Vídeos Rehabilitació | Gicor\nEscrit a 25 Novembre 2019 .\nVídeos Rehabilitació Cardíaca\nEn aquests moments tan difícils que estem vivint amb el COVID19, és importantíssim continuar cuidant-nos seguint amb els exercicis de Rehabilitació Cardíaca que es portarien a terme presencialment a l'Hospital Sta. Caterina amb l'Eloi Arias.\nÉs per això que us deixem a continuació els vídeos que ell mateix ha compartit a la seva compta de Twitter, adjuntant els seus textes.\n13/3/2020: La Rehabilitació Cardíaca al Santa Caterina no s’atura ni s’aturarà. Diàriament s’enviarà als pacients de fase II un vídeo amb l’entrenament de força-resistència especificant en cada grup de treball la càrrega individualitzada. El COVID-19 és greu però el sedentarisme i la MCV +\n16/3/2020: Entrenament força-resistència alta capacitat funcional. (60’’ abducció decúbit lateral amplitud mitja + 120’’ squat 5kg + 60’’ pont) x5. No s’hauria de sobrepassar RPE 15 de Borg. Si succeix, cal reduir el pes a l’exercici número 2 i passar a ampolla d’aigua de 2kg. Ànims!\n16/3/2020: Consells sobre l’entrenament de la resistència aeròbica.\n16/3/2020: Proposta d’entrenament de la resistència aeròbica extra-domiciliari o en aparells simuladors propis.\n16/3/2020: Proposta d’entrenament de la resistència aeròbica a nivell domiciliari. RPE de Borg entre 12-15.\nJugo amb les cançons que escolto per determinar la càrrega. D’entrada escolto 3 cançons i en descanso 1.\n16/3/2020: Entrenament intervàl.lic d’alta intensitat per pacients d’alta capacitat funcional i baix risc. Molt beneficiós en persones diabètiques sobretot amb normopès.\nCal controlar molt bé la funció respiratòria i el nivell de dispnea amb l’Escala de Borg.\nEscala de Borg pel control de la intensitat en la càrrega de treball. Pacients en la fase inicial de la rehabilitació i persones poc entrenades no haurien de superar el valor de 12 durant dues setmanes i posteriorment anar apujant la càrrega setmanalment fins assolir 15, mai +\n18/3/2020: Reprenem entrenaments amb atrezzo millorat . 1era proposta del dia d’avui: Força-resistència fase II grup baix risc bona capacitat funcional setmana 10. (Pullover 5kg + Flexió de colze per pectoral) 4x60” descans 60”.\n18/3/2020: La rehabilitació cardíaca de la unitat també treballa i recomana la millora de la flexibilitat. Estiraments passius per després del treball de força-resistència. Cada exercici durant 2 anuncis TV 1x40”, millor dues vegades al dia, sempre al vespre.\n18/3/2020: Segona part proposta d’entrenament de la flexibilitat. MAI abans del treball de força-resistència, sempre després.\n18/3/2020: Els exercicis compensatoris enriqueixen la sessió, eviten el descans passiu i prevenen/tracten patologies freqüents en persones sedentàries i/o ocupacions laborals amb gestos assimètrics i/o repetits. 3x40” per evitar lumbàlgies i dolències de supraespinòs.\n19/3/2020: Entrenament força-resistència fase III de RC alta capacitat funcional baix risc. (Fons per tríceps o Press francés 5kg 40” + Flexió de colze per pectoral 120” amb recuperació activa manegot de rotadors 60”) x5.\nM’encantaria veure com entreneu nois/es, amb la samarreta especial!\n19/3/2020: Entrenament força-resistència fase III de la RC, capacitat funcional mitja baix risc. (Flexió de colze per bíceps 5kg 100” + Rem horitzontal 5kg 100” amb recuperació activa manegot rotadors 60”) x5.\n20/3/2020: Fase II alta capacitat funcional baix risc setmana 4 ó 8. Entrenament força resistència amb ‘sumo’ 2kg-5kg 4x100” descans 40”.\nNo podem deixar de moure’ns!\n20/3/2020: Fase II capacitat funcional heterogènia alt risc setmana 22. Entrenament força resistència amb sentadeta espatllera (bon exercici iniciador o amb patologia d’esquena i/o genolls) ó split 2kg-5kg 4x100” descans 60”.\nNo podem deixar de moure’ns amb el màxim rigor!\n20/3/2020: Fase II alta capacitat funcional risc mig setmana 4. Entrenament força, resistència amb ‘sentadeta’ 2kg-5kg 5x60” descans 60”. No podem deixar de moure’ns amb el màxim rigor, sempre sota supervisió dels graduats/ades en CAFE, a Girona a EUSES\n23/3/2020: Entrenament d’avui per persones amb bona capacitat funcional que han realizat la fase d’adaptació fisiològica. 5x100” descans 40” split 2-5kg ó squat espatllera en persones amb patologia de genoll greu. Molt important la funció respiratòria. Inspiro quan baixo.\n23/3/2020: ‘Sumo’ 2/5kg 3x60” descans 60” per a persones que han iniciat la pràctica d’exercici físic recentment. En el nostre cas grup alt risc per angina inestable setmana 7. Ull no parar el moviment (sobretot a baix, en flexió), controlar la respiració i treballar en simetria.\n24/3/2020: ‘Sumo’ 2/5kg 3x60” descans 60” per a persones que han iniciat la pràctica d’exercici físic recentment. En el nostre cas grup alt risc per angina inestable setmana 7. Ull no parar el moviment (sobretot a baix, en flexió), controlar la respiració i treballar en simetria.\n24/3/2020: Opció 2: pacients de + edat però forts i benparits, amb alguna arrítmia hipercinètica que implica major control respiratori. NO component potència, velocitat constant. 5x (Pont 120” + Split 5kg 100” amb recuperació activa Gat enfadat 60”). No ens podem aturar. Salut!\n25/3/2020: Som-hi! Atípicament introduim fenomen de prefatiga en fase II. L’alta capacitat funcional dels pacients i el seu baix risc així ens hi obliga. 4x 60”/100” (Pullover 5kg + Pectoral) descans 60”. Si vols resultats diferents, no facis sempre el mateix (A. Einstein); fisiologia pura!\n25/3/2020: En el nostre grup + verd introduim, estant en fase de tonificació muscular en EEII i d’haver realitzat l’adaptació fisiològica en EESS, la tonificació en la musculatura anterior del tronc. Treball de pectoral amb tríceps i deltoides anterior com a ajudants. 3x60” descans 60”\n26/3/2020: Grup elit fase III. 5x (60” Fons per tríceps ó Press Francès 10kg + 120” Pullover 10kg + 120” Flexió de colze per pectoral amb recuperció activa rotadors d’espatlla 60”).\n26/3/2020: Alternativa pel grup de més edat, més vells, i bells, que portem alguns més d’una dècada junts i que vull continuar veient. 5x (Rull de colze per bíceps 5-10kg + Rem invertit 5-10kg amb recuperació activa rotadors de colze 60” malgrat no surt al vídeo).\n27/3/2020: Fase II alta capacitat funcional setmana 10 baix risc. 4x 100” squat + split 5kg descans 30”. El límit el marques tu, mai jo; el límit el marca el pacient, mai el rehabilitador.\n27/3/2020: Alternativa que nosaltres apliquem a alt risc en setmana 23. 4x100” (squat + split altern 5kg-2kg) ó 4x30” (elevació maluc 90 graus + squat espatllera). Tots descans 60”\n31/3/2020: Anem forts, alumnes no m’escanyeu: si isometria, però en fase III alta capacitat funcional i baix risc. 5x (abducció decúbit lateral bilateral 60” ROM mig + squat 5-10kg 120”, recuperació activa 60” propiocepció genoll superfície inestable ulls oberts). I 3x30” planxa + bici.\n31/3/2020: Som-hi valents! 5x (Pont 120” + Split 5kg 100” recuperació activa Gat enfadat 60”). L’entrenament ara, després de dues setmanes i mitja, hauria de cansar i deixar cruiximents. Si no arribo a 15 de l’Escala de Borg pujo càrrega: <13 pujo llastre (10kg), 13-14 pujo t’ de treball.\n01/04/2020: Per qui ha iniciat recentment la pràctica d’exercici físic, que ens ha seguit aquests dies i que ha finalitzat la fase d’adaptació fisiològica profilàctica. Engeguem la tonificació de la musculatira del tronc i de l’EEII: 3x60” descans 60” de Flexió de colze per pectoral.\n01/04/2020: Grup heterogeni en quant a risc però alta capacitat funcional fase II. 3x (Elevació frontal per deltoides 5kg 100” + Flexió de colze per pectoral 100” amb descans 30”). Ara no pots dir que no tens temps de fer exercici físic!!!\n01/04/2020: Canya que ve el bon temps! 5x (Elevació frontal espat 5kg 100” + Elevació lateral espat assimètrica 5kg 100” + Flexió colze per pectoral 120” amb recuperació activa Manegot 60”) + 3x60” Diagonals + Pont. Objectiu pels seguidors Borg = 14-15; si <, pujo t’ de treball exercici 1.\n02/04/2020: 4x (Press francès 5kg ROM mig 100” + Flexió colze per pectoral 100” amb recuperació activa Manegot 60”). Afegir un exercici analític enriqueix el treball del múscul protagonista en l’exercici global: concepte prefatiga. El nostre actor principal és el pectoral, malmès en la MCV.\n07/04/2020: Forts com mai carai. Alta capacitat funcional matinal Fase III. 5x (120” Pont + Fons enrere 100” amb recuperació activa propiocepció genoll 60”) + 3x45” (Planxa + Bici decúbit supí).\nMigdia d’skipping, tarda de La Casa de Papel i vespre d’estiraments. No sona gens malament no? #JoActuo\n07/04/2020: Entrenament alternatiu: 5x (120” Squat + Split altern amb descans de 30”) + 3x30” Diagonals. Migdia d’Step. La Casa de Papel de tarda i la sessió d’estiraments al vespre es mantenen. Gas a la burra que ens hem de guanyar els bunyols que comprarem el divendres.\n08/04/2020: Fase II RC baix risc alta capacitat funcional. Pels que ens heu anat seguint i esteu valents. 3x (100” Elevació frontal per deltoides 2-5kg + 100” Flexió de colze per pectoral) descans 30”. Ens en sortirem més forts, solidaris, respectuosos...també amb el medi ambient.\n08/04/2020: Fase II alt risc setmana 11 i per aquells que ÉREU sedentaris abans del confinament. 3-5x 60”-100” Flexió de colze per pectoral amb descans 60”-30”. Jugueu amb el temps de treball i de descans fins assolir una sensació de cansament de 14 en l’Escala de Borg.\n09/04/2020: Entrenament Fase III altísima capacitat funcional. 5x (100” Elevació frontal espatlla 5kg + 120” Elevació lateral assimètrica espatlla 5kg + 120” Flexió de colze per pectoral amb recuperació Manegot rotadors 60”) + 3x30” (Gat Enfadat + Diagonals).\n09/04/2020: Entrenament alternatiu. 5x (100” Press francès 5kg + 100” Flexió de colze per pectoral amb recuperació Manegot rotadors 60”) + 3x30” (Gat enfadat + Diagonals.\n14/04/2020: Entrenament Fase III altísima capacitat funcional.Peu a baix en grup fase III elit. 5x (60” Abducció cama en decúbit lateral + 100” Fons enrere 10kg amb 60” recuperació activa de propiocepció superfície inestable ulls tancats) + 3x60” (Planxa de transvers + Bici decúbit supí).\n14/04/2020: Alternativa. 5x (120” Sentadeta 5kg + 100” Fons enrere amb 60” recuperació activa de Gat enfadat) + 3x30” (Bici decúbit supí + Pont). No podem aturar-nos, no us podeu atureu, el vostre cor ho agrairà.\n16/04/2020: Entrenament d’alta capacitat funcional Fase III de la Rehabilitació Cardíaca: 5x (40” Fons enrere ó Press Francés 10kg + 120” Elevació frontal 5kg + 120” Pullover 10kg + 120” Flexió de colze amb recuperació activa Manegot rotadors 60”) + 3x40” (Planxa + Bici decúbit supí).\n16/04/2020: Proposta alternativa d’entrenament Fase III: 5x (100” Press francès 5kg + 100” Pullover 5kg + 100” Flexió de colze per pectoral amb recuperació activa Manegot rotadors 60”) + 3x30” ( Bici decúbit supí + Pont).\n21/04/2020: Entrenament d’alta capacitat funcional Fase III de la Rehabilitació Cardíaca: 5x (60” Abducció cama decúbit lateral assimètrica + 120” Pont + 100” Fons enrere 10kg amb 60” recuperació activa Propiocepció genoll superfície inestable) + 3x60” (Planxa + Bici decúbit supí).\n21/04/2020: Proposta alternativa d’entrenament Fase III: 5x120” (Squat 5kg + Split 5kg amb descans 30”) + 3x30” (Bici decúbit supí + Pont).\n23/04/2020: Entrenament en caràcter bàsicament muscular Fase III: 5x (60” Elevació frontal espatlla 10kg + 120” Elevació lateral 5kg + 120” Pullover 10kg + 120” Flexió de colze per pectoral amb recuperació activa de 60” de Manegot de rotadors) + 3x60” (Planxa + Bici decúbit supí)\n23/04/2020: Entrenament rehabilitació cardíaca: 5x (90” Elevació frontal espatlla 5kg + 90” Pullover 5kg + 90” Flexió de colze per pectoral amb recuperació activa 60” Manegot rotadors).


octubre 2017 - Ortopèdia Almirall octubre 2017 - Ortopèdia Almirall\nA continuació trobareu una llista de tots els missatges de octubre, 2017\nLoreto Almirall 17 octubre, 2017 sense categoria\n19 d'Octubre II Jornada Mundial de Portes Obertes per a la Dona mastectomitzada Jornada per vosaltres Homenatge a les dones afectades de càncer de mama. Hospital de la Santa Creu i Sant Pau c/Sant Quintí 89 Sala d'Actes – Planta 3 Bloc A De 9 1 14hs, taules informatives als vestíbuls dels carrers Mas Casanovas i Sant Quintí. Pots veure el programa detallat en el cartell oficial.\nLa Fundació Nepp organitza un viatge solidari\nLoreto Almirall 4 octubre, 2017 sense categoria\nMarxa al Sàhara, novembre 2017 Fundació Nop, té el compromís moral de construir un hospital pediàtric en una de les zones més controvertides i necessitades del món. En ple desert del Sàhara, a la localitat de Miheriz, zona alliberada pel poble sahrauí, una aposta tan difícil com gratificant. Per a això vull comptar amb la teva ajuda. Només molts herois anònims poden fer-ho realitat. Estem organitzant per al proper mes de novembre, un viatge solidari, per donar fe de la construcció de l'hospital i reafirmar el nostre compromís. Avui és un somni, el viatge una il·lusió i l'hospital un símbol que "Es pot" i un gest d'humanitat que et …


Ciclistes, corredors i campistes: els Agents Rurals imposen 145 denúncies per trencar el confinament ~ EbreDigital.cat\nACN2020-03-28T13:18:50+01:0028 de març de 2020|Societat| Camp de Tarragona, Terres de l'Ebre|Agents Rurals de la Generalitat de Catalunya, Confinament, Coronavirus, Mossos d'Esquadra de la Generalitat de Catalunya|0 Comentaris\nEn una entrevista amb l’ACN, l’inspector en cap de l’Àrea General del Cos d’Agents Rurals, Antoni Mur, insisteix que no només s’ha de respectar el confinament pel perill de contagi de la covid-19, sinó també per evitar possibles accidents al medi natural. “Això podria requerir la participació d’equips d’emergència o assistència hospitalària quan, ara, tots aquets equips s’han de centrar en cobrir les necessitats dels afectats pel coronavirus“, detalla.\nEls darrers dies els agents han localitzat persones que pernoctaven en una autocaravana, escaladors a la Cova Gran de Santa Linya (La Noguera), pescadors a Riba-roja d’Ebre (Ribera d’Ebre) o un grup de persones que havia anat al pantà de Foix d’acampada, i que s’hi banyaven i havien encès foc. “Ens hem trobat gent que senzillament se’n va a passar el dia al camp com si no passés res, i sobretot d’activitats relacionades amb l’esport o pícnics que no estan permeses ni és normal que es facin“, subratlla Mur.\nLa reducció dràstica de l’activitat humana ha propiciat que la fauna salvatge s’apropi més a les zones habitades. És el cas dels senglars, que es mostren cada cop més confiats. Segons Mur, que entrin als nuclis de població és “relativament habitual“, però els casos s’han fet més freqüents els darrers dies. En cas de risc, els Agents Rurals recomanen trucar al 112 perquè puguin encarregar-se de foragitar-los cap al seu hàbitat natural.\nDe retruc, l’aturada de les activitats de caça podria comportar un repunt de població dels senglars. La proliferació d’aquests animals fa anys que ha esdevingut un problema, sobretot perquè sovint es veuen implicats en accidents de trànsit i ocasionen danys en l’agricultura. “Quan acabi aquesta situació, una de les coses a valorar serà quina estratègia adoptem per mirar de reduir l’increment que s’hagi produït“, exposa Mur.


Marina Garcés: «L'Europa d'avui no es reconeix a ella mateixa» | NacióDigital\nper Esteve Plantada, 15 d'agost de 2017 a les 09:15 |\nMarina Garcés, una de les veus més respectades del pensament actual | Jordi Jon Pardo\nMarina Garcés (Barcelona, 1973) parla amb convicció, però sense alliçonar. És un plaer escoltar-la, lluny del brogit de les tertúlies d'opinió fast food i de l'actualitat que ens devora de manera diària, en un minut a minut insaciable. A base de feina i de rigor, la filòsofa i assagista s'ha convertit en una de les figures més respectades del pensament, un far per a temps de crisi perpètua. Professora titular a la Universitat de Saragossa, és una de les veus de La gran regressió (Empúries), un llibre que planteja un debat rigorós a través de pensadors referencials com Zygmunt Bauman, Santiago Alba, Donatella della Porta, Nancy Fraser o Ivan Krastev. I el resultat és una conversa que planteja camins, que il·lumina, que cal pair, i que requereix degustació i calma.\n- Què li passa a la salut de la democràcia que hem arribat a la certesa que cal reconduir-la?\n- Estem veient els efectes de la condició segrestada de les institucions democràtiques per part del projecte del capitalisme global, que té molt poc de democràtic. Els Estats estan treballant per aquest projecte –el capitalisme global–, des de la corrupció fins a la incapacitat per qualsevol tipus de decisió col·lectiva sobirana.\n- No és nou, això fa unes dècades que està passant.\n- Els efectes desastrosos del nostre present –líders polítics pocs democràtics, Estats en fallida i presoners d'organismes tan poc polítics com la Troika, etc.– tenen a veure amb una regressió que, efectivament, no ha començat ara. Concretament, tot això s'inicia a finals del 70 i començaments dels 80, quan el capitalisme neoliberal guanya la partida.\n- La caiguda del Mur és el 1989 i hi ha una sensació d'eufòria mundial, la d'una nova pax romana que no és certa. Eren mentida els feliços 80 i 90?\n- Sí, se'ns va vendre la "globalització feliç", un terme que alguns l'havíem fet servir per combatre'l i per demostrar que la "globalització feliç" era un relat que es basava en vendre uns èxits que tenien a veure amb una suposada victòria del capitalisme sobre el comunisme, també amb el desenvolupament de les comunicacions digitals que ens portava la idea que el món és un de sol. És una idea molt clàssica del cosmopolitisme occidental, que per fi s'havia fet realitat.\n- La societat del coneixement i de la informació ens portava la imatge de la comunitat humana reunida amb ella mateixa.\n- I, alhora, amagava tota la desigualtat que implicava aquest projecte. Una desigualtat que només ha fet que créixer. El gran problema és la desigualtat, però és que aquest gran projecte ja es construïa sobre condicions de desigualtat molt grans, sobretot si ho miràvem a escala mundial, de violència cultural i simbòlica.\n- Només hi havia una forma de vida possible, per dir-ho d'una manera.\n- I l'únic que quedava en aquest present etern de la "globalització feliç" era anar arribant. Nosaltres ja hi érem, però falta que s'hi uneixin països del Tercer món, etc. Aquest relat és el que ara s'ha fet miques. I no perquè hagi fallat ara, sinó perquè les seves violències, que ja hi eren, s'estan manifestant de forma catastròfica. Eren unes virulències negades, però si comptem els anys, en realitat són molt pocs. L'atac a les Torres Bessones és de l'any 2001. I allò és la primera gran esquerda a escala global de la felicitat mundial.\n- Després comença la guerra d'Iraq.\n- I també els moviments contra la guerra. Si llegíssim la història dels darrers 20 anys –els del projecte neoliberal– des dels moviments de contestació, tindríem l'indici clar de les violències que no hi ha deixat d'haver en tot aquest temps. Començant pel zapatisme, que ja va dir que això era un "imperialisme", passant per l'antiglobalitzacio, pel moviment contra la guerra, el 15-M. Això ens està dient que el que hi havia no és el que s'explicava. Podríem parlar també de tots els moviments contra l'Europa del capital, que és del que parla La gran regressió, en realitat. Aquesta Europa d'avui no es reconeix a ella mateixa, ni políticament, ni democràticament, ni èticament. Això ja es deia, però hi havia un desig d'apuntar-se a l'èxit fàcil.\nMarina Garcés, durant l'entrevista per NacióDigital Foto: Jordi Jon Pardo\n- Què ha passat amb l'esperit del 15-M?\n- Jo reivindico lectures de temps més llarg. Som esclaus de l'immediatisme. El 15-M no apareix del no-res, té tota aquesta genealogia que comentàvem, almenys de vint anys de moviments de molts tipus que conflueixen. Els efectes d'aquesta expressió massiva, de protesta i d'indignació, encara van prenent formes. Una d'elles, és una parcial traducció política. Però el fonamental és el canvi de consciència: ser conscients que "això no va". És una impugnació a la totalitat que es va traduint en diverses formes, moltes d'elles fora del focus de l'actualitat.\n- Diu Santiago Alba que "hi ha molts motius per pensar que el 2017 està més a prop del 1917 que del 2018". Com s'explica que haguem anat tot un segle enrere?\n- En el meu text del llibre matiso la idea de regressió que es mou en un esquema lineal del temps. La nostra construcció narrativa de la història ens feia anar, només, endavant o enrere. La pregunta és: de què està fet aquest anar endavant o enrere? Hi havia hagut una sèrie de conquestes socials, de drets, econòmiques, educatives, culturals, etc., que en aquests moments, per una guerra de classes –tal com han dit molt bé els rics–, han estat expropiades. En aquest sentit, sí: ara vivim un moment regressiu. Hi ha un esgotament i una escassetat de molts tipus, en una nova guerra de classes. Però la història no va enrere, sinó tot al contrari: ara som en un desbocament històric, en una acceleració encara més forta de les conseqüències del que estàvem vivint fa deu anys.\n- Al llibre, diu que el segle XX és "el segle de la nostra mort", el temps "del tot s'acaba", on moren "el subjecte, la història i el futur de la humanitat". És una mort de civilització, però també una mort física.\n- La primera Guerra Mundial, el 1914, és la data real d'aquest fi de projecte d'una societat que conjugava els seus valors en futur. La pel·lícula de la "globalització feliç" és el que expressa aquesta ferida tremenda. Som les societats més cultes del món i ens estem matant, literalment. Em pregunto què n'hem fet d'aquesta consciència de la mort produïda... Som assassins cultes, no pas per ignorància o barbàrie!\n- En part, la nostra era ha tornat a la barbàrie i a les guerres per religió.\n- Ara s'està intentant medievalitzar l'imaginari del present. També torna la violència masclista com a forma atàvica de domini. Les nostres violències són molt civilitzades, són fruit de molts sabers i decisions sofisticades. No tenim res de bàrbar. Som fruit d'unes maneres d'haver apostat per determinades formes de vida, de riquesa i de poder. Tot això és conseqüència d'aquestes apostes.\n- Ara patim una lluita de poders per veure qui imposa el seu model.\n- La globalització feliç anava lligada a un equilibri precari, que era el que havia deixat la Guerra Freda, que no tenia res de freda ni de pau. El vel ens va caure amb les successives guerres d'Iraq, amb la geopolítica desfermada de nou, després d'aquest miratge de pau per a Europa. El nostre continent necessita fer el seu dol després de les dues guerres mundials, i deixa de mirar el món. I els Balcans? Fixa't la manera com hem relatat aquestes successives ficcions, com hem negat el que no hem volgut veure... Els que hem oblidat la guerra som una generació molt més desprevinguda.\nMarina Garcés participa a «La gran regressió» Foto: Jordi Jon Pardo\n- El gran tema del seu text és la "condició pòstuma". Formem part d'una societat zombi, amb individus post-mortem?\n- A la nostra societat, la vida es desenvolupa en un després del després. En dic pòstum, cosa que té a veure amb haver acceptat la irreversibilitat de la destrucció total, de la "mort històrica" que dèiem abans. Si pensem en termes ambientals és evident: estem donant per irreversible el col·lapse. Només actuem testimonialment, i això és una cosa molt pòstuma. La condició pòstuma és haver acceptat la irreversibilitat del col·lapse.\n- "Podem dir que no ens estem extingint, sinó que ens estan assassinant selectivament". Qui fa aquesta selecció?\n- No hi ha extinció, sinó extermini. Aquesta distinció entre morir i matar és el lloc per on entrar i desmuntar aquest gran segrest apocalíptic de les possibilitats de vida actuals. Qui hi ha darrere d'aquest assassinat? Tot un sistema econòmic i polític que ens havíem acostumat a dir que no té responsables, ni sobirans. Dèiem "el culpable és el sistema". Però ens hem equivocat. Els sistemes són persones que prenen decisions en totes les seves escales, de la més alta a la més petita. Hem de començar a desmuntar l'argument i començar a saber-nos implicats en sistemes molt complexes de decisió en els quals, finalment, tots hi estem implicats.\n- Tots som responsables del que passa, doncs?\n- No! No tots ho som, però sí que tots hi estem implicats des dels nostres àmbits de vida. Confio i crec en el pensament crític, malgrat la sensació d'apocalipsi dominant, però cal tornar a confiar en la capacitat de pensar les coses i poder-les tornar a anomenar. Per això, podem establir distincions entre qui fa les coses i qui les pateix. No és el mateix determinades víctimes que determinats botxins, podem distingir entre formes de vida i formes de mort. Són les qüestions més fonamentals de les preguntes de la filosofia de tots els temps. En aquests moments són urgents i necessàries per intervenir en les coses.\n- Anomena el pensament crític, però quin paper creu que juguen els intel·lectuals en la societat del 2017. Del J'accuse...! d'Émile Zola en queda alguna cosa?\n- O juguem el paper de forenses o el de comentaristes del partit de futbol. Però penso que avui en dia hem de saber reprendre el compromís amb la realitat, el fet de ser afectat i també d'afectar la realitat en què intervenim.\n- Darrerament hi ha un ressorgiment de la filosofia, una figura que tradicionalment ha estat menystinguda, almenys aquí.\n- Des de la Reconquesta fins al franquisme, en aquest país el lliurepensament sempre ha sestat perseguit. La filosofia sempre ha estat condicionada a treballar pel poder o treballar per l'església. Però ara, més que mai, cal filosofia, perquè la gent necessita trobar una paraula que la connecti amb la vida, no pas que li expliqui el cadàver.\nMarina Garcés Foto: Jordi Jon Pardo\nLes entrevistes de NacióDigital, Els imperdibles, Cultura, Marina Garcés, entrevista, pensament, entrevista cultura, Europa, filosofia\nPer Mercè V el 19 d'agost de 2017 a les 18:28\nMarina. Esperem que el teu pregó a Barcelona es refereixi a qüestions actuals i candents a la ciutat. Esperem que et mullis fent present el teu pensament sobre la llibertat i el dret dels pobles a ser com són. Sobre el que comporta no tenir por fins al final. Sobre que és el compromís de l'esquerra revolucionària. Sis plau no ens facis lliçons ni reflexions teòriques. Parla fora de classe i tingues present l'estimat Carles Capdevila. Necessitem una veu de gent arrelada al país com ets tu i a partir de les qualitats del teu avi Tomàs Garcés i la teva estimada mare Tona Mascareñas. Se't demana la veu en un moment de molt sofriment per moltes i diverses agressions. Marina sigues aiguardent per fer evident el que vivim i lluitem. No pas aigua incolora i insípida.\nPer Garcès poc coherent? el 17 d'agost de 2017 a les 11:30\nJa l'has sentit el pregó de les festes de la Mercè ? Perquè dones per fet que farà un discurs "governamental", potser et portes una sorpresa, no?\nGarcès és poc coherent\nPer Un mundo común el 16 d'agost de 2017 a les 13:19\nMarina Garcés des del moment que accepta el pregó de l'Ajuntament ha perdut tot el meu respecte intel·lectual i també com activista. Al seu discurs d'acceptació ens parlà del turisme i BCN com a ciutat aparador al costat del Cobi, Mariscal i tots els membres del PSC. Un trist retrat dels nostres intel·lectuals sempre amb la mà posada. No sé si la seva editorial l'ha pressionat (és un bon aparador per vendre llibres i concedir entrevistes, etc), és una qüestió seva d'ego o simplement ho fa per Colau (que per cert fa seguidisme del maragallisme mentre els desnonaments segueixen i els veïns som expulsats per l'alça imparable del preu del lloguer a Barcelona) , però com a lector de la Garcés estic profundament decebut. Em sento enganyat.\nPer Anònim el 15 de maig de 2017 a les 01:10\nFidel retrat de la trista realitat que es viu avui a aquesta Europa de l'euro i en aquest món neoliberal a la deriva que patim des de fa ja masses dècades.


By Guida Al·lès on 17 de juny de 2014 17 de juny de 2014\n18 al·lots i al·lotes ens han donat una lliçó. La professora, Esperança Petrus, i jo hem comprovat que la diferència entre tenir els alumnes apagats o motivats és fina: depèn de que ells duguin el pes de l’aula. De fer visible el seu pensament, dialogar i estirar fil. Ells ens mostren el camí. Ha estat reconfortant però també fa tristesa veure que essent tan senzill que els adolescents s´entusiasmin, no sempre succeeixi perquè les pràctiques innovadores encara no estan tan exteses com seria necessari.\nPost llegit 16441vegades\nFomentar la lectura (primària)\nEstudiant una conca hidrològica\n7 Arguments en contra de les lectures obligatòries\nCatalà C4_Atenció_psicosocial CIAP Planificar Directori Matemàtiques C2 At_Unitats_Convivència CTID CCLAV_Lectura Biologia CMonCont CFGM C7_Recolz_pacient Mat1rC Plàstica Economia Castellà Filosofia CCLAV_Àrees CLAV Interdisciplinari FOL CSC EdINFANTIL Tutoria EPA Informàtica NEE Geologia Física_química Superestructura textual CMM Crèdits variables Música C9_Bases Orientació CFGS ESPA2 Finlàndia Educ_física C4_Oci_lleure Opinió personal Mapes mentals Màrketing CCIMF C10_RET Tecnologia CCLAV_ExpOral_Gloses CAA Mapes conceptuals Organitzadors gràfics Anglès


80 grams | Comunicació literària: Entrevista :: Maria Jaén\nEntrevista :: Maria Jaén\n“La realitat sempre pot superar la ficció. Conec un munt d’històries que no puc posar a la sèrie perquè ningú no se les creuria. Em dirien: apa, on va aquesta, això no pot ser! Però és. A la realitat, és”\nLa guionista i escriptora Maria Jaén torna a la novel·la després de 10 anys sense publicar. Ho fa amb La pinça birmana, una novel·la dura, satírica i amb un ritme trepidant, sobre els secrets que s'amaguen darrera un serial televisiu. I és que ella porta deu anys com a guionista de El cor de la ciutat. 80grams ha parlat amb ella del seu nou llibre i també de com li va canviar la vida després del seu gran èxit: Amorrada al piló.\n80grams: La pinça birmana és un títol provocatiu i sarcàstic. Creus en la importància d’un bon títol que cridi l’atenció?\nMaria Jaén: Sí. Hi crec molt, en els títols. I també en les bones imatges. En aquest cas, vaig voler utilitzar “la pinça birmana” perquè em sembla que, d’alguna manera, sintetitza molt bé la idea que a vegades realitat i ficció es confonen, que els límits entre l’una i l’altra es desdibuixen. “La pinça birmana” és una expressió inventada però hi ha molta gent que fa anys que la practica...\n80grams: Escriure una novel·la sobre un serial ha estat un procés natural en tu tenint en compte que t’has passat 10 anys sent guionista d’El cor de la ciutat?\nMaria Jaén: Ha estat una necessitat. Jo funciono així, per impulsos, per necessitat. Em vaig posar davant l’ordinador vaig començar a escriure sense saber on anava i de seguida vaig veure que havia d’escriure sobre el món de la telenovel·la, sobre la feina de guionista...\n80grams: Què tenen la Carla i la Sílvia de la María?\nMaria Jaén: De la Sílvia, l’addicció a la feina. De totes dues, l’orgull i el narcisisme. Actors i escriptors, diria que som força narcisistes.\n80grams: La relació entre la Carla i la Beatriu ens sorprèn molt, és molt dura. Creus que la realitat supera la ficció?\nMaria Jaén: Sempre. La realitat sempre pot superar la ficció. Conec un munt d’històries que no puc posar a la sèrie perquè ningú no se les creuria. Em dirien: apa, on va aquesta, això no pot ser! Però és. A la realitat, és.\n80grams: La pinça birmana és una d’aquelles novel·les agraïdes, que es deixen llegir còmodament perquè està plena d’imatges, frases curtes i contundents, diàlegs sonors i àgils, en definitiva, amb molt contingut audiovisual…\nMaria Jaén: Crec que el tipus de llibre que he escrit, vull dir, el contingut, m’ha demanat aquest registre, la forma. Una cosa et porta a l’altra. No és una història intimista. No la podia escriure amb el to i el registre de La promesa. La història és una farsa i el to havia de ser aquest, de farse, ràpid, punyent, àgil...\n“D’alguna manera és també una declaració d’amor al serial, un format sovint maltractat i menyspreat. M’agrada la telenovel·la.”\n80grams: Tenies la intenció amb aquest llibre de dignificar les telenovel·les?\nMaria Jaén: Sí. D’alguna manera és també una declaració d’amor al serial, un format sovint maltractat i menyspreat. M’agrada la telenovel·la. Considero que és una mena de literatura popular, et permet explicar qualsevol mena de conflictes, i arribar a l’espectador d’una manera molt directa, molt immediata...\n80grams: Per què creus aleshores que són tant criticades?\nMaria Jaén: Són criticades justament perquè són populars. Vull dir, sovint qui les critica són aquells dramaturgs, novel·listes, actors que tenen un concepte “sagrat” del teatre, la novel·la i/o qualsevol manifestació artística en general. Jo m’ho miro d’una altra manera.\n80grams: Creus que d’una bona escena d’un serial en pot sortir un llibre?\nMaria Jaén: De qualsevol cosa pot sortir una idea. De qualsevol racó.\n80grams: Què és el més important que s’ha d’aprendre per ser un bon guionista? I un bon escriptor?\nMaria Jaén: Per totes dues coses crec que és important saber escoltar als altres. I aprofitar el que et puguin aportar.\n80grams: En quin moment d’aquests deu anys María sents que ha arribat el moment de tornar a la novel·la?\nMaria Jaén: Ho he fet quan la feina a la televisió m’ho ha permès. Però mai no he perdut les ganes d’escriure llibres. Durant tot aquest temps he anat prenent notes, apuntant idees, que segur que en algun moment em serviran.\n80grams: Per què vas decidir en el seu moment deixar-ho? Maria Jaén: Crec que val la resposta anterior. No ho he deixat mai. És veritat que no he publicat, però mai he deixat d’escriure.\n80grams: Ets de les que de tant en tant llegeixes de nou les teves novel·les?\nMaria Jaén: No ho he fet mai.\n80grams: Tens algun llibre predilecte entre les teves creacions?\nMaria Jaén: No.\n80grams: La diferencia entre historia i argument és igual en guions que en novel·les?\nMaria Jaén: La diferencia entre història i argument que cito al llibre, és la que utilitzava E.M.Forsters. i crec que sí, que serveix per una cosa i per l’altra.\n“Gràcies a l’“Amorrada” he tingut l’oportunitat de continuar escrivint i publicant. Sóc una privilegiada. Només puc estar contenta”\n80grams: Que et recordin sobretot per un llibre et fa sentir bé o creus que és injust per la resta de novel·les?\nMaria Jaén: M’agradaria que, a més a més, de parlar sempre de l’“Amorrada al piló”, els periodistes recordessin La teva noia o la Promesa o la dona discreta... però no em puc queixar. Gràcies a l’“Amorrada” he tingut l’oportunitat de continuar escrivint i publicant. Sóc una privilegiada. Només puc estar contenta.\n80grams: Creus que Amorrada el Piló hagués tingut tant d’èxit si s’hagués editat ara, per exemple? No en tinc ni idea. No crec que ningú ho pugui dir.\nMaria Jaén: Ets conscient que va marcar la joventut i l’entrada el sexe d’una generació?\nNo gaire, la veritat. Només tenia 23 anys!\n80grams: Quina era la teva intenció quan la vas escriure?\nMaria Jaén: Divertir-me. La mateixa que tinc ara cada vegada que escric o penso una història. Divertir. Emocionar.\n80grams: El gènere eròtic demana un estil particular?\nMaria Jaén: No ho tinc gaire estudiat, això. No sabria què dir.\n“Jo, a l’hora d’escriure, no penso en gènere, penso únicament en la història que vull explicar i en els personatges que l’habiten.”\n80grams: Creus en l’especialització de gènere pel que fa els autors?\nMaria Jaén: Crec que qualsevol opció és bona. Però jo, a l’hora d’escriure, no penso en gènere, penso únicament en la història que vull explicar i en els personatges que l’habiten.\n80grams: Suposo que La pinça birmana vol dir que et tornarem a veure més sovint per les prestatgeries de les llibreries amb noves novel·les?\nMaria Jaén: Penso continuar escrivint. I procuraré no trigar gaire a tornar a publicar.\nassumpta 16 de novembre de 2009, a les 14:36\nBona entrevista! Felicitats a Maria Jaén per aquest nou treball i a 80grams, per fer-nos-en partíceps.


raons per escriure en minúscules - Dms\nCom Hauria De Menjar?\n13 Raons per les quals escrivim en minúscula\nFoto: NY Media\nLa manera com escrivim sovint té ganes d’afegir gust a l’uniforme escolar. Només podem fer moltes coses, però també hi podem fer moltes coses. Podem afegir emojis i sigles, utilitzar puntuació inventiva, tipus Thiiiiis, i escollir minúscula en casos que tradicionalment demanen majúscules. El títol i la llista de cançons de l'últim àlbum d'Ariana Grande, per exemple, 'gràcies, següent', es troben en minúscules, així com els seus comptes de Twitter i Instagram. Llegir-les et fa sentir-te més a prop d’ella, d’una manera: em sona com si parlava tranquil·lament o t’enviés una nota escrita a mà.\nDe vegades faig tuits en minúscules per intentar sonar divertit. Un amic meu envia correus electrònics exclusivament en minúscula i fa que tingui ganes de sentir la seva veu real. Una dona que conec recentment em va demanar disculpes per haver enviat un correu electrònic tot en minúscules, que tocava i semblava innecessari, però com que no ens coneixíem bé, també es sentia com un compliment complicat (que hauria estat prou còmoda. per enviar-me per correu electrònic en minúscula en primer lloc, però prou incòmode per pensar que mereixia una disculpa).\nÉs genial escriure en minúscula? És coix? Tot depèn? Tot i que escriviu minúscules sembla senzill, però és senzill, és senzill, però és un ventall d’enfocaments sofisticats / matisats. Podeu portar minúscula com una disfressa. Pot ser dolent, pot ser suau. Pot ser clar, pot ser fosc. I, per tant, aquí teniu una llista completa de tots els motius pels quals escrivim en minúscules, concretament en els missatges de correu electrònic i els mètodes digitals.\nEscrivint la familiaritat dels senyals en minúscula. Diu: 'Ens coneixem i no ens ha de fer gresca'. El text en minúscules pot llegir-se com a honest, sense editar i apropar-se a una cosa com un corrent de consciència, més com a discurs real.\nÉs més fàcil i senzill d'escriure en minúscules, de manera que quan és valuós que sigui ràpid i natural (o que sembli així), com en la missatgeria instantània, sol ser el valor per defecte.\nEls missatges escrits en minúscules poden sentir-se més desconsolats. Les apostes se senten més baixes, l’ambient tranquil. El primer correu electrònic a tot el personal de David Haskell, el nou editor en cap Nova York La revista, enviada es va escriure completament en minúscules. Li vaig preguntar què significava recentment sobre Slack. 'Tecla baixa?' va respondre ell. I era cert; havia semblat així. Potser va ser fins i tot el motiu pel qual em vaig sentir còmode xerrar amb ell sobre les seves intencions darrere d’un correu electrònic en primer lloc, del qual ara em sembla estrany.\nDe la mateixa manera, escriure en minúscula (o minúscula inconsistent) pot ser un senyal que algú està intentant transmetre la casualitat, fins i tot si realment no se sent casual. Per exemple, si voleu ocultar el temps que un correu electrònic a un potencial soci romàntic us va trigar a escriure i quant us importa el que el destinatari en pensi, pot ser útil tornar-hi i canviar part del 'Estic' a 'jo', inconsistentment, perquè sembli més traçat. Això és patètic? Sí. És una bona idea? No. Es mostra? Sí, probablement. Però mai m'ha parat.\nvestit de Pasqua michelle obama\nTruc (relacionat amb el llisc i més enllà)\nDe vegades, escriure en minúscules pot voler dir que estàs intentant cobrir les teves pistes. Slack, l’aplicació de la sala de xat d’oficina, capitalitza automàticament la primera carta de missatges escrits als telèfons. Per tant, un missatge Slack en majúscules sol ser un regal que algú està fora del seu escriptori. La qual cosa pot estar bé, de vegades acabes de desplaçar-se, però d’altres vegades en tornar i baixar manualment els missatges pot indicar un intent de convèncer a la gent que no estàs en algun lloc.\nSi la gent que va passar els seus anys formatius utilitzant programes com Microsoft Word, que capitalitza automàticament coses com 'jo' i els inicis de les frases, trobant i mantenint premut el botó majúscules una vegada i una altra, al correu electrònic i als DM, poden sentir-se com una moda antiga. i càrrega inútil.\nPlausitat / humor\nEscrivint minúscules també pot indicar una planitud que amplifica certes bromes. Utilitzar en minúscules en aquests casos també pot fer que l’acudit / afirmació sembli més com si aparegués pel seu compte o des del costat de la boca d’algú, a més d’evitar el ventrilocisme.\nEls noms en minúscules poden aparèixer frescos i juvenils, com passa amb certes marques o publicacions. Això em va passar, de fet: vaig començar una publicació (una secció de còmics anomenada spiralbound) amb una lletra minúscula per intentar semblar genial i comunicar una vibració estilitzada, tot i que cada cop que escriví sobre missatges de correu electrònic, em reflectiria reflexivament. i, després, tornar-la a descapitalitzar, i em vaig sentir com un idiota. Al final, el vaig canviar en majúscules i va ser un alleujament.\nDe vegades, escriure coses en minúscules comunica una qualitat de drons o una infinitat, similar a la planitud del termini, però una mica diferent.\nLes minúscules també poden fer que les coses semblin més suaus i tentatives, gairebé apologètiques. 'Oh, només estava pensant ...' Vaig rebre una vegada un correu electrònic d'un músic que havia fet una combinació amb un títol tot minúscul (el seu artista era tot en minúscula) i, a la descripció, va escriure, en el tercer. persona: “no, no li importa si algú la capitalitza. i no, no creu que sigui k.d. cummings lang o ee. (aquest últim, que, per cert, només he après no insistia en la falta de capitalització). '\nAixò és cert sobre E. E. Cummings i, tot i confirmar-ho, em va agradar aquest fet: la biografia de Cummings va incloure un prefaci d’un crític que va afirmar amb certesa que Cummings havia canviat el seu nom legalment en minúscules. Quan la vídua de Cummings va llegir això, va escriure una carta a l’autor, dient-li: “No hauríeu d’haver permès [al crític] fer una declaració tan estúpida i infantil sobre Cummings i la seva signatura”. Més tard, el biògraf va escriure, per al disc, 'Cummings' hauria de tenir els taps habituals ... [i] esperem que el desagradable costum minúscul desapareixi de la cara de la terra. ' Cummings va signar el seu propi nom de manera inconsistent, però el mite que va seguir 'ee cummings' és aparentment una extensió de la seva tendència a usar 'i' en lloc de 'jo' als seus poemes (i no una cosa que va plantejar ell mateix).\nDe vegades estem cansats O volem mostrar / compartir que estem cansats Sí, idk\nPot ser bonic i una mica coqueteig escriure en minúscules. Et fa sentir de valent també escriure-ho de vegades. Una mica com els que em punteu amb cors. Jo diria que això és sobretot una cosa femenina, però els nois també. No estic segur d’on s’adapta, però un tipus que vaig anar un parell de dates em va enviar per correu electrònic exclusivament en minúscula. Els missatges eren sofisticats i concisos, i era atractiu, i l'efecte general era de confiança i modèstia. Difícil de treure, però. És semblant a BDE, però més com a bde.\nL’odi a si mateix\nHi inclús això per desgràcia, però una amiga meva em va dir que el seu xicot va demanar-li una vegada que deixés d’utilitzar “i” perquè pensava que havia indicat que no es respectava a si mateixa. El seu xicot, però, tenia 500.000 anys.\nRealment necessitem un altre programa de xerrades a un noi blanc?\nQuè vol dir que Elizabeth Holmes no parpelleja?\nFinalment, els científics van descobrir per què les balenes fan salts impressionants en l'aire\nSeria bo veure Kylie Jenner fer alguna cosa per a un amic per una vegada\nEl meu intent fallit de posar les planxes a les meves pilotes\nAriana Grande i Selena Gomez són l'equip fermament Nicki Minaj\nEs va lamentar per la meva vida sexual després de morir el meu marit\nTavi Gevinson treballa en un llibre sobre la seva vida a Nova York\nUna oda a Bradley Cooper i Irina Shayk a Wimbledon\nLlàstima del príncep reial William Went Clubbing en lloc de complir els seus deures de palau\nOh No, Bretanya; Oh, no, Raquel\nL'escena més eròtica de la pel·lícula de tres de The Wonder Woman


L'abdicació de l'emperador Akihito tanca una era al Japó - Diari de Girona\nL'abdicació de l'emperador Akihito tanca una era al Japó\nreuters 30.04.2019 | 00:16\nl Japó es prepara avui per a la primera abdicació d'un emperador en 200 anys, un relleu al Tron del Crisantem que marcarà el final d'una era. Akihito abandona el Tron del Crisantem, al qual va accedir amb la mort del seu pare, l'emperador Hirohito, al gener del 89, en favor del seu fill Naruhito, i ho fa envoltat d'un gran desplegament de seguretat.\nLa seguretat s'ha reforçat sobretot al voltant del Palau Imperial, un espai de 115 hectàrees situat al centre de Tòquio en què viuen l'emperador i l'emperadriu. Els bussos han comprovat fins i tot les aigües de les fosses que envolten la residència oficial.\nLes mesures de seguretat s'han traslladat també a la ciutat. Per exemple, en els autobusos els agents fan servir detectors de metall i gossos policia a la recerca d'objectes ocults. La policia, però, ha refusat confirmar les informacions periodístiques que s'han trobat dos ganivets en un pupitre de la classe a la qual assisteix el príncep Hirahito, el net de 12 anys d'Akihito.\nA més, es restringirà l'accés a la plaça que es troba just al davant del Palau Imperial, on tindran lloc les cerimònies d'abdicació avui i d'entronització demà. També s'augmentaran les mesures de seguretat a la residència oficial del príncep hereu, al palau d'Akasaka, de cara a demà.\nEl ritual de l'abdicació durarà uns deu minuts, se celebrarà a la Sala del Pi i hi participaran unes 340 persones.\nNaruhito, de 59 anys, es convertirà en el 125è emperador nipó en una cerimònia a porta tancada, i l'oficial se celebrarà sis mesos després, a la tardor, en un acte al Palau Imperial de Tòquio al qual assistiran milers de convidats i delegacions internacionals.\nEl desplegament de les mesures de seguretat es mantindrà almenys fins dijous, quan s'espera que Naruhito faci la seva primera aparició pública com a emperador del Japó.\nAixí, avui es tanca l'era Heisei (pau) d'Akihito i, a partir de demà, arrenca per al país asiàtic una nova era batejada com a Reiwa, un nom que apel·la a l'harmonia i que ha estat escollit per un comitè de savis per encàrrec del Govern nipó.\nPer primera vegada, el nom de la nova era s'inspira en una peça de la literatura japonesa, ja que prové d'una col·lecció de poemes japonesos del segle VII que descriuen els canvis de les estacions de l'any i la natura.\nEl nou nom es començarà a fer servir tan bon punt el nou emperador pugi al tron, en monedes, calendaris, documents oficials o permisos de conduir i, a partir d'ara, el 2019 es coneixerà com l'any 1 de l'era Reiwa.\nLa darrera vegada que hi va haver una abdicació imperial al Japó va ser el 7 de maig del 1817, quan ho fa va fer Kokaku.


Visual i Plàstica | Institut Maria Aurèlia Capmany\nL’Educació visual i plàstica, en aquesta etapa, es proposa adquirir recursos que permetin l’alumnat aplicar el llenguatge propi de l’àrea en la comprensió i expressió de missatges visuals i plàstics. Es pretén que els nois i les noies assimilin l’entorn visual i plàstic més immediat, i aprenguin a establir-hi un diàleg respectuós i crític que els porti a apreciar i gaudir dels valors estètics del patrimoni natural i cultural, tenint en compte els continguts desenvolupats en les matèries instrumentals, com ara la llengua (expressió oral i escrita) i les matemàtiques.\nESO i BATXILLERAT (accés als Pdfs)\n1. Identificar els elements del llenguatge visual, constitutius essencials (configuracions estructurals, variacions cromàtiques, orientació espacial i textura) dels objectes i/o aspectes de la realitat.\n2. Utilitzar la terminologia pròpia del llenguatge artístic per descriure els objectes i les imatges, les tècniques i els procediments, els materials i les eines.\n3. Representar objectes i idees de forma bidimensional i tridimensional aplicant tècniques diverses i aconseguir resultats en funció de la proposta i les intencions prèvies.\n4. Diferenciar i reconèixer els processos, tècniques i estratègies i materials en imatges de l’entorn audiovisual i multimèdia.\n5. Elaborar i participar, activament, en projectes de creació formal i visual individualment i cooperativament, com produccions videogràfiques o plàstiques de gran format, aplicant les estratègies pròpies i adequades del llenguatge plàstic i visual.\n6. Realitzar creacions plàstiques bidimensionals i tridimensionals seguint el procés de creació i demostrant interès i iniciativa, creativitat i imaginació.\n7. Utilitzar el dibuix com a instrument de representació i de comunicació, i com a eina bàsica per a la plasmació d’idees.\n8. Seleccionar els materials més adequats per crear un producte artístic d’acord amb uns objectius prefixats i a la reflexió i avaluació de les diferents fases del procés de concepció, disseny, formalització i realització.\n9. Diferenciar temes, estils i tendències de les arts visuals i audiovisuals a través del temps i atenent la diversitat cultural i el context on s’ha produït.\n10. Utilitzar codificacions bàsiques de la geometria plana i descriptiva.\nEn aquest nivell els continguts es centren en la nostra societat actual, en què els estímuls visuals adquireixen una dimensió prevalent. La cultura de la imatge i del fet artístic requereix que els nois i les noies sàpiguen discernir i valorar tota la informació que els arriba per aquest mitjà. Es tenen presents els continguts desenvolupats en les matèries instrumentals, com ara la llengua (expressió oral i escrita) i les matemàtiques.\n1. Identificar els elements del llenguatge artístic, constitutius essencials (configuracions estructurals, variacions cromàtiques, orientació espacial i textura) dels objectes i/o els aspectes de la realitat.\n2. Representar objectes i idees de forma bidimensional i tridimensional aplicant tècniques gràfiques i plàstiques i aconseguint resultats concrets en funció d’uns objectius i intencions determinats.\n3. Reflexionar i argumentar objectivament les activitats i els processos artístics desenvolupats.\n4. Elaborar i participar, activament, en projectes de creació cooperatius, bidimensionals, tridimensionals i visuals i audiovisuals.\n5. Realitzar activitats artístiques seguint els processos de creació adequats a les propostes i demostrar interès i iniciativa, creativitat i imaginació.\n6. Dibuixar cossos i espais simples aplicant els fonaments dels sistemes de representació.\n7. Seleccionar els materials més adequats per crear un producte plàstic i visual d’acord amb uns objectius prefixats i l’avaluació permanent durant els processos de disseny i execució.\n·8 Diferenciar els estils, les tendències i els discursos de les arts visuals i audiovisuals atenent les etapes i moviments més rellevants i la diversitat cultural.\n4t Curs (optativa)\nDins aquest curs és una matèria optativa i els seus continguts, per la seva especificitat, han de mantenir coherència, entre d’altres, amb les matèries de tecnologia, ja que s’hi treballen continguts comuns i, com totes les altres matèries, ha de tenir presents els continguts desenvolupats en les matèries instrumentals, com ara la llengua (expressió oral i escrita) i les matemàtiques. El llenguatge visual i plàstic ha de constituir un mitjà de comunicació que l’alumnat ha d’emprar des de qualsevol àrea de treball: tant a l’escola com, posteriorment, en actuacions laborals. A més, l’educació visual i plàstica connecta l’alumnat amb un àmbit que configura la cultura de la imatge, l’art, els mitjans de comunicació i les tecnologies audiovisuals.\n1. Prendre decisions per a la realització de produccions artístiques especificant els objectius, proposant diverses opcions i avaluant la solució.\n2. Utilitzar recursos TIC en el camp de la imatge fotogràfica, el disseny, el dibuix assistit per ordinador i l’edició videogràfica.\n3. Col·laborar en la realització de projectes que comporten processos de concepció, disseny i execució cooperativa.\n4. Dibuixar formes i espais aplicant els fonaments dels sistemes de representació.\n5. Realitzar obres bidimensionals i tridimensionals, experimentant i utilitzant diversitat de tècniques (escultura, dibuix artístic, volum, pintura, gravat,etc.).\n6. Emprar estratègies pròpies del disseny, la fotografia, la publicitat, el vídeo i els mitjans de comunicació i multimèdia per a realitzar projectes artístics i visuals.\n7. Elaborar produccions multimèdia, videogràfiques i fotogràfiques utilitzant les tècniques adequades a cada mitjà tecnològic.\n8. Descriure les formes aplicant sistemes de representació i normalització.\n9. Reconèixer i llegir imatges, obres i objectes dels entorns visuals (obres d’art, disseny, cinema, multimèdia), atenent els aspectes formals i narratius de les propostes.\nEl dibuix artístic constitueix el recurs intel·lectual bàsic per a l’expressió gràfica del pensament visual i intervé en el medi cultural tant per transmetre coneixements com per contribuir a crear-ne. Permet elaborar imatges capaces de comunicar el resultat de l’anàlisi objectiva de les característiques formals observades o inventades i esdevé el vehicle sensible per a l’expressió gràfica de les idees personals, dels sentiments o de les emocions.\n1. Descriure els elements del llenguatge visual i plàstic com a aplicació pràctica dels procediments, materials i estris, fent un ús correcte de la terminologia i el vocabulari de la matèria.\n2. Abstreure en la percepció visual els trets definidors de les formes observades i retenir-les en la memòria per descriure-les posteriorment amb el llenguatge visual i plàstic.\n3. Descriure gràficament, i també oralment o per escrit, les formes naturals orgàniques i inorgàniques, atenent als seus elements estructurals interns i externs.\n4. Representar amb caràcter descriptiu objectes senzills de l’entorn pròxim, determinar per mitjà de la línia la seva forma visual i l’estructura i distingir-ne les parts vistes de les ocultes.\n5. Configurar representacions en el pla de formes volumètriques de l’entorn amb interpretació dels efectes de llum i ombra amb gradacions de valor.\n6. Representar en el pla graficoplàstic espais reals interiors i exteriors amb l’ús de la perspectiva i dels indicadors de profunditat.\n7. Aplicar els principis de la teoria del color en la representació d’objectes senzills i en l’elaboració de composicions amb diferents finalitats expressives.\n8. Analitzar verbalment i/o per escrit, missatges visuals amb interpretació dels valors expressius transmesos pels elements formals i determinació dels significats d’acord amb el context artístic, social i cultural en què són produïts.\n9. Mantenir una actitud oberta i respectuosa envers els resultats plàstics propers i els de les diferents tendències artístiques i manifestar interès per la conservació del patrimoni artístic català i el de caràcter universal.\n10. Lliurar les activitats dintre dels terminis acordats amb un grau d’elaboració suficient que posi de manifest l’interès per l’experimentació graficoplàstica i la curiositat en la recerca creativa pròpies de la matèria.\nLa matèria de dibuix tècnic desenvolupa les estratègies necessàries per a la comprensió i posterior solució gràfica dels problemes, amb un component de recerca i planificació dels processos. Els continguts de la matèria proporcionen a l’alumnat els coneixements propis del batxillerat i el prepara per afrontar estudis futurs més complexos. Pel seu caràcter instrumental, esdevé una eina imprescindible per a la formació acadèmica i també per a futures activitats professionals.\n1. Emprar els estris tradicionals de dibuix tècnic i també les noves tecnologies informàtiques amb competència gràfica i resolutiva suficient.\n2. Resoldre problemes de geometria plana relacionant amb coherència els conceptes i procediments que hi intervenen.\n3. Construir figures geomètriques planes a partir de dades diverses relacionades amb els triangles, polígons i quadrilàters i també amb les tangències.\n4. Resoldre problemes en sistema acotat i dièdric directe, amb coherència en els procediments, demostrant competència suficient en l’aplicació dels conceptes en les solucions.\n5. Emprar el dibuix a mà alçada com a element de reflexió i raonament que permet d’establir plantejaments i programes de treball individual i col·lectiu, i madurar i definir els processos de creació i de solució de problemes.\n6. Realitzar activitats de construcció gràfica i resoldre problemes emprant el llenguatge normalitzat del dibuix industrial, amb la nomenclatura pròpia i mostrant interès per la representació integrada dels sistemes.\n7. Mostrar prou competència gràfica en la representació de figures i espais amb diversos mètodes de perspectiva.\n8. Representar amb correcció gràfica i aplicant mètodes i procediments raonats, figures geomètriques planes, corbes i poligonals, cossos geomètrics i figures tridimensionals en general, en perspectives axonomètriques i còniques que incloguin formes rectes i corbes.\n9. Lliurar les activitats dintre dels terminis acordats i reflectir-hi un grau de qualitat suficient mitjançant el qual es pugui detectar una bona actitud i prou interès davant la matèria.\nLa matèria de volum pretén introduir l’alumnat en la reflexió i producció de la realitat tridimensional. Per atendre aquest objectiu, cal partir de l’estudi i de la intervenció directa en aquesta realitat tridimensional, entesa com l’entorn. Aquest acostament a l’espai circumdant es proposa fer des de la percepció visual, tàctil i motriu, i mitjançant la reflexió de tots els aspectes que ampliïn els coneixements que l’alumnat ja té interioritzats sobre el seu entorn, de manera espontània o a partir de les valoracions i actuacions promogudes per altres matèries curriculars. Per tant, és convenient mantenir les relacions amb altres àrees del coneixement per fer que aquesta reflexió sigui globalitzada.\n1. Conèixer i aplicar els elements del llenguatge plàstic tridimensional inherent a tota representació, valorant les relacions que s’estableixen entre la forma i la comunicació.\n2. Conèixer, comprendre, apreciar i valorar críticament diferents manifestacions i produccions artístiques i culturals en el seu context, així com la producció, tant individual com col·lectiva, de projectes tridimensionals generats a l’aula.\n3. Buscar informació de manera creativa i transformar-la en coneixement propi, relacionant-la i integrant-la amb els coneixements previs i la pròpia experiència personal.\n4. Saber usar les eines, tècniques i recursos més adients per expressar fets, conceptes, emocions, sentiments i idees a través del llenguatge plàstic tridimensional i d’acord amb una intencionalitat comunicativa.\n5. Elaborar projectes tridimensionals que combinin de manera unificada i coherent la forma, la matèria i el significat.\n6. Representar, dissenyar i construir de manera esquemàtica i sintètica objectes tridimensionals amb la finalitat d’evidenciar-ne l’estructura formal bàsica, prescindint dels aspectes superflus o accidentals.\n7. Utilitzar de manera creativa tècniques, materials bàsics, acabats i tractaments cromàtics en l’elaboració de composicions tridimensionals,\nestablint una relació entre ells, en coherència amb unes intencions plàstiques i comunicatives personals.\n8. Generar respostes múltiples, creatives i originals davant un problema de caràcter tridimensional, aprofitant diferents estímuls verbals, visuals, sonors o tàctils i el propi bagatge personal.\n9. Desenvolupar un procés coherent davant d’una proposta artística, mostrant iniciativa i capacitat per aportar idees personals en el treball en grup, respectant les idees dels altres, així com els espais i materials de l’aula taller.\n10. Utilitzar amb creativitat les noves tecnologies com a eines integradores dels diferents llenguatges artístics, tant pel que fa al procés com en els resultats finals.\nTècniques d’expressió grafico plàstiques\nLa matèria de tècniques d’expressió graficoplàstica pretén estimular l’alumnat en la descoberta del món gràfic plàstic i visual i amb aquesta finalitat el dota, durant el procés d’ensenyament i aprenentatge, d’eines, recursos, estratègies i metodologies. Pretén també despertar la creativitat, trencar esquemes i estereotips i convidar l’alumnat a renovar l’entorn o fer una nova mirada envers l’entorn, amb esperit crític, positiu i reflexiu, obrint noves possibilitats d’interacció i comunicació.\n1. Conèixer i aplicar els elements del llenguatge plàstic i visual inherents a tota representació, valorant les relacions que s’estableixen entre la forma i la comunicació. Emprar amb propietat la terminologia pròpia de la matèria.\n2. Conèixer, comprendre, apreciar i valorar críticament diferents manifestacions culturals en el seu context, així com la producció, tant individual com col·lectiva, de projectes artístics.\n4. Saber usar les eines, tècniques i recursos més adients per expressar fets, conceptes, emocions, sentiments i idees a través del llenguatge visual i plàstic i d’acord amb una intencionalitat comunicativa.\n5. Elaborar projectes de creació visual i plàstica que combinin de manera unificada i coherent la forma, la tècnica i la significació.\n6. Representar i dissenyar de manera esquemàtica i sintètica propostes gràfiques i visuals amb la finalitat d’evidenciar-ne l’estructura formal bàsica.\n7. Utilitzar de manera creativa tècniques, materials bàsics, acabats i tractaments cromàtics en l’elaboració de composicions, establint una relació unificadora entre ells, en coherència amb unes intencions plàstiques i comunicatives personals.\n8. Generar respostes múltiples, creatives i originals davant un problema de caràcter bidimensional o tridimensional, aprofitant diferents estímuls verbals, visuals, sonors o tàctils i el propi bagatge personal.\n9. Desenvolupar un procés coherent davant d’una proposta artística, mostrant iniciativa i capacitat per aportar idees personals en el treball en grup, capacitat per planificar les tasques i una actitud oberta a l’experimentació i sensible a la intervenció de l’atzar, tot respectant les idees dels altres, així com els espais i materials de l’aula taller.\n10. Fer servir amb creativitat les noves tecnologies com a eines integradores dels diferents llenguatges\nMitjançant el dibuix artìstic es produeixen missatges. El dibuix esdevé el mitjà creatiu immediat i directe per indagar, explorar, analitzar i concretar els seus pensaments i així és usat per artistes, arquitectes, dissenyadors, escenògrafs, productors audiovisuals, etc. Per al receptor, les imatges percebudes li fan possible ampliar l’horitzó perceptiu i cognoscitiu del món visual en què viu, i així s’ha esdevingut a través de l’experiència aportada per les produccions visuals de les diferents manifestacions culturals i artístiques al llarg de la història.\n1. Mostrar habilitat interpretativa en les representacions i destresa expressiva en l’ús dels mitjans graficoplàstics a partir de l’experimentació i la recerca de plantejaments innovadors.\n3. Representar en el pla graficoplàstic espais reals interiors i exteriors, fent ús de la perspectiva i dels indicadors de profunditat en el pla.\n4. Interpretar de manera lliure i imaginativa, amb diferents graus d’iconicitat, referents visuals que demostrin el desenvolupament de la pròpia capacitat creativa.\n5. Representar gràficament formes naturals amb descripció dels elements estructurals i els valors plàstics, i modificar-les posteriorment amb diferents finalitats comunicatives tot argumentant-ne la intencionalitat.\n6. Descriure gràficament l’anatomia del cos humà amb concreció de la relació de proporcions i l’expressivitat del moviment.\n7. Realitzar composicions bidimensionals que transmetin determinats valors expressius a partir de la interpretació de referents reals o produïts per la imaginació.\n8. Analitzar oralment i/o per escrit missatges visuals amb interpretació dels valors expressius transmesos pels elements formals i determinació dels significats d’acord amb el context artístic, social i cultural en què són produïts.\n9. Mantenir una actitud oberta i respectuosa envers els resultats plàstics pròxims i els de les diferents tendències artístiques i manifestar interès per la conservació del patrimoni artístic català, espanyol i el de caràcter universal.\nLa matèria desenvolupa la visió espacial, mitjançant l’estudi de les propietats geomètriques de les formes i les relacions que es produeixen sobre el pla i a l’espai. El seu ensenyament ha de contemplar el desenvolupament d’aquesta visió espacial i de les capacitats d’abstracció com a aspecte fonamental per a un assoliment posterior dels conceptes.\n1. Emprar els procediments manuals d’esbós i croquis, i també els estris de dibuix, amb prou competència gràfica pel que fa a l’operativitat dels escaires i a la concreció gràfica amb valor de línia.\n2. Mostrar interès per la contextualització i pel coneixement dels principals referents històrics d’aplicació del dibuix tècnic.\n3. Resoldre problemes de geometria plana, i fer una valoració raonada i contrastada de les propostes, dels procediments, de la metodologia i de les opcions de solució triades amb rigor en el procés de resolució.\n4. Mostrar coneixement i domini suficient dels recursos informàtics i programari de dibuix assistit per ordinador per estudiar propietats,solucionar problemes i construir figures i espais en geometria plana, descriptiva i dibuix industrial.\n5. Resoldre problemes de tangències amb aplicació del concepte d’eix radical, potència i inversió, i construcció gràfica de figures amb casos de tangències integrats, i amb combinació de figures geomètriques planes.\n6. Establir relacions de posició a l’espai i mesura entre diverses figures bi i tridimensionals en representació dièdrica, i tenir capacitat per relacionar conceptes i procediments en la seva construcció.\n7. Resoldre problemes plantejats amb diferents dades i establir els procediments correctes per concretar diferents solucions gràfiques (veritables magnituds, interseccions, angles i distàncies).\n8. Realització gràfica de desenvolupaments de cossos geomètrics (poliedres i figures de revolució en posicions rectes i obliqües i amb seccions).\n9. Realitzar activitats de construcció i resolució de problemes emprant el llenguatge normalitzat del dibuix i la seva nomenclatura amb correcció i competència comunicativa suficient, en les resolucions tant manuals com tecnològiques.\n10. Representar amb correcció gràfica i aplicant mètodes i procediments raonats, cossos geomètrics i figures tridimensionals en general, en perspectives axonomètriques que incloguin formes rectes i corbes.\n11. Trobar lligams i exemples de la realitat susceptibles de ser estudiats i treballats a l’aula com a propostes pròpies dels alumnes, que relacionin i exemplifiquin la matèria, i proposar activitats projectuals creatives i metodològicament coherents.\nLa matèria de disseny pretén donar a conèixer els mecanismes i les condicions del disseny dels espais, dels objectes i de les imatges gràfiques que ens envolten, i aportar a l’alumnat les eines necessàries per a la seva comprensió i per abordar la seva concepció i pràctica de manera introductòria. Tanmateix, aquesta pretensió mai no serà de formar especialistes, però sí d’iniciar l’alumnat en el procés i la realització d’un projecte de disseny, així com en la reflexió i l’anàlisi d’aquesta pràctica, sempre establint un pont de connexió amb els coneixements adquirits anteriorment i principalment els referits a les arts plàstiques de dibuix i a la tecnologia.\n1. Conèixer i aplicar els elements del llenguatge plàstic i visual inherent a tota manifestació de disseny, valorant les relacions que s’estableixen entre la forma, la funció i la comunicació.\n2. Conèixer, comprendre, apreciar i valorar críticament productes de disseny quant al context, la comunicació, la funció, i la seva factibilitat.\n3. Buscar informació de manera creativa i transformar-la en coneixement propi, relacionant-la i integrant-la amb els coneixements previs i amb la pròpia experiència personal.\n4. Saber utilitzar les eines i recursos més adients per expressar fets, conceptes, emocions, sentiments i idees a través dels diferents llenguatges en tots els àmbits del disseny, d’acord amb la intencionalitat comunicativa.\n5. Elaborar dissenys bi i tridimensionals on es proposin projectes que combinin de manera unificada i coherent forma, funció i significat.\n6. Representar, dissenyar i construir de forma esquemàtica i sintètica propostes bi i tridimensionals amb la finalitat d’evidenciar-ne l’estructura formal bàsica. Reconèixer les necessitats de l’estandardització i la modularitat i saber aplicar-les.\n7. Saber integrar elements i relacions compositives, tècniques i materials com a factors desencadenants de solucions de disseny de forma creativa, per tal de relacionar els elements que intervenen en la configuració formal dels projectes tant en el seu vessant comunicatiu i funcional com en la seva factibilitat.\n8. Aportar solucions múltiples, creatives i originals davant un problema de projectació, usant el propi bagatge personal i tenint en compte els condicionants externs.\n9. Desenvolupar un procés de disseny coherent davant una proposta, mostrant iniciativa i capacitat per aportar idees personals en el treball en grup, i respectant les idees dels altres, així com els espais i materials de l’aula taller.\n10. Utilitzar les noves tecnologies com a eines integradores dels diferents llenguatges artístics, tant pel que fa al procés com en els resultats finals.\n11. Comprendre les relacions del disseny amb altres àmbits, com la natura, la societat, la ideologia o l’ètica: conèixer i descriure les característiques fonamentals dels moviments històrics, corrents i escoles més rellevants en la història del disseny i elaborar propostes fonamentals de disseny industrial o d’espai habitable.\nLa ràpida expansió de la societat de la informació i les noves tecnologies digitals i els mitjans de comunicació de massa, la interrelació entre persones de diverses cultures i la immediatesa dels processos comunicatius han configurat un entorn en el qual la imatge audiovisual ha esdevingut una eina bàsica per al desenvolupament de la creativitat, la mirada personal, la identitat i la construcció de valors socials. En aquest context, s’entén per cultura audiovisual el conjunt de representacions audiovisuals creades i produïdes pels éssers humans amb finalitats estètiques, simbòliques o ideològiques.\n1. Identificar els avenços tecnològics que s’han produït al llarg de la història dins els àmbits de la imatge tecnològica, fixa i mòbil, i en l’evolució estètica de les creacions, produccions i missatges audiovisuals.\n2. Analitzar i interpretar els elements espacials, i temporals, així com els trets formals bàsics i els significats principals en la lectura d’imatges fixes i en moviment.\n3. Reconèixer i justificar les diferents funcions dels mitjans de comunicació audiovisual, diferenciant els elements informatius dels que estan relacionats amb la capacitat de gaudir estètic i lúdic.\n7. Analitzar les produccions audiovisuals dels mitjans de comunicació de massa, així com les característiques dels diferents gèneres, distingint els estereotips més comuns presents en els productes audiovisuals.\n8. Desenvolupar capacitats creatives i imaginatives tot valorant els productes audiovisuals com a manifestacions culturals i artístiques i saber emprar el lèxic i la terminologia propis del llenguatge audiovisual.\n9. Mostrar hàbits de creixement personal, respectant les dinàmiques de treball individual i en grup i sent sensible a les tasques de cooperació pròpies del desenvolupament dels projectes audiovisuals.\n10. Adquirir els hàbits i les rutines necessaris per al bon funcionament i manteniment d’espais i material tècnic audiovisual i conèixer algunes de les sortides professionals relacionades amb els mitjans audiovisuals.


El pinar del Caló d'en Boira, salvat\nL'Ajuntament pagarà 700.000 euros pels terrenys de Cala Figuera\nJOAN SITGES Santanyí. 14/06/2013 01:29\nL'Ajuntament de Santanyí acaba amb la possibilitat d'urbanitzar un dels racons de Cala Figuera que més admiren els veïns i els visitants del nucli costaner. Es tracta del pinar del Caló d'en Boira, que es troba situat sobre la punta que separa les dues cales amb amarraments que formen el port de Cala Figuera. El fet és que les Normes Subsidiàries aprovades l'any 1984 permetien urbanitzar la zona, i la nova normativa urbanística, que està pendent d'aprovació definitiva, tampoc no descartava la possibilitat de construir en el pinar.\nPer evitar-ho, el Consistori invertirà 694.657 euros en la compra de les dues parcel·les situades a primera línia de costa. Així ho ha d'aprovar el ple d'avui. Previsiblement, la compra rebrà el suport dels regidors del PP, que formen el govern municipal, i també dels edils del PSOE, que han defensat aquesta mesura. Els regidors de Convergència i el d'Esquerra s'abstingueren en la votació d'aquesta mesura en la reunió informativa prèvia al ple. S'ha de recordar que Esquerra se sumà a les crítiques que el GOB va llançar en aprovar-se inicialment el nou planejament urbanístic, precisament perquè no protegien els terrenys que ara constituiran una zona verda.\nAmb l'adquisició dels dos solars, l'Ajuntament convertirà els 30.762 metres quadrats que abans eren privats en un espai públic. A més, s'introduirà una modificació a les noves Normes Subsidiàries per convertir el pinar en una zona verda. Segons ha explicat el tinent de batle, el popular Llorenç Galmés, "la nostra intenció és no tocar-ne cap pi i deixar-ho tot més o menys com ha estat fins ara". Amb tot, el Consistori deixa la porta oberta a situar en el pinar un "equipament municipal que s'hi adeqüi".\nLa compra dels dos terrenys no ha estat una operació fàcil per a l'Ajuntament. De fet, "en un primer moment, els propietaris demanaren un milió d'euros per a cada solar perquè pensaven que eren zona urbana", recorda Galmés. I és que les antigues normes urbanístiques consideraven el pinar com a zona urbana, tot i que mai no s'hi obriren carrers i la zona no es va dotar dels serveis necessaris per concedir llicències de construcció com són l'electricitat, l'aigua potable o el clavegueram.\nDavant aquesta situació, el govern i els serveis tècnics municipals contactaren experts en expropiacions, que detectaren que els antics propietaris no havien tingut en compte les despeses d'urbanització de la zona a l'hora de calcular els preus. Així, "es recalculà el valor de cada solar i el preu es fixà en 347.328 euros", aclareix el tinent de batle.


Cambrils organitza un nou curs d’iniciació al voluntariat | Diari de Tarragona\nCambrils organitza un nou curs d’iniciació al voluntariat\nLa formació, totalment gratuïta, s’impartirà els dies 27 i 28 d’octubre al Centre Cívic Les Basses.\n11 de Octubre de 2017 - 11:07 hs\nLa formació s'impartirà el darrer divendres i dissabte d'aquest mes d'octubre.\nAquesta formació, totalment gratuïta, està promoguda pel Punt de Voluntariat de Cambrils amb el suport del Departament d’Acció Cívica i Voluntariat de la Generalitat de Catalunya.\nL’horari del curs serà divendres 27 de 16 a 20 hores i dissabte 28 de 10 a 14 hores i de 15 a 19 hores. Les inscripcions estaran obertes fins el dia 20 d’octubre. El formulari es pot descarregar des d’aquest enllaç.\nLes persones interessades s’hi poden inscriure fins el dia 20 d’octubre\nL’objectiu del curs és apropar la tasca voluntària a la ciutadania i generar un espai per a què les persones assistents comparteixin les seves experiències i inquietuds.\nXerrada als centres oberts sobre aquests cursos.\nLes persones assistents aprendran el significat, el paper i el valor del voluntariat, coneixeran els elements bàsics que defineixen la persona i l’acció voluntària i obtindran informació i recursos pràctics per a orientar-se a l’hora d’escollir l’entitat on fer el voluntariat. Podeu consultar el programa complet de les sessions formatives aquí.\nEl curs serà impartit per la sociòloga i tècnica del Punt del Voluntariat de Cambrils, Maria Escoda.\nAra fa un any que es va fer el primer Curs d’Iniciació al Voluntariat a Cambrils i va ser tot un èxit. Les persones assistents van reconèixer que participar d’aquests espais els motivava a continuar amb la tasca voluntària perquè veien que el que feien estava ajudant a transformar la societat.\nTenint la bona acollida de la darrera edició, l’Ajuntament de Cambrils ha decidit tornar a subvencionar aquesta formació i així facilitar l’accés a totes les persones que hagin iniciat el voluntariat o que tinguin interès per incorporar-se com a voluntaris en una entitat.


“Ens va ensenyar a gaudir la literatura” | Cultura | EL PAÍS Catalunya\n“Ens va ensenyar a gaudir la literatura”\nHomenatge al mestre de les lletres hispanes Martí de Riquer per part de deixebles i familiars a la Universitat de Barcelona\nBarcelona 29 OCT 2014 - 21:45\tCET\nMartí de Riquer el 1964 a l'edifici històric de la UB. pérez de rozas\n“Entrava a classe, començava a parlar i es creava a l'aula una mena de núvol en el qual ens ficàvem tots. Ens va ensenyar a gaudir de la literatura. Quan el bidell li deia que era l'hora, ens deixava buits, com orfes amb una sola pregunta, què farem ara amb la nostra vida corrent?”. Van ser algunes de les frases apassionades pronunciades per Rosa Navarro, catedràtica de Literatura Espanyola a la Universitat de Barcelona (UB) i alumna de Martí de Riquer en el curs de Literatures Romàniques. Com ella, molts dels estudiants que van tenir la fortuna de freqüentar les classes de l'escriptor, filòleg, romanista, medievalista i professor barceloní, han protagonitzat un sentit homenatge a l'Aula Magna de la UB, on el polifacètic humanista va impartir les seves classes entre el 1950 i el 1984.\nDeixebles, familiars, col·legues i admiradors, tots reunits en l'acte Martí de Riquer i la Universitat de Barcelona. El llegat intel·lectual i humà per dialogar amb el professor, analitzar el seu constant treball de recerca i recordar-lo a poc més d'un any de la seva mort, el 17 de setembre del 2013.\nUna atmosfera carregada d'evocació i jovialitat va prendre l'edifici històric de Lletres a la plaça Universitat, on gradualment es va anar dibuixant la imatge d'un home que no només va ser filòleg, catedràtic emèrit de Literatures Romàniques i membre de la Reial Acadèmia Espanyola des del 1965, sinó també, i sobretot, generador de preguntes i estimulador de debats. Un mestre, en el sentit socràtic del terme. Preceptor, punt de referència intel·lectual i exemple per a molts d'aquells exalumnes que, gràcies a la seva immensa i aguda saviesa, es van enamorar dels textos literaris medievals romànics, de Cervantes i del Quixot, del llegendari Perceval i dels cavallers artúrics. Un mestre que, al mateix temps, mai es cansava d'aprendre i acumular llibres a la imponent biblioteca de casa seva, una de les seves majors herències.\nFrancisco Rico va tancar\nl'acte amb una\nclasse magistral sobre\nRiquer i Cervantes\n“Els llibres sempre han estat part de la nostra família, perquè la veritat és que formaven part de la casa. La biblioteca del meu pare es desplegava literalment per tots els racons”, va explicar Isabel de Riquer, professora emèrita de Filologia Romànica i filla del gran literat mort als 99 anys que va lluitar a la batalla de l'Ebre durant la Guerra Civil, va ser nomenat Marquès de Casa Dávalos i va passar a ser també professor del príncep Joan Carles el 1960. Nét del multifacètic intel·lectual Alexandre de Riquer i filòleg autodidacta, els seus interessos literaris no es resolien exclusivament en la lingüística. Des d'Èsquil, les Vides Paral·leles de Plutarc, Shakespeare, Verlaine, Cocteau fins a Balzac, Proust, Dickens, Tolstoi —amb particular predilecció per Guerra i Pau—, passant per la literatura italiana, francesa, alemanya, gallegoportuguesa, hispanoamericana i també les novel·les policíaques, Conan Doyle, Simenon i Agatha Christie.\n“La devoció per la filologia clàssica va començar durant la guerra i durant tota la seva vida mai no va deixar de llegir. Fins i tot va fer construir al garatge un traster per poder guardar col·leccions d'obres, revistes, la biblioteca d'autors espanyols, catàlegs d'exposicions i molts altres llibres”, va relatar la professora després d'haver rememorat diverses anècdotes divertides aconseguint posar en relleu la magnanimitat i el sentit de l'humor del seu pare. “La seva principal feina era comprar llibres que, sovint i amb molta generositat, deixava. No obstant això mai perdia de vista tots aquells que trigaven a retornar-los-hi”.\nA l'esdeveniment, que va acabar amb un concert del cor Ardit-Ensemble, hi van participar a més Glòria Soler, biògrafa del filòleg, i Francisco Rico, deixeble de Martí de Riquer, historiador de la literatura i erudit de la llengua espanyola, que va tancar les intervencions amb una classe magistral dirigida a comentar el vast treball de recerca de Riquer sobre Cervantes. “L'obra del mestre sobre el Quixot és històrica, en el doble sentit que té un valor permanent i està perfectament datada”, va afirmar l'acadèmic ressaltant que “el que Riquer posseïa era un vast territori propi de gustos i interessos”.


Estàs a: Inici > Museu del Gas\tMuseu del Gas\nFundacióMissióLa missió de la Fundació, és la difusió, formació, informació i sensibilització de la societat en temes d'energia i medi ambient.ActivitatsPublicitat per a una història. 170 anys de companyiaExposició temporal.ActivitatsPublicitat per a una història. 170 anys de companyiaExposició temporal.ActivitatsPublicitat per a una història. 170 anys de companyiaExposició temporal.\nAquest any 2012 ha estat el primer any de funcionament del Museu del Gas i, no cal dir, podem assegurar que ha estat un èxit. Més de 22.000 persones han visitat el Museu, xifra que el posiciona de forma ferma i positiva en el registre general de museus. El més important és que s’ha arribat a tot tipus de públic. L’exposició permanent, la temporal i sobretot les activitats generades de forma paral•lela (conferències, documentals, concursos, activitats per a famílies i tallers per a tots els públics), han emplenat l’agenda del Museu.\nDurant l’any 2012 s’ha pogut constatar que la iniciativa de construir el Museu del Gas fou encertada, i que no solament s’han acomplert les expectatives inicials, sinó que s’han superat. S’han fet conèixer la història i l’evolució de la companyia Gas Natural Fenosa, i alhora s’ha emplenat un buit en el món cultural i tecnològic que ha permès descentralitzar l’oferta tradicional de la ciutat de Barcelona.\nVells aparells vius09/12/2013 - BarcelonaLa Fundació Gas Natural Fenosa mostra l'evolució del discurs publicitari de la companyia a través de les peces del seu fons històric19/11/2013 - MadridEl Museu del Gas participa en la celebració de la 18a setmana de la ciència amb activitats per a infants i adults08/11/2013 - Sabadell\nSi desitja conèixer les Activitats culturals del Museu del Gas, entri aquí.\nSi desitja conèixer les Activitats educatives del Museu del Gas, entri aquí.\nSi desitja conèixer les Exposicions Temporals del Museu del Gas, entri aquí Publicacions\nSi desitja conèixer les Publicacions del Museu del Gas, entri aquí.


Cal que la meva marca estigui a Internet? - Romeu Prenafeta\nInici » Blog » Cal que la meva marca estigui a Internet?\nInternet ha entrat a les nostres cases. I gairebé sense permís. Tu l’hi has donat? Nosaltres no. I en l’àmbit personal encara ens en anem sortint però quan es tracta de posar la nostra marca online… buf! quin mal de cap! Bé, doncs enlloc de tapar-nos els ulls i fer veure que Internet no existeix, no ens queda altra que viure plegats i ser bons companys, no?\nInternet no és tan dolent. És com aquell amic que d’entrada no et cau massa bé però que a mesura que el vas coneixent et va semblant més simpàtic. Internet és igual. D’entrada, per desconeixença, moltes empreses li giren la cara. “Massa complicat”, “No ens portarà més clients això del feisbuc”, “No tinc temps”,… però tots acaben cedint als encants de la xarxa.\nI les empreses que no ho fan estan perdent una part del seu negoci que algú altre s’endú. Si ets un d’aquests, no badis! Qui no té pàgina web, qui no està a Facebook o, tot i ser-hi, ningú li faci cas, es pot convertir en una marca obsoleta per aconseguir nous mercats i fidelitzar els seus clients.\nPensa en qui hi ha a Internet. Fàcil: pràcticament tothom. El teu públic objectiu està a Facebook, segurament a Twitter, deu tenir compte a Instagram i és possible que també estigui a LinkedIn,… i sinó, utilitza el Pinterest o visita pàgines web. Aquest consumidor pren decisions en el món online, ja sigui comprant un bitllet d’avió, reservant l’hotel per les vacances o simplement comprant un ordinador, reservant restaurant, comparant o contractant un servei. Així doncs, ja sigui directa o indirectament, perquè ens comprin o perquè sàpiguen que existim, com a marca, cal estar a les xarxes socials i a Internet en la mesura que toqui..\nI és gratis! Fer-te un compte a les xarxes té cost zero i allà pots desenvolupar una estratègia online molt potent que et complementarà la que tinguis offline. A banda d’això, el gran avantatge és que a les xarxes pots llançar una campanya i en hores saber si allò funciona o no. Quants dies o setmanes has d’esperar per conèixer els resultats d’un anunci en una parada d’autobús? O en un diari? A les xarxes disposem dels M’agrada, M’encanta, M’enfada, Em diverteix… a banda dels comentaris. Quant feedback que podem tenir en només un missatge!\nEncara et falten més raons?


NOVENA EDICIÓ DE LA TEMPORADA GASTRONÒMICA DEL POLTRE DE MUNTANYA – Agència de Desenvolupament del Ripollès\nEls Col·lectius de Cuines de la Vall de Camprodon, Fogons de la Vall de Ribes i l’Associació d’Hostaleria del Ripollès s’uneixen un any més per promocionar el Poltre de Muntanya del Ripollès.\nUn any més, des de les Cuines de la Vall de Camprodon s’impulsa la Temporada Gastronòmica del Poltre de Muntanya al Ripollès. El 2014 aquesta temporada es va fer extensible a la resta de la nostra comarca. La temporada està organitzada pels tres col·lectius de cuines del Ripollès, per l’Associació de Criadors d’Eugues de Muntanya del Ripollès, la Mancomunitat de la Vall de Camprodon, el Consorci Ripollès Desenvolupament i el Consorci de Turisme de la Vall de Ribes.\nLa temporada començarà el proper dia 9 fins al 24 de maig. En total participen 21 restaurants: 11 de la Vall de Camprodon, 3 de la Vall de Ribes i 7 del Baix Ripollès. En aquests punts de degustació es podrà gaudir de diferents plats elaborats amb la carn de poltre.\nLes Cuines de la Vall de Camprodon, Fogons de la Vall de Ribes i l’Associació d’Hostaleria del Ripollès aposten per la carn de poltre, més enllà de la gastronomia: es dóna suport a la pagesia que, amb el seu bestiar i les seves tasques, contribueixen a mantenir el paisatge com un territori rural, viu i ric.\nPel que fa a les propietat organolèptiques, és una carn molt tendra, és poc grassa i conté àcids grassos Omega 3, que són essencials per a l’organisme humà. És especialment rica en vitamines hidrosolubles, concretament les del grup B (tiamina, riboflavina,niacina, B6, àcid pantotènic, biotina, àcid fòlic i vitamina B12) i és molt rica en vitamines A i C. Es caracteritza pel seu color rosat, per la seva poca quantitat en greixos, el seu alt valor proteic i per la gran riquesa en ferro 5mg/100gr. És una carn de fàcil digestió, molt tendre i amb grans beneficis nutritius.\nPodeu consultar el cartell dels punts de degustació aquí.


Arxiu d'etiquetes: FOLLIES\n– Teatre al Cinema – FOLLIES (🐌🐌🐌🐌🐌) – (National Theatre) – Yelmo Comèdia – 2018.02.22 (temp. 17/18 – espectacle nº 202)\nFOLLIES (temp. 17/18 – espectacle nº 202)\nFeia molts mesos que havíem comprat les entrades per veure la retransmissió a les pantalles de cinema espanyoles d’aquesta producció de National Theatre i per tant teníem potser unes expectatives massa inflades. Ahir per fi va arribar el dia tan esperat i malgrat que el vàrem gaudir de valent, especialment per la música del mestre Stephen Sondheim, potser esperàvem una mica més del que vàrem veure; malgrat tot, com heu vist, la valorem amb la màxima puntuació “voltaire”.\nFOLLIES, de Stephen Sondheim, la llegendària figura dels musicals, s’ha escenificat, per primera vegada al National Theatre i ha estat retransmès als cinemes d’arreu del món.\nFOLLIES és un musical estrenat a Broadway el 4 d’abril de 1971 dirigit per Harold Prince i Michael Bennett. Va ser nominat per a onze premis Tony i en va guanyar set. La producció original, la més cara feta a Broadway fins aquella data, va oferir més de 500 representacions.\nEn aquesta producció del National Theatre, FOLLIES presenta un repartiment de 37 intèrprets i una orquestra formada per 21 músics. Dirigida per Dominic Cooke compta amb Tracie Bennett (Carlotta), Philip Quast (Ben), Peter Forbes (Buddy), Janie Dee (Phyllis) i Imelda Stauton (Sally) com a principals protagonistes d’aquesta producció.\nEstem a Nova York, l’any 1971, i hem estat convidats a presenciar el retrobament de “Follies” veteranes en el marc del Weismann Teatre, un icònic edifici que ha de ser enderrocat. Trenta anys després de la seva última actuació, les noies del “Weismann’sFollies”, una revista musical basada en “les bogeries de Ziegfeld”, es retroben. Aquesta revista s’havia representat en aquest teatre entre les Guerres Mundials.\nAquesta entrada s'ha publicat en Cinema, Teatre i s'ha etiquetat amb FOLLIES, National Theatre, Stephen Sondheim, Yelmo Comèdia el 23 de febrer de 2018 per Miquel Gascon.


Fes-te voluntari/a, posa’t la camiseta !\nAnimem a tots els qui estimen la festa a que es sumin a la iniciativa i participin com a nous voluntaris/es a les festes de Sant Joan d’aquest any 2019. Les inscripcions estan obertes fins dia 19 de juny.\nAnimem a tots els qui estimen la festa a que es sumin a la iniciativa i participin com a nous voluntaris/es a les festes de Sant Joan d’aquest any 2019.\nUs recordem que la principal labor que du a terme el voluntariat és la de formar passadís als Jocs des Pla. Ser voluntari/a és totalment compatible amb viure i gaudir dels jocs.Es tracta d’un acte d’estima cap a les nostres festes, per tal que aquesta conservi la seva essència.\nAquest any, per agrair la col·laboració, l’Ajuntament ha impulsat la creació d’aquesta divertida i santjoanera camiseta, dissenyada per la il·lustradora Aina Sastre que reflexa els valors de les persones voluntàries.\nEn cas d’estar interessats en participar com a voluntaris/es, podeu omplir el formulari d’inscripció i enviar-lo per correu electrònic al Servei de Comunicació i Protocol, on se vos facilitarà tota la informació necessària a l’efecte. Les inscripcions estan obertes fins dia 19 de juny.\nCorreu electrònic: protocol@ajciutadella.com\nHorari d'atenció al públic: De dilluns a divendres, de 9 a 14 h.\nTelèfon: 971 38 10 50 (ext. 241)\nUbicació: Plaça des Born, 15, 07760 Ciutadella de Menorca\nEn aquest sentit, l’Ajuntament de Ciutadella vol destacar expressament la labor que, des de fa ja uns quants anys, venen desenvolupant els grups de voluntaris de Sant Joan, vital per a fomentar la conscienciació de la importància de que ciutadellencs i ciutadellenques faixin passadís als jocs per a que els cavalls i cavallers puguin córrer amb seguretat, i que tant la gent del poble con tots els visitants puguin gaudir-los amb la mateixa intensitat molts anys més. Sense la teva implicació no serà possible.\nOmple el formulari d'inscripció:\nFes clic aquí per accedir al formulari


El centre ha obert una investigació per aclarir les acusacions de manipulació dels exàmens d'accés dels últims 7 anys\nRedacció 03/08/2018 - 18.47 Actualitzat 03/08/2018 - 19.26\nLa Universitat de Medicina de Tòquio, acusada de manipular les proves d'accés per admetre menys noies\nUna universitat privada de medicina de Tòquio ha estat acusada de manipular durant anys els resultats dels exàmens d'accés amb l'objectiu d'admetre menys dones que homes.\nEl centre, la Universitat de Medicina de Tòquio, va començar a manipular a la baixa els resultats obtinguts per les candidates a cursar estudis de medicina l'any 2011, després d'observar com s'incrementava el nombre de noies que aconseguien plaça l'any anterior. El 2010, el 40% dels nous alumnes d'aquesta universitat privada van ser dones, el doble que l'any anterior, i des de llavors, el consell d'administració del centre va aplicar criteris més restrictius a l'hora d'avaluar les noies.\nEn la primera fase de les últimes proves d'accés del centre celebrades el febrer passat, s'hi van presentar 1.596 homes i 1.018 dones, dels quals van aprovar un 18,9% i un 14,5% respectivament, mentre que en la segona i definitiva, el 8,8% dels candidats van resultar admesos, davant un 2,9% de les candidates.\nEl cas està sent investigat per un gabinet jurídic per encàrrec del mateix centre, que espera comptar amb conclusions que aclareixin la situació en les pròximes setmanes.\nL'escàndol ha sortit a la llum mentre la fiscalia de Tòquio investiga el mateix centre per les suposades pressions exercides per un alt càrrec del Ministeri d'Educació, Ciència i Tecnologia perquè la universitat admetés el seu fill sota amenaça de retirar-los les ajudes públiques.\nEl Japó aplica noves mesures per promoure la participació laboral femenina\nEl motiu darrere d'aquesta manipulació seria la idea que els homes són més adequats per exercir la professió mèdica perquè les dones japoneses solen deixar de treballar quan es casen i tenen fills, segons el diari "Yomiuri".\nAl Japó, aproximadament la meitat de les dones abandonen definitivament la feina després de ser mares, per factors socioculturals i les dificultats per conciliar vida familiar i professional. El govern ha posat en marxa l'estratègia "Womenomics" per promoure la participació de la dona en el món laboral, però el país continua amb una notable bretxa salarial entre sexes i amb una ínfima presència de dones entre els alts càrrecs d'empreses o entre els representants polítics.


Lectors tecnologia Imager de Codis de Barres Datalogic.\nLectors Industrials Fixes /\nOrdenat per Nom Preu\nLector Datalogic MATRIX 210 211-110 WVGA-NEAR-ETH-ST\nEl Matrix 210 és un lector industrial fixe de codis de barres. Disposa d'una gran capacitat de lectura i integra en ell les comunicacions Ethernet i PROFINET. Per aplicacions d'electrònica, química, farmacèutica, OEM i sistemes d'autoservei. Saber més\nLector Datalogic MATRIX 300N 423-010 LNS-9 RED MED STD\nEl Matrix 300N és un lector industrial ultra compacte i fixe de codis de barres. Disposa del nou i potent software DL. CODE, que ofereix al usuari una programació intuitiva i senzilla. Dissenyat per aplicacions de fabricació, electrònica i automoció, alimentació, medicina i laboratoris clínics automàtics. Saber més\nLector Datalogic MATRIX 300N 412-010 LQL-9 RED WIDE STD\nLector Datalogic XRF410N-B00 2HD_MED RES_MASTER\nEl XRF410 és un lector fixe i industrial de codi de barres. Està dissenyat i construiït per una àmplia varietat d'aplicacions manipulades del material amb unes velocitats de transmissió fins a 2,2 m/s (433 fpm). És la solució perfecte per l'e-commerce. Saber més