POLÍTICA - 13/01/2020 09:21 / Redacció\nGirauta fa el ridícul a Twitter especulant sobre la possibilitat de ser Ministro de Justicia\nL'exdiputat de Ciudadanos, Juan Carlos Girauta, ha tornat a fer el ridícul aquest cap de setmana i els usuaris de les xarxes socials ho han aprofitat per deixar-lo en evidència. Després del seu fracàs electoral, en què tot i ser català es va presentar per la demarcació de Toledo, el representant taronja ha publicat una piulada estranya.\n"No vull ser Ministre de Justícia, cullons. No insistiu", deia Girauta, donant a entendre totalment el contrari, és a dir, que sí ho vol ser. Però ni una cosa ni l'altra, ni serà ministre ni serà diputat. Girauta entrarà en alguna porta giratòria i abandona la política, almenys des dels Parlaments. Sí que seguirà des de Twitter.\nUna de les últimes aparicions de Girauta van ser durant la Pasqua Militar en què va fer la rosca al Preparao i, tal com vam VEURE AQUI, els usuaris de Twitter també el van posar al seu lloc amb espectaculars clatellots.\nParaules clau: JUAN CARLOS GIRAUTA TWITTER MINISTRO JUSTICIA


Nova York comena a perseguir la venda de seguidors falsos de les xarxes socials\nPublicat 31/1/2019 10:57:50 +01:00CET\nL'estat de Nova York (Estats Units) ha sentenciat en contra de Demuvi, una companyia que creava mitjanant 'bots' perfils falsos a les xarxes socials per millorar les estadístiques de les persones famoses, per considerar que aquestes prctiques constitueixen un "frau en línia".\nLa fiscal general de l'estat de Nova York, Laetitia James, ha advertit en el seu comunicat, ems aquest dimecres, que des de la seva oficina es perseguir la venda de seguidors falsos a les xarxes socials, així com els comentaris, 'm'agrada' i les visualitzacions.\nDe vegades, la companyia arribava a robar i utilitzar les fotografies de perfil dels comptes reals sense el seu consentiment, així com n'utilitzava els noms. A més, Demuvi actuava de manera illegal en vendre a les empreses publicitat en canals d''influencers', sense advertir que es tractava de contingut patrocinat.\nSegons James, aquestes prctiques són especialment sensibles atesa la influncia d'aquestes plataformes en les persones, i l'empresa implicada "va enganyar i va intentar afectar la presa de decisions de les audincies de les xarxes socials".\nLa fiscalia de Nova York ha interposat una multa de 50.000 dlars contra el CEO de Demuvi, German Callas, per aquestes prctiques, per només cobreix el cost de la investigació, segons recull la CNN. S'estima que l'empresa va recaptar 15 milions de dlars amb la venda de comptes falsos.


Sortir a caçar Pokémons, el nou esport mundial | Cultura Digital\nPokémon GO es va publicar oficialment el passat dimecres 6 de juliol en només tres mercats (Estats Units, Austràlia i Nova Zelanda) i en pocs dies el joc s’ha convertit en el tema estrella de les xarxes socials i la seva popularitat s’ha disparat estratosfèricament. Tant que, tot i que ara per ara l’aplicació és disponible a pocs països, hi ha molts usuaris que se les han empescat per burlar les restriccions i ja hi ha catalans que estan caçant Pikachus per Plaça Catalunya. L’elevat èxit del joc ha sobrecarregat els servidors de l’empresa i ha obligat a endarrerir una mica el seu llançament a altres mercats com Europa o Japó.\nUns números que impressionen\nSegons la consultora Similar Web, un dia després de la seva publicació ja estava instal·lat en més dispositius que la popular aplicació de cites Tinder i en un 5,16% dels dispositius Android d’Estats Units. Es calcula que properament superarà en el nombre d’usuaris actius diaris a Twitter. A més, l’ús mitjà diari és de 43 minuts i 23 segons, superant aplicacions populars com WhatsApp (30:27), Instagram (25:16)o Snapchat (22:53). Una autèntica sensació!\nA hores d’ara es calcula que ja hi ha més de deu milions de persones que s’han descarregat el joc. L’èxit ha estat tan aclaparador que les accions de Nintendo han acumulat una pujada de gairebé el 60% a la Borsa de Tòquio des del dia del llançament del joc.\nEl videojoc, optimitzat per smartphones iOS i Android, ha estat desenvolupat per Niantic Labs i es comercialitza amb el sistema freemium, és a dir que l’usuari se’l descarrega gratuïtament però té la possibilitat d’avançar en el joc a través de microtransaccions. Segons el portal SuperData, Nintendo va guanyar en només els primers 4 dies més de 14 milions de dòlars.\nL’objectiu del joc és anar capturant Pokémons pel món real. El joc et permet crear un avatar que pot atrapar, entrenar, intercanviar i barallar-se amb els 150 personatges Pokémon que existeixen. Utilitzant Google Maps, la càmara i el GPS del mòbil l’avatar es col·loca en un món virtual que reflexa l’entorn real dels carrers de la teva ciutat o poble mentre hi passeges i et permet localitzar Pokémons que es poden veure gràcies a la realitat augmentada i capturar-los gràcies fent un gest amb el mòbil.\nEn algunes localitzacions anomenades Pokémon Gyms, les criatures adquiriran experiència i s’entrenaran, pujaran de nivell i per tant, seran millors en les baralles amb els enemics per guanyar PokéBalls, que també es poden obtenir fent una microcompra a l’aplicació. Finalment també hi ha les PokéStops on obtenir recompenses en forma de diferents objectes. Normalment aquests punts d’interès coincideixen amb llocs icònics com ara parcs, museus o monuments. Un dels últims rumors apunta a que tots aquests espais podrien ser patrocinats per empreses i negocis, una manera intel·ligent dels creadors per obtenir més ingressos.\nSegons va explicar el CEO de Niantic Labs a Business Insider el joc seguirà evolucionant i pretenen permetre l’intercanvi de pokémons per fer el joc més social i interactiu, millorar els Gyms i PokéStops o crear taules de classificació per conèixer els millors jugadors. Aquí us deixem uns quants consells i trucs per jugar preparats per Vida Extra.\nQuè el fa tan addictiu?\nNintendo ha trigat en obrir-se al mercat mòbil perquè sempre ha preferit apostar per les seves pròpies consoles. Aquest any va llançar l’aplicació social Miitomo i ara aposta per un joc de realitat augmentada.\nPokémon és un univers iconogràfic consolidat des de fa vint anys a través de videojocs, sèries d’animació i jocs de cartes. La nostàlgia per aquest producte de la infantesa dels millennials és la principal clau de l’èxit, doncs tots sabem que són aquests joves els que marquen les tendències i dominen les xarxes socials com a gran influencers. A tot això hem d’afegir que és un joc que funciona d’una manera bastant simple i pot agradar a pares, avis i nens, que està ben desenvolupat (gràcies a l’experiència obtinguda amb la geolocalització i realitat augmentada per part de Niantic Labs amb seu anterior joc Ingress), que fomenta passejar i descobrir els carrers, places, parcs i espais culturals o monumentals de les poblacions i així de pas fer un saludable exercici o interactuar socialment amb altres jugadors que et trobes pel carrer, o que és un joc amb un mecànica que enganxa com és col·leccionar coses.\nPerò serà aquest un èxit passatger? Fomentarà les experiències de realitat augmentada? Cal no oblidar que la realitat augmentada fa anys que estava disponible però les seves aplicacions havien estat poc reeixides i no gaire imaginatives. Era necessari una aplicació que familiaritzés al gran públic amb les noves tecnologies de VR i AR i les seves possibilitats, i Pokémon GO, sense que ningú s’ho esperés, ha esdevingut el vehicle ideal per ensenyar-les. A més a més la realitat augmentada permet portar la fantasia i altres móns al món real de manera controlada, evitant la sensació d’aïllament que s’experimenta amb la realitat virtual.\nEns podem imaginar què passarà quan arribin les HoloLens o potser unes resucitades Google Glass, serà aquest èxit un impuls per a les revolucionàries novetats tecnològiques? Nosaltres hi apostem, i ja veiem en un futur proper una pila de gent amb ulleres d’AR jugant a capturar Pikachus o algun altre dels famosos personatges i franquícies de Nintendo sense necessitat de cap telèfon mòbil. La realitat augmentada, la convidada inesperada, ha arribat per quedar-se.\nAltres jocs georeferenciats\nNo volíem acabar aquest post sense proposar-vos algunes opcions per matar el cuquet mentre arriba oficialment Pokémon Go.\nDesenvolupat per Niantic Labs, el conegut joc georeferenciat Ingress es va publicar l’any 2011 i va obtenir bastant èxit malgrat la seva complexitat. L’addictiu joc de ciència ficció dividia els jugadors entre dues faccions oposades que havien de defendre i atacar els diferents portals geolocalitzats que es trobaven pels carrers de les ciutats. Les dues faccions lluitaven per prendre el control sobre els misteriosos portals que eren portes d’entrada a la nostra dimensió d’energia alienígena. Molts dels 5 milions de portals que existeixen han estat creats pels mateixos jugadors i, de fet, estan servint de localització per a PokéStops i Gymps del Pokémon GO.\nGeomotion Games és una empresa catalana que desenvolupa videojocs i experiències de gamificació mòbils basades en la geolocalització, les tecnologies de proximitat indoor i outdoor i el big data. El seu joc per smartphone City Nostra és el primer videojoc urbà d’estratègia ambientat en la màfia siciliana i permet conquerir territoris reals d’altres jugadors en qualsevol lloc del planeta. L’objectiu: guanyar diners, respecte i esdevenir El Padrí de la “Famiglia” mentre et mous per la ciutat. El jugador, per aconseguir promocionar per l’escalafó de la Famiglia, haurà de descobrir al mapa els territoris reals controlats pels seus adversaris i desplaçar-se fins a ells per atacar-los seleccionant un dels clàssics mètodes de la Màfia: suborn o assassinat. Disponible per iOS i Android.


El decret de delegacions dibuixa el nou equip de govern, format per 9 regidors. La composició de la Junta de Govern Local estarà integrada per l’alcalde i els 5 tinents d’alcalde. L’alcalde, Jordi Soler, mantindrà les competències d’Urbanisme, Patrimoni, la Unitat de TIC i Gestió Territorial i les de la Unitat d’Atenció Ciutadana, Alcaldia i Projectes Estratègics. Arturo Prades serà vicealcalde i primer tinent d’alcalde, amb les competències d’Hisenda, Promoció Econòmica, Contractació i Habitatge. Joan Caner, segon tinent d’alcalde, assumeix les competències de Turisme, Platges, Pagesia i promoció del vi de Calonge; Albert Ros, tercer tinent d’alcalde, serà responsable de Salut, Mobilitat i de la urbanització Mas Pere. La quarta tinença d’alcaldia és per Alberto Mas, que assumeix Seguretat Ciutadana i promoció del Parc d’Activitats Econòmiques, i també serà comissionat per urbanitzacions. Norbert Botella, cinquè tinent d’alcalde, assumeix Medi Ambient, Cultura i Ensenyament. Mercè Orduña desenvoluparà les competències de Serveis Socials, Recursos Humans i Participació Ciutadana, Marta Geli les de Joventut, Gent Gran, Igualtat i Festes i Sergi Orduña assumeix Esports i Espai Públic.\nL’alcalde de Calonge i Sant Antoni, Jordi Soler, ha explicat que “es tracta d’un govern pensat per gestionar el municipi de manera eficaç i eficient, que combina experiència i renovació”. Soler afegeix que “des del primer dia hem començat a treballar i penso que ja es noten els resultats. Tenim reptes molt importants, com ara donar la volta al rumb del municipi, gestionar els recursos municipals amb professionalitat i actuar de manera intel·ligent i contundent per fer front a la crisi econòmica provocada per la Covid-19”.


Blog de crítiques del Ningú no és perfecte: St. Vincent\nSegona pel·lícula de Theodore Melfi, la qual ha estat produïda pels germans Weinstein. St. Vincent podria ser una versió molt menys aconseguida d’Up de Pixar, perquè que té algunes similituds en el seu argument.\nBill Murray interpreta a Vincent, un vell rondinaire amb poques ganes de viure que té deutes de joc i problemes amb la beguda. Quan la seva veïna (Melissa McCarthy), una mare en procés de divorci que s’acaba de mudar a la casa del cantó, no sap a qui recórrer perquè tingui cura del seu fill (Jaeden Lieberher), no li queda més remeï que deixar-lo amb Vincent. És una situació en la que, a priori, tots guanyen: per un cantó, Vincent necessita diners per pagar-se el joc i els serveis d’una prostituta russa (Naomi Watts) i, per l’altre, la mare no ha de recollir el seu fill lluny de casa. El nen aprendrà, al cantó del seu mal carat cangur, lliçons de vida ja que, pel fet de fer de cangur, Vincent no està disposat a renunciar a les seves visites habituals al bar i al d’hipòdrom.\nLa pel·lícula és bastant agradable, a pesar de que et porta en terrenys coneguts i previsibles i les situacions que planeja les hem vist moltes vegades. Però, és curiós com la fórmula d’ajuntar un nen amb algú que no sintonitza amb els infants encara funciona cinematogràficament. Hi ha un moment a la pel·lícula que sembla que aquesta hagi de donar un gir dramàtic que ens agafa desprevinguts, però no tarda en tornar a agafar el to que tenia fins aquell moment. Durant el camí, coneixerem per què Vincent és així i servirà per redimir-lo davant l’espectador.\nSt. Vincent funciona gràcies a Bill Murray que esdevé el motor de la pel·lícula. És cert que la seva interpretació està en la línia de les pel·lícules que ha fet els darrers anys, però actualment no hi ha cap altre actor que pogués aconseguir la dimensió que dóna al seu personatge. I el mateix es pot aplicar a tots els actors que semblen estar en estat de gràcia i són capaços de que ens oblidem que el guió és una fórmula repetida mil i una vegades.\nSt. Vincent ha obtingut una nominació als Globus d’Or en la categoria de millor pel·lícula de comèdia o musical. Crec que és un pèl exagerat, però no deixa de ser una pel·lícula de bon rotllo que et dibuixa un somriure a la cara.\nPublicat per Ningú no és perfecte a 09:13


L'espai que coproduïm l'editorial Proteus i la revista Valors a l'emissora Ràdio Estel i que presenta la periodista barcelonina Elena Canseco segueix la seva ruta, emetent-se cada dissabte a 2/4 de 8 del vespre i l'endemà diumenge a les 10 de la nit. Durant el mes de gener diversos han estat els continguts tractats, tots com sempre intentant fer una mirada a l'actualitat -en un sentit més o menys concret- des del prisme dels valors.\nEl primer programa del mes de gener i del 2012, emès el diumenge dia 8 de gener, es va dedicar [aquí] a fer una reflexió sobre el consum i la nostra capacitat delecció en aquest camp, en el qual som molt més poderosos del que pot semblar, just després d'unes festes nadalenques en què el tema surt a la palestra un dia o altre. En vam parlar amb Albert Sales de SETEM.\nEl tema monogràfic del Valors de gener, "reivindicar la política", va centrar la segona edició de l'any [aquí], emesa el dia 15, amb entrevista a Manuel Milián Mestre i comentaris de la codirectora de Valors, Maria Coll. Podeu recuperar un extracte de l'entrevista escrita a Milián Mestre aquí.\nEl tercer programa del mes [aquí] va tenir com a protagonista a Victòria Molins, premiada amb el I Valors a una trajectòria, guardó atorgat dins els III Premis Proteus d'ètica, impulsats per l'editorial homònima i amb qui anem fent camí. Podeu recuperar un extracte de l'entrevista que hem fet també a Molins al Valors de gener aquí.\nEl darrer programa del mes de gener, emès el dia 28, s'ha dedicat [aquí] a la sanitat pública, un tema de candent actualitat, arran de dos llibre publicats per l'editorial Proteus [veure nota] i que tenen a Albert Jovell -metge, sociòleg i president del Foro Español de Pacientes- com a autor. El primer és Te puede pasar a ti, el primer títol d'una col·lecció titulada Repensar, llibres breus de denúncia i reflexió sobre temes conflictius, i l'altre un llibre entrevista que porta per títol El metge social i on Jovell respon les preguntes del periodista Jordi Sacristán.


Referència 309 (codi 1450)\nTaller fotogràfic de creació i experimentació. / 1 Tallerista-educadora. La cianotípia és un procés fotogràfic que neix al segle XIX, origen de la fotografia. Conegut com a "blueprints", aquest procés genera una imatge de color blau (Blau de Prússia). Anna Atkins fou la precursora en utilitzar aquesta tècnica com a eina fotogràfica, la qual permetia enregistrar en fotografia el negatiu d'un element, objecte o dibuix. En el cas d'Atkins, com a botànica que era, va crear el primer llibre de fotografia de la història: "Photographs of British Algae: Cyanotype Impressions" (1843). El taller consisteix a experimentar amb la cianotípia els diferents elements que podem enregistrar, explorant un món d'idees i conceptes, tot jugant amb les particularitats d'aquest procés: una experiència en blau oníric.\nAmb aquesta activitat es volen treballar els valors de Llibertat d'elecció i decisió sobre idees i conceptes que es volen treballar amb relació al blau; Experimentació: estimular la curiositat, incentivar el procés creatiu i obrir-se a l’experimentació i Esperit col·lectiu: crear un espai de diàleg basat en el respecte i l'escolta activa per tal de determinar un tema o concepte general a partir del qual treballarem.\nPer a la realització de l'activitat es disposa de dossier per al professorat\nLa creativitat com a eina de transformació social i impuls de l'esperit crític.\nEstimular les ganes d’aprendre i generar coneixement a través de l'experimentació artística.\nEl procés és camí i aprenentatge. Incrementa l'autonomia personal, la capacitat reflexiva i la presa de decisions.\nCalendari: Durant tot l'any, de dilluns a divendres


Ens agrada insistir en la importància de treballar la veu i treballar amb la veu, però ja saps per què? O tu també creus que cantar és només per alguns escollits i escollides i que tu simplement "no saps cantar" o "no tens ritme"?\nTothom és capaç de cantar\nAixí de senzill: tots i totes tenim la capacitat de cantar. Naixem amb un instrument incorporat al qual sovint no li donem la importància i el valor que té, però en canvi el fem servir constantment: a la dutxa, a les celebracions i festes d'aniversari, al karaoke...\nCantar ens agrada perquè impacta directament sobre el nostre cos i estat d'ànim\nForma part de tu\nSi naixem amb la veu és perquè forma part de nosaltres, invisible a la vista, sense tecles i sense trastes. Dominar la veu requereix un treball de consciència pròpia, corporal, de l'aparell fonador i de totes les part que el conformen. Cal anar observant i sentint com tot això s'ordena i es confabula per a cantar la música que tant ens agrada i ens fa vibrar.\nÉs única i intransferible\nTot i que això sona a títol de transport públic és ben bé així. No hi ha cap altra veu al món igual a la teva, com passa amb les empremtes digitals o els flocs de nou.\nAprendre a estimar i a confiar en el nostre so no és fàcil, sobretot en la nostra cultura on sovint ens fa tanta vergonya cantar.\nCantar és una aventura d'auto-coneixement i una gran instrument per a contactar amb la música perquè l'instrument ets tu! És per això que t'hem volgut preparar un espai on acompanyar-te en aquest camí de descobriment.


Preinscripció i matriculació curs 2020-2021 | Escola Mossèn Cinto Verdaguer\nAquí anireu trobant totes les informacions rellevants sobre preinscripció i matriculació del curs 20-21.\nPodeu contactar-nos (únicament per temes de preinscripció i/o matriculació):\na8034060@xtec.cat o al telèfon 935671602 a partir de dimecres 13 de maig de 9:00h a 13:30h.\nArticle 28 Llei 39/2015 (del procediment comú de les administracions públiques): Els interessats es responsabilitzen de la veracitat dels documents que presentin. Adreceu la documentació en un correu electrònic escanejada o ben fotografiada al nostre correu oficial: a8034060@xtec.cat amb el nom i cognoms de l’alumna/e per preinscriure.\nSol·licitud preinscripció: (Ja disponible!).\nCaldrà evitar al màxim els tràmits presencials al centre, si realment és necessari fer la sol·licitud al centre heu de tenir en compte el següent i ser molt curosos en les normes de civisme i, sobretot, demanar cita prèvia:\ncliqueu aquí. (Ja disponible).\nCal recordar que heu de portar la documentació per a poder-la escanejar o fotocopiar i, si pot ser, la sol·licitud emplenada des de casa. En el cas que prevegeu que farà falta emplenar la sol·licitud en paper, us recomanem que porteu el vostre propi bolígraf.\nNo heu de venir al centre les persones de grups d’especial vulnerabilitat o en període de confinament, o que presenteu símptomes; en aquest cas, podeu autoritzar per escrit a una altra persona a portar la sol·licitud i la documentació.\nConsulta de resultats: BAREM!\nConsulta llistat definitiu del barem de preinscripció:\nL’alumnat que està matriculat a l’escola aquest curs 19-20 NO caldrà que faci les confirmacions de matrícula, per exemple l’alumnat de EI 5 passa automàticament a 1r, i així en tots els casos. Els nous EI 3 i d’altres preinscripcions hauran de fer la preinscripció quan ho notifiquem.\nJa podeu demanar cita prèvia des del 6 de juliol, no està previst atendre ningú sense cita prèvia!\nCita prèvia per matricular-se\nPortada 20-21, matriculació, nous EI 3, Preinscripció 0


Una de les àrees més ben preservades de la Mediterrània\nCompresa entre el Cap Gros i la Punta des Morter, a la costa nord de l'illa de Menorca, La Reserva Marina del Nord de Menorca, constitueix una de les últimes àrees verges de la Mediterrània. Les seves aigües atresoren fons marins de gran bellesa natural on habita una rica i variada flora i fauna marina.\nLa Reserva Marina del Nord de Menorca consta de 5.199 hectàrees marines compreses entre la badia de Fornells i la badia de Cap Gros. Es distingeixen tres àrees de diferents nivells de protecció. Una reserva integral on està prohibit qualsevol tipus de pesca o impacte en la flora o la fauna, una zona de protecció especial on només hi poden pescar els pescadors professionals i una tercera zona on es pot pescar en condicions especials.\nLa seva creació l'any 1999 per protegir les espècies que habiten el litoral menorquí i controlar l'activitat pesquera, ha afavorit que en els fons marins de la costa nord de l'illa proliferés una extensa i variada fauna marina, creant un paisatge espectacular que difícilment és possible admirar en cap altra costa. Amb el pas dels anys, la zona nord de Menorca s'ha convertit en un dels últims espais verges de la Mediterrània.\nEl seu excel·lent estat de conservació, la seva riquesa paisatgística i la varietat d'espècies que habiten els seus fons han convertit la Reserva Marina Nord de Menorca en un dels tresors naturals de les Illes Balears.\nEls seus fons, que superen els 30 metres de profunditat molt a prop de la costa, presenten una gran heterogeneïtat d'hàbitats, entre els quals destaquen pel seu interès ecològic l'escull barrera de posidònia de Sa Nitja, les comunitats d'algues Cystoseira i les extenses comunitats rocoses llar de centenars de peixos.\nEn tota la reserva està prohibida la pesca d'arrossegament, la d'encerclament, la de palangre i la pesca submarina, així com la captura de peixos i d'invertebrats les poblacions estan actualment amenaçades.\nMonument Canteres Pedreres de s'Hostal


Cuino ergo sum: Pa de motlle Ibán Yarza\nPa de motlle Ibán Yarza\nHa estat tot un descobriment a casa el fet de poder-nos elaborar el nostre propi pa, fins al punt que ja portem unes quantes setmanes consecutives que en fem. Concretament, hem començat pel pa de motlle, un que és especialment fàcil de treballar atesa la poca humitat de la massa i per la rapidesa de la recepta en qüestió, com tot seguit comprovarem.\n- 2g de llevat fresc\n- 525g de farina.\n- 265g d'aigua tèbia (a 40º aproximadament)\n- 20g de llevat fresc\nComencem pel preferment, que no és indispensable fer però que gràcies al qual n'obtindrem més gust de pa gràcies al temps de llevat perquè és una massa ràpida que deixarem llevar dins la nevera tota una nit, per bé que la podem deixar més o menys temps.\nDoncs bé, dins d'un bol, comencem desfent el llevat en la farina, hi incorporem l'aigua i barregem amb la mà fins que es desenganxi del bol: trigarem, aproximadament, un parell de minuts. L'objectiu és que no hi hagi farina seca solta. Reservem el el bol tapat amb paper film o dins d'una carmanyola.\nAl dia següent, trossegem el preferment dins d'un bol més gran. Hi vessem la farina, la sal i el llevat que desfarem amb els dits amb l'ajuda de la farina. Hi afegim l'aigua. Removem tot el conjunt deins del bol amb la mà.\nQuan la massa se'ns desenganxi de les parets del bol, comencem a amassar sobre el marbre de la cuina, durant uns 5 o 10 minuts almenys per desenvolupar tot el gluten i perquè tota la farina se'ns hidrati.\nDeixem reposar la massa, sobre el marbre, tapada amb un drap, durant 10 minuts.\nDividim la massa en dues porcions i tornem a amassar cadascuna una mica, ara sobretot amb l'objectiu de treure el gas acumulat dins de la massa.\nArrosseguem la massa feta una bola per la taula per tal de generar tensió en tota la membrana (superfície externa): bolegem. Ens ha de quedar una massa ben compacte. Cadascuna de les dues boles les situem dins del motlle, una al costat de l'altre, on deixem que llevi durant una hora, amb una mica de farina per sobre i tapada amb un drap.\nFinalment, amb el forn preescalfat a 220º, enfornem amb escalfor dalt i baix durant 27 minuts i mig.\nSi tot va com ha d'anar, n'obtindrem un pa ben alt, que fa patxoca, amb la superfície cruixent i la molla tova, però val a dir que ens haurem d'afanyar una mica a l'hora de menjar-nos-el perquè no triga gaire a perdre aquestes qualitats. Una altra opció és, un cop fred, congelar-lo llescat i anar-ne treient llesques a mesura que en volguem. Torra especialment bé.\nPer cert, l'he provat de fer amb farina normal, amb farina de força, amb barreja d'ambdues, i fins i tot amb integral. I sempre ha sortit perfecte, sense haver-ne de retocar gramatge. Però potser, de totes aquestes proves, la que més m'ha agradat és la que he fet 100% farina normal i la de 100% integral: amb aquestes n'he tingut una molla més solta i un punt més humida que no pas amb la de força.\n(Font: YARZA, Ibán, "Pan Casero". Ed. Larousse)\nPublicat per Albert Aragay a 16:09\nRestaurant Vai e Volta (Olhao, Algarve, Portugal)\nRestaurant Retiro do Pescador (Sagres, Algarve, Po...\nRestaurant Casa de Postas (Villanueva de la Reina,...\nMinestra (menestra) de verdures\nRestaurant Cal Joc (Torroja del Priorat, Priorat, ...\nHotel restaurant La Abadía (Castillazuelo, Somonta...\nEscola de Cuina i Pastisseria Terra d'Escudella (c...\nRestaurant Mano Rota (Poble Sec, Barcelona)


Comunitat de propietaris: una assegurança no sempre obligatòria, però recomanable – Serpreco – La corredoria dels enginyers\nComunitat de propietaris: una assegurança no sempre obligatòria, però recomanable\nLa contractació d’una assegurança per part de les comunitats de propietaris no és obligatòria a Espanya. Únicament han legislat en aquesta matèria les comunitats autònomes de Madrid, València i Catalunya. Per aquest motiu, en molts edificis existeixin encara dubtes sobre la necessitat o no de disposar d’una pòlissa de riscos. I més, quan el que sí que és habitual és que els propietaris dels habitatges i locals disposin d’una assegurança sobre el seu continent i contingut, i es preguntin fins a quin punt una nova pòlissa no suposa duplicar les cobertures.\nPerò malgrat aquests dubtes i de no ser d’obligat compliment, són molts els experts immobiliaris que recomanen la contractació d’una pòlissa multirisc pels avantatges que genera davant de possibles incidents en edificis d’habitatges i locals, entre altres coses perquè poden sorgir problemes derivats d’una mala edificació o d’incidents catastròfics –danys per vent, gelades, la gota freda-. I, per tant, són moltes les comunitats de propietaris que, malgrat no estar obligades per una llei autonòmica, sí que acaben contractant per acord de la junta general de veïns una pòlissa d’aquestes característiques.\nEls aspectes més importants que ha de cobrir una assegurança d’una comunitat de propietaris són els incendis, explosions, danys per aigua –filtracions, embussaments, pluges torrencials-, control de plagues i la responsabilitat civil per danys a tercers derivada dels mateixos o d’altres incidents –per exemple, els possibles danys ocasionats a un vianant o a un vehicle aparcat al carrer pel despreniment d’una llosa de la façana-. També cal contemplar la protecció jurídica, un aspecte que no totes les pòlisses que actualment estan en el mercat la cobreixen adequadament. És de summa importància tenir en compte aquests aspectes posat que van molt lligats amb l’activació, de donar-se el cas, de la cobertura de responsabilitat civil, ja que és habitual que un dany a tercers acabi amb l’obertura d’un litigi judicial, els tràmits del qual i costos hauran de desemborsar-se.\nEn cada cas, els veïns, amb ajuda dels experts, han de valorar amb exactitud el capital que es cobrirà amb l’assegurança de cada cobertura, per no caure en la infravaloració en cas de declarar-se un sinistre. És important que les comunitats revisin anualment el capital que tenen assegurat per anar actualitzant l’assegurança en funció de l’antiguitat de l’habitatge, per exemple.\n“Es detecta que el dany causat per l’aigua és el principal contratemps pel qual es sol·licita l’activació de la pòlissa d’assegurança.”\nSegons l’informe Estamos Seguros que el·labora la patronal Unespa, a Espanya, el 2016, eren 819.411 les comunitats de propietaris que disposaven d’una pòlissa multirisc, i es van produir una mica menys de 740.000 incidents. O el que és el mateix, un cada 43 segons, segons el citat informe. Amb les dades d’Unespa –elaborats amb ICEA i de la Comptabilitat Regional d’Espanya- es detecta que el dany causat per l’aigua és el principal contratemps pel qual sol·liciten l’activació de la pòlissa d’assegurança. La segona causa correspon als fenòmens atmosfèrics i la tercera, al trencament de vidres.\nRespecte a la responsabilitat civil, el 2016 es van registrar gairebé 72.000 incidències.\nCal destacar que Catalunya va ser la comunitat autònoma on les asseguradores van haver de desemborsar més capital per a pal·liar els danys ocasionats en les comunitats de propietaris. En concret, 90 milions d’euros, contra els 73 milions gastats a Madrid.\nSón els propietaris els qui, en la junta de la comunitat, han de decidir si hi ha l’opció d’utilitzar franquícies en alguns dels riscos coberts. Cal un acord com més unànime millor perquè, en cas d’haver de cobrir la reparació de desperfectes, les bestretes corresponents es puguin aprovar a la junta sense problemes, i no calgui modificar els pressupostos elaborats per l’administració de la comunitat. També és important verificar que la companyia d’assegurances inclogui una clàusula de bonificació per no sinistralitat.\n“Les reclamacions per impagament de les despeses de la comunitat és una cobertura clau per a garantir el manteniment de determinades comunitats de veïns.”\nLes asseguradores han incorporat un altre tipus de cobertura, en l’àmbit dels serveis, per fer més atractiva la contractació de les pòlisses multirisc en aquelles comunitats autònomes que no són obligatòries. També els hi serveix per ser més competitives en les quals cal disposar d’aquestes pòlisses per norma. Així, s’inclouen prestacions –dins de la cobertura jurídica de la pòlissa- com les reclamacions per impagament de les despeses de la comunitat, una cobertura que és clau per garantir el manteniment de determinades comunitats de veïns. La innovació per aconseguir clients és tal que hi ha operadors que fins i tot, ofereixen un servei d’assistència mèdica telefònica les 24 hores.\nÉs important revisar també quines cobertures inclourà l’assegurança en aquells immobles que disposen de zones d’accés comunitari, com ara piscines, pàrquings o jardins. En aquests casos, cal regular quins serveis cobrirà l’assegurança per garantir el manteniment d’aquestes instal·lacions, evitar la seva deterioració i garantir el seu bon ús.\nUn altre àmbit a tenir en compte és l’existència de pàrquing a l’interior de la finca i per a ús dels seus veïns. La comunitat de propietaris ha de decidir si inclou aquest espai a l’assegurança i com gestiona la possible existència de places de pàrquing de lloguer a tercers.\nProtegeix la teva comunitat amb Serpreco\nA Serpreco sabem que sentir-se tranquil i protegit és el mes important. Per això, el nostre equip de professionals ofereix serveis de corredoria d’assegurances mitjançant acords preferencials amb les millors companyies asseguradores del mercat per a donar una cobertura de riscos 100% integral a la seva comunitat de veïns.\nL’Assegurança de comunitat de propietaris deSerpreco, la corredoria de la Mútua dels Enginyers\n“Gaudeix de la Setmana Santa amb una assegurança de llar a la teva mida”, Article publicat en aquest blog el 26/03/18\nPrevAnteriorAbans de comprar un cotxe, descobreix alguns consells per no fallar\nSegüentLes decisions estratègiques són clau per a ser un bon directiuNext\nDavant d’un accident no val qualsevol assegurança de responsabilitat civil\nEl passat dimarts 14 de gener, a tres quarts menys cinc de set, es va produir una explosió en una planta petroquímica, pertanyent a l’empresa IQOXE, situada a Tarragona. Qui ha de fer-se responsable pels danys causats?


Les mascaretes, obligatòries des d'avui per als majors de 5 anys | Lleida.com\nL’ús de mascaretes és obligatori des d’avui en espais tancats d’ús públic i al carrer, quan no es pugui garantir una distància mínima de dos metres, per a tots els grans i per als nens de sis anys o més. Per als d’entre 3 i 5 anys són recomanables.\nEl Butlletí Oficial de l’Estat (BOE) va publicar ahir l’ordre del ministeri de Sanitat que regula l’ús generalitzat de les màscares per evitar la transmissió comunitària del virus. D’aquesta obligació queden exemptes les persones amb alguna dificultat respiratòria que es pugui veure agreujada per la seua utilització, així com per a qui estigui contraindicat per motius de salut o discapacitat. Tampoc serà exigible en activitats incompatibles amb el seu ús, com la ingesta d’aliments i begudes, i en circumstàncies en les quals hi hagi una causa de força major o situació de necessitat. A més, n’estan exemptes les persones que surtin a fer esport.\nRespecte als tipus de mascaretes que s’han d’utilitzar, l’ordre ministerial indica que poden ser de qualsevol tipus, preferentment higièniques i quirúrgiques, que cobreixin nas i boca. No s’han de treure per parlar, tossir o esternudar.\nExperts assenyalen que les quirúrgiques i higièniques tenen una vida útil d’entre quatre i vuit hores. Si es desitja conservar-les per a un segon ús, s’han de guardar en una bossa transpirable o un sobre de paper.\nPer la seua part, el ministeri de l’Interior va indicar que els cossos de seguretat faran una “funció pedagògica” els primers dies per a qui no porti mascareta quan es requereixi i en cas de no obeir hi haurà sancions que oscil·laran entre els 601 i els 30.000 euros.\nEl debat sobre l’ús obligatori d’aquest material de protecció portava setmanes sobre la taula i la Generalitat havien insistit en reiterades ocasions de la importància del seu ús.\nA causa que els petits hauran de portar mascaretes, algunes farmàcies de Lleida ja en tenen d’infantils, de les de tela i fins i tot quirúrgiques i de FFP2.\nDes del Col·legi de Farmacèutics van assenyalar, a més, que les de tela no protegeixen al 100% i van recomanar buscar per internet com adaptar una mascareta quirúrgica adulta per a un nen.


Art. de opinión de Juli Martínez Amorós (Bloc de Novelda) - Novelda Digital\nFormem part d’una societat que sol interpretar la realitat de dos maneres aparentment oposades: bé – mal, Barça – Madrid, ecologia – tecnologia, Orient – Occident, empresaris – treballadors, etc. Esta interpretació bipolar és l’antesala del maniqueisme, que és el fals sentiment que ens fa creure que, si alguna cosa no ens agrada, és perquè és culpa dels altres. La política no només no està exempta d’esta simplificació absurda de la realitat, sinó que la consagra fins a límits completament irracionals.\nAixí, una de les rèmores amb què ensopeguem a l’hora d’intentar superar la crisi econòmica actual és la falta de responsabilitat que generalment afecta la nostra classe política, entretinguda sovint amb acarnissats i recíprocs atacs ad hominem que no aporten res de bo i que cada volta la desprestigien més. El maniqueisme no és en absolut la solució davant de cap problema, però encara és una postura més estèril quan la costera és tan empinada com esta. La gran perversitat de la crisi econòmica és que no se solucionarà mai des dels postulats d’un únic partit polític: ni el PSOE troba solucions en el seu ideari històric (més aïna, al contrari, es veu forçat a decebre’l), ni la recepta del PP seria diferent de donar carta blanca als qui més tenen i retallar drets i jornals de treballadors i funcionaris. Per això, en un context tan cru com el que estem travessant, en un context en què no existeixen solucions màgiques, la condició necessària per a començar a vore la llum és partir del consens.\nPerò si des del Bloc parlem de consens no és, simplement, per fer ús d’una paraula que sona bé. Ho fem, d’entrada, perquè creem que el consens és ja un èxit per se, ja que naix del respecte i de la responsabilitat de tots, de la capacitat de dialogar, d’aportar idees i d’arribar a acords. I ho fem, sobretot, perquè honestament creem en el consens com a mètode d’actuació: en tots els partits polítics (des del Bloc fins als Verds, passant per PSOE i PP) hi ha propostes vàlides, idees per al debat, projectes que ens poden ajudar a superar la crisi. Propostes, idees i projectes que tindran més possibilitats de fructificar si vénen recolzades pel debat constructiu, per la reflexió generosa i, en definitiva, pel consens de tots.\nLa senda del consens no ens farà deixar arrere la crisi màgicament, en un tres i no res, més encara si no la recorrem de la mà de polítics honestos i honrats. Però, sens dubte, el consens serà un dels millors aliats a què podrem encomanar-nos per a superar-la.\nArtículo anteriorLos montañeros noveldenses suben a la silla del Cid\nArtículo siguienteHeretat de Cesilia acogerá un concierto dentro del ciclo VINITS\nPrimera Línea 31/03/2011\tAt\t04:21\nNo podéis tener consenso, si ni siquiera habéis conseguido que funcione Compromís, cosa que en el resto de la comarca sigue funcionando. Así que digamos que vuestra gran baza de consenso os la habéis cargado, entonces que es esto?…Palabras huecas\nJavier Muñoz-Pellín 31/03/2011\tAt\t07:39\nSi el Bloc disposa de eixos plitics honestos i honrats, em pareix una disponibilitat a tindre en compte.\nkike 31/03/2011\tAt\t08:17\neres el mitjor julio…\nhjose 31/03/2011\tAt\t09:53\nBon article Juli, com es nota que ja arriben les eleccions, el Bloc com sempre preparant-se per el consens, però serà com dius per aconseguir arribar a solucions que ens permetin sortir d’aquesta crisi o serà per justificar ara que fa olor de desastre en el PSOE i deixar la porta oberta per pactar o consensuar amb el PP si no tragués majoria absoluta i seguir enganxats al poder.\nSuposo que després d’aquests anys de coalició amb el PSOE, evidentment amb acord total, si no, suposo que aquest pacte s’hagués trencat, serà continuat en el temps tot i el resultat de les eleccions.\nJa que aquesta última reflexió és una utopia i suposo que al final el consens serà determinat per les cotes de poder que el Bloc puga aconseguir encara que la idea que expresses en el teu article em sembla perfecta i per descomptat a mi i molts ciutadans ens agradaria veure com els grups polítics fossin capaços de consensuar una política municipal sense mirar els seients que poden aconseguir en el ple de l’ajuntament.\nM’agradaria pensar que les teves paraules són ben intencionades, però l’experiència em diu que l’objectiu final és ocupar els màxims llocs de poder que es puguin aconseguir a través de paraules tan socorregudes com el consens, la governabilitat o la responsabilitat democràtica.


Idioma modern II: Anglès Codi: 16.519 : 6\nUn coneixement funcional de l'anglès és bàsic per als estudiants universitaris d'avui, tant per als seus estudis com per a les seves carreres professionals. Idioma modern II: Anglès correspon a la segona part del nivell B2 del Marc europeu comú de referència per a les llengües. L'assignatura se centra en les destreses comunicatives efectives en anglès amb una metodologia basada en tasques, amb treball en grup en algunes activitats.\nImportant: Es recomana fortament que els estudiants NO es matriculin d'aquesta assignatura abans de superar Idioma Modern I. Cal tenir present que els estudiants de grau han de cursar obligatòriament ambdues assignatures, Idioma Modern I i Idioma Modern II, per satisfer els requisits per a l'obtenció del corresponent títol de grau.\nNomés es pot superar aquesta assignatura a través de l'avaluació continuada, cosa que implica un ritme constant i regular de feina. Per tant, si l'estudiant preveu que no es podrà conectar a l'aula durant molts dies seguits al llarg del semestre, es recomana que no s'hi matriculi. En cap cas serà possible superar l'assignatura sense estar conectat a l'aula durant un període de 3 setmanes consecutives o més.\nRequisits tècnics: targeta de so, auriculars i micròfon. Seria convenient també disposar d'una webcam.\nL'objectiu general del curs és que, un cop acabat, el nivell general de competència en anglès de l'estudiant sigui equivalent al nivell B2 del Marc europeu comú de referència per a les llengües (MECR).\n- Capacitat d'entendre l'anglès escrit i oral relacionat amb temes d'interès general i personal i sobre aspectes de la vida acadèmica i professional.\n- Capacitat d'utilitzar els recursos disponibles en internet d'una manera autònoma per a millorar i desenvolupar destreses en llengua anglesa.\n- Capacitat de treballar com a part d'un equip en diversos contextos en línia.\nLes unitats dels materials web també contenen activitats que ajuden a desenvolupar el vocabulari dels estudiants i consoliden el seu coneixement d'estructures gramaticals. Típicament, els estudiants en aquest nivell ja hauran après les estructures gramaticals essencials de l'anglès en cursos anteriors, però hauran tingut poques possibilitats per posar en pràctica els seus coneixements. Per tant, en aquesta assignatura no s'estudiarà la gramàtica sistemàticament, sinò que es proposaran activitats d'aprenentatge per millorar la capacitat comunicativa. De tota manera, els estudiants podran utilitzar els exercicis de gramàtica en els materials i els altres recursos disponibles a l'aula per millorar les àrees en què tenen més dificultats.\nAquests materials són a l'espai Recursos>Materials i fonts de l'aula. Consulteu la secció «Dates clau» més avall per veure els noms i les dates de les unitats que s'estudiaran. Els alumnes poden estudiar les altres unitats dels materials pel seu compte per fer pràctica addicional.\nTambé hi ha una sección de Grammar, que proporciona als estudiants explicacions i exemples de qüestions gramaticals que sovint presenten problemes per als estudiants d'aquest nivell.


Casa Central Juromenha Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Juromenha.\nRua De Santo Antonio 20, Juromenha, Juromenha, Portugal, 7250-242 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Casa Central és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Juromenha. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Casa Central, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos instal.lacions de barbacoa, lloguer de bicicletes, àrea de TV/saló compartit, cuina compartida.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, ventilador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera, forn microones per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Casa Central.\nTots els tipus de viatgers (71) Parelles (46) Viatgers en solitari (2) Famílies amb infants petits (9) Famílies amb infants grans (6) Grups (8)\nAllotjaments a Juromenha


Visita l'Espai Natural d'Erms d'Aitona. Departament de Territori i Sostenibilitat\nVisita l'Espai Natural d'Erms ...\nVisita l'Espai Natural d'Erms d'Aitona\nEls Erms d'Aitona són un excel·lent representant del paisatge erm de les planes de l’Ebre mitjà, on hi ha representats els elements més típics dels erms i prats secs de la Catalunya àrida.\nL'Espai presenta un elevat interès paisatgístic per la integració i equilibri existent entre els conreus de secà i els fragments de vegetació natural, que ocupa sovint una zona d’antics conreus de cereals i ametllers, molts dels quals abandonats i coberts actualment per comunitats vegetals d’especial interès botànic, amb nombroses espècies de flora endèmiques ibèriques i de la vall de l’Ebre.\nEn aquest Espai s’hi donen usos ramaders, principalment de bestiar oví, i sobretot agrícoles. Una part de l'Espai ha estat ocupada darrerament per conreus de regadiu.\nQuant a la fauna, cal remarcar, per exemple, la presència d’ocells esteparis com el torlit (Burhinus oedicnemus) o el gaig blau (Coracias garrulus), que tenen en aquesta àrea una de les poques localitats de nidificació a les terres catalanes.


L'Eivissa més autèntica es reivindica a la Fira Rural de ses Quatre Véndes (vegi aquí el vídeo-resum) - Noudiari.es\nL’Eivissa més autèntica es reivindica a la Fira Rural de ses Quatre Véndes (vegi aquí el vídeo-resum)\nPor Josep Àngel Costa (Soldat)\nUna boixa dóna palla a un dels cavalls de la mostra\nEl fet que a Eivissa la població estigui dispersa pel camp crea prou problemes a l’hora d’identificar els llocs, sobretot si tenim en compte que només hi ha cinc municipis vers els 53 que té Mallorca, on a bona part d’ells no hi ha més de mil habitants i alguns, com Escorca, no arriben als 300, quan aquí el més despoblat i amb diferència, Sant Joan de Labritja, en té prop de sis mil.\nEl problema l’hem patit molts eivissencs a l’hora de fer feina per mitjans d’àmbit balear (mallorquí) i que vèiem que si passava alguna cosa a Sant Jordi ens situaven a Sant Josep de sa Talaia o si estàvem a Santa Gertrudis ens retolaven com a “Santa Eulària des Riu”. No cal recordar la de punyides que ens vàrem merèixer per part dels vesins.\nUna parada d’instruments tradicionals, un dels tocs folklòrics de la Fira Rural\nDels casaments a les véndes\nA Mallorca es fàcil fer la divisió: gairebé cada nucli de població té el seu Ajuntament, però aquí no hi havia nuclis, sinó esglésies enmig del camp que esdeveniren parròquies; la divisió geogràfica tradicional eren les véndes, els llocs que agrupaven uns quants casaments.\nEn els darrers anys, s’han recuperat les denominacions de les véndes, tant per objectius romàntics com pragmàtics.\nAquest darrer és el cas de la cita protagonista del diumenge, la II Fira Rural de ses Quatre Véndes: “No sabíem quin nom posar-li”, explica n’Isabel Prats, de la vénda de sa Vorera –”jo pens que es diu de sa Vorera perquè està a la vora d’un puig”– i presidenta de l’Associació de Vesins de Buscastell –també una vénda–, que té el seu centre cívic i seu de la festa devora el Pou de Forada –una altra vénda–. “Fira de Forada? Els de Buscastell es queixerien, així que li calàrem Fira de ses Quatre Véndes i tots contents”. La quarta, és la de es Prat, una de les nou que formen part del municipi de Sant Antoni i de les 90 que hi ha a tota l’illa.\nMés real que folklòric\nIdò aquesta fira no ha set un simple mirall folklòric, sinó que ha set un expositor de l’Eivissa rural que encara existeix i dels seus productes agropecuaris.\nL’egua de raça ‘fiorda’ de Noruega, amb una crinera de tres colors\nTot i que, en arribar, a l’apartat dels animals, com sempre els més visitats per les famílies amb infants, l’atracció no eren les races autòctones. Ho ha set una egua preciosa de color beix amb una crinera de tres colors; bé, de dos, blanca però amb una franja negra enmig que anava del cap fins la cua: “És de raça ‘fiorda’, es diu així pels fiords, perquè és la raça de Noruega”, explica María del Mar Ariza, de les quadres de Can Palari.\n“Són uns cavalls molt protegits, de fet no en deixen exportar sementals, sinó només egües o mascles castrats, i així i tot costa molt fer-se’n amb un”. Perquè la seva s’adapti al clima, l’han de tenir esquilada, ja que té “una llana de més de quatre dits”.\nDevora de l’egua ‘fiorda’, un grup de boixes es barallaven per poder apropar-se als ponis, però “na ‘Rogeta’ està molt cabrejada i quan intentes tocar-la et mossega el braç!”, es queixaven. Per això, totes preferien donar palla de menjar a ‘Pocholo’, el poni estrella de les festes de Sant Antoni.\nZona de la maquinària agrícola a la Fira Rural\nDevora dels animals, ens trobam amb la zona de maquinària rural. Allí hi comparteixen berenar i porrons en Pau Marí, de l’empresa Solc de Labritja, i en Lucas Torres, de l’empresa d’excavacions homònimes. “Si sou competència, no us desinflau les rodes i us enfrontau?”, preguntam per tal de punyir. “Si entre pagesos hem de fer-nos competència, anam malament…”, n’aclareix un. “El camp s’ha abandonat, però també es recupera, però aquí venim i la gent pot veure que hi ha maquinària prou bona a Eivissa i que no fa falta anar-se’n fora per arreglar el camp i tornar-ho tot al seu lloc”, reivindiquen.\nEls productes agropecuaris\nUna vegada deixada enrere la zona exterior de maquinària i animals, dins el que habitualment és un camp de futbol, hi ha tot un seguit de parades artesanals i, sobretot, de productes agropecuaris. A l’entrada, ens trobam amb Bodegues sa Cova. L’amo és en Joan Bonet, de Sant Mateu (ha de ser d’alguna d’aquestes véndes: Albarca, Benimaimó, Besora, Can Miquel Cires, Cas Turs, sa Noguera o Racó d’Alcalà). “Com tots els sectors, avui en dia passam certes dificultats, però coses puntuals que no crec que durin massa. Cada dia són més els restaurants i establiments que ofereixen vins eivissencs i això és una feina que hem fet entre tots”, destaca.\nUnes majores cardant la llana\nA prop d’ell, entre un bon grapat de parades de caire més folklòric i de mostres d’oficis ja desapareguts, apareixen els agricultors ecològics. “Cada vegada la gent s’interessa més pels nostres productes, canvia de mentalitat i entén que són coses més sanes, per les quals s’ha de pagar una mica més a canvi de major qualitat, i molts prefereixen estalviar en altres despeses que no siguin l’alimentació”.\nAdriana Molina, de la finca ecològica de Can Musson\nAixí ho resumeix Adriana Molina, de la finca ecològica de Can Musson, a Santa Eulària, que encara es troba amb el problema que molta gent compra per la vista: “Si una tomata o una poma no brillen i tenen una mossegada de pardal, vol dir que no tenen sulfats ni cera i són naturals i, per tant, són de veritat i no productes industrialitzats”.\nDaría de la Fuente va tastant els olis eivissencs\nDevora la parada d’Adriana, ens trobam la de l’Agrupació de l’Olivar d’Eivissa, on ofereixen tasts de cinc de la desena de marques que representen. Allí s’atura una bona estona na Daría de la Fuente, que ha entrat a la Fira de casualitat quan ha vist tants cotxes aparcats devora la carretera que va a Corona. “Són tots molt bons, boníssims, però crec que aquest m’agrada una mica més per menjar-me’l només amb pa pagès, sense res més, que té un gust molt afruitat… però està boníssim, per no afegir-li res més”, exclama. El representant de l’agrupació de productors d’oli li explica: “És que aquesta partida està feta només amb olives arbequines i té un gust més pronunciat que els que en mesclen d’altres varietats d’oliva; alguna gent el prefereix així i d’altres volen alguna cosa més suau”.\nL’hidromel del futur\nPoc després, ens trobam Daría de la Fuente, amb la seva flamant botella d’oli de Joan Benet –de la vénda de Benimussa–, de nou a la parada dels vins de Sa Cova, on li ofereixen un gotet de vi que ella rebutja. Naltros no, i menys perquè hi hem tornat perquè ens anaven a presentar una primícia. El gendre de Joan Bonet i tècnic del celler, Eugenio de la Fuente –res a veure amb la tastadora d’oli, malgrat el llinatge– ens comenta que preparen la sortida al mercat d’un nou producte: hidromel, la mel sotmesa a fermentació, com el vi.\nEugenio de la Fuente ens deixa catar la beguda, ara casolana, que promet triomfar: hidromel d’Eivissa\nEns posa una copeta de la botella casolana que tenen per a ells, ja que encara no ho tenen comercialitzat. Està boníssim. Extremadament bo. És suau i dolç però mica empallegós, com un ‘rebujito’ fi, amb tots els matisos de la mel però lleuger, com quan el concentrat de granadina o de llimona milloren al rebaixar-los amb aigua. I només són 15 graus… això fresquet…: “Heu pensat a servir-lo amb gel picat i unes fulles d’herbasana? Però si es fan ‘mojitos’ amb un licor tan marcat com les herbes eivissenques, amb això triomfaríeu…”.\nDeixa’m l’hidromel i totes les varietats del vi de sa Cova i anam a la part final, a menjar. Frita de porc per a més de 300 persones, més de 100 quilos de carn que han girat amb les pebreres, els alls i les patates. Llàstima que ja no es temps de pebrassos.\nLes restes de la frita de porc, però encara hi érem a temps…\nTercera victoria consecutiva en el Trial Ciutat d’Eivissa de un imparable Toni Bou\n‘Don Seenu’, la superproducción de Bollywood grabada en las Pitiüses\n'Don Seenu', la superproducción de Bollywood grabada en las Pitiüses\nmc o says:\nGRANDE!!!!! muy bueno el reportaje


El Velòdrom d'Horta, 25 anys després | 25è aniversari dels Jocs Olímpics i Paralímpics BCN 92\ndc., 10/05/2017 - 15:33\nAquesta instal·lació, referència del ciclisme en pista a la ciutat, es va inaugurar l'any 1984 i va ser seu olímpica d'aquest esport. Actualment, també té un espai per al trial i el BMX.\nEl Velòdrom va ser la la primera gran instal·lació construïda amb l’objectiu d’aconseguir la XXV Olimpíada per a la ciutat de Barcelona. Es va inaugurar el 1984, coincidint amb la disputa d’un campionat mundial de ciclisme. Vuit anys després, quan Barcelona va ser l’escenari dels considerats fins aleshores “millors Jocs Olímpics de la història” el Velòdrom va ser seu olímpica de les proves de ciclisme en pista. Un dels grans protagonistes va ser José Manuel Moreno, que va aconseguir medalla d’or per a la delegació espanyola en la prova de contrarrellotge d’1km.\nActualment, s’anomena Velòdrom d’Horta Miquel Poblet, en honor al mític ciclista català considerat com el millor de tots els temps. La instal·lació és l’espai de referència del ciclisme en pista a la ciutat i té una corda (track) homologada de 250 metres, revestida de fusta. S’hi realitzen competicions anualment, com campionats de Catalunya o Trofeus Internacionals Ciutat de Barcelona.\nDes del Velòdrom també es fomenta una Escola de Ciclisme, un projecte esportiu que no es fixa només en l’àmbit competitiu, sinó que, al mateix temps, forma els nens i nenes com a persones i ciutadans a través de la bicicleta, amb coneixements sobre seguretat viària i tota una sèrie de valors humans.\nDes de 2015, espai de BMX\nL’estiu de l’any 2015 es va renovar la instal·lació amb una inversió de 2 milions d’euros. La principal millora va ser la remodelació per complet d’un circuit de BMX, que es va fer més segur i està preparat per ser la seu de campionats d’Europa d’aquesta modalitat de ciclisme.


Blog d'una selenita: 2012\nEl dia 4 de setembre de 2012 va fer exactament sis anys que vaig escriure el meu primer post inaugurant d'aquesta manera el meu petit blog.\nCom han canviat les coses des de llavors!! El més trist és que no es pot dir que hagin anat a millor, sinó tot el contrari...i amb previsió d'anar encara a pitjor...Què hi farem? Seguirem aguantant com fins ara i escrivint de tant en tant alguna coseta, si pot ser una mica més alegre.I per molts anys que ho pugui seguir fent!!\nPublicat per Selene a 19:17 2 comentaris:


Un transplant amb cèl·lules mare permet curar la ceguera corneal a 8 pacients | colorblau\n20 de enero de 2010 - 19:24\t - Salut/Medicina\nUna nova terapia que consisteix en l’utilització de cèl·lules mare extretes d’un ull sa per reparar una còrnea damnificada, és capaç de restablir la visió a aquells malalts que pateixin el Síndrome d’Insuficiència Límbica, en el que el nombre de cèl·lules mare d’aquest tros del ull disminuiex.\nEl procediment, coordinat per l’Institut Universitari d’Oftamobiología Aplicada de l’Universitat de Valladolid i per l’Institut de Biologia i Genètica Molecular d’aquesta institució acadèmica ha resultat positiu en el 90% dels pacients als que s’els hi ha aplicat.\nL’investigadora Margarita Calonge, del IOBA, ha explicat que la tècnica consisteix en l’extracció de cèl·lules mare del ull sa del pacient, o bé del d’un mort, per posteriorment ser cultivades en una unitat de processament cel·lular e implantades en l’òrgan afectat.\nA través d’aquesta operació terapèutica, s’evita la realització de transplants de còrnea, que estan condenats al fracàs a llarg temps, ja que les cèl·lules mare de la nova membrana es segueixen desgastant com a conseqüència del Síndrome d’Insuficiència Límbica. No obstant, en el cas de que el transplantament sigui necessari, les garanties d’exit són majors, segons Margarita Calonge.\nAquesta teràpia ha sigut utilitzada per aquests investigadors fins el moment a dotze pacients, en 8 d’ells el resultat va ser un èxit, a tres s’els hi aplicarà el transplantament de cèl·lules mare a finals de mes, tot i que a un d’ells va fracassar ja que va tenir una infecció imprevista que li va destruir l’implant.\nApart de la regeneració de la còrnea i de la reparació de la visió, a través d’aquest procediment, que no necessita l’ingrés hospitalari, s’acaba amb el dolor al que s’enfronten diariament els pacients d’aquesta malaltia.\n← Un estudi confirma que la contaminació viatja des d'Àsia fins a Amèrica del nord


CERTIFICAR L’EXPERIÈNCIA LABORAL … Validació, vocació i canvi social | El Perfil de la Ciutat\nCERTIFICAR L’EXPERIÈNCIA LABORAL … Validació, vocació i canvi social\nL’Ajuntament de Granollers en el marc del II Pla estratègic està desenvolupant el projecte Baula “Mediació entre l’empresa i el sistema de Formació professional i superior per a la millora de la inserció laboral dels joves” encarregat a Mercè Chacón responsable de l’empresa Krikos 21 a qui hem demanat que ens parli del nou concepte de certificació laboral.\nCada vegada es planteja amb més insistència la necessitat de buscar instruments que ens ajudin a millorar la empleabilitat de les persones i a posar en valor les capacitats professionals de la població activa, amb disponibilitat d’ocupabilitat, en els territoris. El canvi econòmic i en conseqüència el canvi social ho estan exigint de manera immediata.\nEn aquest sentit, dimensionar les competències i capacitats de les persones, la experiència i coneixements adquirits per la via formal i no formal al llarg de la seva trajectòria professional, és fonamental per aconseguir millorar les possibilitats d’ocupació.\nAquesta qüestió és una de les prioritats del Consell d’Europa i dels països del nostre entorn. Els dies 9 i 10 del mes d’abril s’ha portat a terme el primer seminari per desenvolupar les accions activades per les Recomanacions del Consell sobre la validació de l’aprenentatge no formal i informal que es van publicar en el Official Journal of the European Union del 20 desembre de 2012. En aquest document es reconeix l’important paper que el procés pot tenir en el replantejament de l’educació, en la millora de l’oferta de qualificacions en el mercat laboral, en la promoció de la mobilitat i en l’avanç de la competitivitat i el creixement econòmic.\nLes prescripcions del Consell promouen també un impuls per a una major cooperació europea en donar suport a les polítiques i pràctiques nacionals en l’àmbit de la validació de l’aprenentatge no formal i informal.\nEN QUÈ CONSISTEIX LA VALIDACIÓ, I QUE ÉS EL RECONEIXEMENT?\nAl llarg de les nostra vida tenim l’oportunitat de trobar-nos en molts contextos d’aprenentatge que no són els que formalment entenem del sistema educatiu en general: en primer lloc, el que els experts anomenen educació no formal (cursos, tallers, educació per a adults i qualsevol formació que impliqui l’existència de professors i alumnes); en segon lloc, l’anomenada educació informal, aliena a les aules (aprenentatge d’idiomes a l’estranger, aprenentatge en el lloc de treball, activitats de voluntariat,…). En aquest cas, la certificació és més complexa i, alhora, més necessària, perquè no hi ha prova escrita d’aquestes destreses, que poden provenir d’experiències quotidianes.\nReconèixer que l’aprenentatge també té lloc fora del sistema educatiu, en l’àmbit professional i contextos personals, no hauria de ser nou però resulta difícil d’incorporar en la nostra manera d’entendre la formació, fins i tot des de la perspectiva del propi afectat. Mentre que l’aprenentatge formal es produeix en un mercat organitzat i en un context estructurat, és intencional i dona lloc a un títol reconegut, l’aprenentatge no formal està integrat en les activitats no dissenyades explícitament i no planificades com a aprenentatge, es a dir, està integrat en activitats de la vida relacionades amb la feina, la família o fins i tot l’oci.\nQuan es parla de validació i certificació de les competències de les persones, del que es tracta és de documentar tots aquests aprenentatges perquè, amb un procés d’assessorament, de validació de les habilitats que es puguin identificar en el procés d’anàlisi, s’ordenin les competències que, per diferents vies, ha adquirit la persona en la seva trajectòria professional i personal i, a partir d’aquelles, establir unes equivalències amb els aprenentatges que s’han de realitzar per la via formal, per l’obtenció d’una titulació del sistema.\nEncara que molts països fan ja una certa validació del coneixement dels treballadors, sols quatre-França, Holanda, Luxemburg i Finlàndia-disposen d’un esquema complet. Els experts consideren el model francès especialment encertat. Allà, un treballador pot demanar en qualsevol moment que se li reconeguin les competències professionals. L’interessat haurà de documentar el que sap i, si el jurat considera que és suficient (també li pot demanar proves extraordinàries), li expedirà un títol equivalent al del professional que l’ha obtingut per la via formal (“Funciona molt bé però costa molts diners”, considera Bernadette Vergnaud, eurodiputada francesa experta en mercat interior. Les tarifes per accedir a un procés de validació poden arribar als 1.000 euros a França, segons l’últim informe sobre validació en aquest país que recull la Comissió Europea).\nLa Generalitat de Catalunya va publicar al gener d’aquest any una resolució per la posada en marxa i organització del Servei d’Assessorament en la Formació Professional i del servei de reconeixement acadèmic del aprenentatges assolits mitjançant l’experiència laboral o en activitats socials (Recollides en la Resolució ENS/1891/2012, de 23 d’agost, d’organització de diverses mesures flexibilitzadores i actuacions en la formació professional inicial ((DOGC núm. 6220, de 26.9.2012. Instrucció de la Direcció General de Formació Professional i Ensenyaments de Règim Especial de 18 de Gener de 2013).\nEl servei d’assessorament consisteix en la identificació i anàlisi detallada de les capacitats i les expectatives professionals de les persones que el sol·liciten, i la valoració i la recomanació de les ofertes formatives, amb les seves variants, que millor s’adaptin al seu perfil i interessos.\nEl servei d’assessorament en la formació professional del sistema educatiu conclou amb l’elaboració i el lliurament a la persona de l’informe d’assessorament personalitzat. Més enllà estarà el reconeixement en el Centre de Formació Professional i la titulació posterior un cop completats l’adquisició de les competències necessàries per l’obtenció del títol.\nAquest procediment pot trigar entre sis i nou mesos. El que és interessant és que podem començar ja a treballar sobre aquest model d’habilitació professional. El projecte demana ser impulsat per les administracions locals i autonòmiques i demana també del compromís dels agents socials. L’habilitació d’aquest procediment és clau per ajudar a moltes persones, professionals, que en aquest moment estan a la recerca de feina i que són moltes.\nSITUACIO DEL MERCAT LABORAL AL NOSTRE ENTORN\nFixar-nos en el cas de la Comarca del Vallès Oriental ens ajuda a contextualitzar\nAl Vallès Oriental s’han presentat 27 expedients d’extinció que han afectat a 428 treballadors i 48 expedients de reducció que han afectat a 421 treballadors i 61 expedients de suspensió que han afectat a 1.671 treballadors i treballadores.\nPel que fa a les dues grans àrees d’influència de la nostra comarca a la zona del Baix Vallès s’han presentat un total de 38 ERO’s que han afectat a 741 treballadors i a la resta de la comarca 98 ERO’S que han afectat a 1.779 treballadors.\nSi ens referim exclusivament al municipi de Granollers el nombre d’ERO’s ha estat 34 i els treballadors afectats 456, que representen el 18,10% de la comarca.\nSi ens fixem per exemple en el cas de Granollers, la contractació de l’últim any no compensa en nombre, ni en qualitat de la contractació (per la seva modalitat) les pèrdues registrades de llocs de treball.\nAixí les coses, queden paleses, per una banda l’agudització de les dades d’atur; la insuficiència de contractacions i l’increment dels expedients de regulació de treball presentats en els últims semestres per les empreses; i per una altra banda la potencialitat i necessitat de crear un servei, no ja de recol·locació de les persones afectades per les mesures de la reforma laboral, sinó que sigui un instrument que permeti obrir horitzons de futur diferents per les persones afectades, és a dir, un servei de validació i acreditació de les seves competències per a la incorporació al treball amb unes noves possibilitats. Vistos els devastadors efectes que les polítiques d’austeritat provoquen en els mercats de treball, estem obligats a obrir rutes a les noves iniciatives en la lluita contra la desocupació. La necessitat de buscar fórmules per donar valor a la experiència adquirida i al currículum ocult és una via inequívoca.\nLA CERTIFICACIÓ I VALIDACIÓ PER LA MILLORA DE LES POSSIBILITATS PER LES PERSONES\nExpertes de la Comissió Europea porten anys treballant sobre la validació de l’experiència professional, aquesta qüestió ha pres una rellevància fonamental en contextos com els que ara vivim: períodes de fort canvi tecnològic, on el propi sistema educatiu pot ser lent a respondre o que simplement pot no tenir-los en compte en el disseny de la seva oferta. També ajuda per fer front a certes mancances de mà d’obra, en particular en aquells llocs de treball pels quals és obligatori tenir qualificacions i titulacions del sistema educatiu, com per exemple la salut o l’assistència a les persones (Souto-Otero, M., 2010. Validation of non-formal and informal learning in Europe: Between vocationalism and social change? In: Elliot, G., Fourali, C. and Issler, S., eds. Education and Social Change: Connecting local and global perspectives. London: Continuum Books, pp. 251-263).\nLa validació és un avantatge i una oportunitat transcendental perquè pot canviar la direcció professional i les possibilitats de les persones (també és vist com una important dimensió social, causa del seu potencial per alleujar la marginació i promoure la igualtat (Souto-Otero et al, 2008a;. Misko et al, 2007.; Victorian Qualifications Authority, 2004). Pot facilitar la reintegració al mercat laboral dels grups desfavorits, com els immigrants, al quals no li són reconegudes les acreditacions del seu país; els aturats i els treballadors de més edat que han adquirit moltes competències en el lloc de treball, a través de formació o activitats personals, que no poden certificar o que simplement poden però no són conscients de tot el conjunt de competències que han adquirit. Suposa un benefici potencial enorme per a qui no té cap tipus de qualificació.\nEn l’educació terciària també s’utilitza com un mitjà per proporcionar a les persones, en particular els egressats, una “segona oportunitat” per aconseguir el seu màxim potencial d’aprenentatge. Com a tal, en un nombre creixent dels països i dins dels requisits establerts pel procés de Bolonya, s’està emprant aquesta validació per obrir noves vies d’accés a l’educació superior, tot i que s’ha avançat, encara es més lenta del que seria desitjable (Rauhvargers et al., 2009). A Espanya, el fet que la Formació Professional Superior estigui ubicada en l’àmbit de l’educació secundaria no ha afavorit aquest canvi conceptual, molt important per millorar l’orientació professional i sobre tot vocacional.\nLa validació i certificació pot estimular la creació de trajectes d’estudi personalitzat i l’assimilació de les oportunitats educatives d’un ventall més ampli d´estudiants incorporats al sistema per vies no tradicionals, possibilitant itineraris alternatius a través de passarel·les que evitin les repeticions i facin més rentable l’oferta general d’estudis formals.\nEn qualsevol cas i tal i com expressen els experts, arribar a la titulació a través de l’experiència, per un camí alternatiu i diferent al estrictament acadèmic, és el que veritablement equipara, iguala i fa de l’acreditació una eina d’equitat educativa. La validació pot reconèixer l’aprenentatge que és socialment important, encara que no provingui en la seva totalitat del sistema educatiu formal, al que en moltes ocasions, sobre tot els joves o els més desfavorits no han pogut arribar o no han completat per diferents motius: de classe social o de circumstàncies personals, com ara les derivades d’una, més que discutible, orientació professional o direcció vocacional.”La validació millora les habilitats dels joves, que, de vegades, presenten malament els coneixements que tenen, i les empreses ho valoren” (Lucia Abellan, EL PAIS, 30 de Març 2013 Un certificado europeo para validar los talentos)\nSITUACIÓ DE LES EMPRESES I EN CONSEQUENCIA DELS TREBALLADORS AL NOSTRE ENTORN\nAnàlisi per activitats i sectors\nEn el Vallès Oriental, durant el primer quadrimestre, els sectors d’activitat econòmica que han sofert més en nombre d’ERO’s respecte del total han estat el sector de la Industria 40 (29%) i el Serveis 27 (20%). El 58 % el total d’ERO’s a la comarca s’han registrat als sectors de la Indústria i el Metall, afectant a unes 1.980 persones, el que representa el 79% del total de persones afectades.\nLa situació de les empreses a la nostra comarca es una mostra clara de la necessitat que tenim tots els agents socials i responsables econòmics d’afinar el pensament i buscar formules d’afavorir la qualificació, requalificació i empleabilitat real (L’ocupabilitat es relaciona amb potencialitat, amb capacitat d’afrontar tant la primera feina com l’actualització i els canvis sistèmics que es produeixin en un futur, mentre que l’ocupació s’entén com l’acte concret d’accedir a un treball remunerat. Plan Director de Empleabilidad Universitaria. Ministerio de Educación. 2011).\nEl sectors afectats, també ho són per una nítida tendència a la reconversió de certs entorns econòmics. Efectivament s’està produint un reciclatge i modelització dels patrons de producció actuals i una renovació que requereix d’una prospectiva per obrir noves perspectives en el concepte propi de treball.\nLA VALIDACIÓ DE COMPETÈNCIES I LES TITULACIONS, DES DE LES EMPRESES\nEn aquest context, la validació pot ajudar a promoure el desenvolupament personal i professional dels treballadors generant noves perspectives però per això precisa que el procés tingui una doble entrada: 1) talent del personal que conforma l’empresa i 2) possibilitats de reciclatge. Una qüestió clau és la de assegurar-nos de que les empreses són conscients de TOT el conjunt de competències dels seus empleats i les seves demandes de capacitació, i facilitar les transicions entre LLOCS de treball i sectors, en aquest últim cas, la transició cap a d’altres sectors és un punt molt significatiu del procés.\nEn el cas de les empreses del nostre territori més proper, la reconversió, sobre tot la industrial i del sector de l’automoció i auxiliars, la més voluminosa de la Comarca del Vallès Oriental, aquest enfocament és essencial per trobar una sortida correcta i efectiva als professionals.\nLa validació i la certificació són procediments molt ben vistos per les empreses en general ja que en aquests moments pot formar part de les ajudes socials a les persones afectades per processos de reconversió.\nEn d’altres països veïns els factors econòmics són el principal impulsor per a la validació, en associació amb un moviment més ampli dels sistemes educatius cap a un concepte de l’educació com a motor per a la regeneració econòmica i la creació de forts vincles entre l’educació i el món del treball. Això ha portat a un èmfasi en la formació professional i a una nova etapa de prestigi d’aquests estudis que ja estava trobant-se a faltar, sobre tot en països com el nostre on la formació professional ha esta considerada com a formació de segona classe o compensatòria i fins i tot assistencial.\nEL PAPER DELS AGENTS SOCIALS\nNo es pot establir en un territori un sistema estructurat de validació i certificació sense implicar a empresaris, sindicats, cambres de comerç i altres institucions lligades al mercat de treball i de la formació.\nAixò és així perquè la validació requereix també d’un esforç per part de l’empresa per explicar be i posar sobre el paper quines són les funcionalitats de cada lloc de treball i quines són les evidencies que la justifiquen. Aquesta tasca no deixa de ser una inversió per l’empresa en tant que permet ordenar necessitats i efectius i en conseqüència establir les seves fortaleses i mancances. La gran patronal europea, Business Europe, és favorable a les mesures que ajuden a fer més visible el perfil del treballador. “En general, la validació de la formació adquirida per la via informal i no formal és bona per a l’empresari perquè li dóna una idea de certes competències que d’altra manera estarien ocultes. Aquesta transparència beneficia també als ciutadans en la mesura que fa visibles les seves habilitats (Robert Plummer, assessor de Business Europe).\nA més la validació requereix d’una estructura coordinada en la que participin, en primer lloc els propis sindicats com a institucions motores de processos de millora de l’empleabilitat i ocupabilitat dels treballadors, en segon lloc de les patronals que puguin certificar les formacions en els llocs de treball i les qualificacions precises per donar-les funcionalitat i finalment del centres de formació professional per implementar els assessoraments, reconeixements i disseny de la formació adient per proveir les titulacions.\nLa demanda més pertinent en aquest cas és la de “fer àgil i dinàmic el procés”, resoldre amb diligencia els procediments i la formació adhoc. Aquestes idees formidables poden perfectament, i l’experiència ens dona constatació, morir abans de néixer, si no es procura un dimensionament dels temps d’implementació que permetin fer de la mesura un objectiu d’excel·lència. Aquests processos han d’il·lusionar també al qui els posa en pràctica, han de ser, a més de semblar, útils i efectius.\nPerquè tinguin aquestes característiques, els processos de validació no han de dependre de les contingències del centre de formació o de l’administració de torn que gestioni el projecte, sinó que les estructures s’han de crear en funció de les carències i obligacions que es detectin en el territori. En el cas que ens ocupa, del resultant dels treballadors i de les empreses que estiguin en aquest moment en processos de regulació d’ocupació. Es per això que estan pensades les mesures flexibilitzadores del sistema de Formació Professional i el que recull la Reforma Laboral i els Plans estratègics del Servei d’Ocupació de la Generalitat.\nUna de les funcions que han d’assumir les administracions és la de proveir el territori, segons necessitats detectades, d’una xarxa d’informadors, assessors, orientadors, coordinadors en centres i en empreses, per tal de facilitar els processos de validació.\nUn dels deu països que en els últims dos anys ha normativitzat aquests processos és Espanya. Catalunya també ha publicat les mesures a posar en marxa, el que cal ara és la imprescindible coordinació de totes les administracions per concretar-la, en aquest sentit és indispensable que els departaments responsables de l’economia, la formació i l’ocupació integrin les seves polítiques i treballin conjuntament. La visió integrada de la formació professional facilitaria enormement els processos i el disseny de la formació per completar-los.\nLes administracions han d’estar molt atentes als informes europeus que ens donen elements de reflexió per la millora, en aquest sentit l’agencia CEDEFOP és un referent. Igualment les pràctiques que ja han començat al País Basc poden ser un altre referent molt més proper.\nPer fer profitós el procés encara ens queda una qüestió cabdal: millorar notablement la participació dels adults en processos de formació. El nostre país, segons els informes d’Eurostat (només un 8,9% dels adults participen en activitats d’educació formal i informal, un percentatge que cau a menys de la meitat entre el col • lectiu que més ho necessita, els de baix nivell educatiu, segons una recent enquesta realitzada per la Comissió Europea) mostra un dels pitjors ratis en participació de persones adultes en formació permanent. Les empreses també expliciten aquesta falta de convicció per part del personal en general, respecte als avantatges i beneficis de la formació al llarg de la vida i al desconeixement o falta de comprensió respecte a la mobilitat del mercat de treball: els llocs de treball es modifiquen, es transformen o es volatilitzen, són temporals per la pròpia concepció actual del treball i de la globalització dels mercats laborals. Propiciar projectes d’aquestes característiques facilitarà a les administracions accions conjuntes per aconseguir objectius més generals.\nLa certificació com a eina per a l’impuls de les economies dels països ha estat rebent cada vegada més atenció en l’agenda política d’Europa. Econòmicament, les noves pressions de la competència global i les reestructuracions internes de les economies europees han donat lloc a mercats L’onada d’atur ha afegit de treball més flexibles i a una major mobilitat laboral. la constatació que gairebé una quarta part dels joves (i més de la meitat a Espanya) no tenen ocupació. Europa ha de procurar una solució de manera urgent. Si compleixen el que s’ha acordat, la Unió Europea disposarà, el 2018, d’un marc homogeni per validar els coneixements adquirits fora dels canals oficials. La responsable d’Educació, Androulla Vassiliou, va demanar que s’apliqués ja el 2015 per millorar com més aviat les perspectives d’ocupació dels joves, es veu en aquesta iniciativa un important incentiu per a la mobilitat dels treballadors.\nSi les competències d’un professional són reconegudes per un país i acceptades de manera homogènia per la resta, serà més fàcil animar-se a fer el salt quan l’ocupació escassegi en un país. De forma indirecta, també es persegueix augmentar l’interès dels europeus per formar-se al llarg de la seva vida, no només abans d’ingressar en el mercat de treball. L’interès és, fins ara, limitat.\nFonts: Informe UGT. Amb la Reforma Laboral tenim més ERO’s al Vallès Oriental. Abril 2012\ni Dades de la Generalitat de Catalunya.\nMercè Chacón Delgado\nExperta en Formació Superior. Ha estat Secretaria del Consell de la Formació Professional de Barcelona, gerent de la Fundació BCN Formació Professional i directora general de Formació i Orientació Universitària.\nThis entry was posted on dilluns, 22 de/d' Abril de 2013 at 11:00 and is filed under Activitat econòmica, Estadística, Mercat de treball, Metodologia.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.


Joaquim Nadal presenta un llibre de pràctiques per a l'acte sexual\nAnna Alberni ha recuperat el tractat medieval "Speculum al foder"\nEl conseller de Política Territorial i Obres Públiques, Joaquim Nadal, i la Catedràtica de Filologia catalana de la Universitat de Barcelona, Lola Badia, van presentar ahir a Girona el tractat de bones pràctiques sexuals "Speculum al foder", editat per Anna Alberni, investigadora ICREA Júnior a la Universitat de Girona i membre de l’Institut de Llengua i Cultura Catalanes. L’acte es va fer a la Llibreria 22.\nL'"Speculum al foder" és un tractat de bones pràctiques sexuals que s’inscriu en la tradició dels regiments de sanitat, un gènere literari molt popular a l’Edat Mitjana.\nEl text segueix de prop un antic tractat llatí sobre el coit redactat al segle XII per Constantí l’Africà a partir de fonts àrabs desconegudes.\nAmb tot, l’"Speculum al foder" presenta una estructura que s’endevina original, amb molts capítols que no consten a l’obra mèdica llatina. Entre aquests capítols el lector trobarà un extens catàleg de postures, comentades per l’autor, molt semblant al que es proposa en els clàssics tractats eròtics hindús.\nAquestes característiques, que situen el text a mig camí entre la prosa científica i la literatura eròtica, fan de l’anònim català una obra singular, única en tota la producció europea medieval.\nL’"Speculum al foder" s’ha conservat en dos manuscrits de començaments del segle XV. Aquesta edició és la primera que té en compte els dos testimonis de l’obra, cosa que ajuda a clarificar alguns passatges del text de comprensió no gens planera.\nAnna Alberni s’ha especialitzat en l’estudi de la literatura catalana medieval, en particular la poesia escrita entre el final de l’edat d’or dels trobadors i l’eclosió del nou discurs líric que va inventar Ausiàs March.\nLa seva tesi doctoral (El Cançoner Vega-Aguiló: estructura i contingut, 2003) l’ha portada a estudiar els cercles literaris on es produïa aquesta poesia i les seves formes de transmisió manuscrita. Així, ha exhumat documentació inèdita sobre Gilabert de Pròixita, Francesc de la Via o Gabriel Ferrús, entre altres autors.


Mallview Apartment Armagh Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n9 Mallview, The Mall, Armagh, Armagh, Regne Unit - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Mallview Apartment\nDissenyat tant per oci com per negoci, Mallview Apartment està situat idealment a Armagh; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Mallview Apartment, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar.\nL'ambient de Mallview Apartment es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com camp de golf (a 3 km). Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Mallview Apartment.


Continuen els actes amb motiu del centenari de la mort de Joan Oliva al Balaguer\nLa mainada podrà conèixer qui era Joan Oliva amb el conte 'Peixets que mengen llibres'\nLa Biblioteca Museu Víctor Balaguer commemora enguany el centenari de la mort del bibliotecari Joan Oliva i Milà (1858-1911)\nLa commemoració vol recordar la feina realitzada per Joan Oliva, considerat el primer bibliotecari modern del segle XIX català, i és per aquest motiu que s'han organitzat un conjunt d'activitats per tal de donar a conèixer la seva vida i el seu treball.\nDe les activitats que s'han organitzat, destaca l'exposició temporal Joan Oliva i Milà: erudit i fidel bibliotecari que es pot visitar fins al 8 de gener de 2012.\nEl dissabte 5 de novembre, a les 11 h, l'Associació d'Amics de la Biblioteca Museu Víctor Balaguer ha organitzat per als seu socis i sòcies una visita comentada a aquesta exposició a càrrec de Montserrat Comas, directora de la Biblioteca.\nI el diumenge 6 de novembre, a les 12 h, al Museu Balaguer els més petits podran conèixer qui era Joan Oliva a partir del conte Peixets que mengen llibres. Míriam Albà, bibliotecària de la Biblioteca Balaguer, és l'autora d'aquest conte escrit especialment per a l'ocasió. L'explicació anirà a càrrec de Mar Sánchez, tècnica del Servei Educatiu de la mateixa institució. S'han previst dues sessions més, una tindrà lloc a la Biblioteca Joan Oliva el dissabte 12 de novembre a les 12 h, i una altra a la Biblioteca Armand Cardona el divendres 18 de novembre a les 18 h.


Els Spin Doctors (57): els gadgets en campanya electoral « Nuria Escalona\nEls Spin Doctors (57): els gadgets en campanya electoral\nUn dilluns més, en Toni Aira, en Francesc Canosa i servidora ens hem tornat a trobar a l’estudi de Catalunya Ràdio per fer un nou programa de “Els Spin Doctors”. En aquesta ocasió hem parlat de “Els Gadgets promocionals en campanya electoral” acompanyats del professor Josep Maria Picola, el qual vaig tenir fa anys en la meva etapa universitària a la Facultat de Comunicació Blanquerna.\nVaig gaudir molt amb aquest programa, doncs al tractar temes publicitaris amb un professor que en el seu dia ja generava molta confiança ho va permetre. Però no us explico gaire més per tal que ho pogueu escoltar i valorar vosaltres mateixos, podeu escoltar el programa íntegrament aquí:\nI pel que fa a la meva secció de Política Aplicada, aquesta setmana hem deixat de banda la temàtica del programa i hem descobert Periscope i com l’han emprat alguns polítics. La podeu escoltar aquí.\nPerò com sabeu el program també té notes a peu de pàgina i moments lírics de la mà d’en Francesc Canosa. Els trobareu tots aquí:\nEl Més Petit de Tots d’en Francesc Canosa: “Adhesius”\nEl Per Saber-ne Més d’en Francesc Canosa: “Micropíndoles per aprofundir en tot un món de gadgets polítics”.\nEl Vers Pervers d’en Francesc Canosa: “Un collar de síndria i una gorra de l’Índia”.\nEns veiem la setmana vinent amb més compol, però podem seguir la conversa via Twitter a @elsspindoctors i al Facebook del programa on també trobareu fotos del que no es veu a la ràdio!


El repte de la indústria tèxtil: captar el talent jove - Diari de Sabadell\nLa indústria tèxtil al Vallès necessita capital humà per poder créixer en els pròxims anys / LLUÍS FRANCO\nLa indústria tèxtil es troba en un fort procés de transformació des de fa anys. El problema principal a què s’enfronta el sector, sobretot al Vallès, és la falta de professionals, a causa de la manca d’atractiu de la indústria tèxtil, sobretot en el col·lectiu de gent jove. Aquestes són algunes de les conclusions a què van arribar els experts que van participar en la tercera conferència del cicle Sabadell Tèxtil. De la tradició a la innovació, organitzat pel Gremi de Fabricants de Sabadell i la Fundació Bosch i Cardellach.\nEl conseller delegat de Dobert (Holistex Group), Xavier Bombardó, va opinar que cal més formació professional orientada al sector per tal de captar més talent jove. “El tèxtil té futur, però cal un relleu generacional. Necessitem més tècnics i enginyers capaços de donar un altre aire a la indústria”, va afegir. En la mateixa línia, el director general de Fytisa, Guillem Soler, va exposar que sovint es té una idea equivocada del sector tèxtil: “Moltes fàbriques ja s’han posat el dia. No és correcta la idea que el tèxtil encara es troba ancorat al segle XIX. És un àmbit que encara té molt potencial per explotar”, va apuntar.\nNous sectors d’aplicació\nAixí mateix, Soler va mostrar alguns dels avenços de la indústria tèxtil per ratificar les seves explicacions. “Les empreses tèxtils han evolucionat i, per exemple, Fytisa està oferint teixits no teixits per a tota mena de nous sectors, des de l’automoció i l’alimentació, passant per la construcció. La moda ha entrat en un segon pla”, va assenyalar.\nXavier Bombardó també va posar èmfasi que la indústria tèxtil ha de “replantejar” la moda. “Si volem que sigui sostenible, ha de ser duradora en el temps”, va remarcar.\nTemes:Fundació Bosch i Cardellach, Fytisa, Gremi de Fabricants de Sabadell, Indústria Tèxtil, Xavier Bombardó


El millor servei a\nla seva disposició\nEls millors productes i serveis en l’àmbit del gasoil\nFundada l’any 2000, la nostra empresa està ubicada a Santa Coloma de Farners, i està especialitzada en el subministrament de gasoil a particulars, empreses i agricultors.\nServeis de pagament amb targeta\nSubministraments especials en cas d’urgència\nA Gasoils La Selva treballem perquè pugui trobar amb nosaltres els millors serveis relacionats amb el sector del gasoil.\nDistribuïm gasoil a domicili per a particulars, comunitats de veïns, empreses i agricultors. A més, oferim qualitat en tots els nostres productes i serveis.\nTot això, mitjançant atenció personalitzada, possibilitat de pagament amb targeta i subministraments especials en cas d’urgència. Treballem perquè pugui trobar en nosaltres un partner de confiança.\nOferim els millors serveis relacionats amb el sector del gasoil i li oferim avantatges com informació sobre les últimes novetats de la nostra àrea de treball.


Coneix l’OBC > Història\nL’OBC es va fundar l’any 1944 sota la direcció del Mestre Eduard Toldrà. L’any 1962, Rafael Ferrer pren el relleu fins l’any 1967. Des de llavors i fins a l’actualitat, l’Orquestra ha comptat també com a titulars amb els mestres Antoni Ros Marbà (1967-1978, 1981-1986), Salvador Mas (1978-1981), Franz-Paul Decker (1986-1991), García Navarro (1991-1993), Lawrence Foster (1996-2002), Ernest Martínez Izquierdo (2002-2006) i Eiji Oue (2006-2010). Des de la temporada 2010-2011 el director titular n'és Pablo González.\nEn els més de 66 anys de trajectòria, l’OBC ha programat nombroses estrenes i ha realitzat diversos enregistraments discogràfics amb Decca, EMI, Auvidis, Koch, Claves, Naxos, Telarc i BIS, entre d’altres, amb obres de Montsalvatge, Gerhard, Falla, D’Albert, Albéniz, Donhány, Bartók, Bizet i Rodrigo, amb intèrprets destacats del panorama internacional. L'OBC ha guanyat el Grammy Llatí al "Millor àlbum de música clàssica" en tres ocasions: l'any 2000 amb el CD La Dolores, l'any 2004 amb el CD Carmen Symphony i l'any 2006 amb el CD Rhapsody in blue. Últimament, l’OBC ha enregistrat, entre d'altres, El Concierto de Aranjuez, amb la destacada solista de guitarra Xufei Yang, per la discogràfica EMI, i també una monografia Albéniz, amb el segell Tritó.\nD'altra banda, l'OBC ha mantingut una activitat artística continuada a l’estranger, amb gires per diferents països d’Europa, Àsia i Estats Units. Aquestes gires li han permès actuar en sales de renom com el Carnegie Hall de Nova York i prendre part en festivals internacionals com el Proms al Royal Albert Hall de Londres.\nHan col.laborat amb l’OBC directors i solistes de gran renom com Elihau Inbal, Jesús López Cobos, Daniel Barenboim, Christopher Hogwood, Ton KoopmanMichel Plasson, Emmanuel Krivine, Leonard Slatkin, Dmitri Kitajenko, Giovanni Antonini, Yakov Kreizberg, Stéphane Denève, Josep Pons, Marc Minkkowski, Rudu Lupu, Frank Peter Zimmermann, Shlomo Mintz, Arcadi Volodos, Montserrat Caballé, Alicia de Larrocha, Misha Maisky, Pinchas Zukerman, Martha Argerich, Joshua Bell, Hilary Hahn, Michel Camilo, Ute Lemper, Gidon Kremer, Truls Mörk, Sarah Chang, Viktoria Mullova, Violeta Urmana, Nicholas Angelich, Till Fellner i Vadim Repin, entre molts d'altres.\nDins del marc de col.laboració entre l’OBC i el Gran Teatre del Liceu, l’OBC ha interpretat en aquest teatre, en versió de concert, les òperes El Jugador de Prokofiev i la poc interpretada Daphne de Strauss, amb gran èxit de públic i crítica.\nL’OBC té el compromís de divulgar la música clàssica i contemporània de totes les cultures i tendències, donant prioritat a la difusió dels compositors catalans. Al mateix temps, l’OBC participa activament en els concerts escolars i les diverses activitats que organitza el Servei Educatiu de L’Auditori.\nL’OBC està integrada en el Consorci de l’Auditori i l’Orquestra, format per la Generalitat de Catalunya i l’Ajuntament de Barcelona. Des de l’any 1999, té com a seu pròpia L’Auditori de Barcelona, obra de l’arquitecte Rafael Moneo.\nA través d'AFO, l'OBC adquireix una dimensió europea imprescindible per al seu creixement i consolidació com a formació de referència\nÉs la plataforma que agrupa les orquestres professionals de l'Estat.\nÉs l'Associació que uneix els principals auditoris d'Europa. L'Auditori n'és membre des de l'any 2007 i va ser la primera sala de l'estat espanyol que va entrar a formar-ne part.


Appartement Julilu Radstadt Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGaismairallee 43, Radstadt, Radstadt, Àustria, 5550 - Veure al mapa\nAl visitar Radstadt, vosté es sentirà com a casa a Appartement Julilu, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Appartement Julilu, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Appartement Julilu és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Radstadt.\nTots els comentaris (10) Famílies amb infants petits (6) Famílies amb infants grans (1) Grups (3)


Andorra limitarà a deu persones les trobades de familiars i amics a partir d'aquest dilluns - Teleponent\nInici Comarques Pirineu Andorra limitarà a deu persones les trobades de familiars i amics a...\nAndorra restringirà per decret, a partir d’aquest dilluns, les trobades de familiars i amics a un màxim de deu persones. Aquesta serà també la xifra límit que es podrà agrupar en activitats socials, com casaments i comunions.\n“Sobretot, limitar les relacions socials i restringir-les als més íntims, intentant interaccionar el mínim, això és absolutament necessari perquè no ens obligui a prendre mesures més restrictives”, ha assegurat el ministre de Salut d’Andorra, Joan Martínez Benazet. En les darreres 48 hores s’han registrat 81 nous positius de covid-19 al Principat, el que fa que situar en 347 el nombre de casos actius al país. D’aquests, n’hi ha tres hospitalitzats a planta i un a la Unitat de Cures Intensives amb ventilació mecànica.\nEl ministre ha volgut transmetre un missatge de tranquil·litat: “No hem perdut el control, però aquest augment de casos i el meu equip veuen un augment de casos simptomàtics, i això indica que hem d’extremar les mesures de protecció, i hem de veure una senyal amb un cert nivell d’amenaça”, ha dit Benazet, per insistir en “demanar a la població que siguin molt prudents”. ACN\nministre de Salut d'Andorra\nArticle anteriorUna via verda de 2,7 quilòmetres unirà les poblacions de Sort i Rialp\nArticle següentEls nens que hagin passat la covid en els últims 6 mesos no s’hauran de confinar


Moments de tendresa: Els dos primers anys de vida d'un infant, determinaran el seu caràcter quan arribi a l'edat adulta\nEls infants de 0 a 2 anys han de jugar i experimentar per trobar-se a sí mateixos i a la vegada anar formant el seu propi caràcter. Segons els ambients on visquin uns seran d'una forma i d'una altra, cal coordinar la feina i les tasques entre escola i família i anar molt units sobretot per què la coordinació família amb l'escola ajuda al professorat a educar millor els seus alumnes.\nEls infants troben el benestar el jugant amb les seves pròpies emocions i la dels altres, tant adults com companys d'aula i amics.Han d'aprendre a expressar la seva emoció, per poder canalitzar-la i sobretot viure intensament cada emoció per poder prendre a observar la seva pròpia consciència.\n17 de juliol de 2010, a les 22:39\nGermaneta, gràcies per la teva ampliació de la informació! i gràcies per la teva aportació al meu escrit, tens moltes coses a contar sobre aquesta edat, a veure si t'animes...\n18 de juliol de 2010, a les 20:59\nHola Antònia, els teus escrits -aportacions- més que un escrit són un màster... És veritat tot el que dius, tanta falta que hi ha d'autoestima... I que si no la tens o l'has perdut, ja pots fer... Moltes vegades penso que els pares -alguns- d'ara roben la infància i la innocència dels infants, altres la maten directament... Quans infants no hi ha al món que són explotats de tota manera amb un vist-i-plau que fa posar els pèls de punta... L'infant ja és perceptiu mentre la mare el gesta... De tota manera ja saps que no hi ha manuals per ser bons pares, és més de bons pares, no n'hi ha. Però almenys s'ha d'intentar.\n19 de juliol de 2010, a les 11:19\nHola, sempre he tingut molt present això que expliques de la importància dels primers anys. La meva filla també en farà dos. Procuro que sigui una nena oberta, sociable, comparteixo moltíssimes hores amb ella, de dia i de nit, ens encomanem mutuament l'alegria de viure i crec que estimulo la seva autoestima perquè es converteixi en una persona indepenent i segura de si mateixa.\nPerò malgrat tot, sempre em pregunto: ho estaré fent bé? sobretot quan de vegades te rampells egoistes o quan es nega a saludar a algú o fa mala cara perquè sí o quan te una pataleta... en aquests moment penso: quin problema tens floreta, si vius com una reina!!!\n19 de juliol de 2010, a les 11:45\nOnatge, una vegada més t'he de donar les gràcies pel teu comentari que sempre m'anima!\nTens raó, no existeixen manuals, però alguns bons pares sí que existeixen, jo et podria parlar dels meus, trob que ho han fet molt bé o de la millor manera que han sabut...\nI també estic d'acord que sempre s'ha d'intentar fer-ho bé!\n19 de juliol de 2010, a les 19:01\nLua, tens molta raó amb el que dius. A mi em passa el mateix i crec que, el simple fet de demanar-nos i ho estam fent bé, ajuda a fer-ho millor. Les rabietes, els rampells egoistes, etc, formen part dels nins d'aquesta edat. Els hem de donar temps perquè n'aprenguin.\nMoltes gràcies per participar al meu blog. M'he afegit al teu perquè m'ha semblat interessant i molt positiu, i això sempre és bo. Salutacions!\n20 de juliol de 2010, a les 20:29