Som el node Barcelona del Open Data Institute – Iniciativa Barcelona Open Data\nHomeUncategorizedSom el node Barcelona del Open Data Institute\njuliol 27, 2016 Lourdes Muñoz Uncategorized 4\nIniciativa Barcelona Open Data som el node Barcelona del Open Data Institute. Després d’un llarg procés, la nostra candidatura ha superat els requisits d’aquest Institut per a esdevenir node comunitari, històric i d’aprenentatge a la nostra ciutat. Es tracta d’un important impuls per a la nostra entitat, gràcies al qual podem aportar els màxims valors i la màxima potència als projectes que promouen les dades obertes en l’entorn de Barcelona.\nIniciativa Barcelona Open Data estem desplegant la nostra activitat en les àrees de la informació, la xarxa, la divulgació, la formació, la investigació i l’empreneduria en dades obertes. Crearem un Hub en Open Data a través de la nostra comunitat de coneixement, dirigida a professionals que treballin amb “dades”, per a compartir coneixement i generar sinèrgies que promoguin l’Open Data.\nQuè significa ser node Barcelona? Què aporta el projecte a la ciutat?\nAquest acord ens permet unir-nos i col·laborar en la xarxa internacional de l’Open Data Institute (ODI) present en més de 15 païssos. L’ODI dinamitza l’evolució de la cultura de dades obertes per a crear valor econòmic, ambiental i social, i els seus nodes contribueixen al desenvolupament local, nacional i internacional de les dades obertes.\nSer node Barcelona del Open Data Institute ens permetrà aproximar coneixement de gran valor sobre les dades obertes al nostre entorn. Comptem amb un equip de persones amb formació impartida i acreditada pel mateix ODI. Entre les més distintives, destaquem la formació professional de qualitat per a institucions i empreses que iniciarem el pròxim octubre a la nova escola ciutadana de dades.\nQuè és l’Open Data Institute?\nL’Open data Institute (ODI) és una organizació independent, no partidista i sense ànim de lucre que va ser fundada el 2012 a Londres amb l’objectiu d’abordar els reptes globals de l’actualitat a partir de les dades de la xarxa. L’ODI reuneix governs i organitzacions comercials i no comercials amb la intenció d’ajudar-los a identificar i gestionar l’impacte que tenen les dades de la xarxa als seus sectors i negocis.\nL’ODI connecta, inspira i dona les eines a persones de tot el món per a innovar amb les dades a partir de diverses estratègies basades en compartir coneixement. Així, l’Open Data Institute: proveeix lideratge i contribueix en el desenvolupament de projectes; guia en la detecció de les necessitats de l’usuari i en l’elaboració de models de negoci; ajuda a desenvolupar el llenguatge de la xarxa i a donar forma a les seues polítiques pròpies; forma a la població en la utilització de dades; incentiva les empreses emergents centrades en les dades; connecta a la població mundial a partir de la seua xarxa global; promou la innovació i el negoci amb dades al govern del Regne Unit.\nDavant aquesta gran notícia, volem agraïr a totes les persones i organitzacions que ens han donat suport al llarg de tot aquest procés, i especialment a aquelles que van avalar la nostra candidatura. Carles Agusti, Marc Garriga, Alberto Barrionuevo, Dolors Puig, Adolfo Anton, Antoni Gutiérrez-Rubí.\nActualment, comencem a fer-nos presents a les xarxes i a partir del setembre, oferirem activitats presencials a la ciutat. Si tens passió per les dades, pots unir-te a la nostra xarxa de persones, amb la qual podràs rebre informació sobre les nostres novetats i activitats principals.\nIniciativa Barcelona Open Data – el Blog Localret


Alerta al lateral dret del Barça: La complicada situació de Sergiño Dest i les fluixes alternatives - XCatalunya.cat\nAlerta al lateral dret del Barça: La complicada situació de Sergiño Dest i les fluixes alternatives\nEl Barça té un problema al lateral dret\nEl Barça fa aigües. Els constants canvis de sistema ideats per Koeman són un desastre i l’equip no sap a què juga. Alguns jugadors no s’adapten malgrat que tenen un gran potencial i algunes posicions quedan totalment desateses. És el cas del lateral dret. Des de que va marxar Dani Alves cap jugador ha estat a l’alçada del mític brasiler i les proves i experiments que han anat fent els entrenadors que han passat per la banqueta del Barça no han acabat de reeixir. I cal trobar una solució de forma urgent.\nLa temporada passada es va fitxar Sergiño Dest, un jove futbolista dels Estats Units que no ha tingut un bon rendiment al lateral dret. Val a dir que amb la lesió de Jordi Alba ha passat al lateral esquerra on sí ho estan fent prou bé (tot i que si tenim en compte la dinàmica de l’equip no costa gaire no ser dels pitjors). Una posició on ja hi juga a la selecció del seu país i on hi havia jugat en anteriors equips.\nAmb Dest al lateral esquerre s’ha passat Mingueza al dret. El jove jugador del planter va començar com a central però amb el pas del temps s’ha vist que no era la seva posició. Ronald Araújo li ha guanyat la partida i no té prou nivell en aquesta posició per rellevar un Piqué que ja va de retirada. Al lateral dret és on millor rendeix però no aporta tantes solucions com Emerson Royal. El brasiler va ser venut aquest estiu a un club de la Premier per fer caixa. La situació del Barça així ho feia obligatori.\nL’opció Sergi Roberto queda totalment descartada. Koeman només el fa servir al mig del camp i el seu rendiment ha baixat moltíssim en els darrers mesos. El Barça necessita fitxar algú per aquesta posició el proper estiu. Això o trucar Dani Alves. Està lliure i malgrat té 38 anys encara podria rendir. L’arribada, a més, seria immediata ja que els jugadors sense equip es poden incorporar sense haver d’esperar a que s’obri el proper mercat d’hivern al mes de gener.\nTags: Barça, Sergiño Dest\nAnterior [VÍDEO]: Aficionats de l’Atlético se’n riuen de Josep Maria Bartomeu\nNePròximxt Pogba més a prop del Barça per aquest motiu


Resultats del cap de setmana del 5-6 Maig\nConsells de Fisioterapeuta\n7 mayo, 2018 by Iván Conde 0 Comments\nEl passat cap de setmana va ser força positiu pels equips de l’entitat. En total, 4 victòries, 4 empats i 4 derrotes en una jornada en la qual el Juvenil A descansava\nL’Amateur va empatar (4-4) amb el Sant Ignasi, trencant així una ratxa de 3 partits sense perdre. És 9è amb 39 punts a falta de una jornada per acabar la temporada. El Juvenil A va descansar, mentre que el Juvenil B 4 va repetir rival, escenari i resultat que Amateur: 4-4 contra el Sant Ignasi, en un partit que es va pasar del 2-0 al 2-4 fins al 4-4. Torna a sumar desprès de 4 derrotes i és 13è amb 21 punts.\nEl Cadet va aconseguir un empat en un duel directe davant el Martinenc. Els taronges s’avancaven en 2 cops però l’equip del Guinardó acaba empatant. Porta quatre setmanes seguides puntuant i és 9è amb 36 punts. L’Infantil A va assolir una victòria patida, emportant-se la victoria al tram final (2-3) contra el Bufalà, equip de la zona mitjana. Amb aquest resultat segueix líder amb 65 punts. L’Infantil B va caure per 3-10 front el Singuerlin i és cuer amb 1 punt.\nPer la seva part, l’Aleví A 18 va aconseguir un triomf ample. Sisena victòria consecutiva per un equip que és 3r amb 58 punts i que es troba a 3 punts de assegurar-se un lloc al podi de la competició de manera matemàtica. L’Aleví B va fer un bon partit i va superar per 4-1 al Don Bosco. Bona dinàmica per pujar a la 9a plaça amb 36 punts, i apropar-se a més equips.\nEl Benjamí A va aconseguir treure un punt al camp de La Salut Pere Gol per acumular 6 partits sense perdre i mantenir la 5a plaça amb 44 punts. El Benjamí B 1 no va poder treure un resultat positiu del partit contra el Martinenc (1-8) i son cuers amb 9 punts, mentre que el Benjamí C va perdre per la mínima (4-5) en un encontre disputat amb l’Hospitalense\nEls Debutants van lluitar per emportar-se la victòria amb un gran partit, amb molts gols que van provocar l’alegria general de nois i pares. Per últim , els Veterans van marxar de buit per ben poc en partit vs equip zona tranquila. L’Esparraguera, equip que marca la zona vermella, va tornar a guanyar i el Mercat Nou – Magòria es troba 4 punts per sobre del descens a falta de 4 jornades.\nPrev:Orgullosos de la nostra base\nNext:La temporada 2018-19, en marxa\nAvui els guanyadors del concurs de dibuixos han visitat els estudis de @sants3radio per explicar-nos les seves obre… https://t.co/GGc5RZvTUP\n5:40 pm, 16 January, 2019\nEi! Recordeu que abans del cap de setmana futbolístic tenim 2 cites inel•ludibles: ⚠ Dijous 17: Assemblea informa… https://t.co/wXF2sCzg2J\n9:17 am, 16 January, 2019\nRecuperem els resultats del cap de setmana... 👀🍊 #somMercatNou 🔷🔶 https://t.co/NXHDnN9OLe\n10:51 am, 15 January, 2019\n📋 Primer cap de setmana de competició de l'any i tenim moltes ganes de començar! Tots els nostres equips tenen part… https://t.co/6LAmArMNTs\n6:43 pm, 11 January, 2019\nAhir al #FreqüènciaTaronja de @sants3radio el president del @SEMercatNou, @SuJordi, va parlar de les novetats de… https://t.co/AOx705UGVP\n5:31 pm, 11 January, 2019\nS'apropa una nova edició del #Carnaval i ja encetem els preparatius! El dia 18 ens reunim a la seu del club per par… https://t.co/LyHrjDKgbz\n6:38 pm, 10 January, 2019\nEl nostre #Juvenil B va jugar ahir la segona part d'un partit que va quedar suspès aconseguint els 3 punts… https://t.co/TTaMelq0Jg\n12:28 pm, 10 January, 2019\nHem gaudit de 4 dies extraoridnaris al "Pau Sense Treva" a @CotxeresCasinet. Per moltes més edicions així!… https://t.co/ANg9GRsXIa\n4:11 pm, 7 January, 2019\nDesprès d'uns quants dies de merescudes vacances, AVUI tornen els entrenaments! Que ningú falti, que passarem llist… https://t.co/mgWenhazwy\n12:19 pm, 7 January, 2019\n⚫ Des del @SEMercatNou volem enviar una inmensa abraçada a @FCCardedeu i @ecgranollers en aquests moments tan difíc… https://t.co/lhME91ffNA\n11:59 pm, 5 January, 2019\nSE Mercat Nou a Facebook


XAREL·10: 068.- L'equació màgica\nCal convertir l'igual en ≠\nO bé convertir l'igual en ≡\n5+5+5 ≡ 550 (mòdul 5)\nJo hauria dit la que proposa Víctor Pàmies i Riudor però com que ja era dita he hagut de buscar una altra cosa.\nPodríem dir què en VICTOR ha donat la solució matemàtica a nivell de batxillerat, convertint la igualtat en una desigualtat [5+5+5 ≠ 550]. CORRECTE\nEn JOAN ho ha complicat una mica més i ha creat un sistema congruent [5+5+5 ≡ 550 (mod 5)]. Solució a nivell universitari què, per si hi ha algú que no ho sap, vol dir que 5+5+5 és congruent amb 550 ja que ambdós donen el mateix residu quan els dividim per 5. Això matemàticament és correcte però per completar la solució cal afegir quelcom més que una petita ratlla (mod 5) ja que si escrivim només [5+5+5 ≡ 550] tindriem una identitat no certa. Per tant, aquesta solució no compleix l'enunciat de l'enigma. Encara que et felicito de veritat per intentar donar més joc a un enigma que ja té una possible solució, i no deixar-lo com si no es pogues fer res més.\nEn aquest cas, per exemple, una vegada donades les solucions nivell BATXILLERAT i nivell UNIVERSITAT encara falta trobar la solució a nivell de PRIMARIA, qui la veu?\ndiria que la que buscaves ja l'he trobat\nes tracta d'afegir la ratlla al signe + per transformar-lo en un 4 (qualsevol dels +)\ni llavors queda 5+545=550


Condemnat a 59 anys de presó l'acusat del triple crim de la Sagrada Família\nL'Audiència de Barcelona considera l'acusat, que complirà una pena de 30 anys, autor provat de tres delictes d'assassinat i un delicte de violència psíquica habitual\n1 min. Barcelona 11/04/2014 11:29\nL'Audiència de Barcelona ha condemnat l'autor del triple crim de la Sagrada Família, Alejandro Cuartero, a una pena de 59 anys de presó per dos delictes d'assassinat amb traïdoria, un delicte d'assassinat amb traïdoria i acarnissament i un delicte de violència psíquica habitual sobre la seva exparella.\nL'home va acabar amb la vida dels pares de la dona, de 85 i 87 anys, i amb la de la néta del matrimoni, de 16 anys, colpejant-los amb un martell al crani. Els fets van succeir el 27 de gener del 2012 al pis de la seva exparella, al carrer Sardenya de Barcelona.\nPer altra banda, el jutge ha absolt Cuartero del delicte de robatori amb violència després que el jurat el considerés no culpable, en contra del que sostenia el fiscal i les dues acusacions particulars.


La teva nova llar està a SIMA 2017: coneix l'àmplia oferta d'habitatges que Solvia presentarà al saló immobiliariSolvia Magazine | Solvia Magazine\nSolvia estarà present al Saló Immobiliari Internacional de Madrid (SIMA), que se celebrarà a Ifema del 25 al 28 de maig, amb un ampli catàleg d’habitatges tan de primera com de segona residència repartits per tot el territori nacional.\nPer aquells clients que estiguin buscant un habitatge a estrenar o vulguin comprar sobre plànol, Solvia presenta les millors oportunitats a SIMA 2017.\nEntre les promocions de nova construcció a la Comunitat de Madrid, els visitants podran descobrir tots els detalls de l’Edifici Complutense, un nou complex residencial a Alcalá d’Henares que inclou 100 habitatges de 2, 3 i 4 dormitoris amb terrasses, places de garatge i trasters. En aquest municipi, es troba també el Residencial Alcalá (Segona Fase), amb 75 habitatges de 3 o 4 dormitoris amb 2 banys, plaça de garatge i traster. Una altra de les propostes d’obra nova a Madrid que es donaran a conèixer a l’estand 10D11 de Solvia és el Residencial Villasierra, un complex que compta amb habitatges completament equipats, dotats amb acabats de primera qualitat. També l’edifici residencial Nuevo Montecarmelo a la zona nord de Madrid, amb un disseny arquitectònic acurat, modern i pensat per oferir la màxima qualitat i confort. Finalment, Solvia donarà a conèixer a SIMA 2017 el Residencial Innova Torrejón, un projecte que sorgeix del Concurs Madrid 0,0 convocat per Solvia i que representa una ferma aposta per desenvolupar un nou model d’habitatges amb especial atenció al seu consum energètic. La promoció forma part d’una iniciativa pionera a Espanya el resultat de la qual és la construcció d’un Edifici de Consum Energètic Gairebé Nul (EECN).\nPer conèixer la resta d’habitatges que Solvia exposarà a SIMA clica al següent enllaç.\nPer assistir al saló descarrega la teva entrada aquí.\nETIQUETES: tendencias @ca, tendencias @ca, tendències


Un clam de 100.000 persones per l'escola catalana | Nòvas | Plataforma per la Llengua\nUn clam de 100.000 persones per l'escola catalana\nSomescola, plataforma d'entitats defensores de l'escola catalana de la qual en forma part la Plataforma per la Llengua, ha aplegat aquest dissabte 100.000 persones, la mobilització per l'escola catalana més important de la història (fotos). Amb el lema "Per un país de tots, decidim escola catalana", la marxa ha recorregut el centre de Barcelona en un ambient festiu i reivindicatiu, des de la plaça Tetuan fins al passeig Lluís Companys, on ha tingut lloc la lectura d'un manifest conjunt (pdf).\nLes 44 entitats de la coordinadora cívica i educativa han encapçalat una marea verda amb milers de samarretes de Somescola, i també amb la presència d'Escola Valenciana i l'Assemblea de Docents de les Illes. Una segona capçalera amb diversos representants institucionals, polítics i personalitats catalanes que han donat suport a la mobilització, ha reflectit la majoria social i política que defensa el dret a decidir el propi model educatiu.\nEl ressò a les xarxes socials, amb l'etiqueta #somescola14J a Twitter, també ha sigut molt notable, amb milers d'imatges en temps real de la mobilització.\nDesprés de passar l'Arc de Triomf ha donat pas a l'actuació del grup Macedònia, el pallasso Tortell Poltrona, Gospel Gràcia i Lax'n'Busto, amb la presentació de l'actor Quim Masferrer. Centenars d'autocars organitzats arreu del país, més de 20 formacions de percussió, 10 companyies de teatre de carrer; o bé 40 gegants, 20 peces de bestiari popular o 50 gegantons d'escola, han donat color a la marxa, que també ha comptat amb centenars de capgrossos fets pels infants.\nEl manifest (pdf), llegit per Muriel Casals, rebutja la judicialització de les aules i la LOMQE o Llei Wert: "Allò que diu la llei Wert no convé a la nostra escola. La LOMQE no s'ha d'aplicar el curs vinent. Ho hem d'impedir!". "Reclamem que el Govern català dicti instruccions ben clares i precises que donin confiança als nostres centres educatius, que ens refermin en els nostres valors educatius i que no cedeixin ni un pas en la presència del català a les nostres aules. És un compromís polític que ha d'estar a l'alçada del compromís dels mestres i dels pares i mares a les escoles; compromís que es manté ferm des de fa més de 30 anys", afegeix.\nEl manifest defensa que el model d'escola catalana és una eina clau per a la cohesió social, la igualtat d'oportunitats i la qualitat educativa; un model que no segrega els infants per raó de llengua i garanteix el coneixement del català i del castellà. "Des de Somescola, com a representants de les associacions que la integren, sempre que calgui tornarem a demanar la vostra força, la nostra força, per cridar junts: Per un país de tots, DECIDIM, escola catalana!", clou el manifest.\nEl manifest també ratifica la unitat lingüística de la llengua i la defensa col·lectiva de l'escola en català arreu dels Països Catalans: "Som una comunitat de 10 milions d'europeus repartits entre quatre estats que, malgrat les divisions administratives, manifestem que ens sentim units, enllaçats, per la nostra llengua comuna, la llengua catalana. Qualsevol atac a la nostra llengua en qualsevol d'aquests territoris s'ha de trobar amb una resposta contundent i col•lectiva".\nTambé ha recordat, doncs, la lluita al País Valencià i a les Illes, donant suport a Jaume Sastre: "Admirem el comportament dels docents i les famílies, i els enviem tot el nostre suport. Especialment cap al company Jaume Sastre, que manté a Mallorca una valerosa vaga de fam contra les polítiques educatives del govern Bauzá, per la llengua i per la qualitat educativa".


Camins de comtes, princeses i guerrers | Camins de Llegenda\nCamins de comtes, princeses i guerrers, és un recorregut circular que enllaça la vall de Cornudella amb la vila vermella de Prades. És un viatge al passat que ens permetrà conèixer la nostra història a través del llegendari popular.\nDistància total: 31,8km · Desnivell ascendent: 1094m\nDissabte: Cornudella – Siurana – Prades\nDiumenge: Prades – Albarca – Cornudella\nComençarem la ruta pujant pel camí ral a l’inexpugnable vila de Siurana, i si tenim sort, sentirem els gemecs de la dissortada reina Abdelàzia, l’esperit de la qual sempre és present en aquestes contrades. Ens entretindrem l’estona que faci falta en aquesta bonica postal encimbellada i tot seguit, seguirem el camí de bast cap a Prades, on acabarà el primer tram del viatge. Conèixer la vila vermella i la seva gastronomia local amb la llum del capvespre és una experiència inoblidable.\nLa segona nit doncs, dormirem a Prades.\nL’activitat per adults inclou:\n– 2 nits d’allotjament, 2 sopars i 1 esmorzar\n– Ampolla de vi “Castell de Siurana”\nL’activitat per infants inclou:\n– Dissabte disposeu de tot el dia per gaudir de l’itinerari. És per això que us recomanem que aprofiteu per fer la “Visita Guiada al Conjunt Històric de Siurana” que es realitza tots els caps de setmana a les 12h.\n– Consulteu les normes i consells de Camins de Llegenda.\n– Transfer de maletes o motxilles. Si voleu anar lleugers de pes, nosaltres ens encarreguem de portar-vos la maleta!\n– Si no voleu dinar de pícnic, ens encarreguem de reservar-vos taula a un restaurant de Siurana! Consulteu-nos propostes.\n– Pícnic. Reserva-ho i et preparem la bossa de pícnic amb el dinar! Gaudeix d’un àpat a la muntanya, on vulguis i quan vulguis! (Preu: 10€/persona)\nPreu: des de 110€/adult i 75€/infantil


LA PRESÓ, AVUI - Diari de Girona\nLA PRESÓ, AVUI\nLLUÍS BUSQUETS I GRABULOSA Els tribunals europeus van haver de dir a Espanya que no es podien augmentar les penes dels empresonats retroactivament, cosa que sap un estudiant de primer de Dret. Van haver d'alliberar de les presons persones que ja havien complert la pena que se'ls havia imposat. Certa premsa els continuà titllant d'etarres i violadors. Com si les dotzenes d'anys privats de llibertat no haguessin servit per a res. Els banquers i polítics enganyosos i estafadors, els lladres de coll blanc, se'ls continua tractant amb tots els ets i uts. Magistratura i política carcerària, a l'Estat espanyol, deixen molt a desitjar. El ministre Gallardón, que semblava qui sap què, acaba d'embullar la troca. Abans un assassí feia el camí de Sant Jaume en penitència i, amb la carbasseta i el bordó de pelegrí, podia tornar al seu poble: no es parlava més del que havia fet. Ara els expresos són rebutjats pels veïns. Ningú no creu en la capacitat regeneradora del nostre sistema carcerari?\nL'any 2010 hi havia 63.403 persones privades de llibertat a l'Estat espanyol. L'augment dels darrers anys ha estat fort. Segons les Instituciones Penitenciarias del Ministerio del Interior-a Internet només hi ha publicats els informes fins al 2010-, el 1997 hi havia 9.050 preventius i 26.848 condemnats; l'any 2000, 9.055 preventius i 36.049 condemnats; el 2003, 12.276 preventius i 43.820 condemnats; l'any 2006, 15.948 preventius i 48.073 condemnats; el 2009, 27.138 preventius i 49.310 condemnats; el 2010, 11.874 preventius (dels quals 1.118 eren dones) i 50.737 condemnats.\nEl 2010, un total de 5.041 persones empresonades eren dones. La seva estructura d'edat era la següent: entre 18 i 20 anys, 4,6%; entre 21 i 25 anys; 22,1%; entre 26 i 30 anys, 31,4%; entre 31 i 40 anys, 27,7%; entre 41 i 60 anys, 14,4%; més de 60 anys, 0,8%. Pel que fa als homes, les edats eren aquestes: 18-20 anys, 4,7%; 21-25 anys, 17,6%; 26-30 anys, 25,0%; 31-40 anys, 30,4%; 41-60 anys, 21,1%; més de 60 anys, 1,2%. Un de cada tres interns és de nacionalitat no espanyola (34,2%); entre els estrangers, destaquen els marroquins (3.030), els romanesos (2.256), els colombians (1.467) i els equatorians (909). Aquestes proporcions presenten variacions significatives per sexe, ja que en el cas de les dones la proporció de dones no espanyola (39,7%) és superior a la dels barons (33,7%) en 6 punts percentuals.\nEl pressupost en milers d'euros el 2010 va ser de 32.674,35, dels quals 29.635,66 eren despeses corrents i la resta, despeses de capital. Totes aquestes dades van referides a l'Estat espanyol, això és, descomptant la situació penitenciària catalana -que el juny del 2012 era de 10.384 reclusos mentre a la resta de l'Estat era de 60.363-, bé que es traslladen presos d'una administració a l'altra. El 2010, de 139 peticions, l'administració central en va admetre 41 i Catalunya, de 366 peticions, en va admetre 99.\nLa vida a la presó té el seu origen legal el febrer de 1996, quan, després d'aprovar-se la reforma del Codi Penal, s'aprova la del Reglament Penitenciari i s'introdueixen dos elements importants a efectes reals de compliment de condemnes: per a molts delictes augmenta la quantia de la condemna i se suprimeixen les redempcions de penes per treball. Aquesta orientació restrictiva, amb lleugeres excepcions, es manté avui amb l'acord implícit dels dos partits majoritaris. A partir de les condemnes de 1996, Europa no pot dir res.\nTot plegat s'agreuja amb l'increment de les penes relacionades amb el maltractament en l'àmbit familiar i la violència de gènere, i també amb les relacionades amb la seguretat vial. La realitat desborda totes les previsions. D'una banda, no és possible oferir tractament adequat a totes les persones penades i, de l'altra, se'ls exigeix la realització d'un programa terapèutic per poder accedir al tercer grau o llibertat condicional...\nLes més de 18.000 persones recloses en situació preventiva estan privades de qualsevol mesura rehabilitadora. Per raons logístiques i de manca d'espai es produeixen trasllats a centres penitenciaris allunyats del seu entorn social i familiar. Finalment, augmenta el nombre de persones immigrants a les quals s'aplica la presó preventiva com a resposta a la seva situació de manca d'arrelament i recursos (domicili fix, ingressos econòmics, suport social...).\nS'han viscut períodes de saturació inaudita als centres penitenciaris. El percentatge de persones encarcerades ha superat el dels països europeus que ens envolten malgrat tenir uns índexs de delinqüència més baixos. No consta que hi hagi una avaluació, un estudi seriós d'aquesta situació: s'abusa de la presó preventiva, s'allarguen les condemnes, es redueix el personal de l'àrea de tractament i assistencial. El debat segueix entre dos pols: construir macropresons i/o la necessitat de reduir el nombre de presos.\nMolts grups socials estan a favor d'alternatives a la presó. És bo fer-se algunes preguntes per veure com solucionar les ruptures entre persones en la nostra societat.\n- Com solucionar els danys que ens fem els uns als altres? La vella resposta és: "Pagant amb presó el que no fem com cal segons resulti d'un judici just". Ara bé, a banda que es puguin maneflejar certs processos, hi ha altres possibilitats. En comptes d'un judici, no es pot anar impulsant la mediació reparadora entre persones, les víctimes i aquelles que els han fet mal?\n- I si qui tingués la desgràcia d'anar a parar a la presó fos jo mateix? Ningú no està exempt de caure en una situació així. Llavors cal preguntar-nos: Si experimentéssim la desgràcia de patir un atur de llarga durada, una ruptura de les nostres relacions primàries de parella/família, una pèrdua d'ingressos, una malaltia mental o d'altre tipus que ens marginés, quina institució ens agradaria trobar per poder refer la nostra vida i no enfonsar-nos encara més? La presó? La privació de llibertat? Segur que no.\n- Com volem que tornin a la societat les persones recluses? Com van entrar o recuperades? Posar més persones a la presó no garanteix en el futur una societat més segura, més cohesionada ni més equitativa.\n- Les mesures alternatives -centres tutelats de presos de tercer grau, per exemple- són més cares que la presó normal? No. Aplicar a totes les persones dins les macropresons el mateix estàndard de seguretat sense que n'hi hagi necessitat no solament és més car sinó que resulta una inversió malbaratadora. Les mesures de compliment alternatiu són més barates i més eficaces i segures a mitjà i llarg termini que el compliment en un centre penitenciari.\n- Hi ha alternatives reals a la presó? Sí, moltíssimes, i totes aprovades al nostre ordenament jurídic. Citem-ne algunes: pisos tutelats per a permisos de segon i tercer grau; compliments alternatius per a toxicòmans; centres tutelats per a dones (tenint en compte també les mares amb fills menors de tres anys); centres per a presos amb problemes de salut mental i malalties cròniques; centres de treball en benefici de la comunitat; etc. A més a més, les víctimes poden ser molt més reparades a través d'aquest tipus de compliment.\nCal disminuir el sofriment de les persones encarcerades. Han de trobar nous camins per canalitzar els propis fracassos, les vides trencades, els desarrelaments. Si volem assolir la reintegració comunitària, cal fer recuperar la dignitat del pres, el reconeixement social i la fe en un mateix.\nVet aquí un present de Reis que molts esperen.


The Barraca: de juliol 2011\nLa filosofia de l'ampolla.\nPerquè ens hem d'il·lusionar? Eixa podria ser la pregunta d'algun examen de filosofia moderna, quasi emulant a aquella celebre consulta que es va fer famosa en la universitat valenciana durant els anys vuitanta, en la qual un irònic catedràtic va turmentar al alumnat presentant un foli en blanc amb una simple qüestió - Perquè? - a la qual fer front. Molts, atacats per la incertesa, van esgotar el temps establit en l'examen desgranant tots i cadascuns dels interrogants de la filosofia clàssica i contemporània, adornant les seues peroracions amb les bogeries de les icones més rellevants. Esta història em la va contar un professor de física - que també ho era de religió i matemàtiques - en una destartalada aula d'institut allà per la tardor de l'any 2001. Un fòrum suós i consumit pels nervis va necessitar l'equivalent al amazones en folis per a contestar una simple pregunta incrustada en una pagina en blanc. Mentre els seus caps desprenien fum en quantitats ingents, un espavilat xaval situat en les primeres files va tardar 0,4 segons a traure la nota més alta que havia vist la càtedra en deu anys. El seu èxit, contestar amb un escarit i magistral: I perquè no?. Tres simples paraules van vèncer a cent ments privilegiades ocupades en explicar l'inexplicable.\nÚltimament València camina com aquella aula de la universitat de fa 25 anys, preocupada a cremar fulles en la recerca de la il·lusió i els seus motius, utilitzant ampolles com analogies i elaborant complicades teories per a entendre allò que s'explica amb molt poc. Pocs recordem ja el que suposava esperar impacientment durant una quinzena per a acudir al vell Mestalla agafats de la mà del nostre pare per a presenciar un partit de futbol, eixe tránsit cap a la felicitat més primitiva de l'ésser desapareix conforme vas creixent, el ritus que antany et situava en el olimp de la il·lusió pel simple fet d'anar a vore al teu equip, es va convertint amb el pas dels anys en problemes, dubtes, nervis i tensions... el goig de la ingenuïtat dóna pas a la preocupació del complex home adult, tribulacions de l'ésser que maten il·lusions i provoquen mals de cap per voler comprendre massa coses. No hi ha res més filosòfic que allò de que l'ignorant, per innocent, viu feliç, allunyat de les urgències històriques i les seues ansietats, tant, com de les burles aclaparadores del rival de torn, àvid a l'hora de posar el dit en la nafra.\nUn món sobre-mediatitzat on una criatura de just 20 anys, que a més duu cresta, rebenta ampolles e inunda piscines de tan intangible propietat ha acabat per solapar en l'oblit els sentiments primitius i les raons bàsiques d'un futbol on ja és notícia fins i tot una vesprada de shopping d'un entrenador macarra. Per sort són majoria aquells que continuen impunes al negre núvol del pensament únic. Per això quan la selecció viatja a Azerbaijan apareixen xiquets de doze anys esperant als internacionals – que ja no tenim - amb posters del València en mà arrancats d'una revista local. O fins i tot a Praga, quan accedeixes a una pizzeria italiana en l'avinguda Valentinská, a escassos blocs de la Univerzita Karlova V, pots descobrir a un grup de dotze txècs abillats amb samarretes i gorres del VCF discutint sobre un viatge a Liverpool per a vore un amistós d'estiu en el que participa l'equip d'Emery. En eixe moment, és quan t'adónes que la veritable i única il·lusió que existeix en el futbol - i que molts han oblidat al ser obnubilats per crestes juvenils - és la de compartir amb gent tan dispar complicitat cap a una institució, en ocasions, massa infravalorada del estret cap als pirineos.\nEntre cerveses Gambrinus i trossos de pizzes descobrixes com un grup de gent de divuit anys està tan sorpresos de veure a un valencià a Praga, com ho està un valencià de trobar-se amb una dotzena de caucàsics als quals se'ls il·lumina la cara quan amb una curiositat gegantesca et pregunten, en un més que bàsic anglès, sobre els detalls més inversemblants de Mestalla, el club, els jugadors i fins a d'Espanyeta. Entre fum de tabac negre i riures desconeguts et veus, com aquells alumnes de l'aula de filosofia, que vivim massa obstinats a explicar de forma extensa i enrevesada preguntes que es contesten amb quatre paraules. Parla'ls a eixos xavals, disposats a viatjar a Anfield per ser l'única oportunitat en la seua vida de veure de prop al equip, sobre ampolles, abonaments que no es venen, gent emprenyada perquè un tipo segueix en el club, distàncies de trenta punts, diferències de 500 milions i altres avatars nascuts d'eixa cosa cridada entorn que tan sobre-valorat tenim.\nPerquè ens hem d'il·lusionar? Per res. Per tot.\ntags: Ball de Torrent, Coses de futbol, cultura de club 5 comentarios\nFa unes setmanes el que fora responsable de la parcel·la en el València es va destapar amb una interessant entrevista en els braços de ManagingSport, magazine especialitzat en la indústria esportiva. Les paraules de Molinero confirmen moltes situacions contades sobre la greu carència estructural dels clubs de la LFP, especialment les del VCF. Este assumpte en una SAD ha de ser qüestió d'estat. El club ha tingut la sort en els últims temps de contar amb grans noms en la parcel·la, sent tots ells ignorats i ningunejats per instàncies superiors, encara que en alguns casos, com el de Molinero, van ser víctimes de les circumstàncies.\nLes entitats futbolistiques han de ser conscients de la importància d'este assumpte en l'esport modern. Igual que el president de Coca-cola hui dia ja no està pendent d'on col·loca els excedents de producció - com és feia fa 40 anys - un dirigent d'un club de futbol tampoc ha de perdre el seu temps en els mitjans de comunicació parlant d'assumptes més propis del Director Esportiu, i molt menys, immiscuir-se en allò que ignora completament, com és tradició en l'esport professional autòcton. En la pròpia entrevista, JPM sentència resumint a la perfecció una dècada de màrqueting en el club:\n“El Pla Estratègic que vam fer en el València CF era fins al 2014 i estic convençut que era el que calia fer. En eixe pla realitzem un estudi en profunditat del mercat del futbol europeu i vam arribar a una sèrie de conclusions. Una d'elles era que el València havia de ser el tercer club d'Espanya amb diferència, darrere del Barca i del Madrid. Em recorde que em deien que estava boig, que em deixara de dir ximpleries i que em dedicara a trobar anunciants que era el que havia de fer. Vaig dir el que realment pensava i hui ho seguisc pensant. El Pla Estratègic, d'unes 200 pàgines, segueix en algun calaix del club. No sé si algun dia algú ho utilitzarà, però ahi quedava reflectit el que jo pense que calia fer. Calia construir a llarg."\nEl calaix, eixe gran habitacle, culpable que el VCF no haja crescut tot el que hauria d'haver-lo fet des de l'any 2000 . !Isquem del calaix d'una vegada!\ntags: Mi Querido Tiburón., Retalls de premsa 3 comentarios\nL'estiu, eixe període de temps en el que ens pugem per les parets, resant com desesperats per trobar un miser partit de futbol en la televisió que ens lleve el les ansies de baló i olor a herba. Ahi tenim la Copa Amèrica per a sadollar les nostres ànsies, i qui tingua la sort de poder veure'ls, els partits retro que anuncien en RTVV, amb els que poder recrear la nostra infància, despertant aquells sentiments dormits cap a Tomás, celebre futbolista – miope deien que era – que tan simpàtic em queia, potser, gràcies als improperis que li dedicaven adults de graderia, màxims culpables d'eixa estranya predilecció meua cap al futbolista maldestre, encara que voluntariós. El període estival també és temps de lectura, i com no hi ha descans complet, ací recopilem una sèrie d'entrades que segons les estadístiques són les més llegides de la temporada, el que més ha agradat al lector – cada vegada sou més - del blog.\nAmb perspectiva no deixa de sorprendre que açò que va començar de casualitat i com un mata-avorriments, haja aconseguit consolidar-se per sobre de les 1000 visites mensuals. Encara que de l'única cosa que estic orgullós és pel simple fet de que qui ho ha descobert, ha sigut per si mateix, gràcies al boca boca o a la casualitat, degut a que d'ell mai he fet publicitat en cap lloc. Bones vacances a tots!\nAra a llegir !\nPeroné Vs Lligament - Una historia de Manuel Fernandes versus una estúpida campanya en SuperDeporte\nPlutja daurada a Mestalla - Aventures i desventures dels hooligans del United en la seua primera visita a València en 1982\nXampany per al València - En els octaus de final de la Recopa de 1979 l'entrenador del Rangers va afirmar que ells guanyarien el títol... que va passar en Ibrox Park?\nL'utopia televisiva dels clubs - Un repàs a la situació dels drets televisius de la LFP.\nEstem per a guanyar la lliga - Quan la diferencia d'ingressos per TV respecte a la resta soles suposa un 10% dels ingressos totals de Madrid i Barça.\nMolt més que respecte - Gelat em vaig quedar al descobrir que el Lobo Diarte patia càncer, un menut homenatge que desgraciadament ha acabat en trist final.\nCor i ànima de City Ground - L'historia d'un home de 70 anys que ha viatjat a tots i cadascún dels partits del Nott.Forest, fins sumar més de mil encontres. Tota una vida !\nGoodbye Kappa? - La marca italiana en Desembre ja va iniciar el camí d'eixida, ací els principals motius de la ruïnosa relació amb el club.\nA la merda el futbol! - Cansat del discurs d'alguns de que el "vcf no juga a res", gran remuntada en Donosti amb una gran explosió final.\nDéjà vu - primer balanç sobre l'entrenador al finalitzar la primera volta\nJoma, la temptació - primeres noticies sobre la nova marca, i uns curiosos dissenys fets per un amic per a jugar un poc amb la imaginació.\nL'ambaixador Valencià - Va haver un dia en el qual el VCF era l'equip representatiu de tots els valencians, del nord i del sud, del est i del oest.\nBurro !!, Burro!! , Burro !! - Mestalla ja no és el que era, antany, als àrbitres els donava por vinde a València... i equivocar-se.\nEl VCF i el seu lloc en el món - En quin nivell estem? Deloitte ens desmunta la creença de molts de lo "gran que és el València", en ingressos estem al nivell del Everton, Nàpols..etc.\nQuique de Troia - Visita al Calderón amb la possibilitat de guanyar provocant la destitució de Quique... exposició a tots els problemes que arrossega este home a cada club que va.\nPatrocinador Capicua - retrospectiva sobre tots els patrocinadors que ha tingut el club i la seua identificació amb cada època. Toyota sempre serà relacionat amb el doblet.\nPatrocinis Estratègics - No es cap deshonra portar la samarreta buida de patrocinador si existeix una estratègia clara de cara a expandir la teua marca.\nBenítez ja no és dels nostres - El bo de Rafa ha sigut assimilat per la cultura britànica.. tant que per a Madrid no va ser ni entrenador del VCF.\nÉs més senzill dir la veritat - Per a que mentir sobre els motius que han portat a renovar a Albelda i tirar al carrer a Baraja.. dir la veritat es més senzill que inventar-se arguments ridículs.\nEmery, i perquè no? - Motius pels qual si que havia que renovar a Unai. Crec que l'única raó del èxit d'esta entrada es perquè va entusiasmar als pro e indignar als anti. De totes formes va tindre més de 900 impressions en menys de 15 dies.\nAny 77 abans de Judatovic - Dedicada a aquells que encara creuen que "l'anti-madridisme" va nàixer en València gracies a Mijatovic... en els anys 30 ja existien rebudes beliques cap als madrilenys.\nLa culpa és de tots - crònica d'una desidias que va portar un vergonyòs 3-6.\nCoses que no passen a València - Alguns no paren de repetir allò de "ojalá Mestalla fora com.. " segur?.. mirem que passa en altres camps abans de "voler ser com ells".\nGràcies a Palermo, Aimar. - Perquè va vindre Aimar? perquè el Vila-real va fitxar a Palermo.\nEl futur s'escriu amb T - de Topal, sobre l'adaptació i gran moment que vivia el turc per aquells dies, i una realitat irrefutable.. no te competència a dia de hui.\nEls millors derbis - repàs a alguns dels millor encontres entre VCF i Vila-real.\nJoma, top-ten mundial - La marca toledana no farà bons dissenys, però esta magníficament posicionada a nivell mundial en tots els mercats emergents.\nQue fou del pla de viabilitat? - repàs a la gran mentida que ens varen vendre entre Febrer i Juny de 2009. Declaracions de Javier Gómez hui dia vistes amb humor.\nTrencar el passe i no tornar - Una frase típica i tòpica en Mestalla a cada final de temporada.. "si fulanito continua trenque el passe i no torne" i a Setembre tots en els seus seient com si res.\nXiquets avergonyits - Lo de Corunya en 1994 a mi també em va sentar com si fora del Depor.. els meus es varen vendre.\nPlanificació del Caos - Una comparació del VCF actual amb el dels anys 90, quasi com dos gotes d'aigua, tu!\nDorm-te Xiquet - Al València el varen torejar amb lo de Gameiro.. una entrada que no ha sentat massa bé en el club. !a rascar-se !\nFutbol entre la mort - 11Freunde va destapar l'experiència dels jueus amb el futbol en els camps de concentració, després els de Panenka la varen copiar de mala manera.\nLa segona pell del poble - Furor per la senyera en els 70, alguns clubs de poble varen adoptar la samarreta com a seua, ara amb Joma ha tornat!.\nL'últim penal de Gorostiza - Documental contextualitzat sobre els últims dies de Gorostiza, mític jugador del València dels anys 40. Tremenda historia.\ntags: Notes Soltes 2 comentarios\nPolítics, eixos amics.\nDeia Ángel Torres diumenge passat en un magazine francès que en la lliga els clubs intervinguts políticament estaven prop de la desaparició. El cas del Racing de Santander és un clar exemple. Encara que tenim més propers, els designis dels quals, s'han vist des de temps impertérrits mancillats per l'elit governamental. “Els polítics s'han ficat en molts clubs a exercir de president, sense tindre ni idea de futbol, intervenen i han intervingut en tot.” va sentenciar el president del Getafe, vanant-se d'haver aconseguit alliberar al seu club de la influència del govern local des de la seua arribada a la presidència, encara que la mateixa, es va produir per lleres ja comunes en el nostre futbol. “Em consta que molts equips estan cercant inversors àrabs a Qatar, Abu-Dhabi o Dubai perquè és l'única solució que els queda.” un fet que reflecteix a la perfecció la situació critica, i fins a caòtica ,que viuen la majoria d'entitats en la que alguns tenen la desvergonya de cridar millor lliga del món.\nPotser Ferrán Torrent és qui millor ha sabut reflectir estos assumptes tèrbols, barrejant ficció i humor socarrat per a ocultar no sense dissimul un rerefons reial, i algo surrealista, que tant han caracteritzat les seues novel·les. Encara que la influència del poder en el València ve des de lluny, i a pesar que Arturo Tuzón tinguera algun que altre enfrontament amb el govern de Lerma l'històric dirigent xe va saber mantindre a certa distància el Palau de la Generalitat del despatx de Mestalla, marcant amb diligència unes línies roges que calia respectar, i mal que bé, amb certa dignitat, eixes fronteres es van mantindre fins la seua eixida del club. Existeixen casos en els quals este transvasament d'interessos conviuen bé-avinguts. Aznar va intervindre per a que Florentino poguera escometre amb impunitat els seus "pelotazos" madridistes, i ací, tenim al confés Fernando Roig admetent comprar el Vila-real per petició expressa de Carlos Fabra “com un favor” per a evitar la liquidació del club.\nEn eixe precís instant l'escalada del menut dels Roig en l'entramat polític va anar agafant forma, fins a transformar el seu imperi groc en una entitat que viu, en la pràctica, subvencionada. Els contractes de TV de Canal 9 han quintuplicat el valor de mercat que tenia la entitat en el panorama televisiu, per no parlar dels sucosos patrocinis públics amb els quals va tacar la seua samarreta. Aeroport de Castelló - successor de Terra Mitica - cinc anys abans de la seua inauguració va desemborsar entre tres i quatre milions d'euros per temporada, xifra que anava en augment depenent de la competició europea a disputar. L'actual preponderància en els informatius de l'ens autonòmic, molt per sobre de la del club de Mestalla - heretge que va caure en mans de Roures - és un gest més cap a la confluència d'interessos en la qual s'ha convertit un club de la plana que amaga bruts assumptes i concessions estranyes entre les factures de la remodelació del Madrigal. Tema que resoldran els jutjats, i que de contar amb sentència contrària, donarà l'eixida cap a un nou estadi amb el qual continuar greixant la roda.\nMolts es feliciten, mentre altres es vanaglorien, de la intervenció política en els assumptes del València, fins hi ha qui ens ven esta actuació com maná caigut del cel. Fent un balanç general des que Zaplana arribarà al poder i fera saltar per l'aire les febles barreres alçades per Tuzón, el saldo és clarament negatiu per als interessos del club. Com va confessar Alfons Gil en una xarrada en la Universitat, el govern zaplanista va exercir una fèrria pressió sobre els mitjans de comunicació de l'època per a que feren campanya en favor del retorn de Paco Roig, una simple mostra d'intervencionisme que va arribar el seu zenit, també amb el tronaor com a protagonista, quan el poder polític va forçar a un a vendre, i “va obligar” a un altre, a Soler, a comprar.\nLa lenta construcció de l'autonomia va comportar que els interessos polítics s'entremesclaren – de forma silenciosa - amb els del València CF fins a quasi formar part del nostre ADN societari. Els primers patrocinadors que va vestir l'entitat van ser concessions, picades d'ullet a la primera entitat valenciana, que van tindre les seues compensacions. Lluir la “palmereta” - com se li coneix amistosament a la marca turística – ja li va costar al VCF d'inicis dels noranta entrar en el fang per a ser vilipendiat per l'oposició política i mediàtica. Curiosament aquells que tant van denigrar al club i al seu president, anys més tard, “malgastarien” diners publics en estampar la marca Terra Mítica en les samarretes, un patrocini que va acabar costant-nos diners al haver de cessar dita relació per la impossibilitat del parc temàtic de fer front al contracte signat. Altres marques fallides nascudes del mateix brou de cultiu van ser Metrored (guanyadora de la concessió per a gestionar les xarxes i webs corporatives de la Generalitat) i ValenciaExperience , tres entitats sense estructura financera alguna que van arribar al club "avalats políticament” suposant un forat econòmic de més de deu milions d'euros. Dels quals, no s'han recuperat ni la meitat.\n“La política tot el que toca ho arruïna” és una de les afirmacions més rotundes que va pronunciar el singular president madrileny en la seua entrevista. Les risibles remodelacions de l'organigrama que tant li agradava realitzar al nefast senyor Soler tenen un punt fosc del qual pocs s'han adonat. Visionant els CV d'aquells que anaven arribant a raó d'un milió d'euros per cap, en ares de “professionalitzar” el club, tenien un nexe en comú. Eren velles glòries del partit en el govern, gent en la reserva a la qual se li devien favors. Des de Társilo Piles – dels pocs que no han rebut retribució alguna – fins al president de Lo Rat Penat, van instal·lar els seus culs en els despatxos de Mestalla amb el segell polític estampat en el front. Fins i tot el propi Batiste fou una cara bonica triada per unes institucions immerses en una eixelebrada carrera per convertir la ciutat en el bressol de l'arquitectura megalomana, orientada cap al negoci especulatiu que arrosseguen les polítiques de grans esdeveniments. Rajola per rajola, que bé venut es pot disfressar com generoses ajudes a la recerca d'un bé comú, encara que en realitat, soles oculten insidiosos interessos creuats.\nUna relació entre mantis religioses, un matrimoni estrany, és el que han format els poders fàctics i el club. Primer l'ajuntament es va negar per activa i per passiva a la construcció d'un nou estadi, aprovant, i emetent les pertinents llicències, per a una remodelació que va resultar ser il·legal. El rigor que se li suposa a una administració ha brillat per la seua absència en les seues relacions valencianistes, transformant-se el otrora “favor polític” en un perjudici per a l'entitat. No contents amb això, forçaren al València sense remei algun a instal·lar la seua nova casa en Corts Valencianes – recordem que la família Soler sempre va proposar altres ubicacions - adquirint prèviament aquells terrenys enganyant als antics propietaris, assumpte, que de rebot, ha tornat a perjudicar a l'entitat.\nLes afirmacions d'Ángel Torres en So Foot no són gratuïtes. Blasco primer i Rambla després, quan no els dos alhora, han sigut els enllaços entre Generalitat i club, enviats del govern tant a discrets cafès com a intranscendents partits Mestalleros o a reunions ocultes en edificis apartats de la bullícia mediàtica, on han exposat les directrius marcades amb anterioritat en les altes esferes. La caiguda del ultim president – Soriano - i l'alçament d'altres dos – Soler i Llorente - són les ultimes decisions polítiques - sense contar l'afeir Villalonga, altre patrocinat - que han marcat els nostres esdevenirs. Els tribunals han desmuntant aquell argument manit que ens regaven les oides a principis de 2006 “transparència, màxim rigor i legalitat” amb certs punts de les operacions immobiliàries que dictava el programa de grans esdeveniments de la capital.\nAra almenys, encara que es resisteixen a admetre-ho, aquells que per obligacions polítiques van concedir crèdits saltant-se tota lògica, incapaços de preveure la que estava per vindre - o millor dit, sense voler ser capaços de veure - s'han posat a gestionar el seu propi error, generant altre. Els tribunals encara ens assotaran amb un parell de resolucions més que corregisquen decisions preses pels nostres amics de l'administració pública, però ningú, mai, s'atrevirà a corregir el major error de tots. En este últim es pot aplicar allò de que seria pitjor el remei que la infermetat. A vore qui és el "guapo" que fica ma i ens allibera del jou polític d'una vegada per sempre sense provocar danys col·laterals.\ntags: Mi Querido Tiburón. 3 comentarios\ntags: Ball de Torrent, cultura de club, Mi Querido Tiburón. 0 comentarios


La maquinària i el control de plagues protagonitza les activitats agrícoles de la Fira - Fira de la Candelera\nCom ja és tradicional, l’agricultura centra l’atenció els primers dies de la Candelera. Enguany les Jornades Tècniques Agràries han posat l’accent en les eines i la maquinària que s’utilitzen en finques de conreu mitjanes i petites, com les que hi ha a Molins de Rei i el seu entorn més immediat. També s’ha detallat la feina que es fa des de les Agrupacions de Defensa Vegetal per lluitar contra les plagues.\nL’objectiu d’aquestes jornades és que experts en agricultura comparteixin els seus coneixements i experiències amb el col·lectiu de professionals del sector primari de Molins de Rei i municipis veïns. Aquest any, la sessió teòrica ha estat impartida per Àlex Hervàs, un tècnic consultor d’Agroingenium-Sagevi, i Gilad Buzi, pagès agroecològic californià i tècnic d’Aurora Agrícola. Els assistents, que novament omplien el local de la Fundació Agrària, han conegut les innovacions que hi ha en el mercat d’eines i màquines de petit format, i que poden ser extraordinàriament útils per a agricultors de finques mitjanes i petites com les que es troben als entorns de Molins de Rei.\nUn cop acabada aquesta xerrada, l’Agrupació de Defensa Vegetal (ADV) del Baix Llobregat, ha explicat a través del seu tècnic Xavier Pérez, els avantatges que obtenen els agricultors de pertànyer a aquesta associació. Les ADV són entitats privades sense ànim de lucre que agrupen persones agricultores i que tenen com a objecte col·laborar amb l’administració per lluitar de manera col·lectiva contra agents nocius dels vegetals. Ho fan seguint els principis de gestió integrada de plagues i utilitzant de forma racional els productes fitosanitaris i altres mitjans de defensa fitosanitària.\nA la jornada pràctica, que ha tingut lloc el dia 29 al matí als terrenys de Can Fisas, la Fundació Agrària de Molins de Rei ha ofert el tradicional esmorzar i els mateixos ponents, Àlex Hervàs i Gilad Buzi han conduit la demostració de camp, on tots els assistents han experimentat amb les eines i la maquinària per controlar mecànicament l’herba en els conreus agrícoles.\nAquesta entrada es va publicar a General, No t'ho perdis. Desa l' Enllaç permanent.


Els Mossos detenen dos menors per una presumpta agressió sexual a una jove\nEls Mossos detenen dos menors per una presumpta agressió sexual a una jove de 15 anys a Palamós\nEs tracta d'una de les quatre denúncies que la policia catalana va rebre després de la revetlla de Sant Joan\nper Redacció dilluns, 25 de juny 2018 - 09:40h | Actualitzat a 25/06/2018 09:48h\nUn agent dels Mossos d'Esquadra davant d'una furgoneta, en una imatge d'arxiu | CatalunyaDiari.cat\nDesprés de la revetlla de Sant Joan, a Catalunya els Mossos d'Esquadra han rebut un total de quatre denúncies per suposades agressions sexuals. Tres de les denúncies es van fer a la ciutat de Barcelona, concretament a Sants, l'Eixample i a Ciutat Vella, i una altra a Palamós, a la comarca del Baix Empordà. En aquest últim cas, la denunciant va ser una jove de 15 anys, que va acudir a la policia catalana per denunciar una agressió sexual.\nSegons ha avançat aquest dilluns 'El Gerió Digital', gràcies a la descripció que la menor va fer dels presumptes agressors, els Mossos van detenir diumenge dues persones, de 14 i 15 anys. Els dos acusats han passat ja a disposició de la Fiscalia de Menors.\nInterior reclama mesures concretes per erradicar les agressions\nAhir, durant la valoració de la revetlla de Sant Joan, el conseller d'Interior,Miquel Buch, ha valorat de forma positiva les denúncies, i ha explicat que els Mossos ja estan investigant els casos per aclarir els fets. En aquest sentit, ha assenyalat que es tracta d'un problema que «ja n'hi ha hagut en alguna altra festa», i que s'ha d'erradicar. Buch ha reclamat mesures concretes en contra d'aquestes accions, perquè «les agressions sexuals deixin de formar part del dia a dia a la nostra societat».\nMés enllà d'això, el cap d'Interior també ha revelat que els Mossos han dut a terme un total de 67 detencions la nit de Sant Joan, tot i que cap d'elles per homicidis o baralles. Els delictes més recurrents han estat la crema de contenidors, amb més de 200 incidents d'aquest tipus al Baix Llobregat i a Barcelona.\nA banda d'això, un total de 320 persones han rebut assistència mèdica, entre les quals 19 per cremades greus. Altres 74 persones han patit traumatismes o amputacions, i també s'han produït 64 lesions oculars.


Montbike BTT: Sortida domèstica\nDiumenge fent una sortida de les que anomenem domèstiques perquè no agafem cotxe per traslladar-mos i sortim pedalant del lloc habitual, la Fina.\nFem un bon grup 16 bikers entre els que decidim sortir a les 8:00 en bici i els que amb ganes de mes senda prefereixen esperar-mos a Godall.\nLa setmana, carregada de watchapps demanant canya per entrenar l'arribada de la Xallenger ens fan preparar una sortida de les que feia temps que no programàvem per la Serra. Fem la pujada pel Barranc de la Galera, sendes de les Abelles i arribem a Godall, on per la Colomera, pujaríem al Molló per la rampa infernal, on avui no he vist cap biker pujar-la sense fer peu.\nBaixada per la senda de la gravera i arribada a les Moles on parem a esmorzar, però no al Restaurant, de biker de muntanya, arrecerats al marge en "lo bocata" jajajaja.\nSeguim la bona ruta pujant al Castell d'Ulldecona on fem la senda que ens porta als carrers del poble i girem direcció per tornar cap a la Serra per la Blanca, l'asfalt no ens agrada i Tossal Redó on les forces comencen a anar justes.\nPer tornar a casa, decidim fer Talaies i Palometes en tots els sentits ficats per evitar que el cansament ens jugui una mala passada, per variar el recorregut agafem el ramal que ens porta per senda fins a les Ventalles i d'allí cap a casa.\nTot s'ha de dir, i en la ruta estava programada la pujada a Quicolis per fer el "remato" però dues avaries en ruta ens han fet demorar una mica i, també, la falta de forces, deixa només, als més forts aquesta part, Lluís, Rodri, Rubén i Beto.\nEn definitiva ruta dura i llarga, 55km i 1400+ i molta senda de pujada, que de nou, ens diu que cal continuar fent sortides d'aquestes si volem estar una mica rodats pel març.\nPublicat per Mont Bike a 8:46


Nus boa - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl nus boa és un nus inventat pel teixidor Peter Collingwood el 1996. La seva intenció era desenvolupar un nus que es podria sostenir bé quan l'objecte restringit es reduís. El nus boa està relacionat amb un doble nus constrictor. Combina l'estructura i les qualitats d'aquests dos nusos. El nus boa és especialment utilitzat per assegurar càrregues d'objectes amb forma cilíndrica.\nNus boa pas a pas\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Nus_boa&oldid=26585374»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 març 2021 a les 18:22.


Sobre els drets de les persones trans | Barcelona en Comú\nSobre els drets de les persones trans\nEn els últims dies hem assistit a una forta polèmica en relació al document intern del PSOE "Argumentos contra las teorías que niegan la realidad de las mujeres". Des de Barcelona en Comú i el seu Eix de Feminismes i LGTBI volem compartir algunes reflexions al respecte i explicitar la nostra postura.\nEls avenços que s'han aconseguit, gràcies a dècades de lluita per l'alliberament sexual i de gènere, han impregnat i format part del moviment feminista des dels seus inicis: de les lluites contra la Llei de Perillositat Social a finals dels anys 70, passant pels pitjors anys de la crisi de la sida o les reivindicacions dels grups de lesbianes feministes que van sorgir durant els 80 arrel del moviment feminista, al recent moviment per la despatologització trans o les actuals propostes queer i transfeministes. La buscada divisió feminisme/LGTBI és un fals dilema i promou un enfrontament innecessari. La conquestes feministes són també conquestes per al moviment LGTBI i, en concret, per a les persones trans. De la mateixa manera, un feminisme que no aconsegueixi integrar i fer seva la crítica a l'heterosexualitat obligatòria o als el binarisme de gènere es quedarà a mig camí en el qüestionament de l'ordre patriarcal i capitalista.\nDarrere del document del PSOE no només es constata l'aposta per un feminisme excloent pel que fa als drets de les persones LGTBI. En concret, s’observa també una discussió sobre quins han de ser els requisits que han de complir les persones trans per accedir al canvi de menció de sexe i nom al DNI, és a dir, al reconeixement de la seva identitat i, per tant, a gran part dels seus drets de ciutadania.\nAquests criteris es van establir per primera vegada a l'Estat espanyol el 2007 mitjançant una llei aprovada pel PSOE, i exigien dos requisits obligatoris perquè les persones trans poguessin tramitar el canvi de nom i sexe en la seva documentació: un diagnòstic de disfòria de gènere i dos anys de tractament hormonal. Aquesta llei va ser un punt d'inflexió per dues raons contradictòries: suposava un gran avenç perquè acabava amb l'exigència de la cirurgia genital, però alhora, una important derrota perquè instaurava oficialment que el reconeixement de les persones trans passava per catalogar-les com a persones amb un trastorn mental.\nEn l'última dècada, el moviment trans ha lliurat una autèntica reivindicació per visibilitzar la patologització de les identitats trans i denunciar que aquesta llei era discriminatòria. I des de llavors, el PSOE ha fet diversos gestos per sortir del marc patologitzador i ha anat desenvolupant iniciatives que estableixen que la declaració d'una persona trans conforme desitja el canvi del seu nom en la documentació és suficient. La persona trans deixa d'haver de passar per un procés d'avaluació i se li reconeix la capacitat d'agència per a decidir lliurement el seu nom i la seva identitat de gènere. És el que ha estat denominat autodeterminació de gènere, i el PSOE ha votat a favor de totes aquestes lleis.\nI és que, en l'última dècada, el PSOE també ha aprovat legislacions autonòmiques que estableixen l'autodeterminació del nom i la identitat de gènere. Mentre, a nivell estatal, el 2008 va aprovar una instrucció que anul·la els requisits de la llei de l'any 2007 i estableix que només cal una declaració al Registre Civil conforme es desitja el canvi de nom en els documents oficials. Aquesta fórmula ha estat adoptada per diversos països com Argentina (2012), Dinamarca (2014), Malta (2015) o Noruega (2016).\nSeguint aquesta lògica, el compromís del PSOE en el seu pacte de govern de coalició amb Unidas Podemos estableix també l'aprovació d'una Llei Trans que esdevingui una nova legislació la Instrucció de l'2018.\nL’argumentari del PSOE fet públic recentment que afirma que està en contra de l'autodeterminació de gènere de les persones trans no és només desconcertant, sinó d'una enorme incoherència política amb la seva trajectòria dels últims anys. I, sens dubte, l'argument que aquesta modificació dels requisits atempta contra els drets de les dones i pot suposar un risc per a les polítiques d'igualtat és difícilment justificable. Però constatem també que aquest debat intern no és només una qüestió del partit sinó també una tensió que recorre el debat feminista a l'Estat espanyol, que ha escalat fins a esdevenir un conflicte bel·ligerant i amb un soroll de fons que dificulta l'escolta i comprensió mútua.\nSota el nostre punt de vista, el debat que tenim davant és d'una enorme complexitat i s'han d'escoltar tots els arguments per poder construir el millor marc possible en el qual desenvolupar els drets de les persones trans des d'una perspectiva feminista. Amb això volem dir que, tot i que no compartim les preocupacions que assenyala l'argumentari del PSOE, pensem que cal una proposta política que les abordi i els doni resposta amb complexitat. Apel·lem, per tant, a la responsabilitat de no atiar fantasmes promovent l'hostilitat entre moviments que sumen i van de la mà en la defensa dels drets i llibertats de totes les persones.\nFinalment, ens sembla urgent que el PSOE aclareixi la seva postura en relació a la qüestió concreta del canvi en la documentació de les persones trans. Quina és la seva proposta en relació als requisits que, segons el partit, han de complir les persones trans per poder modificar el seu DNI? No calen més argumentaris, calen respostes clarificadores. El PSOE, que va condemnar durant anys a les persones trans a fer tractaments psiquiàtrics per modificar el seu DNI, té l'oportunitat de restaurar aquesta discriminació. Semblava que havia incorporat una perspectiva de drets i autonomia per a les persones trans, però en els últims dies molts i moltes ens preguntem si és que torna a estar sobre la taula que la gent trans s’hagi de sotmetre a processos d'avaluació del seu gènere. Per descomptat, si això és així, ens trobaran davant.


Impliquen Montilla en el cas de l'espionatge del BBVA La República\nImpliquen Montilla en el cas de l’espionatge del BBVA\nVillarejo, mitjançant El Confidencial, ha publicat noves converses del cas d’espionatge del BBVA. Segons la informació publicada, José Montilla estaria implicat en una operació que tenia com a objectiu principal, […]\nJosé Montilla, expresident de la Generalitat\nVillarejo, mitjançant El Confidencial, ha publicat noves converses del cas d’espionatge del BBVA. Segons la informació publicada, José Montilla estaria implicat en una operació que tenia com a objectiu principal, la fusió de La Caixa i Caixa Catalunya.\nL’any 2005, quan l’expresident de la Generalitat era ministre d’Indústria, es van orquestrar diferents accions per col·locar Narcís Serra com a president d’aquesta nova entitat bancària i així “controlar el finançament dels partits.\nEn paral·lel, Moncloa.com suggereix que l’expresident del BBVA, Francisco González, coneixia de primera mà totes les investigacions que Villarejo duia a terme contra els enemics del banquer.


Triomf meritori | martorellesport.cat - el web esportiu de referència de Martorell\nLes martorellenques van imposar-se al segon classificat de la lliga © Abosch Fotografia\nEl primer equip femení del Club de Futbol Martorell va superar el passat diumenge el segon classifcat, el Santa Coloma de Cervelló (3-1) després de realitzar un partit gairebé perfecte. Les martorellenques, en cinquena posició, es situen ara a cinc punts del segon de la taula.\nLes blanc-i-vermelles, conscients del rival que tenien al davant, van saltar a la gespa del camp 2 del Torrent de Llops endollades des del primer minut de partit. La primera part va ser força igualada, però va ser el Martorell qui va fer-se més amb el control del joc. Les visitants arribavan a l’àrea martorellenca en diverses ocasions, però sense generar excessiu perill. El conjunt blanc-i-vermell en canvi, va dominar el mig del camp i va crear jugades perilloses a través de jugadores atacants.\nEn una d’aquestes accions, en el minut 43, Rocío va rebre una passada de Kitty a l’espai i va definir de la millor manera per posar l’1-0 al marcador. Amb aquest resultat favorable a les locals s’arribava al descans.\nDominen el segon temps\nA la segona part, el conjunt martorellenc va fer-se amb la possessió de la pilota, amb una bona circulació. El control del joc era del Martorell, qui arribava amb perill a l’àrea contrària. En el minut 58, Judit Garcia de la Plaza va anotar el segon gol del matx. Un gol que reforçava moralment l’equip blanc-i-vermell.\nEl Santa Coloma va retallar la diferència amb un gol de penal\nEn el minut 67, l’àrbitre va assenyalar un penal favorable al conjunt de Santa Coloma de Cervelló. Laura Guzmán va ser l’encarregada de transformar el xut des dels onze metres i retallar distàncies. A partir d’aquest moment, les visitants van arribar amb més facilitat a l’àrea de Vane, però la portera del Martorell es va mostrar en tot moment segura sota pals i va evitar l’empat.\nA dotze minuts per al final, Judit Garcia de la Plaza, altra vegada, va marcar el 3-1, i deixava gairebé sentenciat el partit.


Notícia: El ple de l’Ajuntament aprova municipalitzar la gestió de la deixalleria\nEl ple de l’Ajuntament aprova municipalitzar la gestió de la deixalleria\nNoticia publicada a la web el 10/28/2016 09:59:53 AM\nAquest va ser un dels punts més destacats d’una intensa sessió plenària, on fins a sis regidors van abandonar la sala per evidenciar el seu desacord en dos altres temes a debatre\nEl ple municipal ordinari celebrat ahir a la nit va ser un dels més intensos que es recorden en molts mesos. Un dels punts més destacats va ser la compra de la totalitat de les accions de la societat Blanes, Medi Ambient, SAU per municipalitzar la Deixalleria Municipal. També s’ha aprovat que es delegui al Consell Comarcal de la Selva la gestió de l’equipament a partir de l’1 de gener de 2017, a través de l’empresa especialitzada Nora, que actualment també és la que fa el servei de neteja i recollida d’escombraries a Blanes. Precisament el debat d’aquest tema va ser el què va propiciar un dels primers moments més tensos de la sessió.\nDeixalleria de Blanes\nEls dos regidors de la CUP, Jaume Pujadas i Clara Castrillo, van abandonar el ple perquè defensaven que abans de prendre cap decisió caldria que es resolgués la investigació oberta en un jutjat de Blanes sobre la gestió del conseller delegat d’Aigües de Blanes, ja que tenia part de l’empresa Blanes Medi Ambient, SAU. Els representants de la CUP van explicar que estan d’acord amb la municipalització de la deixalleria, però també van advertir que si no es retirava el punt de l’ordre del dia abandonarien la sala de plens abans de la votació. Finalment, el punt es va aprovar per unanimitat, amb l’absència a la sala de Pujadas i Castrillo.\nMocions sobre el referèndum vinculant sobre la independència i la C-32\nUn altre dels moments més intensos va ser en la part de control, quan s’havia de tractar la moció presentada per ERC de suport al referèndum vinculant sobre la independència, per a la qual el grup municipal d’ICV-EUiA havia presentat una esmena a la totalitat. Abans de començar el debat, el secretari de l’Ajuntament, Joan Solà, va llegir l’informe elaborat per ell mateix en relació al contingut de la proposta d’acord, en el sentit que no s’adequava a l’ordenament jurídic vigent ni als mandats del Tribunal Constitucional.\nRegidors del PSC i PP abandonant la sala de plens\nPer aquest motiu, tres dels regidors del PSC a l’equip de govern –Pepa Celaya, Nicolás Laguna i Mario Ros- i el regidor del PP –Salvador Tordera- van abandonar la sala de plens, a l’hora que Sergio Atalaya, des de Ciutadans, va avançar que també ho farien si s’arribava a debatre. El portaveu d’ERC, Àngel Canosa, finalment va anunciar que retiraria la moció per poder trobar una millor entesa i reformular la proposta. Abans, la part de control de la sessió plenària s’havia encetat amb una primera moció presentada per ICV-EUiA, Batega per Blanes i la CUP en nom de la Plataforma contra la C-32, sobre les expropiacions de terrenys per a la les obres de prolongació de l’autopista.\nUna portaveu de la Plataforma contra la C-32, llegint els punts d'acord\nLa proposta es va encarregar de presentar-la una portaveu de la plataforma, però durant el seu tractament el propi contingut de la mateixa va generar un llarg debat, ja que els punts que es van exposar no eren els que s’havien pactat prèviament. La proposta d’acord va acabar amb un empat en la primera votació: 9 a favor d’ICV-EUiA –ahir la regidora d’aquest grup, Marian Anguita, era absent per motius de salut-, ERC, Batega i la CUP; 9 vots en contra del PSC, PDECAT i PP; i 2 abstencions de C’s. Finalment el tema va quedar sense aprovar amb el vot de qualitat de l’alcalde.\nResta de punts de la sessió plenària\nEl ple municipal va aprovar per unanimitat el projecte de modificació del POUM per requalificar les cases dels mestres de l’antiga Escola Carles Faust perquè es puguin destinar a pisos socials. En aquesta primera part del ple, ahir mateix es va introduir un punt per urgència a l’ordre del dia per aprovar provisionalment la modificació de la Ordenança que regula la utilització privativa o aprofitament especial del vol, sòl subsòl del domini públic municipal a favor de les empreses explotadores de serveis de subministrament. El tema va prosperar per unanimitat.\nEn la part de control, la tercera moció que es va debatre va ser la presentada per ICV-EUiA, Batega per Blanes i la CUP contra l’acord comercial d’associació transatlàntica per al comerç i la inversió entre la Unió Europea i els Estats Units. Es va aprovar amb els 9 vots dels proponents, als quals s’hi va sumar ERC. La resta de grups es van abstenir, propiciant així que es pogués aprovar: 11 vots del PSC, PDECAT, Ciutadans i PP.\nPle Municipal 27 d'octubre\nLa següent proposta la van presentar d’ICV-EUiA i Batega per Blanes, per la gratuïtat de la zona blava dels antics pavellons. Ciutadans va presentar una esmena a la totalitat amb dos punts principals: demanar una reunió amb l’Oficina Antifrau per conèixer els resultats reals del benefici industrial de SABA en les zones blaves, i crear una comissió d’estudi. La moció es va aprovar per 13 vots a favor (PSC, PDECAT, ERC, Ciutadans i PP) i 7 vots en contra d’ICV-EUiA, Batega, la CUP i el PP.\nTot seguit, es va tractar una moció presentada pel PSC, PDECAT, ERC i el PP en defensa de l’acollida de les persones refugiades; així com una proposta de Ciutadans per garantir l’accés universal dels llibres de text a Catalunya: totes dues van prosperar per unanimitat. Finalment, es va entrar per urgència una moció de la CUP per donar suport al regidor de Capgirem Vic, Joan Coma, acusat del delicte de sedició per haver donat suport a la declaració del 9N. La proposta va prosperar amb els 13 vots favorables d’ICV-EUiA, PDECAT, ERC, Batega per Blanes i la CUP, 4 vots d’abstenció del PSC, i 3 vots en contra de Ciutadans i PP.\nSi el debat dels temes a l’ordre del dia del ple va ser intensa, no es va quedar curt l’apartat de precs i preguntes, tant pel que fa al torn per als polítics, com la reservada al públic i la ciutadania en general. Durant aquest llarg espai de temps van tractar-se temes com ara el maltractament als animals, la Taula Local pel Dret a l’Habitatge, la situació a l’empresa Nylstar, la nova Ordenança de les terrasses dels bars i restaurants, la negociació sobre la situació d’alguns càmpings, la rotonda de Ca la Guidó, la Ciutat Esportiva Blanes, els pressupostos participatius, els Pipi-Cans, així com tres casos que afectaven sengles particulars presents a la sala.\nData de realització: 10/28/2016 | Data de la darrera actualització: 10/28/2016


Consulta la Guia tributÃ ria per a 2018\nLa publicaciÃ³ recull el calendari, terminis i formes de pagament dels tributs municipals que ha dâ€™assumir la ciutadania\nLâ€™Ajuntament ha editat un any mÃ©s la Guia TributÃ ria per a 2018. Es tracta dâ€™una publicaciÃ³ que recull les dates, terminis i detalls dels impostos i de les bonificacions i exempcions a quÃ¨ es pot acollir la ciutadania. Una informaciÃ³ que es publica desprÃ©s que el ple municipal aprovÃ©s les ordenances fiscals.\nEn aquest sentit, la publicaciÃ³ recull la informaciÃ³ respecte lâ€™Impost sobre vehicles de tracciÃ³ mecÃ nica, sobre bÃ©ns immobles, la taxa de guals, de conservaciÃ³ de cementiri, de recollida escombraries, mercats ambulants i impost sobre activitats econÃ²miques. TambÃ© sobre lâ€™impost dâ€™activitats econÃ²miques.\nLâ€™Ajuntament ha establert diverses bonificacions per motius socials i mediambientals en diferents impostos. A mÃ©s, destaca el fet que mÃ©s contribuents podran gaudir del fraccionament i ajornament en condicions especials, atÃ¨s que el llindar de renda per poder accedir a aquestes condicions sâ€™ha incrementat en un 30% respecte lâ€™any anterior. Aquest llindar es calcula tenint en compte lâ€™Ã�ndex de Renda de SuficiÃ¨ncia de Catalunya, que actualment Ã©s de 7.967,73 euros.\nRecordeu que existeix la possibilitat de fraccionar o ajornar els deutes. En el cas de l'IBI, per exemple, el pagament es pot domiciliar i fer el 4 Ã³ 10 vegades sense generar interessos.\nCal remarcar que les solÂ·licituds de bonificaciÃ³ o exempciÃ³ les heu de fer en el perÃode voluntari de pagament de cada impost o taxa.\nLâ€™Ajuntament envia un avÃs de pagament per a tots aquells rebuts que no estan domiciliats. Si no el rebeu, heu de tenir en compte que no sâ€™interromprÃ el termini de pagament. Hi ha diverses opcions per solâ€¢licitar un duplicat i gestionar el pagament.\nTrobareu tota aquesta informaciÃ³ detallada a la nova Guia tributÃ ria 2018, en format pdf en aquesta notÃcia.\nGuia TributÃ ria 2018 SQV\nGuia TributÃ ria 2018 SQV (58 Kb)


CEPA PITIÜSES LLENGUA CATALANA: d’abril 2020\nEnguany se celebra el centenari del naixement de l'escriptor Gianni Rodari.\nAquí teniu la lectura d'alguns dels seus contes..\nMés contes de Gianni Rodari:\nJaume de vidre\nLa família punt i coma\nProcés al nebot\nA baix el nou\nEl paleta de Valtellina\nEl senyor Nonetes\nPublicat per Anna Tur a 11:55 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: literatura, llengua oral, llibres, Sant Jordi, Vídeos\nPer Sant Jordi llegim contes!\nPerò no ha quedat bé: les nits de lluna plena, rauca. I la seva senyora, que té estudis i és molt moderna, es vol divorciar. Sembla mentida com les històries, en passar d’Orient a Occident, perden cos i poesia.\nAquí podeu llegir més contes de Pere Calders:\nPublicat per Anna Tur a 10:47 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Celebracions, literatura, Sant Jordi\nAquí us deixam dues recomanacions literàries i us animam a compartir les vostres.\nNarrativa: Aprendre a parlar amb les plantes, Marta Orriols\nPoesia: El nus la flor, Enric Casasses\nPublicat per Anna Tur a 16:26 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: literatura, llibres, poesia, Sant Jordi, Vídeos\n23 d'abril, Sant Jordi, Dia del llibre i la rosa!\n"A vegades un mes passa molt de pressa. Si el mes és un abril boig, amb flors i pluges i núvols i matins radiants i càlids, més. De pressa! Tant que, a primer de maig, s'han badat totes les roses i, amb l'alegria de les flors, els dies no compten."\nCelebram Sant Jordi, encara que sigui confinats!\nEns afegim a la proposta de la Direcció General de Política Lingüística?\nSi haguessis de triar una paraula dels català quina seria? Per què? Compartim-la!\nA veure si aquest cançó d'Antònia Font us inspira a trobar la vostra paraula!\nEns ajudau a acabar aquest conte?\nExisteixen tres paraules a les quals agrada jugar. S’amaguen darrere portes i finestres o al final de passadissos, a la capçada d’un arbre, rere el brogit d’una festa, en el silenci d’una nit d’estels, barrejades entre d’altres paraules o dissoltes en milers de lletres.\nSón paraules que només d’escoltar-les et sents feliç, tranquil, agraït, i amable.\nSón paraules úniques, que tan sols poden dir-se en moments molt especials.\nAquestes tres paraules són…\nEn temps de confinament, la secció de Cultura de "La Vanguardia" ha convidat periodistes i escriptors a escriure un relat de ficció. Aquí en podeu llegir un parell.\nEl concert, Carla Gràcia.\nL'avionet, Gemma Sardà.\nT'animes amb alguna d'aquestes propostes d'escriptura creativa de la Carla Gràcia?\n1. Avui anem a sopar a un restaurant. Recordau l'últim dia que vau anar a dinar o a sopar a un restaurant? Què vau menjar? Va ser bo? Amb qui hi vau anar? Escriu un relat Revivint aquell dia.\n2. Quina frase us repetien els vostres pares, algun familiar o amic que us ha marcat? Escriviu un relat on surti aquesta frase.\n3. Escriviu un relat en què us imaginau un personatge que surt al balcó i que us fa molta por. Com deia Edgar Allan Poe: "Tu t'has de morir de por perquè el teu lector es mori de por".\nAquí teniu en línia dues adaptacions de les novel·les "La pell freda" d'Albert Sànchez Piñol i "Incerta glòria" de Joan Sales.\nLa pell freda: En una illa perduda al mig de l'oceà, dos homes es defensen, nit rera nit, de l'atac d'unes estranyes criatures marines. Sotmesos a una extrema tensió, sense entendre les raons de l'atac, hauran de replantejar-se com enfrontar-se a allò que desconeixen. La captivitat i la lliuta incessant per la vida els arrossegarà cap a un viatge al centre de les seves entranyes, on es barrejaran la lucidesa i la bogeria, el rebuig i el desig, la crueltat i l'amor, cap a allò desconegut.\nIncerta glòria: Front d'Aragó, 1937. Lluís, un jove oficial republicà destinat a un lloc temporalment inactiu, coneix una enigmàtica vídua de la qual s'enamora, la Carlana, que aconsegueix entabanar-lo perquè falsifiqui un document que la converteix en la senyora de la comarca. El millor amic del Lluís, el Soleràs, un oficial degradat, descobreix el frau i, a canvi de no delatar-lo, li exigeix que allunyi dels bombardejos de Barcelona el seu fill i la seva dona, de qui ell està secretament enamorat. Quan la Trini arriba al poble, no triga a descobrir la traïció del Lluís i s'estableix entre ells dos un "estat de guerra" que farà trontollar tots els seus fonaments morals. Una pel·lícula en què el rerefons d'una guerra fa aflorar les passions humanes amb tota la seva intensitat.\nPublicat per Anna Tur a 17:54 Cap comentari:\nClasses no presencials durant el confinament\nEn aquestes pàgines trobareu les activitats que anam fent a les classes no presencials durant el confinament.\nClicau sobre les imatges de cada curs.\nPublicat per Anna Tur a 17:28 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: A2, B1, B2\nMots encreuats: Quines paraules sonen més aquests dies?\nPublicat per Anna Tur a 20:27 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Jocs, vocabulari\nPlats típics eivissencs de Pasqua\nAra que som a casa, és bon moment per decidir-se a provar de fer algunes receptes noves. Per aquestes dates són dos els plats típics eivissencs (salat i dolç) que convé tastar: el cuinat i el flaó. Us agraden? Els heu tastat, els sabeu preparar? Animau-vos. Teniu l’èxit assegurat!\nÉs un plat típic de Quaresma. Els ingredients són: faves pelades i guixes (posades en remull la nit abans), uns manats de bleda i de *verdura, ceba tendra, nyora i sal, uns grans d’alls capolats, així com herba sana, també capolada.\n*La verdura a Eivissa és una planta que neix de ventura per dins alguns terços sembrats en aquest temps. El seu nom científic és Silene cucubalus. A Catalunya en diuen colitx i colitxo a Mallorca. A part de ser un ingredient important per al cuinat també es fa servir a moltes cases eivissenques per fer coques i cocarrois mesclada amb altres ingredients.\nRECEPTA DEL FLAÓ\nPer a la pasta: farina, aigua, oli, anís, matafaluga.\nPer al farcit: formatge tendre de vaca, sucre, ous, herba sana.\nEl procés d'elaboració consta de les operacions següents:\n1. Elaboració de la pasta: Es mesclen i pasten la farina, l'aigua, l'oli, l'anís i els grans de matafaluga.\n2. Extensió: S'estén una capa fina sobre la superfície del motlle, inclosa la vorera arrissada.\n3. Elaboració del farcit: Es baten els ous amb el sucre i s'hi afegeixen el formatge tendre i les fulles d'herba sana. Es mescla tot bé fins a formar una massa espessa.\n4. Farciment: Es cobreix la pasta amb la massa de formatge.\n5. Enfornat: Es cou al forn a temperatura moderada entre 30-40 minuts.\nPublicat per Anna Tur a 8:51 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: comprensió lectora, tradicions, Vídeos\nLa recomanació d’avui és fent gimnàstica o practicant ioga. A la xarxa podreu trobar molts vídeos per dur a terme exercici des de casa seguint consells i tutorials de persones que s’hi dediquen. D’aquesta manera, a més d’aprendre català, us posareu en forma. Hi ha molts nivells, des de principiant fins a avançat. També es pot fer individualment o en família.\nActiva't des de casa LMV\nEXERCICIS PER FER A CASA espai d´sport covid 19\nIoga 1 (vinyasa per a principiants)\nIoga 2 (vinyasa)\nIoga 3 (vinyasa)\nApreneu català i aprofitau per fer salut!\nPublicat per Anna Tur a 11:04 Cap comentari:\nLa sèrie, una tragicomèdia de 10 capítols que s'emetrà de dilluns a divendres, s'adapta a la situació de confinament excepcional en què ens trobem amb un format innovador: tots els personatges es comuniquen entre ells utilitzant exclusivament les xarxes socials.\nAmb una pandèmia galopant, ningú no pot sortir al carrer. Això ha deixat en Muç i la Marina confinats a la mateixa casa tot i ser exparella. Per no haver de conviure junts han decidit aïllar-se en zones separades.\nEl confinament també ha fet que els seus amics Riqui i Sara, una parella que fa molt poc temps que surten junts, hagin d'estar separats sense poder-se veure.\nAquí podeu veure el 1r capítol.\nPublicat per Anna Tur a 19:24 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: llengua oral, pel.lícula, Vídeos\nMots encreuats: Quines paraules sonen més aquests ...


El Govern nomena Marc Sanglas nou director g... - Govern.cat\nquery_builder 15 juny 2021 16:39\nMarc Sanglas Alcantarilla és el nou director general de Qualitat Ambiental i Canvi Climàtic. Entre les seves funcions destaca regular, prevenir i controlar l'ambient atmosfèric i la contaminació; els plans i programes sobre protecció de la qualitat de l'aire i reducció de la contaminació acústica i lumínica; l'avaluació ambiental dels projectes d'activitats amb incidència ambiental, i la inspecció i control d’aquestes activitats, a més de la recerca en la matèria.\nNascut a Barcelona, l’any 1971. Llicenciat en Dret (UAB), i amb formació diversa sobre dret local i administració pública. La seva tasca professional s'ha basat en l'assessorament jurídic en l'àmbit del dret local, i també especialitzat en dret electoral. Ha estat diputat al Parlament de Catalunya, regidor de l’ajuntament de Sant Llorenç Savall i conseller comarcal del Vallès Occidental.\nIsaac Peraire és el nou director de l’Agència de Residus de Catalunya, l’entitat per a la minimització de residus, el foment de la recollida selectiva i la valorització de la brossa; així com la recuperació d'espais i sòls degradats per descàrregues incontrolades de residus o per contaminats.\nFoto de Marc Sanglas 1673\nFoto de Marta Morera 3554\nFoto d'Isaac Peraire 103


Es detecten noves colònies de nonetes per primera vegada a les Illes Balears\nLa presència d’aquesta au marina és un indicador de la qualitat ambiental del Parc Nacional de Cabrera\n1 min. Palma 02/10/2018 10:51\n651x366 Imatge de l'au. / MIQUEL GOMILA Imatge de l'au. / MIQUEL GOMILA\nLes nonetes han colonitzat per primera vegada indrets nous de les Illes Balears. Aquesta petita au marina ha estat detectada a l’illa dels Conills i a l’illa de les Rates, al Parc Nacional de Cabrera, en el desenvolupament dels treballs de conservació d’aus marines finançat per l’impost de turisme sostenible.\nLa presència d'aquesta au és un fenomen inèdit, segons els experts, i indica la qualitat ambiental recuperada en aquests illots. Fa alguns anys que el Parc Nacional va promoure l’erradicació de la rata negra en aquests indrets, com s’ha fet en moltes illes del món. La presència de nonetes, que són molt vulnerables als atacs de rates, confirma que les actuacions han obtingut resultats positius.\nA banda de l’aparició en aquests dos illots, també s’ha constatat un increment demogràfic de l’espècie en altres indrets de Cabrera, on ja es produïa la nidificació. La seva expansió és una notícia molt positiva per a la conservació de la biodiversitat mediterrània.\nLa noneta sols s’acosta a terra per nidificar. És un animal exclusivament nocturn i difícil d’observar a terra, ja que viu sempre mar endins i és diminut i mal de veure.


28 candidatures opten al Premi Princesa d'Astúries de les Lletres 2019 - À Punt\n28 candidatures opten al Premi Princesa d'Astúries de les Lletres 2019\nAquest dimecres es fa pública la decisió del jurat amb el guanyador de la XXXIX edició.\nAquest dimecres es fa públic la decisió del jurat del Premi Princesa d'Astúries de les Lletres 2019, que determinarà el guanyador del cinqué dels huit guardons internacionals que convoca enguany la Fundació Princesa d'Astúries i que compleix, amb aquesta, la XXXIX edició.\nAl premi opten un total de 28 candidatures procedents de 17 països. El veredicte es donarà a conéixer a les 12:00 hores al saló Covadonga de l'Hotel de la Reconquista d'Oviedo. El jurat està integrat per Xosé Ballesteros Rey, Xuan Bell Fernández, Blanca Berasátegui Garaizábal, Jordi Gracia García, Lola Larumbe Doral, Antonio Lucas Herrero, Carmen Millán Grajales, Santiago Muñoz Machado, Rosa Navarro Durán, Leonardo Padura Fuentes, Pablo Remón Magaña, Laura Revuelta Sanjurjo, Ana Santos Aramburo, Íker Seisdedos García, Diana Sorensen, Juan Villoro i Fernando Rodríguez Lafuente.\nEls Premis Princesa d'Astúries estan destinats, segons assenyala el seu reglament, a guardonar "la labor científica, tècnica, cultural, social i humanitària realitzada per persones, institucions, grups de persones o d'institucions en l'àmbit internacional". D'acord amb aquests principis, el Premi Princesa d'Astúries de les Lletres es concedirà a "la labor de cultiu i perfeccionament de la creació literària en tots els seus gèneres". El guardó està dotat amb una escultura de Joan Miró, un diploma, una insígnia i la quantitat en metàl·lic de 50.000 euros.


tags: Argentina, vacances, viatges\nEn uns cinc dies he visitat la Plaza de Mayo, amb el Cabildo, la Catedral i la Casa Rosada; he passejat per San Telmo, dues vegades, m’he fet la foto amb la Mafalda, he berenat a un dels molts “cafés notables” de la ciutat; he patejat tot Puerto Madero buscant un lloc concret per dinar al què finalment no he entrat de la quantitat de gent esperant que hi havia; he fet la visita guiada al cementiri de La Recoleta i hi he tornat a entrar després per mirar-me’l amb calma (el cementiris m’agraden molt); he passejat pel carrer Florida, he comprat un llibre a “El Ateneo” i he entrat a més d’una llibreria del carrer Corrientes; he voltat per Palermo i he fet el primer alfajor a la ciutat a Eterna Cadencia…\nPot ser molt o poc ser poc. Això no és l’important. L’important és que ho he fet a peu o utilitzant el subte, com li diuen aquí al metro. He fet tot això però encara no he pogut anar a La Boca perquè no teníem monedes!!! Em temo que aquesta serà l’anècdota del viatge!!\nEns vam aixecar més o menys d’hora, com cada matí, vam esmorzar amb calma i vam sortir decidits a agafar el bus (el colectivo) camí cap al barri de La Boca, on hi ha el famós Caminito. Doncs bé, una cosa que semblava tan senzilla no ho va ser. Vam pujar al bus amb alguna cosa de moneda, però va resultar que no en teníem prou. I si no tens moneda no hi ha manera que puguis pagar el viatge del bus!!! I si en tens de dos?? Tampoc, perquè la màquina no te’ls agafa!\nInnocents de la vida vam baixar a la primera parada i vam comprar una ampolla d’aigua, pensant que així n’aconseguiríem. Doncs no! El canvi van ser 50 centavos i quan li vam demanar si tenia monedes ens va dir que no. Comprem una segona aigua en un altre quiosc i el mateix! Res de moneda!!\nLa cosa ja és personal. Ni ens plantegem anar a La Boca d’alguna altra manera que no sigui amb el 24! Com que hem de comprar coses encetem la operació “Conseguir monedas para el colectivo”. A la fruiteria ens tornem a quedar a quadres: –Tenés los 10 centavos?, diu la dependenta. –NO!, diem nosaltres, (collins, que el què volem són monedes!!!). –No pasa nada, no te los cobro! Ara ric, però en aquell moment em va agafar de tot!! Com podia ser tan difícil aconseguir las boludas monedas para el pelotudo colectivo????\nDesprés del supermercat i de pagar per separat els bitllets del metro, crec que ja hem fet prou moneda com per anar, per fi, a La Boca utilitzant el colectivo!! 🙂\nHoràries: 19’49h a la Ciutat de Buenos Aires (00’49h a Barcelona)\nMeteorològiques: Avui a estones molestava portar l’abric posat. És hivern, però no està fent molt de fred.\nFísiques: Ara hem frenat el ritme perquè voltàvem tant que arribàvem més que morts.\nPsíquiques: Aquest viatge trobat inesperadament m’està agradant molt!! He escrit aquest primer post una mica ràpid perquè vull mirar les notícies, que són ben diferents al què nosaltres estem acostumats. Ja explicaré què tal!\n← I per celebrar-ho…\nRecoleta vs Chacarita →\n04/08/2012 12:06 am\nooh! Argentina! el meu viatge somiat!! gaudeix-lo moltíssim!! i si, ves-nos fent cróniques!!!\n18/08/2012 12:56 pm\nrits, m’ho he passat bomba, genial, fantàsticament bé!!! Buff, és una passada! Ara ja sóc aquí 😦 però poc a poc aniré escrivint-ne cosetes.


El primer anunci de l'any a TVE serà d'Espanya Global\nIgual que el 2019, la secretaria d'estat protagonitzarà els primers minuts del 2020\nL'anunci del 2019 va comptar amb l'actor Alejo Sauras\nBarcelonaRTVE tornarà a emetre, després de les campanades, un anunci d'Espanya Global, tal com ja va fer l'any 2019 i, anteriorment, amb la seva antecessora Marca Espanya, segons ha informat la secretaria d'estat, que dirigeix Irene Lozano a Europa Press.\nTorra denuncia a la fiscalia la secretària d'Espanya Global pel document que va elaborar sobre el Procés\nL'agència ha avançat que l'espot que s'emetrà durant els primers minuts del 2020 consistirà en un muntatge d'imatges actuals i històriques i no inclourà paraules. Espanya Global no ha volgut revelar què apareixerà a les imatges, però ha assegurat que totes són "un gest molt característic d'afecte". L'anunci del 2019 estava protagonitzat per una desena de persones anònimes i l'actor Alejo Sauras, que explicaven els seus motius per ser "ambaixadors" orgullosos d'Espanya.\nL'espot del 2020, que dura 30 segons, s'emetrà just després de l'autopromoció de RTVE i, segons la secretaria d'estat, és un anunci universal, per sobre d'idiomes, fronteres i posicions polítiques.\nLes campanyes audiovisuals de promoció són habituals a Espanya Global, que en els últims mesos ha publicat la sèrie de vídeos This is the real Spain, protagonitzats per personatges com Isabel Coixet, Ana Patricia Botín, Jesús Calleja o Richard Gere. Espanya Global s'ha envoltat de polèmica tant pels vídeos que ha fet com per alguns que ha compartit a les xarxes socials, tot i no haver-los produït la secretaria d'estat. És el cas del vídeo de dibuixos animats sobre la sentència de l'1-O, creat pel think tank Foro Europa Ciudadana i que van haver d'eliminar del seu compte de Twitter després de reconèixer que "feria sensibilitats".


PS, Verds i Iniciativa Ciutadana presenten l'acord programàtic - FÒRUM.ad\nPS, Verds i Iniciativa Ciutadana presenten l’acord programàtic\nOn: 20/01/15 22:39\nPrevious Post: L’Assemblea Nacional francesa ratifica el CDI amb Andorra\nNext Post: Govern denega les demandes de prejubilació que havien presentat més de 150 funcionaris\nQualsevol cafre és millor que aquests de DA, és cert. Però també és cert que ficar aquesta gent al nostre parlament és un descrèdit per a les institucions. Si el PS el millor que pot oferir és el López i a sobre s’hi han d’afegir aquests que es fan dir verds però l’únic que volen és una cadira i un sou (com es va veure a la Massana amb la filla de la Lozano, pactant amb la dreta pura tal i com s’ha demostrat aquests dies davant del suport obert als lliberals), si això és el millor que poden oferir, millor quedar-se a casa. Realment aquesta gent fan por. I fan por perquè no tenen vergonya de pactar amb qui sigui a canvi d’un sou que no guanyarien en el seu àmbit privat i perquè enlloc d’estimar-se Andorra, el que pretenen és espanyolitzar-la.\nJosep Molta Por, vosaltres trenquils a votar com sempre a veure si algú us fa un regal a voslatres o la familia, qualsevol cafre es millor que els 28 que hem tingut els ultims 4 anys, i que vosaltres vareu votar…..aneu a donar clases de Politica als Mitings del PP\nEl Lópes fent l’ullet als consellers i la Lozano comentant el seu tallat de cabell enmig d’una sessió parlamentària. Ai mare meva! Això no pot ser de cap manera. No entenc ni com aquesta gent pot arribar a presentar-se\nDubtava entre PS i SDP, però per evitar que els verds entrin al Consell, ja ho tinc més que clar. No sé en quin moment el PS va començar aquesta deriva cap a l’extrema esquerra però són realment perillosos.


Martín Wolf: “Parar el creixement no és la solució per al canvi climàtic. L’única sortida és la tecnologia” - Fundación Naturgy\nInici / Actualitat / Energia i medi ambient / Martín Wolf: “Parar el creixement no és la solució per al canvi climàtic. L’única sortida és la tecnologia”\nL’editor adjunt del Financial Times, Martin Wolf, i el governador del Banc d’Espanya, Pablo Hernández de Cos, han participat avui en la vuitena edició del cicle de conferències Energy Prospectives, organitzat per Fundació Naturgy i l’IESE Business School, que han inaugurar el president de Fundació Naturgy, Rafael Villaseca, i el director general de l’IESE, Franz Heukamp.\nDurant la jornada, Martin Wolf ha advertit dels riscos de la inactivitat davant del canvi climàtic. “Per poder mantenir l’augment de la temperatura global a menys d’1,5 ºC per sobre dels nivells preindustrials, les emissions s’han de reduir un 40% per al 2030. Si no hi fem res, ens arrisquem a un harmagedon climàtic”, ha assenyalat Wolf.\nPer combatre aquesta problemàtica, l’editor adjunt del Financial Times ha constatat que parar el creixement no és una solució, i ha assenyalat la transformació tecnològica com l’única sortida, ja que està permetent reduir considerablement els costos de les energies netes i alternatives. Segons Wolf, en la transició energètica cap a una economia descarbonitzada continuarem disposant de combustibles fòssils que hauran de tenir uns preus estables. “A mesura que avancem cap al nou sistema, els combustibles fòssils han de continuar operant i hi ha d’haver una estabilitat”, ha assenyalat.\nL’editor adjunt del Financial Times ha destacat també el paper rellevant de l’Administració a escala mundial, que ha de garantir una regulació precisa; impulsar incentius, per exemple, oferint subsidis temporals per a noves tecnologies o posant terminis per a la substitució gradual dels vehicles contaminants; i col·laborar al seu torn amb les empreses, que impulsaran aquesta transformació a través de les inversions.\nPer la seva part, Pablo Hernández de Cos ha incidit que “l’impacte del canvi climàtic en l’economia pot ocórrer a través de diversos canals diferents que afecten empreses i llars i, per tant, bancs”, i coincideix amb Wolf que la principal solució és la tecnologia. “Els resultats mostren que els beneficis a llarg termini de l’adopció primerenca de polítiques que impulsen la transició cap a una economia neutra en carboni compensen amb escreix els costos a curt termini d’aquesta transició”, ha advertit Hernández de Cos.\n“Però el canvi climàtic també podria tenir un impacte bastant directe en la capacitat dels bancs centrals per estabilitzar la inflació. És probable que les polítiques destinades a promoure la transició a una economia neutra en carboni, com els impostos al carboni, afectin la volatilitat de la inflació general, que inclou els preus de l’energia”, ha afegit el governador del Banc d’Espanya, que ha conclòs que per prevenir el canvi climàtic és necessari un enfocament holístic que involucri totes les polítiques i actors.\nLa jornada, celebrada a Madrid, ha abordat en conjunt reptes estructurals de la nostra societat, com ara els riscos climàtics i financers, la transició energètica i el futur de l’economia mundial i europea. En l’obertura d’aquesta vuitena sessió d’Energy Prospectives, el director general de l’IESE, Franz Heukamp, ha donat la benvinguda i ha agraït la seva presència als ponents, lloant la seva qualitat i la importància del seu discurs per contribuir a un debat d’alt nivell sobre el desenvolupament de la nostra societat.\nPer la seva part, durant l’obertura, el president de Fundació Naturgy, Rafael Villaseca, ha destacat la important interrelació existent entre el sector energètic, el canvi climàtic i el món financer i econòmic. “A través d’aquestes jornades, la Fundació Naturgy, amb la col·laboració de l’IESE, pretén contribuir a una millor comprensió del sector energètic i dels diferents desafiaments i reptes que presenten en el futur des de diferents perspectives”, ha manifestat Villaseca.\nEnergy Prospectives és un cicle de converses d’alt nivell que reuneix figures reconegudes de l’àmbit nacional per la seva experiència, visió i coneixement del sector energètic, i empresaris, reguladors, directius i acadèmics. Aquesta iniciativa forma part de les activitats que la Fundació Naturgy duu a terme sobre temàtiques relacionades amb l’energia i el medi ambient, des del debat seriós i rigorós, amb l’objectiu fonamental de promoure l’ús racional dels recursos energètics i fomentar un desenvolupament sostenible.\nEtiquetes: Energia i medi ambient, Energy Prospectives, Seminaris


AIGUA DE ROSES - Sóc Natural\n> Altres Productes>Olis Corporals>AIGUA DE ROSES\nTònic per a la pell, hidratant, calmant, suavitzant i antiinflamatori. Regenerador cel·lular, cicatritzant, atenua les arrugues, els capil·lars trencats, les taques i les estries. Equilibra el PH de la pell. Excel·lent per a la neteja del cutis i per refrescar la pell. Recomanable per a tot tipus de pells.\nUtilitzar com a tònic al matí i la nit. Aplicar sobre la pell neta o amb ajuda d'un cotó abans de la hidratació. No aclarir. Utilitzar com perfum lleuger sobre la pell, el cabell o la roba. Ideal per després del sol.\nTònic per a la pell, hidratant, calmant, suavitzant i antiinflamatori....