7dViure: 23/02/2014 - Marina Trail\n23/02/2014 - Marina Trail\nEncara que l’any passat vaig disfrutar molt amb aquesta cursa, aquest any no tenia intenció de fer-la i ni estava entrenat ni em trobaba preparat. Però com un regal caigut del cel, des d’el Servei d’Esports de Premià de Mar em van fer el regal de la inscripció a la Marina Trail i com em va dir un bon amic una vegada “A caballo regalado...yuju, ya tenemos caballo!!!”.\nEl fet es que el diumenge anterior vaig poder tastar el circuit i el vaig trobar molt dur...de fet vaig acabar l’entrenament caminant per que jo ja no donava per més.\nAquest diumenge era la cursa. Vaig quedar amb en Manolo, el meu cunyat, i vam anar cap a la Salle per trobar-nos a tota la resta de Gafarruns que participaven a la cursa (no els dic a tots per por a no oblidar-me de ningú).També, a part d’altres coneguts, m’hi vaig trobar amb en Zombi i el seu germà Jordi.\nQuedava una estoneta per la sortida, xerradetes amb uns i amb altres, nervis i fotos de grup mentre el temps anava passant i s’apropava el moment. Una vegada acabat el briefing ja ens comencem a situar en posicions per fer la sortida de la cursa. Ens anem desitjant sort i cada un es posa allà on creu més convenient.\nFem un minut de silènci dedicat a en Bartu i donen la sortida.\nLes pujades son dures però de moment porto bé el ritme de cursa i tant en Manolo com jo anem fent amb prou dignitat. No tinc ni idea de quina podria ser la posició que portem encara que tampoc és algo que sigui massa important. Estic disfrutant, esbofegant a les pujades i intentant no perdre l’alè a les baixades, les poques zones planes s’agraeixen i la gran majoria de les pujades les faig caminant a bon ritme mentre que a les baixades no aconsegueixo anar tot lo ràpid que m’agradaria. Amb en Manolo ens anem separant i retrobant a mida que passen els kilòmetres.\nEn un punt de la cursa em trobo amb una gran sorpresa. La Txell amb l’Ona a l’esquena i la Iol estàn animant a la gent que passa. Paro a fer petons i l’Ona em regala un somriure sense entendre molt bé que està passant. Em despedeixo i segueixo la cursa.\nArribo al primer avituallament situat al refu de Teià i paro per fer un glop d’un isostar rossat un pel sospitòs. Prenc un gel, faig un altre got de l’isostar i segueixo amb la meva cursa. Una mica més endavant em trobo amb en Fèlix que està d’encarregat del primer punt de control.\nEns saludem, em dona ànims i enceto la pujada a bon ritme. No se quanta estona passa abans no em comenci a trobar una mica malament de l’estòmac. Em sento més fluix i baixo el ritme. A mida que passa l’estona, sense ser alarmant, em vaig trobant pitjor. Tinc l’estomac regirat. No se si ha sigut l’isostar, el gel, l’esmorzar o la barreja de tot això però sembla que s’ha posat d’acord per intentar escapar de mi.\nDesprés del que em sembla una eternitat corrent amunt i avall per corriols molt guapos, arribo a Sant Mateu i de nou em trobo amb el trio Ona, Txell, Iol en el segon punt d’avituallament. Aquí ja només m’atreveixo a fer un parell de glops d’aigua i després de fer petons a les meves nenes li demano a la Txell un kleenex i surto tant ràpid com puc una altre vegada.\nNo crec que passi ni un kilòmetre quan el cos em diu prou. Tant ràpid com puc i amb sorpresa de la gent que porto darrere, que em pregunten si tot va bé, he de buscar un foradet entre uns matolls a on per soposat no quedo gens amagat i allà mateix deixo anar la Tormenta de Sauron que m’ha estat amargant mitja cursa. Crec que mai he plegat tantes vegades un Kleenex...perquè no vaig agafar més?\nEn fi, encara que he perdut un bon temps i que m’ha passat bastanta gent, em trobo una mica millor i encara que estic molt cansat puc seguir corrents sense tenir que concentrar-me en tancar el cul amb força.\nSegueixo la baixada fins la Cadira del Bisbe, torno a pujar fins a Sant Mateu i baixo pel corriol dels Serviols per tornar a pujar una vegada més i encarar l’última baixada fins la Salle, el punt de sortida.\nArribo a la meta, content, rebentat però molt content. He patit bastant i he disfrutat molt. Al final m’ha sortit prou bé i tenint en compte el poc entrenament que he fet últimament no em puc queixar. 24 km amb uns 1500 de desnivell positiu en 2:52 h...un bon dia de cursa.\nEm retrobo amb l’Ona, la Txell i la Iol i poc a poc va apareixent la resta de la gent mentre vigilo que l’Ona, que ja comença a gatejar, no marxi massa lluny. Apareix el Manolo amb la meva germana i els nebots. Xerrem una estoneta i després d’acomiadar-nos de tota la gent tornem cap a casa.\nPublicat per salva a 21:38


El Consell Professional de TV3 acusa Vicent Sanchis de “ingerència en els continguts dels serveis informatius” - El triangle\nEl director de la televisió pública va imposar l’emissió d’un documental de 6 minuts sobre la processó de Verges, amb locució de Lluís Llach, al TN vespre d’aquest dijous\nImatge extreta del documental 'La dansa de la mort' emès al 'TN vespre' aquest 1 d'abril\nEl Consell Professional d’Informatius i Esports de TV3 ha acusat el seu director, Vicent Sanchis, d’imposar l’emissió d’un audiovisual de sis minuts de durada dins el TN vespre d’aquest dijous 1 d’abril. El presentador Carles Costa va anunciar al final d’aquest TN que, com a contraportada, donava pas a “la dansa de la mort de Verges, una tradició d’origen medieval, des de fa més de 400 anys. L’any passat com pràcticament tot, es va haver d’aturar per la pandèmia. Ara volem que la puguin seguir des de casa. Una peça audiovisual del departament de Cultura, dirigida per Lluís Danés”.\nLa primera imatge que es va veure a continuació va ser un rètol on es llegia “Generalitat de Catalunya, departament de Cultura presenta” i tot seguit, sobre unes imatges dels carrers buits de Verges, il·luminats per espelmes i torxes col·locades a les parets, la veu en off de Lluís Llach explicant les característiques d’aquesta tradició. Al cap de prop d’un minut va aparèixer el títol del documental: “La dansa de la mort”. Tot seguit es veia els tradicionals esquelets dansaires de Verges recorrent la vila fins arribar a l’església. Al final del documental es van incloure els crèdits dels autors, començant pel director Lluís Danés i dos cops més el del departament de Cultura de la Generalitat, a més dels de La processó de Verges i l’Ajuntament de Verges. Aquest ajuntament està governat per la CUP l’única llista que es va presentar a les eleccions municipals.\nEl comunicat del Consell Professional d’Informatius i Esports comença dient que “considerem inacceptable que aquest contingut s’inclogui dins el Telenotícies vespre a partir d’una decisió unilateral del director de TV3, que no ha tingut cap interès a buscar el consens de la redacció”. Segueix dient que “es tracta d’un producte aliè als Serveis Informatius de la CCMA, produït externament i que pertany al gènere documental i artístic. Aliè estèticament, també: el tractament de la imatge, el muntatge, les tipografies, el grafisme, etc., no són els utilitzats a Informatius; el producte queda, lamentablement, fora del registre habitual. Una excepció absoluta respecte al que són els continguts dels Telenotícies, que tindria cabuda, en canvi, en la franja d’emissió immediatament posterior. Des del Telenotícies, això sí, se’n podria presentar un avanç, com es fa sovint per ajudar a difondre emissions de TV3”.\nTot seguit, considera que “no pot ser que s’emeti sense que l’editor, ni el cap de redacció, ni el cap d’informatius hi hagin pogut dir la seva. La imposició d’aquest audiovisual estableix un precedent molt perillós i inacceptable d’ingerència del director de TV3 en els continguts dels Serveis Informatius que de cap manera és justificable a partir de la qualitat del producte ni dels seus autors, que no discutim”. El Consell Professional conclou expressant “el seu rebuig més enèrgic a l’emissió imposada d’aquest audiovisual dins del Telenotícies, un despropòsit que, d’altra banda, lamentem que la direcció dels Serveis Informatius no hagi fet res per impedir”. I es pregunta: “Avui és un producte cultural. I demà?”\nPrevLos indicadores de la covid siguen empeorando en plena Semana Santa\nEl Consejo Profesional de TV3 acusa a Vicent Sanchis de “injerencia en los contenidos de los servicios informativos”\n3 comentaris a “El Consell Professional de TV3 acusa Vicent Sanchis de “ingerència en els continguts dels serveis informatius””\n3 d'abril de 2021 a les 00:59\nDons vaja un documental tant preciós i adient a aquestes dates i ara resulta que merda que plou\n3 d'abril de 2021 a les 12:12\nSempre buscan 3 peus al gat, o 6 peus?… La informacio sempre va be sigui on sigui.\nNo ni a per tan… Jo he trobat be, i mols expectadors segur que tambe.\nAntònia Piñero Fernández\n3 d'abril de 2021 a les 17:42\nRealment a algú li sorprèn aquesta nova decisió unilateral i dèspota? Una bàlua més en la cadena de despropòsits que fa temps venen denunciant els professionals de la casa, una inaceptable usurpació d’un bé públic a mans d’una intencionalitat política


-i l'escala fosca del desig no té barana-: LLIURE\nDesprés d'haver llegit les següents línies he notat com el cor se m'encongia. Com se'm tornava més fosc, més trist, més dur, més fred. La ràbia que em torturava per dins ha fet sortir dels meus ulls una llàgrima insignificant.\nUna llàgrima sense destí ni fi. Que no s'acaba. I aquesta serà infinita fins que el poble no siga LLIURE.\nL'espina que tinc clavada al cor és cada vegada més gran, més dolorosa. I aquesta no desapareixerà fins que el poble no siga LLIURE.\nLa foscor, la tristor, la duresa, la fredor no em deixaran tranquil.la fins que el poble no siga LLIURE.\nL'encongiment que em provoca El Bagul del Retorn no deixarà d'oprimir-me fins que el poble no siga LLIURE.\nEL BAGUL DEL RETORN\nEl meu Ali no deuria ser ara a l'exili, no hauria de passar la seua infància al desert, hauria de ser junt a aquest bagul a la seua terra.\nEl bagul del retorn,\nbagul de l'alegria,\nbagul de l'esperança,\nbagul de l'enyorança,\nenyorança d'un cel en llibertat.\nL'any 92 totes les dones saharauis ficaren dins el seu bagul tots els amargs anys viscuts a l'exili.\nla il·lusió del retorn,\nels records dels seus sers més estimats,\nque ja no podran tornar.\nLes àvies espolsaren les claus adormides de sa casa per ficar-les al bagul.\nLes joves amb il·lusió de tornar a la seua terra que deixaren de menudes, i poder dir-los als seus fills, mireu, el malson ha acabt, aquesta és la vostra terra.\nEl bagul del retorn que no arribà.\nEls baguls es quedaren adormits pel malefici de la mà negra que cobreix el cel en llibertat del poble saharaui. Els baguls esperen adormits al costat de les khaimes de les dones saharauis, adormits, plens de pols i esperant que un dia molt pròxim la mà negra ja no tinga suficients dits per a seguir cobrint el cel en llibertat dels saharauis.\nQuan això ocórrega, el menut Ali ficarà els records de la seua infància, i junts, veuran els seu cel: la LLIBERTAT.\nPer al meu amic Ali.\n(No sé qui és l'autor)\nPublicat per Aitana a 7.6.08\nEtiquetes: acaps, acaps la safor, drets humans, sàhara\n2 de juny de 2009 a les 11:50


Molt preocupant: Sis nous brots de coronavirus a Tarragona\nNous brots de Covid-19: Tarragona, Reus, Salou, Vila-seca, la Ràpita i Roquetes registren 24 positius\nS'està fent seguiment a 127 persones a esperes de resultat\ndimarts, 21 de juliol 2020 - 10:46h\nEls casos de coronavirus continuen augmentant a la Regió Sanitària del Camp de Tarragona i la de les Terres de l'Ebre en forma de brot. El Departament de Salut, aquest dimarts, ha notificat sis nous brots a les localitats de Tarragona, Reus, Salou, Vila-seca, Sant Carles de la Ràpita i Roquetes.\n18 positius i 112 persones en seguiment al Camp\nA la ciutat de Tarragona, quatre membres d'una família han donat positiu per Covid-19. Aquests, però, no mantenen cap relació amb el que ja s'havia registrat a la ciutat i, de moment, hi ha 23 persones en quarantena a l'espera del resultat de les proves que se'ls han realitzat.\nA la capital del Baix Camp també s'han registrat el mateix nombre de positius. Tots ells s'han donat en una família de Reus i Salut manté el seguiment a 33 persones més que han estat en contacte amb ells. Així mateix, aquest nou brot no té cap relació amb els que ja havien sorgit a la ciutat.\nEl nou brot que hi ha Salou tampoc té relació amb l'anunciat durant aquest passat dilluns. Els nous contagis afecten cinc persones que tenen la Covid-19 i s'ha produït en un grup d'amics. En conseqüència, s'està fent seguiment a 33 persones.\nPer últim, el quart brot de coronavirus ha estat a Vila-seca. Cinc membres d'una unitat familiar han donat positiu per la Covid-19. A causa d'aquests casos, es troben en quarantena 23 contactes d'aquests contagiats a l'espera del resultat de les proves.\nEntre els quatre nous brots a la regió sanitària del Camp de Tarragona hi ha divuit persones que han donat positiu per Covid-19, mentre s'està fent seguiment a 112 persones a esperes de resultat.\nLes Terres de l'Ebre registren 6 positius nous\nPel que fa a la Regió Sanitària de les Terres de l'Ebre a Sant Carles de la Ràpita hi ha hagut un segon brot de coronavirus on s'han confirmat tres positius en l'àmbit social. A causa d'aquests positius, estan en quarantena 15 persones a qui se'ls hi fa seguiment.\nAl municipi de Roquetes n'hi ha hagut un al Raval de Crist, el qual té pendent el nombre de contactes total. Els positius confirmats són del mateix nucli familiar i hi ha 3 persones que han donat positiu.\n"El clam d'ERC contra la «pràctica desaparició» dels trens a TGN" "Les floristeries es resignen però no llencen la tovallola del Dia de la Rosa"\nSalou Vila-seca Coronavirus


S’obren els concursos de pregons, comparses i carrosses\nEl mes de febrer és època de Carnavals, i per aquest motiu diversos municipis anoiencs ja han començat a preparar les activitats i els concursos que s’emmarquen en aquesta festa. De moment, Piera, Igualada, Carme i Calaf ja han avançat la programació per al Carnaval 2010, i han convocat els diferents concursos de carrosses, pregons i comparses.\nCelebrarà el Carnaval amb la rua com a acte principal, el dissabte 13 de febrer. Ja estan disponibles les bases per participar al concurs de pregons i al de comparses i carrosses, que valoren les millors disfresses i posada en escena. Les persones i entitats interessades a participar en l'edició d'enguany poden assistir a la reunió del proper divendres 22 de gener, a 2/4 de 9 del vespre, al Casal per a Joves i Grans. Podeu consultar les bases en aquest enllaç.\nLa capital anoienca també tindrà el seu Carnaval el dissabte 13, i per això l'Institut Municipal de Cultura ja ha convocat els concursos de pregons i de comparses per a la rua. En el primer cas, es premiarà el millor pregó amb 150 euros; pel que fa al concurs de comparses, tots els participants rebran un tiquet gratuït per a la botifarrada, i les quinze millors obtindran 300 euros en concepte de premi. Cal destacar també que hi haurà mencions especials a les tres millors comparses de la rua i a la comparsa més crítica.\nA Carme el Carnaval se celebrarà el diumenge 14 de febrer. A la 1 del migdia, a la plaça de l’església, es llegirà el pregó i es donarà inici a la rua acompanyada de xaranga. A les 6 de la tarda hi haurà animació al teatre. També s’han obert els concursos de pregons de Carnestoltes i de disfresses.\nLa festa tindrà lloc una setmana més tard que a la majoria de poblacions, és a dir, el dissabte 20 de febrer. De moment ja s’ha convocat el concurs de carrosses, les inscripcions del qual es poden fer fins el dijous 18 de febrer als telèfons 606 721 019 i 609 975 113. Hi haurà premis per a les tres carrosses millors. Podeu consultar les bases aquí.\nConcurs de pregons a Carme\nConcurs de disfresses a Carme\nConcurs de pregons i comparses a Igualada\n1 Tres plataformes ciutadanes demanen la retirada immediata del PDUAECO 5300 lectures


24 municipis de la Noguera i el Jussà queden... - Govern.cat\nquery_builder 21 març 2013 11:11\n24 municipis de la Noguera i el Jussà queden inclosos en la zona del Montsec certificada per la Fundació Starlight com a Destí Turístic\nEl conseller Vila ha rebut aquest matí la certificació de Destí Turístic Starlight que acredita la bona qualitat del cel nocturn del Montsec.\nS’amplia així el nombre de les localitats implicades en relació a les setze que formaven part de l’extingit Consorci del Montsec\nOnze d’aquests municipis també han estat distingits com a Reserva Starlight, d’especial qualitat del cel nocturn i compromís per a la seva protecció\nLa Fundació Starlight, avalada per la Unesco, ha inclòs en la delimitació de la zona del Montsec certificada com a Destí Turístic un total de 24 municipis pertanyents a les comarques de la Noguera i el Pallars Jussà (amb abast total o parcial dels termes municipals). Aquesta decisió incrementa en vuit el nombre de municipis integrats en el projecte de desenvolupament turístic del Montsec al voltant del recurs del cel nocturn de qualitat respecte dels setze que formaven part de l’extingit Consorci del Montsec.\nL’anunci ha estat fet avui, al Centre d’Observació de l’Univers del Montsec, en el transcurs de l’acte de lliurament de la certificació que ha efectuat el vicepresident de la Fundació Starlight i director de l’Institut d’Astrofísica de les illes Canàries, Francisco Sánchez, al conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila. Hi han assistit el president de la Comissió de Seguiment del Montsec i delegat del Govern, Ramon Farré; el vicepresident de l’ens i president de la Diputació de Lleida, Joan Reñé; l’alcalde d’Àger, Lluís Ardiaca; els presidents dels consells comarcals de la Noguera i del Pallars Jussà, Pere Prat i Joan Ubach; el coordinador de la iniciativa Starlight, Cipriano Marín; el director científic del Parc Astronòmic del Montsec, Salvador Ribas; alcaldes de l’àrea d’influència del Montsec i representants del sector turístic de la zona.\nEls Destins Turístics Starlight són indrets visitables que compten amb qualitats excel·lents per a la contemplació del cel i la realització d’activitats turístiques relacionades amb aquest recurs. L’objectiu d’aquesta certificació, que valora conjuntament per primer cop ciència i turisme, és garantir poder gaudir de l’observació del cel i descobrir els valors naturals, culturals i paisatgístics vinculats. En aquests moments, a banda del Montsec, hi ha cinc llocs al món certificats com a destí turístic Starlight: la illa de la Palma, la Reserva de Biosfera de La Rioja, Granadilla de Abona (Tenerife), Alqueva (Portugal) i Costiera (Itàlia).\nDels 24 municipis inclosos en la zona del Montsec certificada per la Fundació Starlight com a Destí Turístic, 18 pertanyen a la Noguera. Són Àger, Os de Balaguer, Ivars de Noguera, Algerri, Castelló de Farfanya, Balaguer, la Sentiu de Sió, Cubells, Foradada, Artesa de Segre, Ponts, Oliola, Tiurana, la Baronia de Rialb, les Avellanes i Santa Linya, Camarasa, Alòs de Balaguer i Vilanova de Meià. Els altres 6 municipis formen part del Pallars Jussà. Es tracta de Sant Esteve de la Sarga, Castell de Mur, Llimiana, Gavet de la Conca, Isona i Conca Dellà i Tremp.\nProcés de millora continuat, recomanacions i avaluació cada 4 anys\nLa concessió del certificat de Destí Starlight s’entén com una etapa d’un procés de millora continua tant pel que fa a la qualitat i coherència del producte turístic, com a la necessitat de preservar la qualitat dels cels nocturns i la protecció dels recursos associats. Així, la concessió de la certificació s’estableix per un període de quatre anys, revisable després d’una nova auditoria de comprovació de l’evolució de l’indret i del compliment de les recomanacions que la Fundació Starlight emet en l’informa de les auditories realitzades.\nAlgunes d’aquestes recomanacions són les següents:\n· Fer el seguiment continu dels paràmetres de la qualitat del cel: nitidesa, transparència, brillantor, etc.\n· Desenvolupar un sistema d’indicadors del Destí Starlight que inclogui els de la qualitat del cel i els de l’ús i la percepció dels visitants.\n· Concretar i desenvolupar el Pla d’Acció del Destí Starlight en el marc del Pla de Desenvolupament Sostenible del Turisme Montsec 2020.\n· Definir els criteris que hauran de guiar l’ús de la marca i la imatge Montsec ja existent, en la variant de qualitat astroturística.\n· Dur a terme accions informatives i formatives sobre prevenció de la contaminació lumínica adreçades a tècnics municipals, responsables de projectes turístics, etc., així com mantenir les accions educatives i formatives dirigides a la població local i als col·legis pel que fa a la qualitat del cel i a la importància de la seva preservació.\n· Establir acords de cooperació amb altres destins Starlight, amb accions conjuntes en xarxa de promoció i d’oferta.\n· Potenciar els sistema d’informació amb la incorporació d’eines de comunicació de nova generació (apps per a smartphones i tablets, codis QR, geolocalitzacions, realitat augmentada, etc.)\n· Fomentar l’observació del cel nocturn en altres zones del destí mitjançant la creació de miradors estel·lars, de manera que es deslocalitzin les tasques que fons ara només es porten a terme al Parc Astronòmic Montsec.\n· Consolidar la Comissió de Seguiment del Montsec com a ens de promoció i consens d’estratègies i projectes turístics.\nOnze municipis del Montsec integraran la tercera Reserva Starlight del món\nL’altre anunci que ha fet públic Francisco Sánchez ha estat l’atorgament de la distinció de Reserva Starlight a una àrea del Montsec, un cop finalitzat el procés d’avaluació de les auditories efectuades els darrers mesos.\nLa Reserva Starlight del Montsec està a l’interior de la zona de delimitació de Destí Turístic i comprèn de manera total o parcial el territori d’-onze municipis. Els de la Noguera són Àger, Camarasa, Les Avellanes i Santa Linya, Alòs de Balaguer i Vilanova de Meià; els del Pallars Jussà són els sis que també s’han inclòs en l’àmbit del Destí Turístic Starlight i que es detallen més amunt.\nLes Reserves Starlight consisteixen en espais naturals amb un grau encara major quant a qualitat del cel nocturn i accés a la llum dels estels, així com una major exigència i compromís per a la defensa d’aquests elements.\nEl Montsec es converteix en la tercera Reserva Starlight al món. També ho són l’illa de La Palma i el llac Tekapo (Nova Zelanda).\nImpuls al “turisme del coneixement”\nLa certificació Starlight del Montsec com a Destí Turístic i com a Reserva representa un impuls per a les potencialitats de la zona a l’hora de configurar una oferta turística de qualitat diferenciada al voltant dels elements específics del Montsec, especialment del seu cel, un dels deu més privilegiats del món per a l’observació astronòmica. Administracions, entitats i iniciativa privada treballen conjuntament des de fa temps per posar les bases del “turisme del coneixement”.\nEl Consorci del Montsec va posar en marxa el procés de sol·licitud per a que la serralada pogués optar a ser declarada Destí Turístic Starlight i Reserva Starlight ara fa un any. A partir de llavors es va iniciar un procés de recopilació molt exhaustiva de dades sobre la qualitat del cel nocturn del Montsec, una auditoria turística a càrrec d’ens avaluadors independents i una altra auditoria científica i astronòmica.\nEn el procés de recollida de dades tècniques i científiques per a les auditories hi ha col·laborat econòmicament la Diputació de Lleida. També hi ha col·laborat la Direcció General de Qualitat Ambiental, del Departament de Territori i Sostenibilitat, pel que fa a les mesures contra la contaminació lumínica; el Servei Meteorològic de Catalunya, amb informes sobre les dades meteorològiques del Montsec; l’Institut d'Estudis Espacials de Catalunya, que ha facilitat dades de qualitat d'imatge astronòmica; i el Consejo Superior de Investigaciones Científicas, amb informes sobre la qualitat de l'aire.\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila, ha resolt fixar l’Observatori Astronòmic del Montsec com a punt de referència, figura màxima de protecció contra la contaminació lluminosa, per a la preservació de l’excel·lent qualitat del cel nocturn de la serralada del Montsec. Aquesta resolució, publicada avui al Diari Oficial de la Generalitat, protegeix tant l’observatori com els 16 municipis de la seva àrea d’influència, amb una superfície de 1.600 km2: Àger, Alòs de Balaguer, Artesa de Segre, les Avellanes i Santa Linya, la Baronia de Rialb, Camarasa, Foradada, Os de Balaguer, Ponts, Vilanova de Meià, Castell de Mur, Gavet de la Conca, Isona i Conca Dellà, Llimiana, Ivars de Noguera i Sant Esteve de la Sarga.\nPreservats els 1.600 km2 de l’entorn de l’Observatori Astronòmic, amb el cel nocturn més fosc de Catalunya\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila, va fixar a principis de mes l’Observatori Astronòmic del Montsec com a punt de referència, figura màxima de protecció contra la contaminació lluminosa, per a la preservació de l’excel·lent qualitat del cel nocturn de la serralada del Montsec. Les zones d’especial valor astronòmic o natural es protegeixen enfront de la contaminació lluminosa de manera específica per garantir la preservació de la biodiversitat i assegurar que es mantinguin unes condicions de foscor natural que permetin l’observació del firmament en les millors condicions. Aquestes zones d’especial valor són els anomenats punts de referència.\nLa col·laboració del Departament de Territori i Sostenibilitat amb l’antic Consorci del Montsec i els consells comarcals de la Noguera i del Pallars Jussà ha permès dur a terme una important renovació de l’enllumenat públic de la zona durant els últims 10 anys, amb una inversió a les instal·lacions d’uns 2 milions d’euros, dels quals 800.000 € han estat subvencionats pel Departament. Aquesta inversió ha comportat una millora de la qualitat del medi nocturn. L’última campanya de mesures de la qualitat del cel del Montsec que ha fet el Departament de Territori i Sostenibilitat, corresponent a l’any 2012, constata que a les zones interiors no hi ha hagut empitjorament de les condicions en l’última dècada i que s’ha detectat una millora en alguns casos, fruit dels projectes de canvi d'enllumenat.


Colau aposta per enfortir la xarxa mundial de ciutats amb més competències i recursos : Servei de Premsa\nColau aposta per enfortir la xarxa mundial de ciutats amb més competències i recursos\nL’alcaldessa de Barcelona participa fins divendres al congrés mundial, la cita més important de les ciutats\nS’inclou arxiu amb declaracions de l’alcaldessa en format vídeo | Descarregar declaracions de l’alcaldessa en format vídeo (MP4)\nL’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha obert avui una de les tres sessions plenàries del congrés de CGLU, la principal xarxa internacional de ciutats, que fins divendres celeba el seu congrés a a ciutat sud-africana de Durban, amb la participació de 2.000 delegats i delegades representants de les principals àrees urbanes del món. En l’obertura de la cimera, Colau ha reivindicat la necessitat d’enfortir el treball en xarxa de les ciutats a través de l’organització de CGLU, que avui per avui és la principal interlocutora amb els Estats i amb altres institucions, com ara Nacions Unides.\n“Els desafiaments són globals, però les respostes són a les ciutats”, ha proclamat Colau en l’obertura de la sessió plenària. L’alaldessa de Barcelona, que des de l’últim congrés de Bogotà l’any 2016 és copresidenta de la xarxa, ha mantingut els últims anys un paper destacat a CGLU, situant a l’agenda global la lluita contra l’especuacio, el dret a l’habitatge, la gestió dels fluxes migratoris, l’emergència climàtica i el combat a les desigualtats.\n“Les ciutats són agents claus, però les competències i els recursos estan a les mans dels Estats. Cal que els Estats vegin a les ciutats com a aliades i les dotin de més recursos i competències”, ha reivindicat. Colau està acompanyada a Durban per la tinent d’alcaldia d’Agenda 2030, Transició Digital, Esports i Coordinació Territorial i Metropolitana, Laia Bonet, que és també la responsale de l’àrea de Relacions Internacionals. Bonet participa per primer cop al congrés de CGLU i ha destacat que “és clau treballar en xarxa i cooperar” per poder fer realitat la implantació i desenvolupament dels Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS).\nDescarregar declaracions de l’alcaldessa en format vídeo (MP4)


Llegir: 2004 vegades\nDimecres, 24 Setembre 2014 18:06\nLlegir: 2186 vegades\nDivendres, 10 Gener 2014 20:46\nLlegir: 2593 vegades\nDivendres, 13 Desembre 2013 22:03\nLes Formes del treball: treball mercantil i domèstic\nEl treball mercantil és aquella forma de treball que té com a objectiu l’obtenció de rendes monetàries a canvi de l’activitat realitzada. La remuneració i l’intercanvi de mercat, guiat per l’afany de lucre individual, defineixen aquest concepte restringit de treball que és coneix també com ocupació, ja sigui per compte propi (autònom) o per compte d’altri (assalariat).\nTanmateix, malgrat que en la nostra societat s’atorga més importància al treball remunerat, existeix un important volum d’activitat productiva destinada a la satisfacció de necessitats humanes que no es vincula a l’obtenció d’una remuneració ni a la venda de mercaderies a canvi d’un preu, és el conegut com treball reproductiu o domèstic. Es tracta bàsicament del treball no remunerat que es fa a la pròpia llar, en benefici dels membres de la família, sigui l’elaboració del menjar, la neteja de la casa, l’atenció als malalts i majors o la criança dels infants. Així mateix, també podem incloure dins d’aquest mateix grup les feines a la comunitat, realitzades de forma voluntària: ajuda entre veïns o amics, participació en activitats comunitàries o organitzacions no lucratives de tipus social, ecològic, solidari o caritatiu. El principi que orienta el treball reproductiu no és pròpiament l’interès individual del guany, sinó l’afectivitat, la solidaritat, etc.; en conseqüència, no hem de tenir complexos a l’afirmar que el treball reproductiu resulta fonamental per garantir la supervivència del membres més febles de la societat i assegurar l’existència de noves generacions de treballadors i treballadores. La família i les xarxes de suport solidari són, en definitiva, àmbits de producció de bens i serveis essencials per a la supervivència, fora del món mercantil i de la remuneració.\nEl menor reconeixement social del treball reproductiu, no és aliè a la divisió sexual del treball, que ha suposat durant molt de temps la supremacia de l’home en l’ocupació (remunerada) i la dedicació de les dones a les feines reproductives. Així, de forma general, aquests treballs no s’inclouen en el producte interior brut (PIB) dels països.\nEl que s’ha explicat fins ara és la posició predominant en l’anàlisi econòmica pel que fa a la conceptualització de què és treball, però, hi ha una posició alternativa del marc convencional que planteja la necessitat d’abordar de forma conjunta l’estudi de tots els processos de producció de bens i serveis orientats a satisfer les necessitats humanes (Humphries i Rubery 1994). Per tant, creiem que l’esfera mercantil i l’esfera reproductiva han de coexistir al mateix nivell en la mesura que la lògica del treball reproductiu no es pot reduir a la racionalitat econòmica, sinó que es troba influïda pel sistema de valors socials vigent, i és per això què, des del nostre punt de vista, i des del que considerem justícia social, haurien de conviure en importància i en reconeixement social i econòmic el treball mercantil i el domèstic/reproductiu.\nLlegir: 2520 vegades\nDimecres, 16 Octubre 2013 03:07\nEl treball: concepte\nComençarem dient què, el treball és una activitat humana, però s’ha de tenir en compte que la idea de treball no existia en les societats primitives, i tant sols parcialment a la Grècia clàssica o a Roma, on les ocupacions que avui anomenem treball no eren dignes de persones lliures, les quals s’havien de dedicar a activitats no vinculades a l’obtenció de guanys. Aquesta percepció del treball no variarà massa amb el desenvolupament del cristianisme fins a l’edat mitjana, i seran la reforma protestant i l’adveniment del capitalisme les que definiran el treball com a activitat valorada i vinculada al progrés individual i social ( Naredo: economista i estadístic espanyol, estudiós i divulgador de l’economia ecològica a Espanya).\nAixí doncs, per tal d’elaborar una definició operativa de treball, pot resultar aclaridora l’afirmació següent: el treball constitueix una activitat humana orientada a la realització d’activitats que satisfan necessitats. Es tracta d’una definició amplia, que considera la possibilitat de formes de treball diferents i que les contextualitza socialment. Dit d’una altra forma, el treball consisteix en la realització de tasques vinculades a satisfer necessitats de les persones a través de la producció de béns i serveis, mobilitzant capacitats físiques i intel·lectuals, elements materials i relacions socials ( ja que el treball és sovint una activitat col·lectiva).\nDe fet, en la mesura que el treball és una forma de desenvolupar la capacitat humana d’actuar sobre el medi natural i, fins i tot, de construir relacions i identitats socials, sovint té més que un simple sentit funcional o pecuniari per a les persones. A títol d’exemple podem dir que, un professor cobra igual per impartir la seva classe de forma amena que avorrida, però si per a ell la seva activitat docent té un sentit que va més enllà dels salari (pels seus principis morals, pel prestigi professional o pel reconeixement dels alumnes, etc) intentarà fer la classe de manera atractiva, malgrat que li suposa un major esforç de preparació de materials i d’actualització de continguts.\nEn qualsevol cas, el treball no es pot definir de forma genèrica o constrenyedora. Que una activitat sigui considerada treball o no treball depèn d’una valoració social. Així, les accions que una persona realitza per al seu oci no són socialment considerades treball, encara que el oci és una necessitat humana vital (que permet, a més, reconstituir la capacitat de treballar) i malgrat que aquestes accions poden suposar esforç i planificació. Continuant amb l’exemple del professor, pensem que aquest, per exemple, passa el matí d’un diumenge pescant amb uns amics, i comparem la consideració social d’aquesta activitat amb la del pescador que es dedica a la feina de pescar amb el seu vaixell al costat d’altres mariners i el seu patró. Tindrem doncs, oci en el primer cas, treball en el segon. L’activitat és semblant, però la valoració diferent en base al seu context, sobretot va lligat al fet que la pesca tingui o no com a objectiu aconseguir ingressos i al tipus de relacions socials que s’hi estableixen (entre amics que passen una estona junts en el primer exemple, entre empresari i treballadors en el segon).\nFins aquí una breu ressenya de la definició de treball. Per a la propera . . . continuarem ampliant aquest mateix tema pel que fa a “les formes de treball: treball mercantil i treball reproductiu/domèstic.


Escola Bressol El Petit Món: de maig 2018 | Nou Barris\nEn aquest blog trobaràs les últimes notícies, activitats, comunicats i enllaços d'interès relacionats amb la nostra escola infantil situada a Nou Barris (Barcelona)\nCOM ES FA AIXÓ DE SER PARE O SER MARE?\nCom es fa això de ser pare o ser mare? Què és el millor pel meu bebè? On puc llegir consells sobre aquest tema? Ho faig bé?\nSón algunes de les preguntes que moltes mares i pares es fan entorn del que estan fent amb els seus bebès, sobre com els eduquen i alimenten.\nAmb la intenció d’acabar una mica amb tot el tema dels consells contradictoris i per donar força i valor a les mares, una pediatra va penjar un escrit en un tauló que comença dient “El millor no és el pit; El millor tampoc és el biberó”, una mare li va fer una foto i l’escrit està fent-se famós a les xarxes. L’autora és Jaione, del blog Més enllà del Rosa o Blau, i diu així:\nEl millor no és el pit.\nEl millor tampoc és el biberó.\nEl millor no és que el coixes.\nEl millor tampoc és que ho deixis d’agafar.\nEl millor no és que ho tombis així.\nEl millor tampoc és que ho tombis de l’altra manera.\nEl millor no és que ho tapis d’una forma.\nEl millor tampoc és que ho tapis de l’altra forma.\nEl millor no és que ho abriguis amb això.\nEl millor tampoc és que ho abriguis amb allò.\nEl millor no és que li donis purés.\nEl millor tampoc és que li donis trossos.\nEl millor no és el que et diu la teva mare.\nEl millor tampoc és el que et diu la teva amiga.\nEl millor no és que estigui amb una mainadera.\nEl millor tampoc és que vagi a la guarderia o estigui amb avis.\nEl millor no és que segueixi aquest tipus de criança.\nEl millor tampoc és que segueixi aquest altre estil de criança.\nSaps el que realment és el millor?\nEL MILLOR ETS TU.\nEl millor és el que a tu et fa sentir millor.\nEl millor és el que el teu instint et diu que és millor.\nEl millor és el que a tu t’ajuda a estar ben també.\nEl millor és el que et permet a tu ser feliç amb la teva família.\nPerquè si tu estàs bé, ells reben el millor. Perquè el millor ets tu.\nPerquè si tu t’asseus segura, ells també se senten segurs.\nPerquè si tu creus que ho estàs fent bé, la teva tranquil·litat i felicitat els arriba a ells.\nPERQUÈ EL MILLOR ETS TU.\nDeixem d’intentar dir a cada mare / pare què és el millor.\nPERQUÈ EL MILLOR REALMENT PER ALS TEUS FILLS ETS TU.\nUn escrit genial per mostrar que com a pares hem de respectar als altres.\nLes mares que donen biberó també mereixen respecte, com ho mereixen totes les mares que prenen diferents decisions amb la finalitat de cuidar dels seus bebès de la millor manera que poden o saben. No fa mancada estar d’acord amb la seva manera de fer, és clar que tots tenim una opinió i que tots escollim el nostre camí, però sí hem de respectar totes les opcions i això vol dir que, en realitat, si no ens pregunten, no som ningú per donar consells als altres.\nDit d’una altra manera: quan dubtis, escolta al teu bebè. Si el que fas li serveix per estar bé, estàs encertant, si li fa plorar, t’està dient que potser hauries d’intentar una altra cosa. Ell sap quins són les seves necessitats i demana sobre la base del que considera millor per a la seva supervivència i la seva salut… doncs això és el que hem d’intentar fer.\nPublicado por Petit Mon en 15:24 1 comentari :\nEls esquirols aquest tercer trimestre ens estem endinsan dins d'un món ple de colors.\nHem continuat treballant els quatre colors bàsics i ho hem fet utilitzant materials com ara: cotó, pinces, temperes, fulls, fil transparent...\nEl primer contacte que hem tingut amb la tempera ha estat fent una experimentació on amb l'ajuda d'una pinça d'estendre la roba, hem posat un tros de cotó i l'hem sucat en les diferents temperes que ens hem trobat al paper d'embalar.\nTots hem participat i hem pogut apreciar els nous colors que surten al sucar el vermell amb el blau, el taronja amb el groc…\nQuins colors més bonics ens han sortit!!!\nLa segona activitat que hem fet ens ha ajudat encara més a poder treballar la gama cròmatica dels colors.\nAmb una base de cartó, un full blanc a sobre, tempera de dos colors, tot cobert de film transparent i per últim hem agafat un rodet de cuina i ho hem passat per sobre de tot això, hem vist com les dues temperes: en unes parts del full són del mateix color, però en altres parts hi ha aparegut un color nou.\nTambé hem fet figures (rodones, quadrats, triangles) amb el dit per sobre de bosses de plàstic plenes de tempera.\nPer l'última activitat hem utilitzat un llenç blanc, hem enganxat tires de cinta adhesiva i amb esponges sucades amb tempera hem pintat per sobre.\nMés tard quan s'ha assecat hem tret les cintes i ens ha quedat un quadre abstracte molt bonic.\nL'hem posat a la classe per decorar.\nFamílies aquí us deixem la foto final del nostre racó "SOM ARTISTES"\nPublicado por Petit Mon en 15:58 1 comentari :\nEscola Bressol Petit Món\nCarrer Cartellà 50-56 / 08031 Barcelona\nTf. 93 358 05 00\nCentre autoritzat per\nConeix el nostre projecte\ntinc 2 anys\n► 2020 ( 105 )\n► de juny ( 10 )\n► de juliol ( 11 )\n▼ 2018 ( 115 )\n▼ de maig ( 10 )\nEls cargols fem relaxació\nNO, NO I NO\nMISSATGES SECRETS A LA CLASSE DELS CONILLETS\nUn article molt interessant. Què hi penseu?\nFELIÇ DIA DE LA MARE 2018\nANIVERSARIS MES ABRIL CLASSE CONILLETS\nAniversari Cargols mes d'abril\n► de juliol ( 12 )\n► de desembre ( 17 )\nDisseny: Grup Asnet - Tmssoft. Amb la tecnologia de Blogger.


Projecte Òliba: El Projecte Òliba a la Universitat de Lleida\nEl Projecte Òliba a la Universitat de Lleida\nEl passat 25 d’octubre els alumnes de 3r del Grau d’Educació Primària de la Universitat de Lleida gaudiren de la presentació d’una part del Projecte Òliba.\nLa presentació es va dur a terme mitjançant el següent pòster:\nEn ell es van reflectir els resultats de l’anàlisi estadístic que dugueren a terme els alumnes de 3r d’ESO de l’Institut Joan Oró durant el curs 2011/2012. I aquest es va comparar amb un segon anàlisi estadístic realitzat amb major detall.\nEgagròpiles on Prezi\nEl principal objectiu era esbrinar l’alimentació d’unes òlibes mitjançant l’anàlisi de les seves egagròpiles. Però a més a més, es va poder comprovar que els resultats obtinguts en ambdós estudis eren similars encara que en el segon es va aprofundir més, doncs es van poder diferenciar cranis i mandíbules.\nPublicat per Projecte Òliba a 10:13


Fundació Fiella: 2009\nEls nens i nenes de 3er i 4at d'ESO del col·legi MATER SALVATORIS de Lleida, aprofitant que estan de convivències, ens vénen a visitar i compartim una tarda amb ells dins de la residència. Cantem cançons i ens relacionem els joves amb la gent gran, que això sempre ens agrada.\nPublicat per Residència Fundació Fiella a 7:09 Cap comentari:\nANEM AL COL.LE!!\nAprofitant la commemoració dels 150 anys del col·legi Mª Immacul.lada la Palmira Aguilar, ex alumna del col.legi i resident de la Fundació Fiella, ha anat a la classe de primer de primària a explicar la seva experiència com alumna. Tots els nens i nenes de la classe han estat encantats d'escoltar-la i han fet moltes preguntes.\nEl dia 19 de setembre del 2009 dues residents van rebre per part de l'Ajuntament de Tremp la medalla honorífica en complir 100 anys. Són la Mercè Tort i la Maria Carrera.\nEnhorabona i que en pugueu fer molts més amb aquesta alegria.\nPublicat per Residència Fundació Fiella a 6:27 Cap comentari:\nII TROBADA DE GENT GRAN A TREMP\nEl dia 26 de setembre de 2009 es va celebrar a Tremp la II Trobada de Gent Gran\nUna vintena de residents de la Fundació Fiella van assitir-hi on van poder disfrutar d'un bon dinar i d'una jornada ben agradable.\nPublicat per Residència Fundació Fiella a 2:09 Cap comentari:


La Trobada d'Economia Social i Solidària es converteix en un aparador d'emprenedors locals durant la Puríssima - Sant Boi Diari\nUn tècnic de CoBoi explica el projecte a una visitant en l’espai amb plafons informatius instal·lat a la biblioteca // David Guerrero\nLa Trobada d’Economia Social i Solidària ha estat la novetat més destacada de de la 68a edició de la Fira de la Puríssima. En l’espai ocupat durant els últims anys per l’Ajuntament per mostrar la feina feta a nivell corporatiu, aquest cop han estat diversos emprenedors i representants de l’economia social els que han trobat a la biblioteca Jordi Rubió i Balaguer el seu aparador.\nUn aparador vistós encara que amagat, com si es tractés d’una botiga amb un producte interessant i atractiu però que es troba en un carrer poc transitat. I és que aquest ha estat el principal handicap amb el que s’ha trobat el nou esdeveniment: els visitants no entraven a la biblioteca si no eren prèviament coneixedors de la trobada i molts passaven de llarg sense endinsar-se en l’espai a donar una ullada.\nSigui com sigui, la Trobada d’Economia Social i Solidària ha fet visible una feina invisible durant l’any. L’espai expositiu es dividia en quatre àmbits: iniciatives d’emprenedoria social, cooperatives i empreses inclusives, xarxes d’economia social i col·laborativa i suport a l’emprenedoria social. D’aquests quatre àmbits s’oferia informació descriptiva així com un recull d’experiències i vies de contacte amb aquestes. «Hi ha més de 50 iniciatives representades a la Trobada», destacava Eduardo Elosegui, membre del col·lectiu Cotarro, responsable de donar assistència tècnica al CoBoi.\nLa Trobada d’Economia Social i Solidària s’ha celebrat a la biblioteca Jordi Rubió i Balaguer // David Guerrero\nUn dels objectius de la Trobada, a més de donar a conèixer la feina feta per emprenedors i responsables de projectes socials a Sant Boi, era «promoure un altre tipus d’economia entre els visitants, despertar la curiositat i mostrar els passos a seguir per que s’hi sumi més gent», indicava Elosegui.\nCarta de presentació de projectes\nD’entre totes les iniciatives representades als plafons instal·lats a la biblioteca, 16 d’elles han passat en un moment o un altre per la Trobada per donar a conèixer el seu projecte de manera personal als visitants. Una d’aquestes persones ha estat l’Elisabet Surià i el seu projecte Miralaqueguapa, que ofereix tallers de bellesa i imatge personal així com suport psicològic i acompanyament a dones que pateixen un càncer. «Vaig entrar amb unes idees a CoBoi, vaig evolucionar-les i ara ho estic convertint en el meu model de negoci», explica Surià amb un gran somriure de satisfacció.\nTambé parla amb il·lusió la Montserrat Almirall, una altra de les emprenedores de CoBoi que ha estat a la Trobada explicant el seu projecte. En aquest cas es tracta de Nordic Walking Baix Llobregat, un club per potenciar aquesta pràctica esportiva que també ha evolucionat molt. El projecte empresarial implica a un matrimoni i les seves dos filles i ha passat de ser un club amb 60 socis a una botiga especialitzada que obrirà les seves portes al gener, segons avança Almirall a dSantBoi. «Activitat física, salut, xarxa i entorn són els elements clau», resumeix Montserrat Almirall, destacant el paper de la seva entitat en l’entorn tant a nivell social com a nivell empresarial amb altres comerços de Sant Boi.\nEls nens i nenes han desenvolupat la seva creativitat jugant amb peces de Lego // David Guerrero\nEn paral·lel, durant tota la Fira de la Puríssima s’han celebrat diversos tallers i activitats relacionades amb l’àmbit de l’economia social. De l’ampli programa que ha estat un no parar durant tres dies, destaca la xerrada que va comptar amb Xavier Rubio de la Xarxa d’Economia Solidària de Catalunya i representants de projectes punters com Som Energia, Som Connexió, GuifiBaix i La Xarxa Verda. Més enllà de les xerrades, també s’ha permès jugar de manera constructiva amb peces de lego en un taller que habitualment es fa per despertar la creativitat dels adults i que aquest cop va anar adreçat a un públic familiar.\nTags:68a Fira de la Puríssima activitats càncer Coboi economia col·laborativa economia social economia social i col·laborativa Elisabet Surià emprenedors Fira de la Puríssima Fira de la Puríssima 2014 Guifibaix imatge personal Lego Miralaqueguapa Montserrat Almirall Nordic Walking Nordic Walking Baix Llobregat Som Connexió Som energia tallers Xarxa d'Economia Solidària de Catalunya Xavier Rubio\n← Frikigames es presenten a la Puríssima amb un joc de taula amb pinzellades virtuals\nCarles Dalmau: Conscienciem-nos o no hi ha drets humans →


Efectes del tsunami Ayuso | política&prosa\nEfectes del tsunami Ayuso\nMentre es cronifica la polarització partidista, s’allunya –encara més– la perspectiva dels acords\nDíaz Ayuso, Martínez-Almeida i Casado al balcó de Gènova celebrant la victòria electoral, el 4 de maig. Fotografia de Mariscal. Efe.\nLa singularitat de l’ecosistema polític, social i econòmic de la Comunitat de Madrid aconsella ser prudents a l’hora d’extreure conclusions de les eleccions del passat 4 de maig que puguin ser extrapolables al conjunt d’Espanya. Com també cal tenir present el moment peculiar de la seva celebració, caracteritzat per un canvi de l’ànim col·lectiu amb l’expectativa de deixar enrere les restriccions imposades per la necessitat de combatre la pandèmia.\nTanmateix, és evident que el «tsunami Ayuso» té conseqüències que no poden deixar d’examinar-se. Conseqüències que afecten en primer lloc els diferents actors polítics que hauran de metabolitzar el resultat i treure’n les conclusions adients pel que fa a la seva estratègia i organització. Conseqüències que modifiquen els grans espais polítics, tant en la seva dimensió com en la seva composició interna. Conseqüències en les tendències electorals, projectades en noves expectatives.\nEl Partit Popular ha rebut una forta injecció d’autoestima que l’indueix a donar per superada l’etapa negra marcada per l’estigma de la corrupció, que curiosament ha estat absent de la campanya, mentre que pels jutjats seguien desfilant càrrecs populars imputats en diverses causes obertes. L’absorció de pràcticament tot el vot que perd Ciudadanos i la contenció del creixement de Vox, li obre la perspectiva de tornar a reunificar el centredreta, condició necessària per poder tornar a disputar la victòria a les eleccions generals, encara que no suficient per poder tornar a governar.\nEl Partit Socialista segueix acumulant derrotes a la Comunitat de Madrid, incapaç d’oferir una alternativa atractiva, poc reactiu als estats d’ànim de la ciutadania i contradictori i extraviat en la seva estratègia electoral, fins al punt d’anar a remolc de les estratègies i dels marcs mentals d’altres forces polítiques. Es tracta d’un avís seriós al president Pedro Sánchez que ha de recuperar el pols i l’impuls del Govern i ha d’afrontar amb decisió la revitalització orgànica d’un PSOE amb alarmants símptomes d’anèmia.\nA l’esquerra dels socialistes, amb la retirada de Pablo Iglesias del primer pla de la política, es produeix una de les conseqüències immediates de més abast, amb efectes en el funcionament del govern de coalició i en les relacions entre les parts de la majoria de la investidura. Però, l’efecte més rellevant es produirà sens dubte en la viabilitat futura de l’actual fórmula d’Unidas Podemos, condicionada per bé i per mal pel personalisme d’Iglesias, i que serà sotmesa al contrast d’una incipient confederació d’esquerres alternatives autonòmiques, en cas que prosperi la intenció de projectar l’èxit de Más Madrid al conjunt del país.\nPerò, el que sembla inamovible és la consolidació d’una competició política entre els blocs de dreta i esquerra, sotmesos tanmateix a processos de recomposició interna que podrien modular les característiques de la confrontació en funció del grau de dependència del partit principal de cada bloc dels partits més petits. En aquest sentit és molt rellevant com evolucioni la relació entre el Partit Popular i Vox, en la mesura que serà el termòmetre de l’orientació estratègica del projecte dels populars. O si la coalició de govern PSOE-UP serà capaç d’oferir un balanç positiu en acabar la legislatura. D’altra banda, cal no oblidar la persistència del factor constant constituït pel conjunt heterogeni dels partits nacionalistes i regionalistes que condiciona i, fins i tot, decideix la governabilitat.\nPel que fa al futur més immediat, de moment, els resultats electorals a Madrid allunyen l’expectativa d’un avançament electoral a Espanya, amb permís d’Andalusia i altres comunitats populars temptades per l’èxit d’Ayuso. Així com també enterboleixen l’agenda catalana, que el bloqueig polític de l’independentisme no constitueix precisament un incentiu per activar-la. El PSOE en el seu congrés de la tardor haurà de decidir si alimentar la polarització és bo per als seus interessos o si això l’afebleix pel centre, atès que s’està mostrant incapaç d’aprofitar la debilitat de Ciudadanos que, en canvi, alimenta la recuperació del PP.\nEn aquest sentit es pot banalitzar la victòria d’Ayuso de manera autocomplaent qualificant-la de trumpista, i l’esquerra pot llepar-se les ferides amb l’habitual superioritat moral dient que no s’ha votat bé, però el cert és que la presidenta madrilenya, i amb independència de les guerres culturals promogudes per uns i altres, ha connectat amb amplis segments de l’electorat més interessats en l’acció política concreta que en la lluita ideològica.\nPerò, més enllà de com influeixi l’esdeveniment electoral de Madrid en la dinàmica partidària i electoral, cal prestar atenció a les conseqüències que afecten la salut de la nostra democràcia, tant pel que fa a l’estabilitat i la legitimat de les institucions, com a la possibilitat de mantenir una conversa política i cívica enraonada entre les forces representatives del pluralisme de la nostra societat i a l’expectativa d’assolir els acords transversals en qüestions bàsiques com la gestió de la lluita contra la pandèmia, l’aplicació del pla de recuperació econòmica i social i les reformes associades i –per què no intentar-ho?– la reconducció del debat territorial.\nDesgraciadament, de Madrid no n’arriben senyals positius, fins al punt que en tots els pronòstics sobre la recuperació se subratlla l’advertiment sobre el llast que suposa afrontar-la sense el consens polític necessari que proposi a la ciutadania un horitzó col·lectiu compartit. Mentre es cronifica la polarització partidista, s’allunya –encara més– la perspectiva dels acords.


El servei de Rodalies: de la resignació a les opcions de futur\n"30 minuts" repassa l'estat de Rodalies una dècada després de la gran crisi i aborda les possibilitats d'un canvi de gestió en un futur pròxim\nJoan Salicrú 16/09/2018 - 16.27 Actualitzat 17/09/2018 - 23.07\nEl programa "30 minuts" emet un reportatge sobre l'estat actual de la xarxa de Rodalies, incloent-hi també els trens de mitja distància, i les seves perspectives de millora en un futur immediat just quan es compleix una dècada de la gran crisi que va afectar el sistema a finals del 2007, arran d'un esvoranc a l'estació de Bellvitge que va col·lapsar la xarxa.\nA setembre del 2018, qualificar el servei de Rodalies de Catalunya (les Rodalies clàssiques més els trens de mitjana distància) de "desastre" és deshonest: dels mil viatges que 270 trens efectuen cada dia a l'interior del territori català, "només" seixanta tenen una afectació horària, és a dir, un retard de més de tres minuts a Rodalies i de cinc a Mitjana Distància. Són estadísticament pocs, i estan en línia amb els estàndards de puntualitat dels països europeus.\nAra, són molts massa per a la percepció de la gent. I són massa perquè l'usuari de Rodalies és un usuari que en depèn i l'usa molt sovint, generalment a diari: si va en tren és sovint perquè no pot anar en cotxe, on almenys la sensació de controlar el propi vehicle existeix, per molt que es quedi embussat a les Rondes de Barcelona. O perquè és molt més car. O en alguns casos perquè no pot conduir.\nA més, aquells que pateixen les afectacions més severes acostumen a ser sempre els mateixos, especialment els usuaris de la línia R3, la de Vic, i la R16, la de Terres de l'Ebre (en general totes les línies de fora de Barcelona, per bé que a l'àrea metropolitana hi ha molts petits retards, fruit del quasi col·lapse que hi ha als túnels que travessen Barcelona).\nA tot això, que genera multitud de queixes a les xarxes socials, cal sumar-hi el record de la gran crisi de Rodalies del darrer trimestre de 2007 que va evidenciar-ne tots els seus dèficits estructurals: tots els mitjans de transport públic bus, metro, Ferrocarrils de la Generalitat han recuperat i augmentat les xifres d'usuaris menys Renfe, que encara ha de recuperar deu milions de passatgers respecte al 2006. Una xifra val més que mil explicacions, podríem dir en aquest cas.\nPot ser que això t'és familiar...\nDiumenge @30minuts @tv3cat\n https://t.co/nUOgBJtg4w #30minutsTV3 pic.twitter.com/zn3CBGPwN7\n 30 minuts (@30minuts) 13 de setembre de 2018\nLa xarxa de Rodalies de Catalunya insisteixo, Rodalies i Mitjana Distància és pràcticament la mateixa que fa 40 anys enrere, que es diu aviat. Només s'ha executat (el 1975) el ramal de l'aeroport a l'actual T2 i s'ha convertit un tren de mercaderies en una línia de passatgers, l'actual R7 i R8, a mitjans dels anys 2000. Ara mateix, l'Estat construeix un nou tram fins a l'actual T1, que no té data de finalització. Mentrestant, a la comunitat de Madrid es van construir 65,2 quilòmetres de vies noves i es pot dir que, de fet, la capital de l'estat ha construït les seves Rodalies exclusivament en democràcia, mentre que Catalunya "se les va fer" (el tren era d'impuls privat) durant la segona meitat del segle XIX.\nVenim, doncs, d'una falta d'inversió generalitzada de l'Estat a la xarxa d'ample ibèric a Catalunya, la que ella controla. Que no s'ha de confondre amb una falta d'inversió en general en l'àmbit ferroviari: segons la Cambra de Comerç, la inversió ferroviària global a Catalunya en els darrers 30 anys està per sobre del pes de la població catalana respecte a l'espanyola (16%) i s'apropa a l'aportació de Catalunya al PIB espanyol (19% el 2017). En què s'ha destinat, doncs, tota aquesta inversió? Tothom en sap la resposta: en l'AVE. Un AVE que connecta les quatre capitals de província catalanes, una circumstància que no passa en cap altra comunitat autònoma de l'Estat, com acostumen a dir els responsables de Foment quan se'ls pregunta per l'enèsima queixa catalana. Des que se'n tenen dades, només l'any passat l'estat va dedicar una mica més d'inversió a Rodalies que a l'AVE.\nVenim també d'un pa amb tomàquet normatiu: si bé des de l'1 de gener de 2010 la Generalitat ostenta la competència en Rodalies (l'any següent passaria a ostentar també la competència en Mitjana Distància), la capacitat de maniobra del govern català s'ha demostrat petita. No inexistent, perquè s'han creat les Rodalies de Tarragona i Girona, s'han disposat nous trens per anar a l'aeroport i s'han fet algunes millores de freqüències. Però la inexistència d'un contracte programa amb Renfe (els dos governs no s'han acabat de posar d'acord mai amb el seu contingut) i la nul·la capacitat d'influir en la part de les infraestructures allò que provoca la majoria d'incidències del dia a dia han descafeïnat totalment aquell pacte. Es dona la situació estrambòtica, doncs, que ara mateix Renfe opera un servei del qual és titular la Generalitat sense cap cobertura legal clara. De fet, l'Estat paga directament el cost de l'operació a Renfe i no en traspassa els diners a la Generalitat, com estava previst en el contracte programa.\nRodalies necessita fer un pas endavant, sense cap mena de dubte. És necessari aclarir la situació competencial i que o bé es compleixi el traspàs previst mitjançant la signatura del contracte programa o bé es firmi un nou acord és el que pretén el conseller de Territori, Damià Calvet pel qual la Generalitat sigui l'única administració responsable i pugui tenir també el control de les infraestructures. Un extrem difícilment imaginable quan l'Estat no vol de cap de les maneres que se li escapi de les mans AENA, com ha admès el nou ministre José Luis Ábalos: si no vol perdre l'empresa de gestió dels aeroports tampoc voldrà renunciar a ADIF. La posició del govern espanyol, expressada amb el nomenament de l'exconseller de Política Territorial (97-2001) Pere Macias, va més en la línia de treballar de forma consorciada, com es fa al Port de Barcelona, per exemple.\nDe totes maneres, el govern català té altres armes a la mà: podria, per exemple, aplicar una de les prerrogatives que el vigent traspàs li dona i adjudicar el servei de Rodalies a una altra companyia, per exemple, Ferrocarrils de la Generalitat, que es mostra plenament disposada a assumir el repte. Legalment ho pot fer, tot i que tècnicament les complicacions són múltiples. També podria, com ha fet el govern basc amb èxit, litigar amb el govern espanyol al Tribunal Constitucional perquè l'Estat reconegués allò que diu l'Estatut basc i que també diu el català: totes aquelles vies fèrries que actuïn sobre territori de la comunitat autònoma són de competència exclusiva seva. I, per tant, aconseguir el control, si més no, d'algunes de les línies, com la castigada R1 o R3 (fórmula que va explorar Santi Vila amb la ministra Ana Pastor: fer un traspàs total d'algunes línies de caràcter més local).\nEl panorama europeu podria ajudar les aspiracions del govern català: dins la seva doctrina liberalitzadora, el 2024, la Unió Europea obliga a concessionar el servei a un operador per part del titular legal de la competència, és a dir, la Generalitat. Per tant, aquell any el govern autonòmic haurà d'aclarir tant sí com no la situació competencial de forma definitiva, si és que abans el desgel entre els governs de Sánchez i Torra no té un primer titular en la necessària reformulació de Rodalies.\nCatalunya també notarà els efectes de la liberalització, perquè, a partir de 2020, haurien de circular per les vies de l'AVE trens d'altres companyies d'alta velocitat, com ja passa actualment a Itàlia. Diverses empreses, com una filial d'Air Nostrum, ha expressat la seva voluntat de córrer per la línia Madrid-Montpeller a partir d'aquella data, de manera que les vies catalanes veuran aviat, passi el que passi amb les Rodalies, trens de companyies que no seran Renfe. Fins i tot Ferrocarrils de la Generalitat podria endinsar-se en aquest negoci, segons expliquen a la seu del carrer dels Vergós.\nFinalment, l'augment exponencial de la demanda de transport públic alguns experts diuen que podria pràcticament doblar-se entre altres coses perquè la circulació dels cotxes més vells a partir del 2020 estarà absolutament limitada arran de la definitiva aplicació de la Zona de Baixes Emissions requeriran que Rodalies faci un pas endavant en els pròxims anys de manera que els usuaris (i també l'economia del país) tinguin un servei a l'alçada de les seves necessitats reals. I que no només els transporti, de forma eficaç, sinó també de forma eficient, amb comoditat i benestar, com assegura aquests dies una campanya publicitària de Renfe.\n"30 minuts" repassa l'estat de Rodalies una dècada després de la gran crisi


Jorge Pérez Lasso de la Vega - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n1870 (77 anys)\n3 d'abril de 1846 – 5 d'abril de 1846\nJorge Pérez Lasso de la Vega (San Fernando, 1793 - Madrid, 1870) va ser un militar espanyol, ministre interí de Marina durant el regnat d'Isabel II d'Espanya.\nFill d'un oficial de marina, va participar en la guerra del francès amb el grau d'alferes de fragata, lluitant en canoneres a la Mediterrània. Després de la guerra fou destinat al Dipòsit Hidrogràfic de l'Armada, del qual n'arribaria a ser director. En 1844 i 1846 fou ministre interí de Marina, Ultramar i Comerç en dos gabinets de Ramón María Narváez y Campos.\nEn 1853 fou l'encarregat de custodiar la recentment adquirida Carta Nàutica de Juan de la Cosa, que finalment destinada al Museu Naval de Madrid. Després fou destinat a la Junta de Fars i a la Secretaria de Marina. Va dirigir la Revista General de la Marina i El Marino Español, i formaria part de la comissió d'estudi de viabilitat de l'Ictíneo.\n↑ Jorge Pérez Lasso de la Vega a todoavante.es\nJuan Manuel de la Pezuela y de Ceballos Ministre de Marina\n(abril) 1846 Succeït per:\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Jorge_Pérez_Lasso_de_la_Vega&oldid=21105775»


Alumnes de l'IES Mollet fan un mapa de cinemes espontanis de la ciutat per al Museu Abelló - somMollet\nAlumnes de l'IES Mollet fan un mapa de cinemes espontanis de la ciutat per al Museu Abelló\nEl projecte ha estat realitzat pel col·lectiu A Home In Progress Film i pels estudiants del batxillerat artístic de l'Institut Mollet\nDimarts, 4 de febrer de 2020 | 18:25h\nD'esquerra a dreta: Pau Sellés (professor de l'IES Mollet), Segi Selvas, Blai Marginedas (dissenyador gràfic), Pepon Meneses, Laura Ginés i Rafa Castañer | S.C.\nEl Museu Abelló va presentar dijous de la setmana passada la nova exposició de L'Aparador, Cinemes-Lloc, realitzada pel col·lectiu pedagògic A Home In Progress Film –integrat per Rafa Castañer, Laura Ginés i Pepon Meneses– i pels estudiants de batxillerat artístic de l’IES Mollet.\nA L'Aparador han creat físicament l'entrada d'un cinema. Tanmateix, l'obra ha anat molt més enllà del que es pot percebre a simple vista al lateral del Museu, al carrer d'Àngel Guimerà. El projecte ha consistit a trobar "cinemes espontanis per la ciutat". "El cinema entès com a projeccions de llum en abstracte", va puntualitzar Ginés, qui també va destacar que "al carrer no és mai abstracte, perquè sabem d'on ve la llum i sabem quina ombra retalla perquè si ens girem sabem què està projectant aquella ombra". Ginés defineix aquesta proposta artística de ready-make, "quelcom que pots trobar i li pots penjar l'etiqueta de cinema".\nLa tasca principal ha estat mapejar tots aquests punts arreu de la ciutat i situar-los al web maphub.net/ahipf/cinemes-lloc amb data i hora perquè tothom els pugui cercar i gaudir "d'aquest cinema que està succeint de manera espontània", com va explicar Meneses.\nCastañer, també artista d'A Home In Progress film, va assenyalar que Cinemes-Lloc s'ha proposat amb "la idea d'aturar-se i gaudir". "No hi ha pel·lícules amagades per la ciutat, sinó que hem intentat oferir als alumnes l'excusa del cinema per convidar-los a parar un moment i mirar com la llum incideix en la realitat i com connectes amb aquest moment de mirar, gaudir i d'estar amb tu mateix i amb la realitat", va continuar Castañer, qui va resumir l'obra amb la següent frase: "L'excusa del cinema com una forma de mirar el món".\nTot plegat, es tracta del quart capítol del cicle Ficcions Urbanes, comissionat per Mixité. Sergi Selvas, un dels coordinadors del cicle, va apuntar que tenien "molt clar" que hi havia de participar algun centre educatiu de Mollet en almenys un projecte. És per això que A Home In Progress Film ha treballat aquesta proposta juntament amb els estudiants del batxillerat artístic de l'IES Mollet. "Ens interessava vincular un altre tipus de públic, que sigui el públic jove qui s'apropi també al Museu i a L'Aparador, i que a més en fossin partícips", afegeix Selvas.\nEl mapa de 'Cinemes-Lloc' compta amb més d'una vintena d'exemples\n'Palmera' (a l'esquerra) i 'Diagonal' (a la dreta)\nPalmera i Diagonal son només dos dels vint exemples que hi apareixen al web de l'exposició. Totes dues són projeccions naturals de Mollet: la primera es va fotografiar a la plaça de Catalunya 6 de novembre a les 14.57 h, i la segona es va captar al número 4 del carrer de l'Església el 29 de novembre a les 13.27 h. Laura Ginés va relatar que ells van oferir als alumnes "aquesta mirada i aquesta estratègia" i que els estudiants de l'IES Mollet han estat els encarregats de "localitzar totes les pel·lícules".\nTambé els han volgut incitar "a aprendre veure les projeccions que fa la llum del sol en una determinada superfície i que passen en un moment molt concret, com si fossin alguna cosa que ens podem aturar a mirar i a gaudir, i fins i tot a sonoritzar si portem un telèfon mòbil i uns cascos". Per últim, Pepon Meneses va afegir que la finalitat d'aquesta feina col·lectiva "era tenir un mapa amb el màxim de punts".


Dilluns, 04 de juny de 17:30 a 20:30\nDimarts, 05 de juny de 17:30 a 20:30\nDijous, 07 de juny de 17:30 a 20:30\nDilluns, 11 de juny de 17:30 a 20:30\nDimarts, 12 de juny de 17:30 a 20:30\nDijous, 14 de juny de 17:30 a 20:30\nDilluns, 18 de juny de 17:30 a 20:30\nDimarts, 19 de juny de 17:30 a 20:30\nDijous, 21 de juny de 17:30 a 20:30\nDilluns, 25 de juny de 17:30 a 20:30\nA vegades no som conscients de que la veu és una eina important del nostre dia a dia, fins que la perdem. El fum, els canvis de temperatura i la falta d'exercicis d'escalfament són alguns dels factors que poden fer que un dia t'aixequis sense ella, però n'hi ha d'altres. Amb aquest curs aprendràs a prevenir i corregir els trastorns vocals, a identificar les situacions que l'afecten negativament i com reeducar la teva veu per treure'n el màxim profit.\nCarlos van Oosterzee. Coach-formador en comunicació, lideratge i creativitat. Ha cursat estudis de filologia, lingüística, comunicació, locució, teatre, veu, cant i tècniques de coaching i de creixement personal.\nDocents, formadors, monitors, coordinadors, guies de museu, guies turístics... i totes aquelles persones que utilitzeu la veu coom una eina més del vostre dia a dia.\n1. Introducció a la prevenció\n- Distensió general i local\n- Pautes d’higiene vocal\n2. Veu i problemes vocals\n- Elements que intervenen en la producció de la veu. Fisiologia de la veu\n- Patologies de la veu\n- Avaluació de les patologies de la veu\n3.Tècniques de relaxació\n- Tècniques de relaxació adreçades a les cordes vocals\n- Tècniques de relaxació adreçades al diafragma\n4. Tècniques de respiració\n- La coordinació fonorespiratoria\n5. Tècniques d’impostació de la veu\n6. Reeducació fonètica\nConèixer les característiques de la veu.\nReconèixer les causes dels problemes en la veu.\nRespirar adequadament per a una bona vocalització.\nRelaxar com a mètode per a vocalitzar millor.\nImpostar la veu per a una convenient utilització dels cordes vocals.\nReeducar la veu davant els problemes que li puguin sorgir en la seva labor.


El Club Marítim Cubelles organitzarà tres grans competicions de vela per celebrar els seus 50 anys d'història | Ràdio Cubelles\nEl Club Marítim Cubelles organitzarà tres grans competicions de vela per celebrar els seus 50 anys d'història\nEl gran repte serà l'organització del campionat europeu de Patí a Vela aquest estiu\nEscolta l'entrevista amb Jordi Obach membre de la comissió organitzadora del 50è aniversari del Club Marítim Cubelles\nEl Club Marítim Cubelles celebra aquest 2020 el seu 50è aniversari de la seva creació. L'entitat està decidida a celebrar aquesta efemèride, fent un passa més en la història del club i a la vegada del pati a vela. Per això organitzarà tres competicions durant la primavera-estiu. Es tracta del campionat europeu de patí a vela, la primera prova internacional que organitza l'entitat. I els campionats d'Espanya i Catalunya de vela a Ràdio Control en la categoria I.O.M.(International One Meter).\nEl primer a arribar serà el campionat d'Espanya a ràdio control, que es disputarà l'1, 2 i 3 de maig a la dàrsena de la marina de Cubelles on s'espera una gran afluència de regatistes arribats de diferents llocs de l'estat Espanyol.\nEl primer cap de setmana d'agost es disputarà el campionat d'Europa de pati a vela, el gran esdeveniment esportiu, que farà arribar embarcacions de països com Bèlgica, França o Andalusia o el País Valencià.\nEl darrer dels actes esportius organitzat per l'entitat per celebrar el 50è aniversari serà el campionat de Catalunya de vela a ràdio control, aquesta serà la tercera vegada que el club organitza la competició, aprofitant la dàrsena de la marina de Cubelles, un enclavament perfecte i molt valorat per la pràctica d'aquesta disciplina.\nPer altra banda el club també prepararà altres celebracions amb la part social de l'entitat on destacarà un sopar on participaran exdirectius i regatistes de l'entitat durant els cinquanta anys d'història del club.


Els alumnes de Composició i Interpretació del Centre Superior de Música Liceu van portar la seva música al Museu Picasso de Barcelona en la cinquena edició de “Musicant Picasso” – Fundació Conservatori Liceu\nEls alumnes de Composició i Interpretació del Centre Superior de Música Liceu van portar la seva música al Museu Picasso de Barcelona en la cinquena edició de “Musicant Picasso”\nPer cinquè any consecutiu, els alumnes del Centre Superior de Música Liceu van omplir amb la seva música les sales del Museu Picasso de Barcelona. Fou en una nova edició del cicle Musicant Picasso, celebrada el passat 11 de maig en aquesta destacada institució cultural barcelonina dedicada a l’obra del geni malagueny.\nMusicant Picasso és fruit del conveni de col·laboració firmat entre el Conservatori del Liceu i el Museu Picasso de Barcelona. Es tracta d’una iniciativa a través de la qual els estudiants de Composició del centre escriuen cada curs un seguit de peces breus inspirades en diferents obres proposades pels Serveis Educatius del Museu, i que són posteriorment interpretades en directe pels estudiants d’Interpretació davant mateix dels quadres: unes “visites musicals” que permeten una aproximació única a l’obra de Picasso en un diàleg interdisciplinari amb els creadors musicals dels nostres dies.\nEn aquesta ocasió, els joves compositors Víctor Morató i Pau Serrallonga van treballar les obres Finestra amb cortina des de l’interior i Balcó tancat (1899), Martí Brugué (guanyador d’una beca de la Fundació de Música Ferrer-Salat pel curs que ve) i Sergi Puig ho feren amb Dona amb mantellina (1917), Olivia Font i Cesc Miralta amb Pintor treballant (1964) i, finalment, Jordi Font i Víctor Luís Fortea van treballar Las Meninas (1957).\nMusicant Picasso té com a objectius, mitjançant la unió del llenguatge pictòric i el musical, explicar l’obra del pintor de forma transversal, donar-la a conèixer a les noves generacions de creadors tot contribuint a fer-la “seva” i a usar-la com a punt de partida per a noves creacions, alhora que s’ofereix als estudiants de Composició una finestra per mostrar al públic les seves creacions.\nEs van realitzar dues visites, a les 19h i a les 19.45h, on el públic podia desplaçar-se d’un quadre a un altre. Finalment, totes les peces es van interpretar en format concert a la sala d’actes del museu (21h).


Cuina per llaminers a Catalunya Ràdio i Pasta de full invertida - Cuina per a llaminers\nCuina per llaminers a Catalunya Ràdio i Pasta de full invertida\nCom cada dissabte, ahir em vaig aixecar i com normalment faig, mentre esmorzo, consulto el correu. I heus aquí una grata sorpresa! La Fina, una seguidora d'aquest blog, em deia que havia sentit com havien recomanat la Cuina per llaminers al programa Tàpies variades de Catalunya Ràdio. :) Després la Manduca i la Marta, també em van escriure per dir-m'ho. Gràcies a totes!! :) Si no hagués estat per vosaltres ni me n'hauria assabentat!\nSi ho voleu escoltar, aquí teniu l'arxiu d'audio:\nTal com l'altra vegada a RAC1, em va fer moltíssima il·lusió! :) Crec que aquests detalls dels mitjans de comunicació cap als blocs són un detall a la bona tasca que fem tots els blocaires, en aquest cas gastronòmics. I sempre s'agraeix un petit reconeixement com aquest. :)\nI ara que comença a refrescar una mica (o si més no, algun dia ho fa veure), podem recuperar receptes com aquesta pasta de full invertida de Pierre Hermé al seu llibre Chocolate Desserts. I molts direu, i què significa això de pasta de full invertida? Doncs bé, com el seu nom indica el bloc de mantega que normalment es col·loca a l'interior per fer la pasta de full normal, en aquest cas va a fora. Si em seguiu a les explicacions segurament us quedi més clar. ;)\nI la pregunta immediata és, i es nota en el gust o textura? Doncs sí!! I molt!! Per començar, la pasta de full d'aquesta forma queda molt més fullada (laminada), i això repercuteix en el seu gust. A casa, l'hem qualificat d'extraordinària!!! Una de les millors pastes de full que hem menjat mai!! Ja ho crec! :)\nMentre escric aquest post, me n'adono que encara no he penjat la recepta per fer la pasta de full tradicional. Però us prometo que en tornaré a fer i així us la penjaré. ;)\nMolta gent pensa que fer la pasta de full a casa és molt difícil. I jo, ara que ja n'he fet diverses vegades, diré que no és fàcil. Però és més aviat qüestió de paciència, i d'anar seguint tots els passos amb atenció. El resultat val molt la pena! No es pot comparar una pasta de full casolana amb la de compra! I si us voleu acabar de convèncer, què us semblaria poder fer una pasta de full aromatitzada amb herbes aromàtiques com a base d'un plat salat? O fer una pasta de full de xocolata?! Aquests són també altres avantatges de fer-la a casa. ;)\nCom ja vaig comentar al seu moment amb els croissants, tant per fer la pâte feuilletée inversée, com la pâte feuilletée levée, una de les claus és la mantega. L'altre dia, llegint el blog de la Dorie Greenspan, escrivia un article molt interessant sobre la diferència de la mantega francesa i l'americana. Podeu llegir l'article en qüestió aquí.\nBé, no m'enrotllo més i anem a la recepta! ;)\nIngredients: (per a una mica més de 1/2 kg)\n200 g de mantega sense sal a temperatura ambient\n87 g de farina fluixa\n93 g d'aigua mineral\n3-4 gotes de vinagre blanc\n210 g de farina fluixa\n57 g de mantega sense sal\n225 g de formatge mascarpone\n2 peres tipus bartlett\nEs col·loca la mantega en un bol, i es treballa, si cal amb l'ajuda de la batedora de barnilles, fins que quedi suau.\nS'incorpora la farina fins que quedi completament absorbida en una massa homogènia.\nSe li dóna forma quadrada d'uns 15 cm per banda; s'embolica amb paper film i es reserva a la nevera un mínim de 2 hores.\nPrimer de tot, es desfà la mantega al microones i es deixa refredar a temperatura ambient.\nEn un bol, es barreja la mantega desfeta i refredada amb la farina fins que es formin grumolls.\nPer altra banda, en un recipient es barreja l'aigua amb el vinagre i la sal.\nA continuació, es va afegint a poc a poc la barreja de l'aigua als grumolls de mantega i farina, tot remenant amb una forquilla o la batedora de barnilles a baixa velocitat. Pot ser que no hàgiu d'afegir tota l'aigua, dependrà del tipus de farina. El resultat final ha de ser una massa que es desenganxi de les parets del bol, i tova.\nSe li dóna forma quadrada d'uns 10 cm per banda; s'embolica amb paper film i es reserva a la nevera un mínim de 2 hores.\nPassat el temps de repòs a la nevera, es col·loca la primera massa al damunt de la superfície de treball ben enfarinada (el marbre és ideal).\nAmb l'ajuda del corró, s'estira formant una massa rectangular d'uns 30 x 18 cm. (Mentre l'estireu, aneu comprovant que no se us enganxi a la superfície, i si cal aneu empolsimant-la amb farina).\nTot seguit, es col·loca la segona massa de forma que cobreixi la meitat inferior de la primera massa. Es doblega la primera massa al damunt, de forma que la segona massa quedi ben embolcallada. Si cal, premeu amb els dits tot voltant perquè quedi ben segellat. S'hi passa una mica el corró per les dues bandes (suaument); s'embolica amb paper film i es reserva a la nevera un mínim de 2 hores.\nPer fer el primer plec, es col·loca la massa refrigerada al damunt d'una superfície de treball ben enfarinada, i amb el corró, s'estira fins formar un rectangle que sigui 3 vegades més llarg que ample, és a dir, d'uns 20 x 60 cm. Aleshores, es doblega el quart inferior cap al centre de la massa, i el quart superior també cap al centre. I seguidament, es doblega per la meitat. Per tant, ara tenim 4 capes de massa. S'expulsa la farina sobrant, s'embolica amb paper film i es reserva a la nevera un mínim de 2 hores.\nPer fer el segon plec, es col·loca la massa de forma que la part tancada ens quedi a l'esquerra (la que ressembla el llom d'un llibre). I es repeteix el mateix procediment que abans: formar un rectangle d'uns 20 x 60 cm, i fer els plecs per formar 4 capes. S'expulsa la farina sobrant, s'embolica amb paper film i es reserva a la nevera tota la nit.\nEn aquest punt, la massa es pot guardar a la nevera fins a 48 hores.\nEl dia que es desitgi fer servir la massa, es fa l'últim plec. Es col·loca la massa amb "el llom" a la nostra esquerra, s'estira amb el corró i es plega de la forma següent: primer el terç inferior es plega de forma que cobreixi el terç del mig de la massa i llavors, es plega el terç superior a sobre (com si fos una carta). Es retira la farina sobrant, s'embolica i es refrigera com a mínim 30 minuts.\nFinalment, s'estira la massa formant una làmina d'uns 4 mm de gruix, i es talla (amb un tallapizzes) segons les porcions/forma que es desitgi. En aquest cas, vaig fer porcions individuals d'uns 9 x 14 cm cadascuna.\nEs col·loquen els rectangles individuals al damunt de paper de forn o del Silpat. Es pinta amb ou batut i s'enforna dins el forn, prèviament escalfat, a 180ºC (350ºF) uns 10-12 minuts fins que siguin rosses.\nMentrestant, es prepara la crema de mascarpone. En un bol es barreja el rovell amb la meitat del sucre i el mascarpone fins aconseguir una pasta amb una textura ben cremosa i fina.\nEs bat la clara amb la resta del sucre i s'incorpora a la mescla anterior, tot remenant amb cura per tal que no es desmunti.\nPer fer el muntatge final, al damunt de cada porció de pasta de full es col·loca un xic de crema de mascarpones amb l'ajuda d'una màniga pastissera. I al damunt, es col·loquen diverses làmines fines de peres. I per donar una mica de brillantor, es pinten amb una mica de melmelada d'albercoc diluïda amb aigua.\nNota: Aquesta varietat de pera, és molt dolça i sucosa per sí mateixa. Per tant, s'hi pot col·locar tal qual al damunt. Però per aquelles varietats més dures, podeu fer un almívar amb el suc d'una llimona, un xic d'aigua i 100 g de sucre, i submergir-hi les làmines de pera fins que quedin una mica estovades.\nCuina per llaminers a Catalunya Ràdio i Pasta de full invertida Mercè d’octubre 19, 2009\nUaaaaala!!! Nena que bé!!! Felicitats per aquest reconeixement de la feina ben feta. :-)\n19 d’octubre de 2009, a les 10:03\nHola, estic alucinant en la massa, jo vaig fer i ni de conya se semblaba a la teua, tampoc li vaig donar tan de temps de repós con li has fet tu. Es la meua asignatura pendent, la acabo compram al lidl.\nLa tornarem a probar.... avore que surt.\n19 d’octubre de 2009, a les 10:11\nMolt be, t'ho mereixes.\n19 d’octubre de 2009, a les 10:13\nQuantes coses en un sol post!!!\nPrimer de tot, FELICITATS!!!! el teu bloc ho val.\nSegon, quina recepta!!! no coneixia la pasta de full invertida. M'he llegit el teu pas a pas (molt ben explicat per cert) i déu ni do com és de laboriós. Jo he fet del normal un parell de vegades, i realment tot i com bé dius no es fàcil.\nLa combinació mascarpone i pera m'ha agradat molt.\nDe moment em guardo molt bé la teva recepta a vaure si en torno a animar a fer pasta de full.\nPer anar fent via em miro l'article que has recomenat sobre les mantegues.\n19 d’octubre de 2009, a les 10:31\nNo me n'havia assabentat, ara mateix m'escolto el programa :)\nEt mereixes tot el reconeixement del món, que poses unes receptes espectaculars!!!\nLa pasta de full, sigui invertida o no, em sembla complicadíssima de fer. Crec que seguiràs sent una de les meves grans assignatures pendents...\n19 d’octubre de 2009, a les 11:27\nFELICITATS !! et mereixes aquest reconeixement! he de provar fer la pasta fullada, m'ho apunto!.\n19 d’octubre de 2009, a les 11:30\nEts increïblement increïble, Mercè :) ja que ni en un "post" on ens parles de la notícia que han parlat del teu blog a Catalunya Ràdio ets incapaç de deixar-nos sense una altra recepta. L'enhorabona!!!\n19 d’octubre de 2009, a les 12:02\nMoltes felicitats Mercè...\nLa veritat, et mereixes això i més, perquè tens un blog molt "currat", i dir-te que molt sovint haig de netejar el netbook per culpa teva, ja que acaba sobre el pedrís de la cuina... jejeje\nSi no et sap greu t'he afegit a la llista dels meus blogs perferits al meu blog.\nMerci i segueix així!!!\n19 d’octubre de 2009, a les 12:14\nBon dia Mercè i Enhorabona.\nUn reconeixement merescut a un treball ben fet!.\nQuant a la pasta fullada un aplaudiment de la meua part per esta meravella.T'ha quedat amb un color dauradet i deliciós,en la foto ja s'aprecia la seua textura,i si tu dius que és el millor que has provat ho tindré en compte quan em decidisca a preparar-lo ja que sempre m'ha paregut difícil la seua elaboració.\n19 d’octubre de 2009, a les 13:19\nNo n' he fet mai, de pasta de full. Però segur que l' esforç val la pena. Aquest pastisset de poma fa una pinta...\nI moltes felicitats , realment fan molt bé de recomanar el teu blog.\n19 d’octubre de 2009, a les 16:04\nMercè felicitats !! et mereixes aquests reconeixements i molts més! El ritme del teu bloc és brutal, no sé com t' ho fas...\nPel que fa a la pasta de full t' admiro, jo encara no m' hi atreveixo, tot i que seguiré els teus consells i recomanacions i prometo que ho provaré!\nEts una crack!!\n19 d’octubre de 2009, a les 16:41\nMoltes felicitats Mercè!!! T'ho mereixes, i tant!!!\nEncara no he provat de fer mai pasta de full a casa. Compro la de la casa Nestlè (la Cocinera crec...). Serà qüestió de provar-ho!! Una abraçada!\n19 d’octubre de 2009, a les 18:31\nMercè, moltíssimes felicitats!! Et mereixes aquest reconeixament pel blog tan bonic que tens, les receptes tan delicioses i la teva constància a publicar! Enhorabona!\nLa recepta d'avui me l'apunto...no coneixia la pasta de full invertida...la probaré de fer...pq com bé dius la casolana no té res a veure amb la comprada...i si dius que és més bona... :)\n19 d’octubre de 2009, a les 20:24\nMoltes felicitats maca , segur que t´ho mareixes..\nLa recepta estupenda , quina feina per explicar tot tan bé.\nFelicitats una altre vegada.\n19 d’octubre de 2009, a les 20:38\n¡Felicitats!, aquest reconeixament te'l mereixes, tens un blog fantàstic!!!!!! i penso fer aquesta recepta. A casa jo faig pasta de full i tens tota la raó, no te res a veure amb la comprada. Havía escoltat aquesta pasta de full invertida, però no l'havía provat, després de llegir com la fas, aquest cap de setmana em poso em marxa. Petons\n19 d’octubre de 2009, a les 20:39\nNo m'estranya gens que recomanen el teu bloc, no es pot deixar de visitar una vegada l'has conegut. Aquesta recepta que proposes ha de ser molt bona, però no crec que la sàpia fer. No tinc tanta destresa per a fer eixes coses tan bones. Bé, com a mínim he gaudit d'una bona estona tot llegint el teu bloc. Enhorabona per un èxit més que merescut.\n19 d’octubre de 2009, a les 21:03\nFelicitats guapa, ets fenomenal. PEr cert aquesta pasta fullada invertida queda apuntada. Salut!!!!!\n19 d’octubre de 2009, a les 21:52\nFelicitats per la recomanació a la ràdio nacional catalana. Una recomanació més que merescuda, ets una crack. Aquesta sensacional psta de full que has explicat ho demostra abastament. Una abraçada\n19 d’octubre de 2009, a les 22:52\nSí, sóc en Jordi Verdaguer...\nVaig descobrir el teu blog quan et vaig agregar al facebook, i m'apareixien les teves actualitzacions, a partir d'aqu´em vaig començar a perdre dins el teu blog.\nSuposo que el fet que m'encanti cuinar hi ajuda, jejeje.\nMerci per totes les receptes (tant les que he provat com les que no) i ens anem veient per aquí!!\n20 d’octubre de 2009, a les 9:39\nOooooooooooole llaminera !!!! Ja ets famosa a les ondes expansives !!!! que bé però haig de dir que no m'extranya gens ni mica ...\npetonets i moltes felicitats ...\n20 d’octubre de 2009, a les 12:57\nAra feia dies que no venia perque tenía al nano una mica convalecent i veig que has possat unes receptes a quina més interesant. Moltes felicitats!!! Realment t´ho mereixes. Aquesta pasta de full es impressionant i l´has explicat de primera. Moltes gracies guapa per compartir amb nosaltres el teu temps i el esforç.\n20 d’octubre de 2009, a les 22:37\nOleeee!!! Felicitaaaaaats!!!! Ja feia temps q no sorties a la radio, eh??? Aixi m'agrada que la gent vegi i reconegui tota la feinada i tot l'amor que posses en aquest blog!!!\n21 d’octubre de 2009, a les 17:28\nPer diversos motius he estat sense blog! i no podia escriure ni comentaris..grrrr...bé ara sembla que ja puc! Moltes felicitats per tot, per sortir a la ràdio i per les receptes que ens proposes tant lluny i a la vegada tant a la vora! Ptnts\n21 d’octubre de 2009, a les 18:10\nMoltes felicitats! Hi tant que agraden estos reconeixements :)\nMoltes gràcies a tots per les vostres felicitacions!! :)\nXiela, fer pasta de full no és fàcil, i depenent de la temperatura, etc pot costar més o menys. Crec que la clau està en fer ver els plecs i donar-li suficient temps de repòs entre plec i plec. Torna-ho a provar i no et desanimis, que a mi a la primera tampoc em va sortir! ;)\nEva, doncs si n'has fet de normal, aquesta t'agradarà! Tot i que haig de dir que al llibre, el mestre Hermé comenta que és un xic més complicada de fer que la normal ja que la mantega està a la banda de fora i s'ha d'enfarinar bé el marbre per tal que no s'enganxi.\nGemma, tampoc és complicadíssima... jo diria que es tracta de ser estricte seguint cada pas, i de no badar! ;)\nJa et vaig comentar que a mi, no em va sortir a la primera! ;)\nJordi, benvingut i gràcies pel teu comentari! Me n'alegro que t'agradin les receptes!\nPel que fa al netbook, hi hauràs de posar alguna funda al teclat. ;)\nDe nou, moltes gràcies a tots/es! Ja sabeu que vosaltres, amb els vostres comentaris, ajudeu a fer-lo possible! :)\n23 d’octubre de 2009, a les 7:39\nEt dono la raó amb fer la pasta de full a casa: no és difícil, sinó que és laboriós, necessites unes quantes hores, però moltes són de repòs...\nVaig fer croissants fa un parell de mesos i des de la primera pasta fins entrar al forn van passar 6 hores, però de cuina potser va ser 1 hora com a molt (tot i la falta de pràctica).\n23 d’octubre de 2009, a les 16:04\nmoltes felicitats per la teva aparició a la radio, fa molta ilu que reconeguin i difonguin la teva feina. D'altra banda, felicitar-te per la classe magistral per fer pasta de full invertida. Sempre tinc la sensació que fer aquestes masses és molt cmplicat, però més aviat és qüestió de posar-s'hi. Molts petons!\n24 d’octubre de 2009, a les 20:15


Cent cinquanta anys de teoria de l'evolució - VilaWeb\nDilluns 23.11.2009 20:00\nEn la llista de llibres que han canviat el món, hi té la presència assegurada 'L'origen de les espècies' (versió en pdf), de Charles Darwin (1809-1882). A l'obra de biologia probablement més important mai escrita, el naturalista anglès sostenia que els individus d'una mateixa espècie més ben adaptats al medi tenien més probabilitats de sobreviure-hi que no pas els menys adaptats. La primera edició es va publicar ara fa cent cinquanta anys, i les tesis que s'hi plantejaven van moure una gran polèmica, perquè implicava que l'ésser humà descendia d'un avantpassat llunyà. Darwin no va ser pas l'únic científic que a l'època va arribar a l'explicació de la selecció natural. L'aportació del naturalista gal·lès Alfred Russel Wallace (1823-1913) va ser fonamental perquè sortís a la llum la teoria amb què Darwin treballava des del 1837, i de fet tots dos autors van arribar a la mateixa conclusió després de llegir 'L'assaig sobre el principi de la població' de Thomas Malthus, una obra que els va il·luminar. Tot amb tot, l'obra d'ambdós tenia un punt de discrepància fonamental: Darwin negava l'origen supranatural de l'ésser humà i Wallace, en canvi, postulava un ésser superior com a responsable últim.\nFins fa ben poc, de les poques obres de Charles Darwin traduïdes, pràcticament no se'n trobava cap a les llibreries. L'última edició de 'L'origen de les espècies', d'Edicions 62, era de 1982. Coincidint amb l'Any Darwin, s'hi ha començat a posar remei. A mitjan gener, Edicions 62 va reeditar aquest clàssic, amb pròleg de Martí Domínguez (ací en pdf), i la revista Mètode va recuperar sense censures l'autobiografia de Charles Darwin (pròleg en pdf), que la família del científic havia revisat i retallat.\nLa Universitat de València i l'Institut d'Estudis Catalans, per la seva banda, han publicat l'edició il·lustrada i en gran format de 'L'origen de les espècies', un text basat en la primera edició del llibre, traduït per Coral Barrachina i adaptat pels professors Juli Peretó i Andrés Moya. Va acompanyat de dos-cents dibuixos de Carles Puche.\nSeguint la petja de Darwin a la xarxa


Compromís social, memòria i la incertesa del futur en la segona jornada de Tercera Setmana - Cultur Plaza\nCinc propostes escèniques\nCompromís social, memòria i la incertesa del futur en la segona jornada de Tercera Setmana\nVALÈNCIA. El present, el passat i el futur conflueixen, argumentalment parlant, en la programació de la segona jornada del Festival Tercera Setmana a València. Un total de cinc muntatges coincideixen en l’oferta de dissabte del certamen. Teatre, arts de carrer, dansa i doble presència internacional per a un menú que convida a la reflexió contínua a l’espectador.\n'Barro rojo', la memòria que es pot oblidar\nBarro rojo (Sala Off, 18h), de Javier Liñera, és la història d’un home homosexual que va estar tancat en un camp de concentració i, més tard, en una presó per ser gai. Són l’Europa de Hitler i l’Espanya de Franco de la mà, tan pròximes entre si. El narrador és el seu nebot que, per moments, es converteix en el protagonista. Una història dins d’una altra història. Hi ha drama, hi ha riures, hi ha un cabaret, hi ha llàgrimes. Però, "per damunt de tot, hi ha la necessitat de revisar un passat cruel i dolorós per a no oblidar que gràcies als qui ho van patir tenim els drets i les llibertats actuals", manifestes des de l'organització.\nJavier Liñera s’autodefineix en la seua pàgina web com a actor, creador i pedagog. En 2017 va fer els vint anys dedicats a les arts escèniques. Va ser en 2014 quan començà una marxa en solitari després de pertànyer a la companyia Simulacro Teatro. La primera peça va ser Suicidio en 55 minutos, en la qual unes persones en crisi decidien convertir el seu suïcidi en un espectacle i, per a això, convidaven la gent a presenciar-ho. En acabat, va arribar Barro rojo, la seua obra més personal amb la qual pretén portar la gent d’un espai a un altre, no sols físic, sinó també emocional.\n'40 mil kms', els immigrants viuen així\n40.000 km és el que mesura el perímetre de la Terra. I, també, el títol d’aquesta obra (Sala Russafa, 18h), en la qual a través de les experiències d’una boliviana, d’un haitià, d’una espanyola i d’una argentina jueva es descobrirà què vol dir ser immigrant a Xile. El racisme, la discriminació o els problemes per a trobar un lloc de treball conviuen amb la sensació de desarrelament i la dificultat d’adaptar-se a un país amb uns costums aliens. L’obra, que barreja la realitat d’algunes vivències dels actors protagonistes mateixos amb la ficció pura, s’estrena a Europa en el Festival Tercera Setmana, fruit de la col·laboració entre el festival i el certamen Santiago Off.\n'Un Vache de manège et son Orgameuh', el teatre-cavallet\nAmb el subtítol de 'teatre-cavallet propulsat pels pares', en Un Vache de manège et son Orgameuh (Pl. del Patriarca, 18h i 22h), es proposa un conte per a tota la família. La història de deu vaques que ixen despistades de l’estable després d’un hivern dur. La llibertat del camp i el desig d’experimentar històries. I com res és el que sembla, perquè hi haja diversió, ací el ramat és un cavallet heterogeni de ferralla, fusta i cuir, al qual els menuts es poden muntar, impulsat pels pares mentre munyen els animals. Al compàs de la música d’un orgue únic, integrat per dinou campanes de fabricació artesanal entre grans bidons de llet.\nNascuda a la regió de l’Alta Savoia (França), la companyia explora des de 1977 les múltiples facetes de l’espectacle en viu amb músics, comediants, titelles, objectes i qualsevol tipus d’enginy mecànic que construeixen expressament per a les seues narracions. Atresoren més de 10.000 representacions i més de 3.000 participacions en festivals internacionals d’arreu del món (Japó, Rússia, Marroc, Regne Unit, Alemanya, Itàlia, Croàcia, Finlàndia, Suïssa…), per a la delícia d’un públic de qualsevol edat receptiu a les bones històries.\n'Likes', la dansa que reflexiona sobre els comportaments en les xarxes socials\nLikes (Centre del Carme, 19.30h) és un espectacle de dansa que parteix de l’anàlisi de dos fenòmens populars en Youtube: el cover dance (emular la coreografia d’un vídeo musical original) i els tutorials sobre les diferents tècniques de ioga. Es tracta d’una performance amb base social i antropològica en la qual Núria Guiu reflexiona mitjançant els moviments sobre el valor social d’un like. Així, tracta el tema del prestigi i de com aconseguir-lo en les societats digitals. Una mirada fresca sobre aquesta (ex)posició que ocupa el cos en l’era digital.\nNúria Guiu és graduada en dansa clàssica per l’Institut del Teatre, ha treballat com a ballarina en companyies com Cullberg Balletten, Carte Blanche Dance Company, Batsheva Dance Company (Kamuyot), La Veronal o Kobalt Works entre altres. Combina la dansa amb l’assistència artística d’Arco Renz per a projectes a països asiàtics i per a la nova creació de Gisele Vienne Crowd. Des de 2012 ha creat peces com La Muda (estrenada a l’Òpera d’Oslo) i Portal. A més, és artista associada de la Sala Hiroshima de Barcelona. El solo Likes ha sigut escollit per la plataforma europea Aerowaves 2018.\n'Ícaro', el teatre que busca respostes\n24 de març de 2015. Un avió de la companyia Germanwings s’estavella contra els Alps francesos. Moren les 150 persones que hi viatjaven. Entre elles, Andreas Lubitz, el copilot. La investigació conclou culpabilitzant-lo de l’accident alhora que assenyala la depressió que aquest patia. Per a Albert Lladó, que aleshores treballava en l’edició digital del diari La Vanguardia, el cas s’havia tancat en fals. I va buscar en el teatre les respostes que no trobava en el periodisme. D’aquesta manera va nàixer Ícaro (Teatre Rialto, 21h), una obra en què es traça una analogia entre la caiguda de l’avió i la d’una Europa encegada d’ambició.\nMeridiano 70ymedio Teatro va nàixer de la mà de la dramaturga i directora Marcela Terra, l’any 2000 a Xile. Dos anys després, van mudar la seua activitat a Barcelona. Els textos de Gabriel García Márquez, Julio Cortázar, Virginia Woolf i Simone de Beauvoir van inspirar les seues primeres obres a una banda i a l’altra de l’oceà Atlàntic. Els muntatges següents foren el drama de la dona d’un membre de la Resistència Francesa deportat a Alemanya i la història d’Alícia, ja adulta i a l’altre costat de l’espill. Ícaro arriba a Tercera Setmana al poc més de mes i mig d’estrenar-se.


comunicat_per_noves_mesures_7_de_gener_w.pdfDavant les noves mesures i restriccions anunciades pel govern a causa de l’empitjorament de la pandèmia, que s’iniciaran el dia 7 de Gener, CGT ensenyament volem recordar que a les escoles també hi ha risc. Estem amb pitjor dades que al setembre, amb una taxa de positivitat del 9’51, quan els experts recomanen que estigui per sota de 5. Tampoc no hi ha dades per assegurar que la nova variant de la Covid B117 no és contagiosa en els infants. Informes del Regne Unit indiquen el contrari, apunten a una infectivitat un 24% superior. La OMS i els estudis de la Universitat de Harvard recomanen aplicar el principi de precaució. I iniciar el curs amb aquestes dades i la situació de precarietat de molts centres, no sembla que ho sigui.\nTags: Acció sindical Pública, Comunicats, COVID-19, Grup estable, Protocols, Teletreball