto a podtrženo: potkal jsem desítky zajímavých lidí, naučil se spoustu nových věcí a finance přestaly být problém. Pracoval jsem na obrovských kampaních pro prestižní klienty. Troufnu si tvrdit, že jsem za necelý rok dokázal spustit větší a kvalitnější projekty, než stihne většina lidí za svoji celou kariéru.\nPlné pracovní nasazení má však i svoje stinné stránky. Povzbuzen řadou kariérních úspěchů a vidinou překrásné společné budoucnosti, jsem vstával i usínal s otevřeným notebookem. Věřil jsem, že díky tomu naplním všechny naše sny. Přes všechnu tu práci a povinnosti, jsem však zapomněl na to, co je opravdu důležité – na přítomný okamžik. Na to, že lásku si máme vychutnávat tady a teď.\nPostupem času mi začalo docházet, že něco není v pořádku. Obětoval jsem svojí práci až příliš mnoho času a úsilí a dostatečně nevěnoval pozornost dívce, kterou jsem tak hrozně miloval. Namísto toho, abychom spolu seděli v restauraci, v kině nebo na hvězdárně, já seděl s kolegy na pivě a diskutoval o nejnovějších marketingových kampaních.\nCituji část dopisu, který jsem jí přiložil k dárkům k Vánocům 2015: „Dobře vím, jak pro tebe byl tento rok náročný. Drtivou většinu své energie jsem investoval do práce a upozadil to, na čem skutečně záleží. Chápu, proč říkáš, že ti mě práce vzala. Také si uvědomuji, že jsi čekala, že ti to náležitě vynahradím. Čekala jsi výrazné gesto. Gesto, které nepřišlo.”\nRozhodl jsem se, že od dalšího roku budu věci měnit a zvolňovat tempo. Postupně jsem začal vystupovat z projektů a snižovat své pracovní povinnosti. Díky tomu konečně začal opadávat stres a tlak, který na mě práce vyvíjela (fakt se nechcete budit uprostřed noci zpocení s myšlenkami na to, co je ještě potřeba udělat a namyslet).\nNěkteré škody už ale nedokážete napravit. Čas bohužel nejde vrátit zpět. Koncem února jsme se – oba se slzami v očích – rozešli. V okamžiku, kdy se z mého úhlu pohledu začalo blýskat na lepší časy, byl najednou konec.\nNikdy jsem nezažil větší smutek a prázdnotu v srdci. Byl jsem naprosto zlomený.\nNajednou mi bylo všechno jasné. Člověk může mít milovaného partnera, nemít práci a peníze, a přesto být šťastný. Ale nemůže mít vysněnou práci bez milovaného partnera a být i tak šťastný.\nKvůli vlastním chybám jsem ztratil ženu, která mě bezmezně milovala, kterou jsem si chtěl vzít a založit s ní rodinu. Dostal jsem tu nejtvrdší životní lekci. V momentě, kdy už nebylo cesty zpět.\nExistuje asi jediná věc, které se v životě opravdu bojím. Bezmoc. To, že nemůžu věci ovlivnit a něco udělat pro jejich změnu. Bezmoc, smutek a prázdnota však byly nakonec jediné věci, co mi po tom všem zůstaly.\nPo našem rozchodu pro mě všechno ztratilo smysl. Nic mi nečinilo radost, nic mě nezajímalo. Vždycky jsem všechno dělal pro nás dva a bez ní už to nemělo cenu. Jediné, co jsem měl, byla práce, ale i do ní jsem chodil spíše ze setrvačnosti. Jak kdybych ani nebyl.\nDokonce i pohybovat se po světě bylo najednou obtížné. Ať jsem byl kdekoliv, viděl cokoliv, vždycky jsem si představoval ji. Každý detail u mě spouštěl myšlenky na ni. Pořád jsem si dokola přehrával všechny ty krásné věci, co jsme spolu prožili a trpěl při myšlence na to, kolik jsme toho spolu ještě prožít nestihli. Žádost o ruku, letní dovolenou v Californii, stěhování do našeho vlastního bytu, svatbu, narození dítěte, společné stáří.\nPostupně jsem přestal jíst a skoro i pít. Všechen čas jsem vyplňoval prací, žaludek alkoholem. Skoro jsem nespal, pravidelně jsem se v noci budil zalitý potem. To se samozřejmě po pár měsících projevilo na mém těle. Nulová imunita, slabost, třes rukou, návaly horka.\nNěkolikrát jsem se ráno probudil a kvůli vyčerpání jsem se nemohl ani pohnout. Několikrát mi bylo tak hrozně zle, že jsem přemýšlel, jestli bych neměl raději okamžitě jet do nemocnice.\nPřestože jsem věděl, že alkohol je hloupé a krátkodobé řešení, někdy to bylo lepší, než myšlenka na to, že jsem vlastní vinou ztratil ženu, bez které si neumím představit život. Svým způsobem jsem se trestal za to, že jsem náš vztah nedokázal zachránit a i přes všechny nové pracovní úspěchy (dal jsem výpověď v obou perspektivních zaměstnáních a přesunul se jinam), kterých jsem pravidelně dosahoval v pracovním životě, jsem se cítil hrozně bezcenně.\nSituace začínala být opravdu kritická.\nJeden den jsem seděl – překvapivě – těsně před půlnocí nad prací v hospodě s pivem v ruce a přemýšlel, co by asi mému aktuálnímu stavu řekla ona. V tom okamžiku začala hrát zajímavá písnička. Nikdy předtím jsem ji neslyšel, každopádně její ústřední sdělení zní „Please don’t drink so much, I worry that you will die.“ (Prosím, nepij tolik, mám strach, že umřeš).\nPoložil jsem pivo a vytřeštil oči. Vždyť to bylo přesně to, co mi vždycky říkala a co by mi řekla i teď. Poprosila by mě, ať tolik nepiju. Ten večer jsem svoje pivo nedopil.\nPozději jsem nad tím hodně přemýšlel a uvědomil si řadu věcí. Jasně, už asi nikdy nebudeme spolu, ale i kdyby taková šance náhodou nastala. Chtěla by vůbec být s takovým člověkem, jakým teď právě jsem? Když jsme se poznali, byl jsem přeci úplně jiný. Proč by měla chtít někoho, kdo každý druhý večer chodí pracovat do hospody, nezajímá se o věci kolem sebe a není schopný normální životosprávy?\nProtože i kdybych měl možnost ji teď hned požádat o ruku, tak bych jí sám musel doporučit, ať to nedělá. Jasně, mohl bych tvrdit, že se změním, když bude s žádostí souhlasit. Ale není lepší se nejprve změnit na důkaz toho, že mi opravdu záleží na tom, co říká a jak se cítí?\nVždyť já bych pro ni byl ochotný položit svůj vlastní život! Co je proti tomu sada „jednoduchých“ pravidel?\nPoslední dva měsíce pracuji v organizaci, která mění lidem život skrze restrukturalizaci vzdělávacího systému a dává jim šanci naplno rozvíjet svůj talent, ať už je jakýkoliv. Už měsíc nepiju, snažím se pravidelně cvičit. Pomalu začínám znovu jíst a existovat. Nikdy jsem v životě nezažil hlubší a horší pocit než po tom, co jsem ji ztratil. Snad už se ale blýská na lepší časy.\nMůj největší „úspěch“ byl však duševního rázu. Musel jsem pokorně pokleknout před mým největším životním strachem – bezmocí. Bylo potřeba přiznat si, že ať udělám cokoliv, už nikdy nemusíme být spolu. Protože já nejsem ten, kdo nad tím rozhodnutím má kontrolu a může jej nějak změnit. Strašně to bolelo, ale dokázal jsem to.\nDoposud nemůžu uvěřit, jak moc mi toho dala. Naučila mě bezpodmínečné lásce, empatii k lidem a víře v sebe sama, ať se děje cokoliv. Nikdy nezapomenu na tři nejkrásnější roky mého života. Ať už se cesty našich životů spojí, či nikoliv, do smrti jí budu za tohle všechno nesmírně vděčný.\nZávěrem vás chci jenom vyzvat, abyste nikdy nestavěli své partnery na vedlejší kolej kvůli nepříliš podstatným věcem jako je zaměstnání. Nová práce se hledá poměrně snadno. Partner na celý život už mnohem hůř.\nPosted in: Osobní rozvoj, Život 2.0\t| Tagged: láska, prázdnota, přítomný okamžik, změna\nZatracený pátek třináctého\nMěl jsem to tušit. Už ve čtvrtek večer mi přes cestu přeběhla černá kočka. Vlastně hned dvě za sebou (asi kámošky z ulice). Výborná příprava na pátek třináctého!\nA co jsem měl na pátek v plánu? Konečně jsem si našel v pracovním harmonogramu dostatek času na to, abych se šel ostříhat. Moje kadeřnice působí v Rosicích, tedy asi 20 minut cesty od Brna. Ve zvolený čas mi však jel pouze jediný autobus. To samo o sobě nezní jako příliš komplikovaný úkol. Člověk si zkrátka najde navazující trolejbus a za hodinku je už o půl kila vlasů lehčí.\n“Na zastávce jsem za tři minuty, bez problémů.” přemýšlel jsem nahlas. No jo, ale to by můj trolejbus nesměl jet o dvě minuty dříve. Kdo to kdy v Brně viděl?! V momentě, kdy se pomalu ploužil na zastávku nás od sebe dělila jedna jediná křižovatka. Ale barva na semaforu ne a ne zezelenat. Byl jsem už smířený se sprintem a přešlapoval na místě jako závodní kůň. Tak honem!\nStále červená… Provoz byl minimální a za normálních okolností bych přechod přeběhl, ale na na protějším ostrůvku postávala dvojice přísně se tvářících městských strážníků. Když mi semafor vystavil oficiální povolenku, trolejbus už provokativně pomalým tempem opouštěl zastávku. Městská hromadná doprava versus Lukáš: jedna nula.\nNu což. Chodím přeci tak, abych si v krajních případech mohl dovolit nechat jeden spoj ujet. Po pár minutách pohupování se v zimě nastupuji na další trolejbus.\nŠílenost! Jsem přesvědčený, že se naše jízda zapsala do kroniky dopravního podniku jako jedna z nejpomalejších cest trolejbusem v historii Brna. Do dnešního dne nemůžu uvěřit, jak je možné, že nás sem tam předcházeli i chodci.\nJako by nestačilo naše už tak pomalé tempo, semafory mi opět několikrát ukázaly červenou kartu. Náš řidič byl nepochybně džentlmen, protože pouštěl každé auto, které se chtělo zařadit do našeho pruhu (nebo kamkoliv jinam).\nOpět stojíme. Jak je to možné?! S nevěřícím výrazem kontroluji vozovku před námi. Místní školka si vyšla na procházku. Zoufale pozoruji deset metrů dlouhý zástup chichotajících se dětí cupitajících po přechodu. Jako by se mi každé jedno z nich vysmálo do obličeje. Kapituluji.\nNa Mendlovo náměstí dojíždím na minutu přesně. Než se však řidič rozhodne otevřít dveře, můj autobus se pomalu odjíždí do zastávky Čerstvě ostříhaná hlava. Zmůžu se pouze na neurčitý škleb a s mírnou křečí v obličeji se ironicky pousměji. MHD versus Lukáš: dva nula. Zápas končí, aniž bych v podstatě dostal šanci dotknout se míče.\nV ten moment jsem měl dvě možnosti.\nMožnost A: Proklít všechny a všechno kolem sebe. Lidi, co nastavují časovače semaforů. Policisty i s jejich mottem “Postávat a bránit” (v přecházení na červenou). Řidiče, co jezdí příliš rychle, nebo naopak příliš pomalu. Učitelky, co si dovolí vzít děti na výlet, když je venku hezky. Hustotu provozu. Politickou situaci. Australské klokany.\nMožnost B: Mávnout nad špatným startem dne rukou a soustředit se raději na všechno pozitivní, co může ještě přijít.\nTo, jaký svět pozorujeme kolem sebe, se přímo odvíjí od toho, jakou našemu mozku a smyslům nastavíme clonu. Záleží na nás, co přesně chceme vidět, slyšet, cítit. Co si chceme myslet. Život máme ve vlastních rukou a právě díky vlastním vědomým rozhodnutím máme nad svým osudem téměř absolutní moc.\nJá osobně jsem se rozhodl pro plán B. Vydal jsem se do Campusu (při cestě kolem města se mi nabídl úchvatný pohled na Brno zalité sluncem) a odtamtud jsem zavolal bráchovi, jestli by mě ke kadeřnici nezavezl (byl nadšen!). Mezitím jsem si stihl naplánovat celý den a koupit Karolínce pro radost nějakou dobrotu. Na stříhání jsem dorazil akorát na čas, následně jsem si zašel na vynikající oběd a odjel zpět do Brna. Tam jsem strávil zábavné odpoledne s přítelkyní a vskutku produktivní večer s mojí druhou přítelkyní (čti prací). Kdo ví, jestli by to všechno tak krásně vyšlo, kdybych hned ráno začal nadávat a stěžovat si na vše možné i nemožné.\nAž tedy bude další pátek třináctého, myslete na to, že svůj osud máte plně ve vlastních rukou. A že je jen na vás, jak bude vypadat váš den, týden i zbytek života.\nPS: Další pátek třináctého je hned příští měsíc, tak se čiňte! :)\nPosted in: Osobní rozvoj, Život 2.0\t| Tagged: osobní rozvoj, přítomný okamžik, život 2.0\nCopyright © 2022 the other side.


Jak to se mnou bylo a je :: Zdravi-yve\nJsem tady: Yvetta Ellerová, zkráceně Yvell - od narození zpívám, od 6 let čtu, od 14 let čtu z ruky, 21 let jsem řídila waldorfskou mateřskou školu v Ostravě (kterou jsem po revoluci založila), desítky let se věnuji dětem a deset let léčivé terapii - Lightsofii. která vznikla ze syntézy mého celoživotního poznání a studia a setkání s moudrými učiteli (antroposofie, angelologie, eurytmie, EFT, muzikoterapie, aroma-terapie, arteterapie, shamballa, reflexní terapie, chiromancie, joga a další).\nZažila jsem toho myslím dost a dost (od smutku, bolestí, nemocí až po radosti) na to, abych s vděčností mohla přijmout skutečnost, že po mnoha letech strávených ve školství se již více než 10 let mohu věnovat své nejmilejší práci - léčivým terapiím, léčivým tvořivým a uměleckým činnostem, léčivým meditacím. A to živě i on-line.\nŽivá setkání jsou pro mne nejpodstatnější, nejefektivnější, nejradostnější, ale on-line setkání mají v tomto současném světě také své místo.\nDělím se s vámi o své celoživotní know-how a nepochybuji, že dělením vzniká více.\nNarodila jsem se a vzápětí jsem chtěla umřít, protože pár dnů po narození jsem dostala oboustranný zápal plic. Veliký chlap v bílém mne odnesl z máminy náruče a nechal plakat o samotě. V nemocnici. Zavřenou. A pak porodní bába mamie důrazně kladla na srdce: hlavně nenosit, aby si na to nezvykla, nechat plakat... (Moje maminka je ovšem úžasná, nádherná bytost! Mám ji moc ráda a jsem vděčná, že ji mám, stejně jako tatínka.) Inu, a já se naučila pořádně a hluboko, že smutek a samota patří do mého světa. Většinu života jsem o tom byla přesvědčena. Víc o mém dlouhotrvajícím životním přesvědčení není potřeba popisovat. Vedlo mne od samoty ke smutku a od smutku k samotě.\nŽila jsem, učila jsem se ... zpívala\nMým pokladem jsou děti. Ty jsou vetkány do celého mého života - osobního (mám tři) i profesního (věnuji se jim už skoro 40 let). Posledních 10 let jako terapeutka. Právě děti mne přivedly ke studiu terapie, protože jsem za 30 let každodenního profesního života s dětmi pochopila, že ony jsou úžasné, skvělé. Potřebují veškerou naši pozornost, to ano, ale pochopila jsem, že nejvíce pomoci je třeba věnovat těm, kteří o děti pečují, vychovávají je, vzdělávají.\nA my, dospělí? "...Dokud nebudeme jako děti..." , zní citát z Bible. Inspiruje mne celý dospělý život a z něj také vzešla řada seminářů, kurzů a přednášek (kde se mnohé rozjasní) a zejména vlastní Lightsofie.\nJá sama jsem od dětství, a to bylo v době totality, měla setkání s různými bytostmi, ale nikdy nikomu o tom nevyprávěla. V pubertě jsem intenzivně studovala z těžko dostupných materiálů chiromancii (čtení z rukou) ... od dětství jsem si přála, aby všechny děti byly šťastné a mohly dospělým sdělovat vše, co vidí, cítí, myslí, chtějí. Ale nedařilo se to ani mně, jako dítěti, ani současným dětem.\nProto mne život přivedl k malým dětem. Věnuji se jim bezmála 40 let.\nAle stejně jsem ze všech těch nevědomých smutků a bolestí v dospělosti onemocněla (až hodně pozdě), akorát jsem nevěděla, že je to "proto".\nA tak jsem hledala pomoc, uzdravení, radost. Podařilo se!\nProto mne také život přivedl od malých dětí k dospělým. Děti potřebují šťastné dospělé, aby mohly být v dospělosti též šťastné.


6 Fruits | Hrát Online\nVýherní automat 6 Fruits – recenze\nOnline Automat 6 Fruits s ovocnými symboly se řadí mezi moderní online výherní automaty. Pobavit se u této hry můžete na našem trhu v online herně Synotu. Jde o slot s pěti válci a třemi hracími řadami, které nabízejí 5 výherních linií. Minimální sázka je 2 Kč a maximum je 200 Kč.\nÚdaje online automatu 6 Fruits\nProhlédněte si online automat 6 Fruits\nOnline Výherní Automat 6 Fruits vytvořila společnost Synot\nKde je možné si zahrát slot 6 Fruits\nJak na výherní automat 6 Fruits?\nTři hrací řady v kombinaci s pěti válci na online slotu 6 Fruits poskytnou až 5 výherních variant. Na moderním výherním automatu 6 Fruits můžete spustit auto-spin a vsadit od 2 Kč až do výše 200 Kč na jedno otočení.


Toyota láká na premiéru nového Hiluxu. Podle Alonsa bude nepřekonatelný – AutoRevue.cz\nToyota | Facelift\nAktuální generace pracovní stálice japonské Toyoty se vyrábí již pět let. V roce 2017 se model Hilux dočkal výrazného faceliftu a ještě v tomto týdnu by se měl ukázat další. Odolný pracant se vedle přepracovaného podvozku a modernizovaného vzhledu dočká i nové pohonné jednotky o objemu 2,8 litru.\nAutomobilka zatím blíže nespecifikovala, zdali jde o zcela novou pohonnou jednotku, nebo přepracovaný vznětový agregát 1GD-FTV, který momentálně není na našem trhu k dispozici. Toyota zveřejnila pouze jeden snímek a dvojici videoukázek, na kterých se maskovaný předprodukční prototyp připojil k zimnímu trénování závodního týmu Gazoo Racing na Dakar.\nSoučástí týmu je i Fernando Alonso, který při příležitosti lákání na nové auto nezapomněl utrousit pár superlativ. „Hilux je ikona a vždy jsem byl jeho fanouškem. Když jsem ho poprvé uviděl, působil neobyčejně. Bylo skvělé jej otestovat v takto náročném prostředí a dohnat jej na limit. Nový motor se chová výborně a nový podvozek je také skvělý. I když nový hilux doženete na limit, je stále komfortní. Myslím si, že bude nepřemožitelný.“\nZatímco Toyota více informací nezveřejňuje, pár dalších střípků prosáklo na web Milele Motors, který získal pár dalších fotografií. Vidět na nich můžete například nový světelný podpis zadních svítilen či velké chromové rámování nové „tlamy“ pro vyšší výbavy.\nTémata článku: Video, Toyota, Užitková auta, pick-up, Dakar, Hilux, Japonsko, Facelift, Japonská auta, Vytrvalostní závody, Japonské vozy, Pohonná jednotka, Automobilka, Toyota Hilux, Tovární jezdec, Premiéra, Fernando Alonso, Gazoo Racing, Podvozek\n4. 6. 2020 13:08 Mrdokvas :-D s takovými věcmi se bojuje! B-]\n2. 6. 2020 17:00 Freddka kolik minut myslis, ze v tom fernando stravil?\n2. 6. 2020 11:55 Jig Koukám že majitelé tranzitů, transpoterů a...\n2. 6. 2020 11:48 Lubo s takovýma věcma se nesranduje\n2. 6. 2020 10:51 Hrd Jasně. Mohli si na testování najmout joudu jako...\n225 První auto do 500 tisíc


Na čtvrtině západní Antarktidy se povážlivě ztenčuje led - Novinky.cz\nNovinky.czVěda a školyNa čtvrtině západní Antarktidy se povážlivě ztenčuje led\nI obří ledovcová plocha Pine Island v západní části Antarktidy ztrácí led mnohem rychleji než dříve. Snímek je z loňského listopadu. Foto: Profimedia.cz\n20. 5. 2019, 13:27 – Londýn\nSkoro čtvrtinu ledové pokrývky západní Antarktidy postihuje ztenčení ledu, kvůli kterému jsou ledovce nestabilní. Na některých místech se vrstva ledu ztenčila až o 122 metrů, uvedli vědci z britské Univerzity v Leedsu, kteří danou oblast zkoumají. Informovala o tom zpravodajská stanice CNN.\nPostižené ledovce jsou nestabilní, protože kvůli tání a odlamování velkých ledových ker se jejich objem zmenšuje rychleji, než se doplňuje sněžením. Od roku 1992 se toto ztenčování rozšířilo na 24 procent západní Antarktidy.\nNejvětší ledovcové plochy v oblasti – ledovce Pine Island a Thwaites – ztrácejí led pětkrát rychleji než v době, kdy vědecké měření úbytku ledu začalo. Novinky zároveň v únoru informovaly, že právě uvnitř zmíněného Thwaitesova ledovce se tvoří obrovská jeskyně.\nTým vědců z britského Střediska pro polární pozorování a modelování (CPOM), které na Univerzitě v Leedsu sídlí, nyní využil 25 let satelitního sledování a klimatických modelů, aby vytvořil přehled vývoje sněhové a ledové pokrývky v této oblasti.\nJeho měření rozlišuje mezi krátkodobými změnami způsobenými klimatickými vzorci a dlouhodobými trendy.\n„V částech Antarktidy se ledová pokrývka ztenčila o výjimečné množství. Proto jsme chtěli stanovit, jaký úbytek lze připsat na vrub změnám klimatu a kolik je způsobeno počasím,“ řekl hlavní vedoucí studie a ředitel CPOM Andy Shepherd.\nZvyšování hladin moří\nMarcus Engdahl z Evropské kosmické agentury (ESA), který se na studii podílel, zdůraznil význam satelitních misí pro studium naší planety. „Polární oblasti jsou nehostinným prostředím a je krajně nesnadné se tam dostat pozemní cestou,“ zmínil v prohlášení.\n„Kvůli tomu je pohled z vesmíru nezbytným nástrojem pro sledování dopadů klimatických změn,“ dodal.\nSeverozápadní část Rossova šelfového ledovce, který je největším šelfovým ledovcem Antarktidy a jeho celková plocha odpovídá zhruba rozloze Francie, taje desetkrát rychleji, než je celkový průměr, a to kvůli ohřívání oceánské vody sluncem, napsali vědci z Cambridgeské univerzity.\nPrudce tající Rossův šelfový ledovec, největší šelfový ledovec Antarktidy\n„Všeobecně se předpokládá, že stabilita šelfových ledovců je spojená s jejich vystavením teplé vodě v hloubi oceánů. Ale zjistili jsme, že při tání šelfových ledovců hraje klíčovou roli také sluncem ohřátá voda u hladiny oceánů,“ uvedl vedoucí této studie Craig Stewart z novozélandského Národního ústavu pro výzkum vody a atmosféry.\nZápadní Antarktida je označení pro část kontinentu ležící na západní polokouli. Od větší východní ji odděluje Transantarktické pohoří.


1Po skončení rozhovoru se Saulem přilnula Jonatanova duše k Davidově duši a Jonatan si ho zamiloval jako sebe samého. 2Saul ho ještě téhož dne pozdržel a nedovolil mu, aby se vrátil k otci. 3Jonatan s Davidem uzavřel úmluvu, neboť ho měl rád jako sebe samého. 4Jonatan svlékl plášť, který měl na sobě, a dal ho Davidovi, stejně tak i své odění a dokonce i meč, luk a opasek. 5Na svých vyjížďkách, kamkoli ho Saul poslal, sklízel David úspěchy a Saul ho postavil do čela válečníků; byl oblíben mezi vším lidem a dokonce i mezi Saulovými hodnostáři.6Při návratu, když se David vrátil po zabití Filišťana, vyšly ženy ze všech izraelských měst naproti králi Saulovi a zpívaly a tančily za zvuků bubínků, radostných výkřiků a chřestítek.7Tančící ženy zpívaly toto: „Saul pobil své tisíce a David své desetitisíce.“8Saul byl velice pohněván a ta věc se mu nelíbila. Řekl: „Davidovi přisoudili desetitisíce a mně tisíce, už mu chybí jenom královská hodnost!“9A od toho dne pohlížel Saul na Davida žárlivým okem.10Den potom přepadl Saula zlý duch od Boha a on začal ve svém domě běsnit. David hrál jako jindy na citeru a Saul měl v ruce kopí.11Saul máchl kopím a řekl: „Přibodnu Davida ke zdi,“ ale David mu dvakrát uhnul.12Saul měl z Davida strach, Jahve byl totiž s ním a od Saula se odvrátil.13Tehdy ho Saul od sebe vzdálil a ustanovil ho náčelníkem tisíce: on vycházel a vracel se v čele lidu.14Na všech svých výpravách měl David úspěchy a Jahve byl s ním.15Když Saul viděl jeho velké úspěchy, bál se ho,16ale všichni v Izraeli i v Judovi měli Davida rádi, neboť v jejich čele vycházel a vracel se.17Saul řekl Davidovi: „Zde je má nejstarší dcera Merab, dám ti ji za ženu, jenom mi statečně služ a vybojuj Jahvovy války.“ Saul si řekl: „Ať nepadne mou rukou, nýbrž rukou Filišťanů!“18David Saulovi odpověděl: „Kdo jsem já a jaký je můj původ, rodina mého otce v Izraeli, abych se stal královým zetěm?“19Ale když přišla chvíle, kdy měla být Saulova dcera Merab dána Davidovi, dali ji Adrielovi z Mecholy.20Saulova dcera Mikal se zamilovala do Davida a ohlásili to Saulovi, jemuž to bylo vhod.21Řekl si: „Dám mu ji, ale ona pro něho bude pastí a spočine na něm ruka Filišťanů.“ (Saul řekl dvakrát Davidovi: „Dnes budeš mým zetěm.“)22Saul tedy dal svým služebníkům tento příkaz: „Promluvte vskrytu s Davidem a řekněte: ‘Líbíš se králi a všichni jeho služebníci tě mají rádi, staň se tedy královým zetěm.’“23Saulovi služebníci opakovali tato slova Davidovi do uší, ale David namítl: „Což je to ve vašich očích maličkost, stát se královým zetěm? Já jsem jen chudý a bezvýznamný člověk.“24Služebníci o tom podali Saulovi zprávu: „Toto jsou slova, jež řekl David.“25Saul odpověděl: „Řeknete Davidovi toto: ‘Král nechce věno, ale sto předkožek Filišťanů, aby se vykonala pomsta na králových nepřátelích.’“ Saul počítal s tím, že David tak padne do rukou Filišťanům.26Saulovi služebníci donesli tato slova Davidovi a on shledal, že je to dobrá cesta, jak se stát královým zetěm. Lhůta ještě neuplynula27a David se vypravil do pole a odešel se svými muži. Zabil Filišťanům dvě stě mužů, přinesl jejich předkožky a odpočítal je králi, aby se stal jeho zetěm. Saul mu tedy dal za ženu svou dceru Mikal.28Saul musel uznat, že Jahve je s Davidem a že celý Izraelův dům ho miluje.29Tu měl Saul z Davida ještě větší strach a pojal proti němu nepřátelství na všechny dny.30Filišťanská knížata podnikala tažení, ale pokaždé když podnikla tažení, sklízel David větší úspěchy než všichni Saulovi důstojníci a získal si převelikou proslulost.