B&B Casa Dolce Casa Oltre Il Colle Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Oltre Il Colle.\nVia Grimoldo 222, Oltre Il Colle, Oltre Il Colle, Itàlia, 24013 - Veure al mapa\nMés informació sobre B&B Casa Dolce Casa\nAl visitar Oltre Il Colle, vosté es sentirà com a casa a B&B Casa Dolce Casa, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Oltre Il Colle. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, habitació familiar, biblioteca.\nL'ambient de B&B Casa Dolce Casa es reflexa en cada habitació. banyera hidromassatge, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com bany, jardí, sala de jocs que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, B&B Casa Dolce Casa és una selecció idònia per a la vostra estada a Oltre Il Colle.\nAllotjaments a Oltre Il Colle


Didàctica | La Cocota\nEl Centre d’interpretació del Solsonès obre les portes al públic.\nnotícia de premsa (Viure als Pirineus, 7 agost 2010)\nTuristes i locals ja tenen cita per conèixer tots els racons de la comarca del Solsonès. El centre d’interpretació del Solsonès, que s’ha inaugurat aquest divendres, té com a objectiu fomentar i promocionar l’oferta d’aquest territori i la seva riquesa natual, cultural i etnogràfica. Segons el president del Patronat de Turisme de Solsona, Joan Solà, ‘el centre també busca crear un compromís amb els visitants per la conservació d’aquests recursos’.\nAssistents a la inauguració del centre.\nL’espai es divideix en diferents àrees amb la voluntat de presentar la comarca, explicar la seva evolució o mostrar la gastronomia de la zona. Segons explica Solà, ‘la perla del centre és una maqueta de la comarca que a més, n’ofereix una visita virtual’.\nEn aquest centre es barregen cultura, gastronomia, artesania, tradició o festes majors per tal d’entendre bé la comarca i la ciutat de Solsona. Una visita virtual a base d’imatges en 3D ofereix a visitants i locals una visió realista del que podran trobar per aquestes contrades. Per això, aquest centre, segons ha explicat el president del Consell Comarcal del Solsonès, Marià Chaure, va adreçat a la gent de la comarca però també ‘als de fora’. S’aniran trobant, de ben segur, amb sorpreses per camí i aniran descobrint racons que encara no sabien. Així, podran conèixer el territori ‘a fons’, ha afegit.\nUn dels col·lectius als quals el centre s’adreça amb més força és el dels escolars. De fet, Chaure ha explicat com el Centre d’Interpretació de Solsona està pensat perquè els nens es puguin perdre i passejar per aquest espai per conèixer tot allò que un altre dia visitaran amb els seus pares o amb l’escola.\nEl Solsonès és un dels territoris més despoblats de Catalunya per hectàrea. A l’exposició es poden observar dos quadres que fan una comparativa entre tota la comarca de Solsona i l’Eixample de Barcelona. De l’exercici comparatiu, se’n desprèn que una de les illes de la capital catalana té els mateixos habitants que aquests comarca de la Catalunya central.\nEl president del Patronat de Turisme de Solsona, Joan Solà, ha explicat que volen que el centre sigui una mica com una finestra a tot allò que els turistes poden trobar a la comarca. ‘Volem que els turistes tinguin en ment que el Solsonès no se l’acaben amb un cap de setmana, ni amb dos, ni amb tres’. ‘Hi ha moltes coses a la comarca’, ha afegit.\nCategories : Didàctica, Gestió, Conservació i Difusió, Solsonès


XÃ tiva mantindrÃ trens directes amb Madrid que seran encara mÃ©s rÃ pids - Portal de Xàtiva\nXÃ tiva mantindrÃ trens directes amb Madrid que seran encara mÃ©s rÃ pids\nCerdÃ : â€œEl PP ha volgut usar el tren com una arma polÃtica i se li ha girat en contraâ€\nEl PSPV de XÃ tiva ha explicat hui com quedaran les comunicacions ferroviÃ ries entre la capital de la Costera i Madrid una vegada entre en funcionament l’AVE Madrid-ValÃ¨ncia; aixÃ s’ha informat que hi haurÃ dos comunicacions directes d’anada i tornada entre XÃ tiva i Madrid amb tren Alvia, i tres mÃ©s tambÃ© d’anada i tornada que necessitaran un transbord amb AVE a Albacete. El portaveu socialista a XÃ tiva, Roger CerdÃ , ha afirmat que â€œs’ha aconseguit mantindre un servei a la ciutadania amb negociacions, mentre que el PP sols volia emprar el tema com un arma polÃtica contra el Governâ€.\nLa comunicaciÃ³ directa entre XÃ tiva i Madrid es podrÃ fer amb tren Alvia a una velocitat de 250 km/h, la qual cosa suposarÃ 30 minuts menys de viatge; els horaris seran eixida a les 7,50h des de ValÃ¨ncia, 8,20h XÃ tiva i 11,05h Madrid, i de vesprada 15,20h ValÃ¨ncia, 15,55h XÃ tiva i 18,25h Madrid. Mentre que per tornar serÃ Madrid 11,25h, XÃ tiva 13,50h i ValÃ¨ncia 14,20, i de vesprada Madrid 19,25h, XÃ tiva 21,56h, i ValÃ¨ncia 22,30h. A mÃ©s d’estes combinacions hi haurÃ 3 trens Alaris entre ValÃ¨ncia i Albacete amb parada a XÃ tiva, que necessitaran de transbord amb l’AVE per arribar a Madrid. Finalment es podrÃ usar el Rodalies XÃ tiva-ValÃ¨ncia per agafar l’AVE que tindrÃ 15 viatges diaris d’anada i 15 mÃ©s de tornada, amb transport inclÃ²s en autobÃºs entre les estacions del Nord i Sorolla.\nRoger CerdÃ ha declarat que este acord de transport ferroviari â€œes fruit de sis mesos de negociaciÃ³ amb responsables del Govern central i RENFEâ€, negociacions que â€œs’han fet amb la voluntat de treballar pels ciutadans, perquÃ¨ no perderen cap servei pÃºblicâ€. Per contra el lÃder dels socialistes xativins afirma que â€œel PP ha volgut usar el tren com una arma polÃtica i se li ha girat en contraâ€, desprÃ©s de la mociÃ³ presentada per Rus en el passat ple municipal, i â€œs’ha demostrat que no ha fet cap gestiÃ³, ni cap telefonada, ni cap renuniÃ³â€.\nEl portaveu del PSPV avisa que â€œestes coses no es deixen per negociar a Ãºltima hora a no ser que hi haja mala fe, i que es facen pseudoreivindicacions sols per aparentar que es treballa per la ciutadania, perÃ² amb la intenciÃ³ de que fracasse i tirar-li la culpa de nou a l’Estatâ€. PerÃ² CerdÃ afirma que â€œels socialistes estem per servir a la ciutadania, exigint el que calga a qualsevol administraciÃ³ la governe qui la governe i ho hem demostratâ€, mentre que â€œRus s’ha quedat amb un pam de nas perquÃ¨ sols buscava ser el protagonista i promocionar la seua carrera polÃtica dins el PPâ€.\nRoger CerdÃ recorda que â€œeste Ã©s un pas que mantÃ© a XÃ tiva en els nivells mÃ©s alts de la xarxa ferroviÃ ria espanyolaâ€ amb les previsions de que els prÃ²xims anys es compte amb connexiÃ³ d’AVE amb Madrid i Barcelona, â€œintegrant tambÃ© el Corredor Mediterrani amb connexiÃ³ d’alta velocitat amb el cor d’Europaâ€.\nPublicado el noviembre 12, 2010 noviembre 12, 2010 Autor Portal de XàtivaCategorías Política, XàtivaEtiquetas directes, madrid, psoe, rapids, tren, Xàtiva\nAnterior Entrada anterior: CompromÃs demana que es mantinga l’Alaris\nSiguiente Entrada siguiente: La 26a MIT a la Vall d’Albaida ofereix tretze funcions durant el cap de setmana


Milers de manifestants omplen València per culminar els actes de la Diada del 25 d’Abril – Casal Popular la Turba\ntagged la turba, Països Catalans, SOMPPCC, territori, València\nPosted on 28 abril 2013 by La Turba\nDos centenars de membres de trenta casals i ateneus de tot el país s’han aplegat aquest cap de setmana al Centre Social Terra de Benimaclet (Horta). la tercera Trobada de Casals, Ateneus i Centres Socials dels Països Catalans s’ha fet coincidir amb la celebració del Vint-i-cinc d’Abril a València, i inclou debats, reunions tècniques i assemblees plenàries, a més d’àpats populars i la participació en la manifestació d’ahir.\nDesprés dels dos encontres anteriors a Sabadell i a Vilanova, el de Benimaclet té una doble importància segons els organitzadors. D’una banda, després dels debats i l’intercanvi d’experiències de les dues primeres trobades, creuen que ha arribat el moment de fer un pas endavant en l’organització i la coordinació pràctica de les desenes de casals que hi ha escampats per tot el país. I, d’una altra banda, justament es vol destacar la força dels Països Catalans portant la reunió al cor del País Valencià.\nL’esquerra independentista aconseguí reunir milers de persones en el bloc més nombrós de la manifestació de la vesprada de València. Amb el lema “Des de la unitat popular construïm els Països Catalans. Unides som més fortes” la convocatòria unitària d’Endavant (OSAN), de la COS, d’Arran, del SEPC i d’Alerta Solidària va reunir més de quatre mil persones que recorregueren el centre de la ciutat darrere d’una gran estelada.\nAbans de l’inici de la manifestació, a la plaça de Sant Agustí, es va celebrar un xicotet acte polític amb les intervencions de Santi Gasó, de la Plataforma d’Afectades per les Hipoteques de Burjassot, i de Vanessa Albelda, del grup promotor de la CUP de València, qui va anunciar que el proper 11 de maig es presentarà públicament a València el nucli local de la CUP. A l’acte també es va recordar la Trobada de Casals, Ateneus i Centres Socials dels Països Catalans que s’ha celebrat a Benimaclet el mateix cap de setmana. Finalment, la militant de l’assemblea de l’Horta d’Endavant (OSAN), Imma Milan, fou l’encarregada de llegir el manifest unitari de l’EI on es reivindicava la proposta de l’alternativa socialista davant el sistema capitalista i es reafirmava el compromís del moviment amb la independència del Països Catalans sense cap renúncia.\nPrecisament durant la celebració de l’acte polític arribà a la plaça de Sant Agustí la columna de manifestants que havia partit estona abans del barri de Benimaclet a la qual s’hi van afegir bona part dels assistents a la Trobada de Casals i Ateneus. La columna estigué vigilada en tot moment per un fort dispositiu policial, que, d’altra banda, no fou especialment visible durant la manifestació posterior.\nAixí, el bloc independentista va recórrer els carrers cèntrics de la ciutat sense cap incident destacable; només alguna xicoteta provocació des dels balcons va alterar l’ambient calmat de la convocatòria. Els crits de “sense València no hi ha independència” o “fora les forces d’ocupació” foren dels més escoltats durant el recorregut.\nEn el seu conjunt, la manifestació va reunir vora les deu mil persones. La convocatòria d’ACPV s’ha centrat enguany en la reivindicació d’un finançament just per al País Valencià i ha comptat amb el suport de les plataformes sindicals institucionals i d’altres col·lectius socials com la Plataforma per la Llei de la Dependència o treballadors de RTVV afectats per l’ERO. D’altra banda, segons han insinuat diversos mitjans, l’organització va pactar un recorregut de la manifestació diferent a l’habitual per evitar accions contra les entitats bancàries.\nPosted in PPCC\t| Tagged la turba, Països Catalans, SOMPPCC, territori, València\t| Leave a comment |


Mil formes de ballar conflueixen al Kursaal - Regió7\nMil formes de ballar conflueixen al Kursaal\nUns 350 dansaires del Bages presenten a l'escenari un repertori d'estils, des dels balls tradicionals fins al hip-hop o la dansa clàssica\nEls ballarins de l'escola de dansa Pure Dance del Pont de Vilomara van trepitjar amb força l'escenari durant l'espectacle «El Bages balla» fotos: jordi biel\n«Em vaig convertir en ballarina pel meu desig de volar. Transcendir la gravetat sempre m'ha emocionat». És la idea que la ballarina i coreògrafa nord-americana Trisha Brown expressava a l'hora d'explicar què sentia quan ballava. Les formes de viure i manifestar la dansa són infinites. Així ho demostraven ahir els vint grups de ball del Bages que van pujar a l'escenari del teatre Kursaal per presentar un repertori d'estils, des de la sardana fins al flamenc, passant pel ballet clàssic, el hip-hop o la zumba. El vincle de cada ballarí amb la dansa és únic però ahir les diferents formes de moure el cos es trobaven i dialogaven sota la coordinació de la coreògrafa Montse Colomé.\nDes de la cabina de control tècnic del Kursaal, ella observava el vaivé d'artistes i s'emocionava en veure que la coreografia final que feia confluir els gairebé tres-cents cinquanta artistes en un mateix espai sortia rodona. «Unir tants estils en un mateix espectacle és un experiment positiu. S'influencien entre ells i aprenen a apreciar totes les vies d'expressió corporal», destacava Colomé. A diferència de l'edició de l'any anterior, on només van actuar escoles de Manresa, El Galliner va apostar per convidar vint grups d'onze poblacions del Bages. Els artistes locals van poder brillar en les dues funcions d' El Bages balla!, que van aconseguir vendre unes 1.200 entrades.\nLes agulles del rellotge gairebé van donar dues voltes mentre les sabatilles de ballet, les esparde-nyes o els talons entraven i sortien de l'escena. En obrir el teló, la Colla Sardanista Aires d'Or de Santpedor va ballar una sardana. Pocs minuts després, arribaven les ballarines de l'escola de dansa Maria Cinta de Súria. Vestides amb un tutú d'un to verd maragda, dibuixaven cercles amb les piruetes a l'aire. «Quan ballo m'allunyo de les preocupacions diàries. És allò que em fa sentir més lliure», apuntava Arian Marsinyach, una de les alumnes de l'escola de dansa clàssica, que ballava per primera vegada a l'escenari del Kursaal.\nLa seva mirada és a prop de la que explicava el ballarí i coreògraf Pol Gonzàlez. Només té quinze anys i és el creador de la coreografia de hip-hop dels ballarins de l'escola Pure Dansa del Pont de Vilomara. «Són hores i hores d'imaginar com crear els moviments d'una melodia», explicava. Alhora defensava que «és important que la dansa estigui present als pobles i a les ciutats mitjanes perquè ballar fa feliç moltes persones».\nL'actor Jordi Vidal, que va conduir l'espectacle, va animar diverses vegades el públic a començar classes de ball. «Una de les frases que més escolto és 'jo no sé ballar', però si un aconsegueix deslliurar-se de la vergonya veurà que el seu cos té moltes coses a dir. Donem molta importància al treball de la ment i oblidem que, per tal de trobar l'equilibri, el cos és l'altra part important», assenyalava Colomé.\nLa proposta d'unir la diversitat també va trobar el seu punt d'equilibri. Moviments ràpids i ritmes electrònics, suavitat i melodies clàssiques, caràcter i elegància vestida de vermell o melodies tradicionals i vestits de flors.\n«Unir tantes propostes diferents és una idea encertada, així pots conèixer altres formes de concebre la dansa i de viure-la», considerava Mariona Casado, una de les membres de l'Esbart Dansaire La Verbena de Sant Joan. «La dansa em mostra un ventall de valors, sobretot la companyonia. S'estableixen vincles bonics amb les persones que es mouen al teu costat», sostenia. Existeixen mil maneres d'entendre la dansa però, per a la coreògrafa Montse Colomé, el més important és l'amplitud de la mirada. «Vivim en una època en què el perímetre de la mirada s'ha encongit, passem hores mirant el mòbil, quan balles i t'entregues al públic s'amplia l'horitzó».


El Pebrasset: Adhesiu lluminós per als defectes cardíacs\nEs tracta d'un adhesiu desenvolupat per investigadors de l'Hospital Infantil de Boston ( EUA) que s'activa amb la llum i és capaç de pegar els vasos sanguinis del cor en poc temps i mantenir-los en funcionament fins a situacions d'alta pressió sanguínia.\nLa majoria dels adhesius utilitzats en l'actualitat no poden suportar la força del flux sanguini a les cambres del cor i els vasos sanguinis principals, a més, solen ser tòxics. Els que estan clínicament aprovats, s'uneixen bé als teixits i funcionen perfectament en un ambient humit, però només s’utilitzen en la cirurgia invasiva.\nGràcies a l'equip de Nora Lang, aquesta cola quirúrgica serà capaç de segellar els defectes del cor en presència de flux sanguini, sense efectes tòxics, i capaç d'assolir un alt nivell d'adhesió al teixit humit sense que estiga exposat per la preexposició de la sang.\nÉs un material suau i elàstic que repel·leix l'aigua i la sang, fabricat de polímer de poliacrilat. Quan s'aplica l'adhesiu s'introdueix en el teixit, s'endureix i aconsegueix unir-se als vasos en pocs segons gràcies a una breu senyal de llum.\nEls investigadors han provat aquest adhesiu en cors de porcs, similars als nostres, i han comprovat que pega perfectament els defectes en aquests animals. Ara es necessitaran més estudis i provar l'eficàcia en humans, ja que aquest podria ser una eina pràctica per a la reparació de teixits i per al segellat de ferides.\nPublicado por Miriam Ginés Segrelles en 8:56\nEtiquetas: bio2bat, curs2013-2014, ginessegrellesm


Notícies - Marta Pessarrodona presenta '(Quasi) tots els contes' al Cafè Auditori\nEl regidor de Cultura, Xavier Escura, ha presentat l'acte.\nel 23/des/11 Judit Fáfila Cultura PDF\nL'escriptora mirasolenca, Marta Pessarrodona, ha presentat aquest divendres al Cafè Auditori el seu últim llibre,'(Quasi) tots els contes'. Es tracta d'un recull de més de 200 pàgines on l'autora recupera contes ja publicats al llarg de la seva trajectòria professional, així com també n'inclou d'inèdits. La presentació ha comptat amb els professors de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) Jordi Julià i Pere Ballart.\nAmb 'Abel était l'ainé', d'un poema de Victor Hugo, Marta Pessarrodona obre la seva nova obra: '(Quasi) tots els contes'. Es tracta d'un recull de contes molt variats on el lector pot viatjar de Londres a Zuric, de Berlín a Barcelona, fins arribar a la ciutat d'origen de la poetessa: Terrassa. L'autora ha destacat que els contes que apareixen estan construïts a partir de vivències pròpies i també a partir de les influències que com a lectora ha rebut de les obres de Guillermo Cabrera Infante i Jorge Luis Borges.\nEls contes són molt variats, cadascun té la seva història. Sóc bastant lectora de contes i segur que m'ha influït Guillermo Cabrera Infante i Borges.\nL'escriptora mirasolenca, que va ser guardonada amb l'últim Premi Nacional de Literatura, ha dedicat aquesta nova publicació a les noves generacions de lectors i ha parlat del paper que juga el conte dins del mercat literari.\nSi tingués més demanda escriuria més contes. Però hi ha poca tendència a que als editors els hi agradi. Jo amb l'únic que crec és en els lectors.\nEl regidor de Cultura, Xavier Escura, ha encetat l'acte, que ha comptat amb el poeta i Doctor en Teoria de la Literatura i Literatura comparada, Jordi Julià i el Doctor en Filologia Hispànica Pere Ballart, que han acompanyat a l'autora a la presentació.


IB3N | 16 detinguts per tràfic de drogues a Manacor\nIB3 Notícies > societat > 16 detinguts per tràfic de drogues a Manacor\n16 detinguts per tràfic de drogues a Manacor\nEls agents han fet diversos escorcolls i han decomissat substàncies estupefaents, documentació i armes de foc\nGran operació antidroga a Manacor. La Policia Nacional ha detingut 16 persones que, presumptament, formen part del clan de “Los Orta”, dedicat al tràfic de marihuana i haixix. Els agents han fet diversos escorcolls i han decomissat substàncies estupefaents, documentació i armes de foc.\nL’operació s’ha iniciat a les 6 del dematí i hi han participat prop d’un centenar d’agents que han entrat de manera simultània a 7 domicilis: 5 a Manacor, 1 a Felanitx i un altre a Muro. Els agents han detingut els implicats, però en aquests escorcolls, no han trobat importants quantitats de droga.\nAquesta presumpta organització criminal tenia repartits amagatalls en diferents solars del municipi on amagaven la droga. En total s’han decomissat més de 10 quilos d’haixix i marihuana, almanco 3 armes de foc i diferent documentació.\nEls detinguts han estat traslladats a la comissaria de la Policia Nacional de Manacor, on encara romanen mentre esperen per declarar davant els investigadors. Un jutjat de Manacor ha decretat la causa com a secreta, i en aquests moments, l’operació continua oberta i no es descarta que hi puguin haver més detencions.


Sortida TEI a Cambrils | INS Julio Antonio\n← PREPARANT EL NADAL\nPROPOSTA D’ADJUDICACIÓ DEL SERVEI DE NETEJA DE L’INSTITUT JULIO ANTONIO DE MÓRA D’EBRE →\nL’emoció va ser comprovar que els nens gaudeixen del seu desenvolupament cadascú al seu propi ritme, sense que les educadores “irrompin” amb imposicions. Aquí es motiva i es suggereix …Com? Amb l’oferiment de materials adients per l’activitat prèviament pensada i consensuada per les professionals.\nVa ser fabulós poder gaudir amb les criatures de moments emocionants com el gaudi del propi cos amb les sessions de psicomotricitat, el treball de les emocions com l’alegria o la tristó i el goig de fer petons.\nLa interiorització dels hàbits entre altres neteja , ordre, autonomia, amb necessitats quotidianes com l’alimentació o la higiene.


Blogarabiia: Vint anys de SCHCT\nVint anys de SCHCT\nEl 27 de maig de 2011 la Societat Catalana d'Història de la Ciència i de la Tècnica compleix 20 anys!! És un motiu de felicitació i també d'agraïment a totes les persones que ho han fet possible.\nMoltes i bones coses duu a terme aquesta filial de l'IEC, que es caracteritza per tenir uns associats força hiperactius. Entre les seves activitats habituals s'hi poden comptar Col·loquis, Escoles de Primavera, Trobades, Jornades sobre Història de la Ciència i Ensenyament, i Jornades d'Història de l'Astronomia i de la Meteorologia. Eps! Que també hi ha un premi per a treballs de recerca de batxillerat (Premi Antoni Quintana i Marí) i una revista científica, Actes d'Història de la Ciència i de la Tècnica.\nEn constant evolució (seria impossible una altra cosa), ara comptem amb una nova eina de comunicació. El bloc de la SCHCT, l'Ictineu, ens permetrà establir una relació encara més dinàmica entre tots aquells que ens interessem per la història de la ciència.\nI, com no, per si voleu fer-vos socis, aquí teniu la butlleta d'inscripció. ;-)\nPublicat per Mònica Rius Piniés a 16:49\nEtiquetes de comentaris: Història de la Ciència i de la Tècnica, IEC, SCHCT


agora: Problema greu d'espai\nLes qualificacions d'un alumne no funcionen\nper Jaume Jaume Arrom - dijous, 4 de juny 2020, 12:46\nCom a gestor dels serveis d'àgora, he demanat una ampliació de quota d'espai per a moodle, ja que ha crescut molt la creació de materials a la plataforma del nostre institut durant els mesos de confinament. No m'han donat resposta positiva. Crec que es generen fitxers temporals molt grans i això està bloquejant el nostre sistema de cursos. Em podeu mirar el problema si cal ampliar l'espai o es pot netejar alguna cosa que bloqueja el servei? Necessitem que els cursos estiguin ràpidament operatius per a les proves de finals de curs. Gràcies!\nRe: Problema greu d'espai\nper Mònica Grau Prieto (Equip tècnic d'Àgora) - dijous, 4 de juny 2020, 13:12\nno hem rebut cap petició d'ampliació d'espai, per quina via l'has feta?\nAra mateix teniu més d'1GB d'espai disponible i des del portal de gestió no podreu fer la demanda. Cal que tingueu menys d'1GB disponible per poder-la fer.\nVeig a l'informe que teniu gairebé 2GB pendents d'esborrar pel cron, en 24-48h desapareixeran.\nper Jaume Jaume Arrom - divendres, 5 de juny 2020, 13:37\nHe seguit esborrant cursos que ja s'han deixat d'utilitzar fins que els arxius temporals han ocupat gairebé tot l'espai lliure que ens quedava en el nostre moodle.\nDesprés he tornat a fer la petició d'ampliació de quota ja que no em quedava el suficient espai lliure; l'han denegat perquè diuen que he d'esperar que el cron elimini els arxius temporals.\nEl cas és que no puc acabar de suprimir un curs on l'he pogut buidar de tot contingut (el tinc de moment, a la categoria CURSOS VELLS A ELIMINAR) des de l'enllaç següent:\nAixò també ha d'esperar el cron per a funcionar i acabar d'esborrar-se el curs?\nper Mònica Grau Prieto (Equip tècnic d'Àgora) - divendres, 5 de juny 2020, 14:12\nel curs tenia un error, però ja l'hem resolt i l'hem pogut esborrar.\nPel que fa a l'ampliació no ha estat denegada sinó marcada com "En estudi", no és el mateix. Heu eliminat molts cursos (molt bé!) i això ha generat molts fitxers temporals. En quant s'esborrin aquests fitxers tindreu 4GB més. Ara mateix, com et deia a la petició, teniu 1GB disponible i per això no és necessari fer l'ampliació.\nTal com et comentava, no vam rebre cap altra petició d'ampliació, aquesta és la primera que hi ha des de 2017.


Fairhill House Hotel Clonbur Irlanda - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n"I like the fact that the staff were Irish Speakers, since I..."\nAl visitar Clonbur, vosté es sentirà com a casa a Fairhill House Hotel, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Fairhill House Hotel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, servei de cangur.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com camp de golf (a 3 km). Fairhill House Hotel és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Clonbur.\nTots els comentaris (63) Parelles (32) Viatgers en solitari (9) Famílies amb infants petits (9) Famílies amb infants grans (4) Grups (9)


De bat a bat: de març 2009\nEl federalisme és un concepte polític molt arrelat a Catalunya. Podem trobar llavors del federalisme entre els hereus de la Constitució liberal de 1812 i dels principis reformadors de la Revolució Francesa, el moviment carbonari i democràtic d'inspiració saint-simonià o els liberals exaltats de 1830 i l'experiència juntista, que van esclatar durant la revolució política de 1868 i la repúblcia fracasada de 1873. La història política del XIX i del XX a Catalunya està lligada al federalisme, no només com una forma alternativa d'organitzar l'administració, sinó també com una forma alternativa de concebre les relacions socials. Aturo, però, la meva travessia històrica. Poden estirar del fil d'aquest llibre i, en general, de les aportacions de l'Àngel Duarte que escriu un dels millors blogs del país.\nEl nacionalisme estatalista\nEn els darrers 25 anys, el nacionalisme ha perdut bona part del component federalista. Avui, en una discussió en el twitter, en @jordigarcia m'ha assegurat que el "federalisme no existeix". És curiós com entre els independentistes, el federalisme té una connotació negativa. El fet que independentisme i federalisme siguin excloents, vol dir doncs que el futur estat català no serà federal. O sigui, que serà centralista.\nPer això, l'independentisme català se sent incòmode amb la gestió del poder "cap amunt" i "cap avall". Fixem-nos. Ja he explicat en un altre post que els deu mil de Brussel·les no es manifesten per un model alternatiu d'Unió Europea. No és una manifestació a favor de l'Europa de les nacions (les regions) i l'Europa de les ciutats, sinó la reivindació que Catalunya passi a ser l'estat 28 de la Unió. Segon exemple. El moment que la ciutat de Barcelona proposa l'adopció del domini .bcn (com altres ciutats del món), apareix una dura ofensiva de l'independentisme català que considera aquesta iniciativa com una reacció contra el .cat. Catalunya seria el perímetre superior i inferior de la gestió del poder públic.\nEls estats - nació en una societat 2.0\nEls estats nació són un artifici del segle XIX i han sobreviscut durant el XX, però tenen una data de caducitat. Hi ha dos reivindicacions de la societat 2.0 que col·lisionen amb la idea clàssica de l'estat - nació. En primer lloc, la societat 2.0 reclama una nova arquitectura del poder que recuperi la idea del bottom - up. En segon lloc, els individus mantenen vàries identitats de forma simultània, que no són excloents, sinó complementàries. Intueixo que la concepció federal està molt més preparada per a administrar el nou escenari.\nL'agenda del federalisme català\nUn esbòs de l'agenda federalista podria ser aquest:\n1. (Molta) més autonomia local. El major fracàs de la transició ha estat l'afebliment del poder local i, de retruc, l'enorme capacitat transformadora del municipalisme de la transició. L'administració local vol dir proximitat, major capacitat d'acció col·lectiva, democràcia deliberativa. Aspiro al model escandinau, en el que els municipis gestionen els serveis públics bàsics, d'acord amb els seus propis criteris. Amb poc més del 15% dels recursos públics, l'autonomia local palesa la feblesa de la via federal a Catalunya.\n2. Vegueries funcionals. De vegades, Barcelona és molt lluny. Lluny de Portbou, de Batea, de Vielha, d'Ulldecona, de La Seu. Les vegueries han de crear un sistema de govern descentralitzat, que apropi les decisions de l'administració als administrats. Reclamo una Catalunya federal, formada per vegueries que poden administrar recursos propis, que poden ser més eficients en la gestió directa dels pressupostos públics.\n3. La Catalunya de l'Estatut en una Espanya federal. El principal quadern de ruta del model de país es va definir en una consulta popular, que acceptà per àmplia majoria un nou contracte col·lectiu anomenat Estatut. El pla pels propers deu anys ha de ser el desplegament sistemàtic de l'Estatut. Jo defenso que la foto finish de l'Estatut és un nivell d'autogovern superior al de la majoria de les federacions dels estats federals.\n4. Una Europa de les nacions i de les ciutats. Reclamo més Europa, molta més Europa. La Unió Europea és el primer assaig reixit d'associació transnacional i, en conseqüència, un assaig federal. Però com tots els sistemes federals, la seva supervivència es fonamenta en la capacitat d'equilibrar els interessos individuals i els col·lectius, en la capacitat de construir projectes comuns basats en la diferència i en el respecte escrupulós a la diversitat.\nMés Europa, més municipi, més descentralització, un estat federal i una Catalunya federal. Aquesta és l'agenda del federalisme i, em fa l'efecte, aquest és el camí per adaptar els fòssils decimonònics dels estats-nació del XIX a la complexitat de la societat 2.0.\nSegona edició de la catosfera a Granollers, una concentració extraordinària de talent, liderada per en Marc Vidal. Conviuen en un mateix espai la creativitat d'Alorza, la mobilitat d'en Nacho Campos, la hiperactivitat d'en Josechu, la clarividència d'en Gutiérrez-Rubí, l'esperit crític d'en Mantero, el talent del Capi, la iniciativa d'en Dídac Lee, el lideratge d'en Marc Cortés. el criteri d'en Sangüesa i molts altres. Els recomano que estirin el fil de les jornades en la pàgina de cdigital.\nLa meva intervenció se centra en les possibilitats de la política 2.0. Dos idees clau. "Ningú no sap més que tots junts" i "La política 2.0 es farà fora de la política".\nEtiquetes: Blogs, catosfera, Generació 2.0, Política ficció\nEtiquetes: Apunts del natural, Educació, Oh Europa\nDes de la setmana passada, el PSC ja disposa d'una nova eina per endinsar-se en la política 2.0: la sectorial de ciberactivisme. El comitè sectorial que presideixo està integrat per autoritats de la blogosfera política catalana com en Carlos Guadián, en José Rodríguez, en Joan Ramon, la Lourdes Muñoz, la Bego Floria o la Jordina Freixanet. Un equip de luxe. A la sectorial, hi treballaran també noms propis de la blogosfera com la Jéssica Fillol, la Carme Sánchez, en Ricard Espelt, en Carles Cuerva, la Montse Pallarès, en Raimon Obiols i molts altres.\nJa coneixen la meva convicció ferma en les possibilitats de la política 2.0. L'ús de les xarxes socials i les TIC afavoreixen una nova forma de fer política, que té certament riscos però també evident avantatges:\n10. Humanitzar la política.\nEn parlen de l'acte en José Rodríguez i la Carmen Sánchez.\nLa sortida del sol per Llevant. El xisclet de les gavines que tornen a port. El regust de salobre. El perfil de Les Formigues i al fons, Castell. La feliç fragilitat del bot enmig del no res. El balanceig que no cessa. L'oreig suau del matí. La coreografia d'unes mans que encapsen les gambes. La inútil fugida d'un pop nan. Les hores mortes. La febril subhasta. La fortalesa de les mans que recullen les arts. L'agonia d'una cinta. Els ulls perduts del pescador que somriu. L'escuma salada que esquitxa. Els dofins que es escorten sortint de la badia, com si fóssim un cotxe oficial...\nHi ha moltes sensacions que no tenen cabuda al facebook, ni al twitter. Que només es poden viure. Vull agrair al patró major de Palamós, al patró Carles i als tripulants del Perla IV la seva hospitalitat. No sé si farem una llei de la pesca millor, però sí sé que sabem millor com fer la llei. Hi ha moltes coses que no es poden transmetre per Internet. En tot cas, podeu seguir la narració de la jornada al twitter i al facebook. Però, hem de ser francs, res no pot imitar la realitat...\n1. Soc l'únic a qui el polèmic Audi Q3 li sembla un error de naming?\n2. En Miquel Iceta ens proposa el concepte de federalisme digital en la constitució de la sectorial de ciberactivisme\n3. La Yoani Sánchez està atrapada en la presó més gran del món, l'illa de Cuba\n4. Decebut pel poc interès dels mitjans tradicionals pel Parlament 2.0\n5. El concepte de la dècada serà decreixement\n6. En Marc Vidal enginya una nova edició de la catosfera. Imprescindible\n7. Aterrat per l'extensió del racisme a casa nostra. Cada dia, cada conversa\n8. Crec que Ian Gibson em genera més confiança que Carlos Fabra\n9. Em lliuren una preciosa targeta de presentació, que està feta a mà. M'agrada el valor del fet-a-mà\n10. M'adhereixo a l'Hora del Planeta que promou la WWF\nAlguns comentaris i correus electrònics m´han fet notar l´absència de la "qüestió catalana" en el catàleg de debats europeus. Em proposen com a contrapunt la manifestació dels deu mil a Brussel.les, que va organitzar el blogger i amic Enric Canela. No vull defugir del debat. Em segueixen?\nEn els darrers processos de configuració del marc europeu, ha aparegut de forma recurrent la tensió entre l´Europa dels estats i l´Europa de les regions. El professor de la Universitat de Girona, Joan Vicente, ha escrit en diversos àmbits sobre aquests dos models. És cert que la Unió Europa és un procés de construcció política basat en els equilibris polítics entre estats. I els estats són avui residus pesants del XIX, en una societat que precisa de mecanismes més flexibles, més propers, més articulats. Per tant, reivindico la necessitat d´una altra arquitectura europea que integri les regions i (cada vegada més oblidades) les ciutats. Plantejo, com ho fa el PSC, que l´única Europa possible és l´Europa federal. A la manifestació dels deu-mil, la pancarta que obria el pas reclamava un estat catalá. De manera que, en sentit estricte, els partits que recolzen aquesta iniciativa (CiU o ERC) no reclamen una altra Europa, sinó el manteniment del mateix model europeu basaat en els estats, en el que Catalunya jugui com un estat més. Aquesta és la línia vermella que separa els dos models: Catalunya dins una Europa federal versus l´estat català en una Europa dels estats.\nLa segona discrepància amb el discurs tremosià és la frívola ocultació de les aliances parlamentàries. El Parlament europeu és una immensa torre de Babel en la que hi conviuen aspiracions escoceses, reivindicacions malteses, somnis bàvars i tensions bretones. Els eurodiputats electes s´integren en grans grups parlamentaris, que defensen una postura concreta en relació als debats essencials de l´Europa del futur. Els socialistes catalans formem part del Grup Socialista Europeu, el que es manifesta contra les 65 hores, a favor de la integració de Macedònia o en defensa d´una política decidida per aturar el canvi climàtic, per posar tres exemples.\nEn l´estructura actual, el grup més nombrós és el Partit Popular Europeu, que ocupa 286 escons, on trobem el PP espanyol o Forza Italia. El tercer grup és l´Aliança de Demòcrates i Liberals d´Europa (ALDE), on se situen el Partit Nacionalista Basc i Convergència i Unió. La resta de grups són Els Verds, la Unió per l´Europa de les Nacions, integrada per euroescèptics nacionalistes, l´esquerra unitària i el grup frek d´independència i democràcia.\nLa batalla política que està en joc en aquestes eleccions és el vell debat entre el model liberal i el model socialdemòcrata, entre els mercats lliures i els mercats regulats, entre els sectors públics absentistes i els sectors públics àrbitre, entre l´hegemonia nord-americana i l´Europa multipolar. No es tracta d´ajornar el debat nacionalista, perquè "ara hem de resoldre temes més importants". Però sí que és necessari que cada candidat expliciti quins seran els seus companys de viatge i quins són els principis econòmics, socials, polítics i culturals que defensa el grup parlamentari que els acollirà.\nEtiquetes: Blogs, Bones notícies, Generació 2.0


Ajuntament d'Arenys de Mar - Arenys de Mar ja té una cervesa pròpia\nArenys de Mar ja té una cervesa pròpia\nLa presentació de la cervesa La puntaire d'Arenys es farà aquest cap de setmana durant la I Fira de la Cervesa que se celebra divendres i dissabte a la vila.\nEs tracta d'una cervesa elaborada pel cerveser artesà Martí Bargalló, propietari de la Factoria Cervesera Artesana que s'inaugurarà el proper dilluns, i que explica que es tracta d'una cervesa d'aroma agradable, de color groguenc fort turbi, i que té una graduació de 5,9 graus. La tirada inicial de La Puntaire d'Arenys és de 250 litres, cosa que equival a una producció de 750 ampolles. Pel que fa a la seva etiqueta, hi destaca la il·lustració d'una puntaire que ha anat a càrrec de l'arenyenc Benet Coll.\nLa presentació tindrà lloc el proper divendres a les 6 de la tarda, tot just després que s'hagi inaugurat la primera edició de la Fira de la Cervesa d'Arenys de Mar. Els actes de divendres es completaran amb una ponència sobre l'elaboració de la cervesa a càrrec de Pablo Vijande, i un tast i degustació de les cerveses artesanes de la Fira.\nPel que fa a dissabte, la Fira obrirà els stands a les 11 del matí, a més d'una zona de lleure infantil. També hi haurà concerts a partir de les 7 de la tarda amb les actuacions de Lucia Rosso, Nòmada Trio, Estrip i Sombras.\nEn total hi haurà 11 parades de cervesa artesana a l'interior de la sala polivalent del C.C. Calisay i 10 parades d'alimentació al pati exterior amb productes com tapes, pizzes, empanades, fruits secs, formatges, embotits o olives per maridar amb la degustació de cerveses.


Fotos amb historia – Pàgina 2 – idea.cat\nData de l'entrada 26 juliol 2016\nData de l'entrada 31 maig 2016\nSovint quan surto de casa sense cap pla premeditat em “perdo” per Barcelona, la majoria de vegades la única missió que tinc es buscar noves imatges de la ciutat i en d’aquestes passejades sense rumb faig fotos que després serveixen per els meus dibuixos o be els meus àlbums d’scrap.\nEn aquest cas vaig triar una foto de l’esglesia del Inmaculat cor de Maria, al carrer St Antoni Maria Claret i passo molt cops per allí però mai li havia fet una foto i molt menys un dibuix.\nAquí et deixo l’evolució del dibuix , espero que t’agradi !!\nEls últims dies.\nData de l'entrada 19 gener 2016\nEls últims dies de l’any els he tornat a passar a Londres, es una ciutat que ens agrada especialment , m’hi sento com a casa i es per això que ja no tinc cap necessitat d’obrir el mapa per situar-nos.\nAra podria fer-vos un llistat de coses a fer i a veure, però no ho faré crec que es més bonic que cadascú trobi les coses que mes l’interessen d’un lloc que visites i passar el teu temps de la millor manera per tu.\nUna de les coses que m’agrada fer quan soc allà i també quan estic a Barcelona per cert, es fer passejades sense rumb, que jo en dic, i fotografiar street art , és un dels meus hobbies que us es de dir , les que em seguiu per instragram segur que ja haureu vist algunes de les fotos que us deixo per aquí.\nPer les que encara no em seguiu , aquí teniu el meu compte d’instagram\nI aquí unes quantes fotos\nEtiquetes creativitat, fotografia, London, streetart, urban\nDIY & Crafts Fotos amb historia Scrapbooking\nUn llarg Estiu.\nData de l'entrada 3 novembre 2015\nAquest estiu vàrem fer un viatge per França , al tornar unes 500 fotos estaven a la meva càmera i reduir el volum de fotos a imprimir per fer-ne un àlbum era una feina feixuga, per tant havia de triar una estructura d’àlbum que dones cabuda a les 80 fotos que finalment van passar la selecció.\nVaig triar un notebook de Studio Calico, la mida de les fulles podria ser de 18 cm x 21 cm , lo suficientment gran per posar una foto de 10x 15 cm tant en horitzontal com en vertical.\nEncara no l’he acabat , aquestes coses son llargues , pot ser una manera d’allargar les vacances també.\nDe moment et deixo unes quantes pàgines , estan fetes amb papers de diferents col·leccions , vaig voler fer servir papers de col·leccions antigues com la Frolic 5th de Dear Lizzy , la tenia per aquí feia anys i mai trobava el moment de fer la servir, altres papers que he fet servir son els de la nova col·lecció wonder de Crate paper, la stiched de Amy Tangerine també ha estat de les meves preferides.\nComenço ensenyant-te una pàgina doble molt simple, nomé les fotos i unes lletres , el paper es de la col·lecció Stiched.\nAquestes dues pàgines estan fetes amb la col·lecció de Frolic 5th , unes decoracions de Craft Market de Crate Paper i unes cantoneres de paper kraft , en algunes pàgines les estic posant , per mi es una forma de continuïtat entre pàgines.\nAquesta pàgina amb la foto de Notre Dame m’agrada especialment, decoració molt simple però a mi m’agrada, nomes calen unes petites lletres i unes decoracions de fusta per crear una bona pàgina , a vegades menys és més .\nFins aquí els post d’avui , hauràs de tenir paciència , encara no he pogut acabar el meu àlbum d’estiu , d’aquí uns dies t’ensenyaré noves pàgines.\nEtiquetes album, new, novetat, Paris, scrap, scrapbooking\nEtiquetes acuarela, aquarel·la, color, creativitat, Paris, watercolor\nData de l'entrada 24 juliol 2015\nEl vàrem passar a Girona a finals de maig i després de passejar , desconnectar, descansar i fer un munt de fotos, vaig triar aquesta foto per dibuixar-la a les classes de dibuix.\nUna típica imatge de les cases de Girona sobre el riu Onyar, qui no les ha vist algun cop ni que sigui en fotografia.\nAquí tens l’evolució del dibuix, primer en boli i després amb una mica de color amb les aquarel·les .\nEtiquetes acuarela, aquarel·la, dibuix, draw, foto, watercolor\nData de l'entrada 22 juny 2015\nAquests dies al centre cívic la Sedeta comencen a preparar l’exposició de les feines fetes durant tot el curs .\nA la classe de dibuix ens van proposar que portéssim algun dels treballs fets durant l’any , jo encara no se ben be si el que he triat es mereix ser exposat .\nEs un dibuix de Venezia, no se que m’està passant últimament amb Venezia potser es que m’agradaria tornar-hi?, de moment es l’escollit però encara tinc alguns dies per canviar d’opinió unes 40 vegades!!!\nAquí et deixo la foto del dibuix triat , espero que t’agradi!! Ah i espero impacient la teva opnió!!!\nEtiquetes aquarel·la, dibuix, draw, venezia, watercolor


Descompte exclusiu per la compra d’una Brompton! | Camins\nDescompte exclusiu per la compra d’una Brompton!\nLa bicicleta s’està convertint en la protagonista de la mobilitat urbana i representa un element de canvi per la millora de la sostenibilitat de les ciutats. Al Col·legi d’Enginyers de Camins estem compromesos amb la mobilitat sostenible i amb la de la millora de la qualitat de l’aire.\nCom a enginyer o enginyera de camins pots accedir a un descompte exclusiu de 120€* per la compra d’una Brompton, així com un finançament de fins a 24 mesos sense interessos. No dubtis en fer-te amb la teva bicicleta i emportat un casc Thousand de regal.\nLes bicicletes Brompton son perfectes per la ciutat, es pleguen còmodament i es poden dur a qualsevol lloc. La mida de les seves rodes permet una ràpida acceleració i permet una millor maniobra davant el trànsit.\n*Consulta les condicions exclusives que tens com a enginyer o enginyera en la compra de la teva Brompton.


Situación y Horarios | JIU-JITSU Y KYUSHO GIRONA (BLANES · SILS)\nNoves instal.lacions CIUTAT ESPORTIVA DE BLANES\nEns traslladem a unes noves instal.lacions situades a la ciutat esportiva de Blanes.\nCarrer Mas Cuní, 43, 17300 Blanes, Girona\nINFANTIL MINIS desde el 4 anys : Dimecres de 17,30 a 18,30\nINFANTIL B: Dilluns i Dijous de 17,30 a 18,30\nADOLESCENTS: Dilluns i Dijous de 18,30 a 19,30\nADULTOS: Dilluns de 19,30 a 20,45 y Dijous de 19,30 a 20,30\nPer més informacio tel Tel 609743577 – tsurribas@gmail.com\nENS TROBARAS A INSTAGRAM: jiujitsublanes\nTambien en SILS (Girona). CLUB ESPORTIU SILS. Pavello Municipal d’esports de sils.\nINFANTIL MINIS: Divendres de 17,45 a 18,45\nINFANTIL 2: Dimarts i Divendres de 17,45 a 18,45\nADOLESCENTES: Dimarts i Divendres de 18,45 a 19,45\nADULTOS: Dimarts i Divendres de 19,45 a 21,15\nPer més informacio tel 649 38 56 76 (Mar) tsurribas@gmail.com o jiujitsuces@gmail.com


Tres projectes d'estudiants d'ESO, a la final del I Certamen de Projectes Educatius de Química - Arxiu - Futurs alumnes - Seccions - Actualitat - Universitat de les Illes Balears\nSeccions: Tres projectes d'estudiants d'ESO, a la final del I Certamen de Projectes Educatius de Química\nTres projectes d'estudiants d'ESO, a la final del I Certamen de Projectes Educatius de Química\nEl lliurament de premis es farà el dijous dia 17 de maig a les 18 hores. Un total de 72 equips de primària han presentat vídeos al I Concurs «El meu primer experiment»\nEl dijous dia 17 de maig, a les 18 hores, es durà a terme l’acte de lliurament dels premis corresponents al I Certamen de Projectes Educatius de Química, orientat a estudiants de tercer i quart d’ESO, i al I Concurs «El meu primer experiment».\nL'objectiu d’aquestes dues iniciatives, que s’impulsen des del Departament de Química de la Universitat de les Illes Balears per primera vegada, és promoure l'interès per les matèries científiques en general i per la Química en particular, i fomentar el coneixement de la implicació de la Química en la nostra qualitat de vida.\nI Certamen de Projectes Educatius de Química\nPel que fa al Certamen de Projectes Educatius de Química, hi han participat alumnes de tercer i quart d’ESO dels centres educatius de les Illes, amb projectes educatius relacionats amb la temàtica «La Química a ca nostra», que han permès posar l’accent en les aportacions de la Química al benestar i la qualitat de vida a les llars.\nSolucions per a músics (IES Joan Maria Thomàs)\nEls integrants dels equips dels tres projectes finalistes realitzaran una exposició oral dels seus projectes de deu minuts com a màxim, que pot tenir el suport de mitjans audiovisuals, mentre que els grups que han participat al concurs però no han estat seleccionats exposaran els aspectes més destacats del seu projecte mitjançant la presentació de pòsters.\nI Concurs «El meu primer experiment»\nD’altra banda, el concurs «El meu primer experiment» ha comptat amb la participació de 72 equips d’infants de primària de les Illes Balears. Els tres vídeos de cada categoria que hagin rebut un major nombre de «M’agrada» a la pàgina de Facebook DquimicaUIB, se seleccionaran per ser valorats per la Comissió de Direcció del Departament, que triarà el vídeo guanyador de cada categoria. Els guanyadors es donaran a conèixer durant aquest acte.\nA l’acte de lliurament dels premis hi estan convidats tots els participants (alumnes i professors), així com les famílies i els amics i els membres del Departament de Química. L’acte comptarà amb la participació del doctor Llorenç Huguet, rector de la Universitat de les Illes Balears; la doctora Rosa Isabel Rodríguez, vicerectora d’Estudiants; el doctor Joan Frau, vicerector de Docència de la UIB i president de l'Associació de Químics de les Illes Balears; el senyor Antoni Morante, director general de Planificació, Ordenació i Centres del Govern de les Illes Balears; i la doctora Carme Rosselló, subdirectora del Departament de Química de la Universitat de les Illes Balears\nData de l'esdeveniment: 17/05/2018\nData de publicació: Wed May 16 16:37:00 CEST 2018


4 de novembre – CESC\nLa gratuïtat és una experiència que avui semblés estar faltant. Moltes veus amables apareixen en les nostres línies telefòniques, en els missatges de text i d’altres maneres, convidant-nos a subscriure i adherir a tot tipus d’ofertes temptadores que ens faran la vida molt més fàcil i plaent: “En què puc ajudar-lo?”. Però darrere de cada oferta hi ha molt d’interès econòmic i es mou tota una economia no sempre neta.\nQuan algú s’acosta a les nostres vides en pla solidari, ens costa confiar, ja que també s’han incrementat les xarxes de tràfic de persones, de engalipadors de diversa índole i, sobretot a les grans ciutats, regna un clima generalitzat de desconfiança. No obstant això, el panorama no és tan ombrívol, perquè hi ha nombroses organitzacions humanitàries i religioses que presten serveis gratuïts i intenten crear una forma alternativa de relacions socials.\nEl P. Claret ens parla de la seva evangelització per mitjà del repartiment de milers de llibres, fullets, opuscles i estampes, repartiment sempre gratuït, eloqüent signe que la “política de servei al Regne” és diferent. L’haver dissenyat tot un pla perquè la literatura cristiana arribés a les masses és una cosa molt alliçonador per a la nostra època.\nQuantes vegades passa que molts projectes de difusió de la Paraula de Déu o altres iniciatives pastorals no prosperen o no avancen prou per la manca de béns destinats a la seva elaboració, manteniment i propagació. Queda doncs la invitació a reforçar una cultura de la solidaritat abocada a posar tot el millor de cada un i de cada comunitat per al servei evangelitzador.\nPotser, l’última consideració podria quedar ressonant a les orelles i podries comentar-la amb els propers: com idear maneres gratuïts d’estendre tot el bo, en definitiva el Regne, en la nostra societat.


Es presenten noves rutes turístiques en Bicicleta pel terme municipal – Ajuntament de Constantí\nEs presenten noves rutes turístiques en Bicicleta pel terme municipal\n26 maig, 2022\tCultura\nL’Ajuntament de Constantí ha presentat aquest dijous 26 de maig les noves rutes autoguiades en BTT pel terme municipal mitjançant el projecte “Natura Local”. L’acte de presentació s’ha fet a la Sala de Plens amb la presència de l’alcalde, Óscar Sánchez.\nLes noves rutes s’inclouen dintre del projecte “Natura Local”, una plataforma que treballa a través d’una pàgina web i una aplicació mòbil (app) amb l’objectiu de promocionar els municipis a partir del descobriment del seu patrimoni natural i cultural en forma d’itineraris autoguiats per la zona que posen en rellevància els punts més significatius del recorregut, mostrant també els serveis que ofereix el municipi\nLa primera ruta “Voltant el terme de Constantí”, d’uns 23 km, consisteix en una sortida en bicicleta fent un tomb (en sentit horari) per pràcticament tot el terme municipal. Un camí en què es podrà descobrir un entorn divers amb valors històrics, naturals, paisatgístics i rurals. Es poden veure des de masos antics, conreus de secà, basses, recs, refugis antiaeris de la Guerra Civil, i d’altres elements interessants. Però aquesta ruta també permet comprovar com Constantí ha esdevingut un punt estratègic del territori, amb infraestructures i equipaments capdavanters pel desenvolupament del país, aeroports, ferrocarrils d’alta velocitat i per abastir el gran polígon industrial, així com un celler experimental de la URV.\nPel que fa a la segona ruta “Un tomb pel Constantí rural”, està pensada per fer-la en bicicleta tot i que també es pot fer caminant. Amb una distància d’uns 10,5 km i amb sentit antihorari, permet conèixer part del Constantí que encara preserva valors relacionats amb el món rural i natural del municipi, però també veure com el món modern va imperant. En aquesta ruta es passa per camins antics, travessant paisatges encara rurals i s’hi poden trobar elements d’aquest món que va minvant, però també permet veure com Constantí forma part d’un territori modern amb infraestructures estratègiques i potents per tot el país.\nAquestes noves rutes complementen les propostes culturals i turístiques que ja es van presentar l’any passat a través d’aquesta aplicació “Natura Local”, la Ruta de l’Aigua i el Camí de Sant Llorenç.\nCada ruta es presenta amb una fitxa tècnica inicial i incorpora un mapa, localització i descripció de punts d’interès, galeria fotogràfica i relació serveis turístics, i també ofereix la possibilitat d’opinar i fer valoracions. L’aplicació “Natura Local” es pot trobar mitjançant el lloc web naturalocal.net i a través de l’aplicació per a dispositius mòbils que es troba disponible tant en sistema operatiu iOS com Android, en cinc idiomes: català, castellà, francès, anglès i alemany.\nL’Escola de Música “Rafel Gibert Recasens” organitza una mostra del projecte “Tubs Musicals”\nEs publica el número 12 de la revista turística i cultural “Rutes de Constantí”


Tendència actual – Healthia\nHealthia Professional Tendència actual\nFont: A Nielsen Report We are what we eat. Healthy eating trends around the world. January 2015\nEstà el seu establiment preparat per donar resposta a les tendències de consum actuals? Les noves tendències en consum confirmen l’evolució del consumidor cap a uns hàbits més saludables i la percepció de l’estil de vida sa com una via cap al benestar.\nSegons l’Informe Eurostat, el 99% dels habitants de la Unió Europea considera que la salut és l’aspecte més important de la vida, superant en el rànquing a família, treball o religió. No obstant això, gairebé el 33% de la població global, és a dir 2,1 bilions de persones, pateix sobrepès o obesitat.\nI tant és així, que segons l’Informe ‘We are what we eat. Healthy eating trends around the world ‘el 50% dels consumidors afirma que està activament intentant reduir pes. I dels que volen perdre pes, el 65% estan reduint el consum de greixos, el 62% el de xocolata i dolços, el 41% la mida de les porcions i el 37% escollint menys productes processats. Així mateix, el 57% està ampliant la seva dieta amb més aliments naturals i frescos, tendència en alça respecte els últims anys. A més, un 77% dels consumidors declara practicar una dieta saludable i el nombre de persones vegetarianes a nivell mundial ja és de 600 milions.\nEn el mateix estudi es reflecteix que per als consumidors moltes vegades els aliments són molt més que menjar. Aproximadament el 75% creu que ‘som el que mengem’ i prop del 80% està utilitzant activament els aliments per prevenir els problemes de salut i condicions mèdiques, com ara obesitat, diabetis, colesterol alt i hipertensió.\nPerò quan es viatja, ja sigui per feina o per plaer, el consum de greixos i de sucres tendeix a augmentar, més sucres, menys fibra i una major quantitat de menjar i per tant, de calories. En l’actualitat és poc probable que els clients que habitualment segueixen una dieta saludable puguin seguir fent-ho mentre estan allotjats en un hotel.\nEn la majoria d’establiments l’hoste pot començar la jornada amb un esmorzar equilibrat, però a mesura que transcorre el dia les opcions es redueixen o simplement desapareixen. Habitualment el minibar només disposa de begudes alcohòliques, begudes ensucrades, fruits secs salats i fregits, snacks i aperitius rics en greixos i sucres; el més lleuger que sol oferir el servei d’habitacions, és el Club Sandwich o l’amanida Cèsar. Per cobrir aquesta necessitat neix Healthia Certification, el primer i únic segell d’alimentació saludable del món dirigit al sector hoteler que fa que les estrelles del seu hotel llueixin saludablement.


Política de galetes (EU) | Campus Seguridad\nAquesta política de cookies es va actualitzar per última vegada el 16 febrer, 2021 i s’aplica als ciutadans i residents legals permanents de l’Espai Econòmic Europeu.\nEl nostre lloc web, https://campuseguridad.es/cat (d’ara endavant “el lloc web”) utilitza galetes i altres tecnologies relacionades (per comoditat, totes les tecnologies es denominen “galetes”). Les galetes també són col·locades per tercers que hem contractat. En el document següent us informem sobre l’ús de les galetes al nostre lloc web.\nPropòsit pendent d’investigació, Preferències\nUtilitzem Ibericode per a desenvolupament del lloc web. Saber més\nCAMPUS SEGURIDAD, S.L.\nC/ Tecnología, 1 , 08719-Castellolí (Barcelona)\nLloc web: https://campuseguridad.es/cat\nCorreu electrònic: info@campuseguridad.es\nNúmero de telèfon: 931160366\nAquesta política de cookies s’ha sincronitzat amb cookiedatabase.org el 16 febrer, 2021\nVideo presentación Circuito Motor para Cursos de Conducción de Seguridad


Tres activistes de Femen fan callar a Gallardón al Congrés\nLa reforma de la llei de l'avortament que està preparant el ministre segueix generant polèmica. Un grup de tres joves activistes del moviment feminista Femen han irromput aquest dimecres al Congrés dels Diputats durant la sessió de control al Govern al crit de "avortament és sagrat!" just quan es disposava a intervenir el ministre de Justícia, Alberto Ruiz Gallardón. Les tres joves, que assistien en la tribuna de convidats al desenvolupament de la sessió plenària, van ser desallotjades pels serveis de seguretat de la Càmera.\n"L'Avortament és sagrat!", han corejat fins a ser tretes per força. Una d'elles ha arribat a asseure's en la barana que protegeix a la tribuna del buit que dóna a l'hemicicle on es troben els escons dels parlamentaris. Les tres joves, que portaven en el seu tors nu consignes escrites que no han pogut llegir-se amb nitidesa, han interromput el desenvolupament de la sessió plenària.\nLes activistes han rebut els aplaudiments del Grup Parlamentari de l'Esquerra Plural, fet que ha molestat notòriament a Gallardón, que s'ha preguntat com podien aplaudir a unes persones que cridaven això.\nMinuts després, el coordinador federal d'Esquerra Unida, Cayo Lara, li ha respost dient que "en un Parlament en el qual s'aplaudeixen lleis que fan tant dany a molta gent a ningú li hauria de molestar que s'aplaudeixi una protesta a favor del dret de les dones a l'avortament".


La jove autora Eva Baltasar debuta amb un brillant poemari amorós. L'obra aplega vint poemes plens d'optimisme adreçats a una dona, i està inspirada en la poesia de Miquel Martí i Pol i de Maria Mercè Marçal i en la filosofia de Hannah Arendt. Eva Baltasar descriu Laia com "un poemari d'amor, on l'amor per una dona fa avinent a la poeta la bellesa absoluta de la vida i de les paraules, i la plenitud dels sentiments i de les sensacions". Biografía del autor: Eva Baltasar i Sardà (Barcelona, 1978) ha estudiat Pedagogia a la Universitat de Barcelona (UB) i a la Freie Universität de Berlín. A la UB, ha editat la revista Temps d'Educació i ha col·laborat en un grup de recerca amb l'ajut de l'Instituto de la Mujer. Laia és el seu primer poemari.\nmartes 30 noviembre, 2021 33464401 peticiones desde viernes 12 diciembre, 2003


Torroella de Baix i el Carrer Padró, uns dels protagonistes al ple de Sant Fruitós - Ona Bages\nInici Àudio Torroella de Baix i el Carrer Padró, uns dels protagonistes al ple...\nTorroella de Baix i el Carrer Padró, uns dels protagonistes al ple de Sant Fruitós\nLes obres del carrer Padró vénen de lluny i ja fa anys que veïns i Ajuntament proven de trobar la manera de millorar-ne les condicions.\nEl ple va decidir que els veïns del carrer pagarien l’11’55% del pressupost de les obres que engloben la primera fase de la reurbanització del carrer Padró, entre el Torrent Bo i carrer Montserrat.\nS’anomenen contribucions especials el cost que paguen els veïns i seran d’entre 50 i 1.000 euros, segons el terreny. El preu que haurà de pagar cada família del carrer on es faran les obres està calculat amb diversos mòduls. Un és els metres lineals de façana, un altre el valor cadastral, i un altre el volum edificable dels diversos solars.\nLa previsió de la licitació de les obres és d’uns 520.000 € (concretament de 519.695’29 €), tot i que un cop adjudicada l’obra, el preu podria ser menor. Uns 460.000 € (concretament 459.694,62 euros) els posarà l’Ajuntament i els veïns del carrer pagaran uns 60.000 € (concretament 60.067 €).\nL’Ajuntament pagarà la seva part amb una subvenció de la Diputació de Barcelona i amb diners de les arques municipals. Les crítiques per part de l’oposició dels grups municipals d’ERC i de Convergència i Unió vénen per la repartició de pressupost. En percentatges aproximats, els veïns pagaran un 86% del cost de les obres que no es paguin amb la subvenció i l’Ajuntament un 14%.\nL’alcalde apuntava al ple que la llei no permet reduir les contribucions especials, és a dir, el que paguin els veïns, amb una subvenció.\nEl representant del grup municipal d’ERC, David Uró, feia una retrospectiva al ple sobre la història de les obres i la implicació del grup municipal des dels seus inicis. Apuntava que el pressupost destinat per part de l’Ajuntament hagués pogut ser de 20.000 €.\nL’equip de Govern defensa que el preu que hauran de pagar les famílies del carrer és sostenible i que hi haurà ajudes pels nuclis familiars amb més dificultat.\nLes contribucions especials es van aprovar amb els vots a favor de Gent fent Poble i PSC i l’abstenció dels grups municipals d’ERC i CiU.\nTorroella de Baix també va ser protagonista de la nit al ple\nEl grup municipal de Convergència i Unió presentava un prec al ple perquè es millorin les instal·lacions del barri de Torroella de Baix. La proposta se centrava en l’arranjament del camp de futbol, l’antiga pista de bàsquet i les cistelles, els vestidors i la instal·lació del bar, entre altres.\nPresentava la proposta la portaveu del grup municipal de Convergència, Mercè Casals.\nEl regidor d’Espai Públic Activitats i Obres explicava que ja s’estan fent accions i assegurava que el grup municipal convergent anava tard.\nLa regidora de Serveis Socials i Veïnatge, Cristina Múrcia, reforçava la posició del regidor d’Espai Públic i retreia al grup municipal de Convergència l’alarmisme que generaven enviant cartes a les bústies dels veïns.\nL’Equip de Govern va desestimar el prec.


Rubí Sense Abocadors presentarà una querella si s'autoritza l'obertura de l'abocador de Can Balasc | RubiTV.cat\nRubí Sense Abocadors presentarà una querella si s'autoritza l'obertura de l'abocador de Can Balasc\nLa plataforma creu que hi ha motius suficients per denegar l'autorització, amb arguments de caire legal i mediambiental\nper Marta Casas , 3 de març de 2020 a les 21:00 |\nAlbert Calduch, advocat especialista en dret mediambiental, a la reunió de la Plataforma Rubí Sense Abocadors | Marta Casas\nLa reunió informativa convocada per la Plataforma Rubí Sense Abocadors ha servit, entre d'altres, per reiterar la intenció de l'entitat, mitjançant el seu advocat Albert Calduch, d'interposar una querella en cas que l'Ajuntament acabi autoritzant l'obertura de l'abocador de Can Balasc concedint-li la llicència urbanística.\nAquesta obertura porta en tràmit des del mes de novembre, quan l'empresa va tornar a presentar la sol·licitud desrpés que li fos denegada per part de la Junta de Govern Local del maig de 2019. L'empresa, però, va sol·licitar fa uns dies la suspensió temporal de la sol·licitud de la tramitació per demanar que fos la Generalitat qui aclarís si en la documentació havia d'incloure un estudi d'impacte ambiental, un document que l'Ajuntament li va requerir el mes de novembre.\nL'advocat assegura que cal l'estudi d'impacte ambiental, i si no l'entrega en el termini que li dona l'Ajuntament per esmenar la documentació, el tràmit s'ha de denegar\nCalduch, però, ha intentat centrar la seva exposició en els arguments que tindria l'Ajuntament per denegar la tramitació del PAE que suposaria la concessió de la llicència urbanística per obrir l'abocador de Can Balasc. Molts d'aquests motius s'han al·legat en els diversos tràmits, tant el del PAE com en l'autorització ambiental, una autorització que la Generalitat va concedir de manera provisional el mes de desembre.\nAquí és on, administrativament, hi ha el primer element estrany: l'empresa presenta un escrit en què demana la suspensió temporal de la tramitació del PAE tres mesos després que l'Ajuntament li requerís l'estudi d'impacte ambiental, quan el termini per esmenar la manca de documentació en un expedient sol ser molt menor.\nUn cop se li requereix una documentació que falta, i que Calduch assegura que és necessari tenint en compte la legislació vigent en matèria d'abocadors, si l'empresa no la presenta, s'hauria d'haver denegat el projecte. També troba estrany que des de l'any 1994, data de la sol·licitud del projecte original, no s'hagi iniciat cap activitat, que hauria hagut de fer caducar l'expedient ja fa molts anys.\n"L'Ajuntament no tracta l'empresa com tractaria qualsevol ciutadà", conclou Calduch. "Per què no ho fan? Això ens ho haurien de contestar ells", afegeix.\nArguments administratius i mediambientals "suficients" per no autoritzar Can Balasc\nEls arguments que tindria l'Ajuntament de Rubí per no autoritzar l'obertura de Can Balasc són suficient: començant pels formals, el titular de l'extractiva a la qual es refereix no és l'empresa que presenta el projecte, per exemple, que no disposa de llicència d'activitats per l'activitat que està demanant, ja que només pot abocar-hi residus inerts, o la caducitat de l'autorització d'activitats.\nTambé s'ha referit a qüestions mediambientals, com l'existència d'una espècie protegida en els terrenys on s'ha de situar l'abocador, la proximitat d'aquest a un espai que és un corredor biològic o el fet que es prevegi instal·lar una torxa de metà en un entorn natural i tan proper a boscos.\nTambé hi ha aspectes urbanístics, com la limitació de les activitats a 15ha a tot el territori de Rubí, cosa que faria impossible obrir un nou abocador que per sí sol ja n'ocupa 13,6; i que els plans d'ordenació del territori - el PGO encara vigent i el Pla Territorial Metropolità de Barcelona - defineixen aquest espai com a sòl protegit i com a espai lliure respectivament, i els abocadors només es poden instal·lar en sòl industrial.\nLa plataforma Rubí Sense Abocadors no entén l'actitud del govern municipal\nPreguntats per la valoració de l'abstenció dels 13 regidors de l'equip de govern a la moció que demanava el rebuig a l'obertura de l'abocador de Can Balasc, la Plataforma Rubí Sense Abocadors ha manifestat que tampoc entén l'actitud del govern. Jordi Muntan explica que "era un simple posicionament polític, sense implicar cap responsabilitat jurídica", i que "en aquest tema, com a polític, no pots abstenir-te, has de posicionar-te a favor o en contra i no restar neutral".\nUna persona del públic ha mostrat molts dubtes sobre tot el que ha dit l'advocat, i ha demanat si en cap moment l'Ajuntament s'havia posat en contacte amb la Plataforma Rubí Sense Abocadors, ja que segons ha explicat, tenia informació que el govern volia "coordinar la resposta política i jurídica amb la Plataforma", però membres de l'entitat han assegurat que no, i que, de fet, tenien entès que a la reunió d'avui hi assistiria algú dels Serveis Jurídics de l'Ajuntament de Rubí que tampoc ha vingut. De fet, cap membre del govern municipal hi era present, però en canvi sí que n'hi havia de tota la resta de partits polítics amb representació a la ciutat (AUP, Veïns per Rubí, Ciutadans i ERC).\nPer altra banda, una altra persona del públic ha interpel·lat els regidors d'ERC que hi havia presents que intentessin, a través de la seva formació a nivell nacional, aconseguir més informació o arribar a poder interlocutar i traslladar el malestar de la ciutat de Rubí al govern de la Generalitat.\nSocietat, abocadors i extractives, Can Balasc, querella, Albert Calduch, Jordi Muntan, autorització ambiental, llicències, abocadors, llicència urbanística, residus


Jocs educatius, música i tallers en la II Trobada de Consells d’Infància — L' Opinió de Torrent\nJocs educatius, música i tallers en la II Trobada de Consells d’Infància\nUna iniciativa celebrada dissabte on participaren al voltant d’un centenar de xiquets de la xarxa de Ciutats Amigues de la Infància d’UNICEF\nLa ciutat de Torrent va celebrar la II Trobada de Consells d’Infància de la Comunitat Valenciana, una iniciativa organitzada per les sis ciutats amigues de la infància d’UNICEF (Alzira, Mislata, Quart de Poblet, Sagunt, Morella i Torrent). Una jornada que començà divendres amb una sessió dirigida a tècnics i dinamitzadors d’Infància amb diferents taules redones i ponències. Dissabte, les instal·lacions del poliesportiu Anabel Medina acolliren la segona jornada dirigida als més menuts i als adolescents, on participaren al voltant d’un centenar de xiquets i xiquetes vinguts de diferents localitats de la Comunitat Valenciana.\nLa sessió s’inicià amb l’acte de benvinguda organitzat pel Consell dels Xiquets i Xiquetes de Torrent, i comptà amb la presència de l’alcalde Jesús Ros; la responsable de l'Àrea de Polítiques d'Infància, Encarna Lerma; la responsable d’UNICEF de la Comunitat Valenciana, Marlene Perkins; l’alcalde de l’Ajuntament de Mislata, Carlos Fernández Bielsa, i la directora general d’Infància i Adolescència de la Generalitat Valenciana, Rosa Molero Mañes. L’alcalde de Torrent va agrair la presencia dels més menuts, i va destacar el gran treball que estan fent des del Consell per tal de canviar la ciutat, la qual s’està omplint de color i de noves àrees, com ara el nou espai de lectura de l’Hort de Trénor, proposats pels xiquets.\nDesprés de la inauguració, començaren les dinàmiques per a treballar el llenguatge no verbal, amb jocs dirigits per un educador, a fi de millorar les habilitats dels menuts i facilitar la relació amb la resta de companys i companyes. També van gaudir d’una gimcana, de tallers i d’una dinàmica per a preparar la pròxima trobada amb noves idees. A l’acte hi van assistir el personal del Centre d’Informació Juvenil de Torrent, que estigué al llarg del matí ajudant en totes les activitats.\nUna iniciativa que fomenta la unió i potencia les relacions en la infància. Torrent, que té el reconeixement de Ciutat Amiga de la Infància, escolta de forma continuada la veu del seu col·lectiu infantil, i així es veu reflectit en les millores que qualsevol veí o veïna pot trobar-se pels carrers del municipi.


Inici > Suport > Preguntes freqüents\nCom he d´indentificar la Generalitat de Catalunya en una acció en què hi participen dos o més departaments?\nLa papereria bàsica d'una identificació pròpia ha de seguir algunes pautes establertes? Hi ha alguna normativa establerta per fer una presentació de Power Point?\nEl logo del telèfon 012 s'ha de posar sempre en tot el material de difusió?\nÉs obligatori posar el cost de la trucada en l'aplicació del logo del telèfon 012?\nEn format word, no. El logotip de la Generalitat es crea normalment amb un programa que permet realitzar les identificacions en format vectorial (EPS). A partir d'aquest format, la identificació es pot convertir també en format imatge: en JPG per a usos ofimàtics i en GIF per a Internet. Més informació\tPer a què serveix cada format del lloc web?\nCal advertir que el conjunt del senyal i del logotip només es pot compondre en les variants de l'Helvetica, Bold i Light. Per a la resta de casos, si no es disposa de l'Helvetica es recomana d'utilitzar la família tipogràfica Arial. I la Verdana per al web gencat.\nQuan dos o més departaments participen en una mateixa acció s´ha d´adoptar exclusivament com a forma única d´expressió la identificació bàsica de la Generalitat amb la intenció de transmetre una imatge única, clara i sòlida.\nS'estableixen cinc nivells d'expressió gràfica, cada un dels quals inclou la identificació d'un o més nivells orgànics (departaments, secretaries generals, secretaries sectorials, direccions generals, subdireccions generals i serveis). Les denominacions han de ser sempre completes i ordenades segons l'organigrama, sense abreviacions ni sigles. Més informació\nNo. Pel que fa a la papereria, la solució a dues tintes queda totalment restringida per al vicepresident i per als consellers. Més informació\nLa normativa gràfica és la mateixa per a totes les targetes i depèn del tipus d'identificació que hi ha de constar. Però, el que cal tenir en compte és que els elements corresponents a un altre idioma (espanyol, francès, anglès...) cal disposar-los al dors de la targeta en català. Més informació\nSí. Aquesta normativa inclou les pautes gràfiques que cal seguir, les plantilles de redacció de continguts (Word), les plantilles de maquetació de continguts (per a una maquetació professional; InDesign i Quark Express, i per a ús no professional, Word), a més d'un exemple d'aplicació. Més informació\nLa necessitat de disposar d'una identificació pròpia pot estar justificada per diferents factors, com per exemple que hagin de competir o conviure amb identificacions del sector privat. L'Acord de Govern de la Generalitat de 10 de novembre de 2009 (http://www.gencat.cat/piv/pdf/acord.pdf) estableix que correspon al Govern acordar la creació de noves marques corporatives o identificacions pròpies, a proposta dels departaments corresponents, amb l'informe previ favorable de la Direcció General d'Atenció Ciutadana i Difusió, que avalua cada cas específic. Més informació Hi ha alguna pauta establerta per a dissenyar una identificació pròpia?\nPodeu consultar l'apartat "Aplicació de la normativa. Anuncis a la premsa", on hi trobareu un exemple concret. Més informació\nSí. A l'apartat "Aplicació de la normativa. Senyalització d'espais interiors", hi trobareu el manual corresponent. Més informació\nSí, evidentment hi ha uns criteris establerts amb l'objectiu d'unificar la comunicació de la Generalitat de Catalunya a Internet.\nTot el que fa referència al gencat, el web de la Generalitat, ho podeu trobar a l'apartat "Aplicació de la normativa . Pàgines web" Més informació\nEn tots els tipus de web de la Generalitat: Portal gencat, webs d'organismes, gencat Serveis i tràmits, canals temàtics, webs de productes/especials.


Mataró es mou, de Quim Fernàndez: EL CONGRÉS EN LÍNIA\nEl Congrés és el màxim òrgan de decisió d’un partit polític i Convergència no és cap excepció. Durant el congrés es renova l’equip de persones que l’han de dirigir i també es debaten les propostes ideològiques que marcaran el full de ruta dels propers anys.\nQueda lluny aquell Consell Nacional del novembre passat, en el qual s’aprovà el Reglament del 15è congrés de CDC. Les Eleccions Generals del 9 de març van ser un parèntesi obligat i llarg, que ha fet que els delegats, i els militants en general, hagin treballar de manera concentrada les darreres setmanes. A més, la novetat dels Congressos Territorials encara han obligat a que el treball fos més intens.\nDes de Mataró vam fer una important aportació al debat precongressual amb la Jornada que se celebrà el dissabte 24 de maig. La primera que organitzà una Agrupació local, just una setmana després que el Consell Nacional hagués aprovat les propostes de Ponències. Com sempre, la ponència d’ideari polític i la d’organització del partit són les que atrauen més als participants.\nPerò aquest Congrés, important com tots, el segon que CDC celebra a l’oposició a Catalunya i amb la mirada a les properes Eleccions al Parlament, tindrà una novetat. El debat serà seguit i explicat per tots aquells blocaires que s’hagin inscrit prèviament, siguin o no militants. Per la meva part, començo avui un seguit de post en els que em proposo explicar, des del meu punt de vista, com evoluciona el debat i quin ambient es respira, tot i que ja sabem que les coses no seran tant mogudes com en els que han celebrat recentment altres formacions polítiques.


Àustria, Suècia, Dinamarca i Holanda s'oposen al pla de r... Àustria, Suècia, Dinamarca i Holanda s’oposen al pla de recuperació francoalemany – El Món\nÀustria, Suècia, Dinamarca i Holanda s’oposen al pla de recuperació francoalemany\nEls quatre països defensen que el fons d'emergència sigui temporal i expiri als dos anys\nACN 24/05/2020 9:26 am\nHolanda, Àustria, Suècia i Dinamarca han mostrat la seva oposició al pla proposat per Emmanuel Macron i Angela Merkel per al fons de recuperació econòmica i han presentat una proposta alternativa. Els quatre països aposten així per un fons d’emergència temporal format per ajudes en forma de crèdits. “No podem estar d’acord amb qualsevol instrument o mesura que porti a una mutualització del deute ni a un augment significatiu del pressupost de la Unió Europea“, asseguren en un document recollit per ‘La Vanguardia’. En aquest sentit, ells defensen un pla de “crèdits per crèdits”. Assenyalen que aquest instrument extraordinari només es pot fer servir una vegada, amb una data d’expiració al cap de dos anys.\nA més, creuen que les ajudes s’han de destinar a les activitats que més contribueixin a la recuperació, com la investigació i la innovació, el reforç del sector sanitari i la transició verda. Els quatre estats, que rebutgen frontalment una mutualització del deute, subratllen que si s’ha de dedicar fons addicionals a la UE “se sobrecarregarà encara més els pressupostos nacionals“. I recorden que “un fort compromís” dels estats amb les reformes i el marc fiscal és “essencial” per promoure el creixement potencial.\nEl pla de Merkel i Macron\nEl pla anunciat per Macron i Merkel és un fons de reconstrucció de 500.000 MEUR per rellançar l’economia europea després del coronavirus. Ells proposen que els diners es facin arribar a través de “veritables transferències” als estats, mesura que xoca amb la proposada per Holanda, Àustria, Suècia i Dinamarca, que aposten per crèdits. La proposta francoalemanya planteja que la Comissió Europea emeti deute en representació de la Unió Europea i els diners es destinin als estats membres a través del pressupost europeu plurianual.


els gustos reunits: 04/01/2013 - 05/01/2013\nLlibret: NICOLA FRANCESCO HAYM\nCornelia Patrícia Bardon\nNireno Rashid Ben Abdeslam\nDirector d’orquestra Harry Bicket\nDe nou una òpera des el Metropolitan de Nova York en el cinemes Icària de Barcelona.\nLa valoració general i els comentaris mentre hi érem es que ens ho estàvem passant força bé.\nQuan a l’òpera, és molt i molt bonica, més avall els deixo un grapat de vídeos, m’ha estat impossible fer una selecció més breu, ja que Giulio Cesare té moments de molta bellesa.\nCal establir una premissa. El director d’escena McVicar ha imaginat una producció molt física on els cantants, no solament han de fer la seva feina sinó que també han de ballar o tenir prou agilitat per saltar o arrossegar-se per l’escenari i això tots ells, en la mida que se’ls va encomanar ho van superar força bé.\nDestacarem a Natalie Dessay que desprès d’uns mesos de desconcert vocal, ha tornat a allò que li és més propi (ja es comentà en aquest bloc que la veu no estava perduda solament calia redefinir el repertori), ahir va demostrar que si té cura dels papers que tria pot tenir actuacions esplèndides com la d’ahir, en totes les vessants, com a cantant, om actriu i com a dansaire i divertida quan calia. Solament en dos moments la veu li va fer un estrafet però que en absolut desmereixen el retrobament de N. Dessay amb la seva veu.\nHonestament els diré que aquest bloc va patir una mica amb David Daniels, sobretot els deu primers minuts de l’òpera que vaig pensar que no podria acabar-la, sortosament em vaig equivocar, la va acabar, aparentment sense dificultats, però aquest bloc té la impressió que David Daniels té una veu apropiada per espais més petits, a criteri meu té una veu curta i sense brillantor, dit això, no s’ha d’entendre que David Daniels ho fes malament ni de bon tros.\nLa resta molt bé-molt bé. Solament com anècdota, assenyalar els reflexos teatrals de Christophe Dumaux (Tolomeo). A causa del moviment escènic, la faixeta que duia se li va obrir una mica i mentre cantava, i abans que li caigués, se la va treure, va fer una manyoc i quan va poder la va llançar fora d’escèna però va quedar tot molt incorporat i un altre moment va ser quan Cleopatra està emmanillada, Dumaux se’n va adonar que no les hi havien posar prou bé a la N. Dessay i li premien els canells, les hi va afluixar, mentre seguien tots dos amb l’escena.\nPel que fa la producció, no va ser avorrida (ei! que en aquests temps ja és molt), amb moments força brillants i d’altres una mica més anodins. Més avall trobaran un video on David McVicar defensa (com ha de ser) la seva producció.\nL’orquestra i la Direcció també van estar reeixits.\nLa sinopsi, segons el Metropolitan aquí.\nEl llibret sencer aquí:\nMcVicar parla de Giulio Cesare\nKatrin llegint - Carl Larsson\n1 - Facin mans i mànigues per veure aquesta obra\n2 - No permetin que ningú els expliqui res sobre el patí de butaques i deixin-se sorprendre\nQuan el repartiment, per part de les actrius totes elles molt bé, pel que fa els actors, la valoració no és tant compacte, però en tot cas tots estan força bé.\nI, indubtablement un èxit de Lluís Pascual.\nEl dossier de l’obra aquí\nAquest llibre i aquest autor els vaig conèixer mitjançant el bloc La Libreria i el seu gestor, Vigo, el qual en la resenya que en va fer, comentava que Pierre Michon era un bon autor però que tot i així, el llibre no l’havia pogut acabar.\nSegons el bloc La Libreria, Pierre Michon és un dels autors més ben considerars dels darrers anys i haig de dir que hi ha motius per ser-ho.\nAquest llibre m’ha agradat molt. Michon utilitza una prosa elaborada i genuïnament francesa que li serveix per mostrar-nos uns personatges, que com diu el títol, duen una vida minúscula però que gràcies al bon ofici de Michon se’ns presenten com a vides singulars tot i adonant-nos en tot moment que no ho són. Aquestes vides minúscules podrien ser llegides independentment cadascuna d’elles, com a breus relats, però totes elles estan unides pel narrador, narrador que si és o no el propi Michon, pel bon ritme de la lectura poc importa, i aquí potser hauríem de recordar Proust, el qual en la seva obra La Recerca del Temps Perdut, el narrador, solament al final (7 volums) s’anomena ell mateix Marcel. Michon, conscient o no, durant tot el llibre espigola un seguit de personatges vinculats amb el propi narrador però solament al final, fa venir un personatge amb el cognom Michon que uneix narrador amb escriptor.\nSi cap de vostès prén aquest llibre per llegir i seria dels que no el podria acabar, no el tanquin sense haver llegit Vida del Tío Foucault.\nI memtre el llegia sempre tenia present l'estètica d'aquesta imatge i reitero, solament l'estètica.\nAU REVOIR LES ENFANTS (1987) pel.licula de Louis Malle


L’impacte de l’Ironman a Calella, objecte d’estudi al Tecnocampus | Ràdio Calella Televisió\nCalella ha sigut el tema principal d’una conferència al Tecnocampus. El tècnic de Comunicació 2.0 de l’Ajuntament de Calella, Ferran Muñoz, ha exposat als alumnes del grau de Turisme l’impacte d’esdeveniments esportius en la gestió i promoció de destinacions turístiques, com és el cas de l’Ironman a Calella.\nLa regidora de Comunicació de Calella, Lorena Sánchez, ha explicat què suposa l’Ironman per la ciutat.\n«Ha explicat als alumnes el que suposa l’Ironman per Calella, sobretot el que són els valors que l’esport aporta a una marca com la nostra destinació turística esportiva, valors com són el sacrifici, l’esforç, la constància, etc., i com això ens beneficia a nosaltres en el projecte de situar-nos en el món com a destinació turística de referència esportiva. Com l’Ironman en sí ens ha situat a nosaltres, com, per exemple, la Xina ens ha descobert a través de l’Ironman a Calella, també com l’Ironman ens situa al mateix nivell, al mateix escenari com pot ser Hawaii»\nSánchez també ha avançat que han estat convidats a explicar diversos aspectes sobre Calella en relació a la sostenibilitat i la gestió de residus.\n«Molt contents, és la segona vegada que ens conviden, i properament hi tornarem a participar amb una altra sessió, en aquest cas parlant de sostenibilitat de la gestió de destinació turística, i ara el 21 de febrer anirem al CET (Centre d’Estudis Turístics) que ens han convidat a fer una xerrada orientada a la gestió de residus i de destinació de turisme intel·ligent. Tot això ens diu que Calella comença a ser referent en aquest tipus de temes i això ens congratula moltíssim a l’Ajuntament»\nLa destinació turística de Calella també s’ha promocionat aquests dies a Brussel·les, a la fira de turisme més important de la capital comunitària, el Salon des Vacances. L’Ajuntament ha afirmat que a més de fer difusió de l’oferta turística de la ciutat, han pogut comprovar les motivacions del mercat belga quan planifiquen les seves vacances. Un mercat que s’ha mantingut estable en els últims anys, amb un total de 42.731 pernoctacions entre maig i octubre de 2017, situant-se al voltant del 2,5% total de pernoctacions.\nA continuació podeu recuperar l’entrevista íntegra a la regidora de Comunicació, Lorena Sánchez.\nSegüent Limiten l’aforament del tast Vi per Vida del 25 de febrer\nAnterior La directiva del CF Calella ratifica la confiança en l’equip\nAfectacions de trànsit a l’hospital degut a la neteja de la façana\n03/07/2017 Cobrament 2ª Fracció de l’IBI, rústics i construïts


La noia de la costa | PRAMOEDYA ANANTA TOER\nSom a Java, en un poblet de pescadors, a principis dels anys vint. Una bonica noia de catorze anys és forçada a casar-se amb un ric aristòcrata javanès. Es veu obligada a deixar enrere els pares i la vida al poble per anar a viure a la ciutat, on començarà un camí solitari i penós cap a la maduresa. El seu esperit lliure i independent minvarà gradualment i a mesura que va adoptant les maneres de la noblesa, s'adonarà que els aristòcrates no són tan diferents dels plebeus. La noia de la costa és una novel·la apassionada i forta, però també tendra i conmovedora, que explora les complexes relacions de poder entre classes i sexes en un poble de pescadors de Java feudal, on els privilegis conviuen asprament amb la pobresa i la dona és poc més que un objecte.


JV Foix. 'Els lloms transparents'. Edicions 62/ Fundació J.V.Foix.\nPròleg de Gabriel Ferrater\nAhir va fer 32 anys de la mort de J.V.Foix, i aquest aniversari ha coincidit amb l’arribada a les llibreries d’una nova edició d'Els lloms transparents, un recull d’articles de Foix escrits entre 1931 i 1936 al diari La Publicitat .Abans de la Guerra Civil, Foix encara no havia fet cap de les seves grans obres de poesia, i els lectors el coneixien com a periodista.\nDècades més tard, la seva obra periodística quedaria molt en segon terme. Gabriel Ferrater explica al pròleg de l’obra que s’havia sorprès molt quan va descobrir que Foix havia escrit tant als diaris de principis de segle. Com que jo he estudiat Foix a partir de Ferrater, la sorpresa ha estat meva quan he llegit els articles d’aquest llibre.\nBona part de la tesi ferrateriana sobre Foix és que aquest havia rebutjat la idea del catalanisme com a ideal col·lectiu. El poeta, diu Ferrater, sabia que l’idil·li cultural que proposava la Mancomunitat havia fracassat i va preferir imposar la seva expressió personal per damunt d’una ideologia comunitària.\nHavent vist fracassar el catalanisme, diu Ferrater, el poeta formarà part de la generació d’escriptors que reaccionen com a col·lectiu a la Primera Guerra Mundial i n’expressen el seu rebuig, en consonància amb artistes avantguardistes de la seva època. Ferrater lliga Foix amb una generació d’escriptors europeus que es van posicionar en contra d’aquest conflicte i que es van revoltar contra una societat on no se sentien còmodes. Per dir-ho amb els seus versos: “Deixeu-me sol, que só molts, i fressejo”.\nPerò llegint els articles del llibre no reconeixem gens ni mica aquest retrat. Ferrater ens avisa: “Si, com em temo que és de témer, a algú li vingués ara de nou de descobrir que Foix és molt ben dotat per mirar amb ulls límpids les realitats que podríem dir-ne públiques, em permetré de fer notar que aquest do ja es revela d’una manera esclatant a les obres poètiques”.\nNo és que descobrim un assagista amb bon ull per a la realitat pública, és que descobrim un activista polític amb gran vocació d’incidir sobre aquesta realitat. Aquests articles entren de ple en els debats del seu temps i del seu país – alerten de l’amenaça dels totalitarismes, reflexionen sobre la llibertat d’expressió, sobre la relació entre literatura i feixisme o sobre les posicions intel·lectuals dels diaris francesos, anglesos o alemanys.\nSón articles on hi recorre una idea insistent i omnipresent: la llibertat. Foix no es cansa de reivindicar, a principis dels anys 30, el deure que té l’individu, el ciutadà i l’escriptor de pensar, treballar i crear de manera lliure. “No hi ha intel·ligència sense independència, no hi ha intel·lectual sense dependència del ver (...) un escriptor si té talent i salut acaba sempre per tenir raó damunt els perseguidors”.\nA més, contradint Ferrater, un terç dels articles són una defensa explícita del catalanisme i de la necessitat d’aquest espai polític per a aconseguir la llibertat nacional, que es lliga amb la llibertat individual. També hi ha una crida a recuperar i valorar el prestigi que la cultura catalana mereixia en tot el seu territori, del Rosselló a Mallorca passant per València, per citar tres exemples concrets.\nAquests són, en definitiva, articles fets per a remoure la consciència col·lectiva i, fins i tot en algun cas (novembre de 1932) demanar explícitament el vot amb consignes com aquesta: “els patriotes tenen en aquests moments un deure: excloure de les candidatures qualsevol nom sospitós de subordinar la causa de la llibertat a qualsevol altra causa”.\nFerrater, que va prologar l’obra, va decidir obviar la dimensió política de l’escriptor i en d’altres textos va presentar una figura que llegint aquests articles se’ns fa irreconeixible. Foix li havia dit, per explicar-li la seva obra: “Sempre que escric jo, vull dir nosaltres”. Ferrater ho va aplicar a la seva poesia, però llegint aquest llibre podem entendre la frase d’una manera ben diferent.\nEl poeta va recollir, endreçar i triar aquests textos per publicar-los en forma de llibre l’any 1969. Per tant, encara que hagués canviat d’idees, és clar que no les rebutjava ni se’n penedia. “Foix no es busca a ell mateix – diu Ferrater – sinó que parteix d’allò que ja és quan es posa a escriure”. Caldrà anar a buscar el tercer volum de l’obra completa, “Articles, assaigs polítics”, per veure l’abast de tot allò que Foix era.\n'Catalans de 1918' es reedita en el centenari d'aquest any clau per a Foix


Safata de xiuxiueigs: Vénen mesos de carlinades\nTot i cansat d’España i la permanent barroeria i tossuderia de les seves dretes i esquerres, un també comença a estar fart d’aquesta colla de carlins abarretinats que cada cop que es pensen remenar les cireres proven de dissimular la seva immaduresa posant-se la cigala de manera que sembli que marquen més paquet que ningú. Fart d’aquests líders que davant d’un perill d’incendi no se’ls ocorre res més que presentar-se davant del bosc amb una capsa de llumins, externalitzant si cal la mateixa bravesa que mostrava John Wayne quan pujava al cavall, m’ha semblat oportú recloure’m i refugiar-me en la senzillesa d’aquest vídeo d’una consolidada artista del país veí: Ska de la tierra, de Bebe. Si més no perquè comparteixo més la pàtria que reflecteix la lletra de la seva cançó que no pas la d’aquests carlinets que cada cap de setmana han de treure l’espantall de l’home del sac d’España per engatussar quatre talibans. Malauradament, com els líders de l’España que bescanten, només pensen en l’espectacle, a pesar que pugui posar en perill tantes i tantes coses, i malgrat l’estat de la terra.\nPublicat per Josep Manuel López Gifreu (Pep Barbagelata) a les 16:22:00 Etiquetes: carlins, España, pàtria, talibans, terra


Ironxevi: 5a Cursa Les Vetes - Salt\nDisfrutant del camí amb la Nadeia\nDissabte es va disputar a Salt la 5a edició de la Cursa Les Vetes, un esdeveniment solidari amb la fundació Les Vetes Salt que s'organitza en aquesta població. Dues possibilitats de recorregut, 5 ó 10kms segons les ganes de cada corredor o caminador. Tot i estar apuntat a la prova llarga, a lúltim moment, i com la Nadeia feia la de 5, vaig camviar de distància i la vam fer junts.\nProp de 200 participants en un matí agradable de temperatura, i per uns circuits que van per una zona molt coneguda, i per on passen unes quantes de les curses organitzades a Salt, les seves Deveses. De fet, quan entrenes per aquesta zona és normal veure fletxes pintades i gastades pel pas dels temps de diverses d'aquestes curses. I només faltes 2 setmanes per una cursa nova, la del 20 aniversari dels Marrecs de Salt, amb sortida al mateix lloc que la disputada aquest cap de setmana, i amb 2 circuits de 5 i 10kms.. Seràn els mateixos?\nBon ambient a la sortida i cursa tranquila al ritme de la Nadeia. En finalitzar, una bossa amb diferents obsequis i un entrepà per recuperar les forces, i a pensar en aquest proper diumenge, amb una cita important, la Marató de Barcelona, que si tot va bé serà la número 90....\nAmb el Dream Team: en Tià, l'Elena, en Johan, en Manel, en Xicu, en Botifoll i en Seguí\nEnviat per Ironxevi a 7:39


Molt personal. Cartes: salutacions\nFamília d'acollida (vacances)\n... amb independència de que ens “mailegem” cada dia, ara que, a més de físicament, començo a aterrar psicològicament i puc assaborir amb prou neutralitat el que han estat aquests dies a casa vostra, vull també escriure’t amb tranquil·litat i t’agrairé que transmetis a la teva família –i molt especialment als teus pares- la sensació de privilegi que m’ha quedat després de guanyar el premi de la vostra hospitalitat.\nEncara és aviat per parlar de nostàlgia i d’un buit imprecís que fa que no deixi de pensar en casa vostra, en els àpats que fèiem tots junts, en un lloc desconegut que heu convertit en casa meva. Si caigués en aquest parany perdria l’oportunitat de començar el balanç de les coses positives que m’he trobat en desfer l’equipatge. Vull parlar de màgia, de com un lloc llunyà i una gent –aparentment- tan diversa poden emplenar-me la maleta i el cor de fantasia.\nFamília d'acollida (estudis)\n... que sou una passada!\nAquí, a més de dir-me que sóc un pesat –perquè no paro de parlar de vosaltres-, la gent em diu que exagero, que no existeix una família tan perfecta.\n- “El gos també?”, em demanen.\n- “El gos, també”, els contesto. I no es creuen que fins i tot l’Estelet plorava, quan vaig marxar!\nI no em tornis a dir que són imaginacions meves!\nDigues als teus pares que us enyoro moltíssim, si us plau. Explica’ls que cada cop que penjo o despenjo la camisa que em van regalar el dia que marxava recordo l’olor de bosc dels armaris de casa teva; que cada cop que em prenc un cafè recordo l’admiració que sentia en veure-us somriure a tots ja de bon matí, il·lusionats pel simple fet d’esmorzar plegats; que cada cop que sento un crit, que algú es neguiteja pel trànsit o que hi ha queixes pel mal estat de tot recordo l’harmonia...


Es filtra la nova parella de Mario Conde. Un romanç 'postconfinament' | GTRES\nSurt a la llum el festeig que va sorgir després del confinament entre l'expresident de Banesto i aquesta famosa pintora\nRedacció 09/10/2020 13:31h\nEls romanços discrets i les relacions ocultes comencen a ser cada vegada més difícils en els temps que vivim. La premsa i les xarxes socials estan al peu del canó i, al cap i a la fi, tard o d'hora, tot a la vida s'acaba sabent o descobrint.\nQui ha intentat portar la seva nova relació en secret amb aquesta famosa pintora ha estat l'expresident de Banesto, Mario Conde. Tot i que se'ls havia vist junts en nombroses ocasions, encara no s'havia desmentit ni confirmat el seu festeig. Però, segons sembla, Mario Conde manté des de fa mesos una relació amb la pintora i marquesa de Casa Mendaro, Adriana Torres Silva. Així ho ha pogut confirmar la revista 'Vanity Fair', gràcies a fonts pròximes a la parella.\nMario Conde i Adriana Torres, un festeig 'postconfinament'\nUna relació que hauria sorgit després del confinament i de la qual van decidir no amagar-se'n. Se'ls ha pogut veure junts per Sevilla i fins i tot gaudint de l'estiu a Santander i Salamanca. «Mario està molt il·lusionat davant aquesta nova etapa de la seva vida. Els dos estan feliços», confirmen fonts pròximes a la parella per a la revista abans esmentada.\nLa marquesa de Casa Mendaro té tres filles fruit del seu matrimoni fallit amb l'empresari Felipe del Cuvillo. Per la seva banda, Conde té dos fills: Mario i Alejandra, fruit del seu primer matrimoni amb Lourdes Arroyo. Dos anys després, el financer va començar un festeig amb María Pérez Ugena, una professora de Dret Constitucional, i es van casar el 2010. Un matrimoni que no va acabar de quallar i que es va convertir en un divorci.\nEl maig de 2019 es va arxivar la investigació contra Mario Conde i les altres 17 persones arran d'una querella de la Fiscalia Anticorrupció pel suposat blanqueig de diners procedents de les apropiacions indegudes que l'expresident de Banesto va realitzar contra les arques de l'entitat bancària.\nDesprés d'aquest moment, va decidir tornar a exercir com a advocat i d'ençà que va abandonar la presó s'ha bolcat en l'escriptura. Ha escrit diversos llibres: 'Dret penitenciari viscut', 'Memòries d'un pres', 'Els dies de glòria'.