La Guàrdia Civil decomissa un arsenal de 200 armes i explosius a Camprodon | NacióDigital\nLa Guàrdia Civil decomissa un arsenal de 200 armes i explosius a Camprodon\nEls agents han detingut els dos artífexs de l'anomenat Museu de la Retirada pel dipòsit d'armes més gran trobat mai a les comarques gironines | L'Ajuntament defensa la innocència dels dos detinguts, ja en llibertat\nper Redacció, 26 de novembre de 2015 a les 14:58 |\nAlgunes de les armes decomissades, aquest matí | ACN\nLa Guàrdia Civil ha decomissat a Camprodon, al Ripollès, l'arsenal més gran d'armes, munició i explosius trobat mai a les comarques gironines. La intervenció policial s'ha saldat amb 217 armes decomissades, entre armes de guerra, metralladores, pistoles, revòlvers i escopetes, i més de 300 quilos d'explosius neutralitzats.\nEn l'operatiu anomenat Òxid, els agents han detingut dos homes, els artífexs de l'anomenat Museu de la Retirada, com a suposats autors de delictes de dipòsit d'armes. El tinent coronel de la Guàrdia Civil a Girona, Jorge Cumba, ha assegurat que és un arsenal amb una "gran capacitat mortífera" i amb un "alt risc d'explosió" perquè molts artefactes eren antics i inestables.\nL'Ajuntament de Camprodon defensa la innocència dels dos detinguts\nPoques hores després que la Guàrdia Civil donés a conèixer els detalls de l'operació, l'Ajuntament de Camprodon s'ha posat al costat dels dos detinguts –els dos artífexs de l'anomenat Museu de la Retirada que ja estan en llibertat- i ha defensat públicament i amb contundència la seva innocència. En un comunicat, el consistori defensa la seva honestedat, diu que són "molt coneguts" per la seva "dedicació desinteressada en benefici del poble" i que haurien estat "víctimes d'un procediment burocràtic complex però mai responsables de cap tipus de delicte". Pel que fa al museu, es diu que tothom coneixia el que hi havia i que mai va suposar cap problema d'"ordre públic" sinó que ha estat un atractiu turístic pel municipi.\nEn el comunicat, l'Ajuntament fa un seguit de valoracions sobre l'existència del dipòsit. L'equip de govern subratlla que es tracta d'un local privat que està oberta públic i on s'exposa de forma desinteressada i sense ànim lucratiu una gran quantitat de material relacionat amb la retirada dels combatents de la Guerra Civil. "Mai ha suposat cap problema per a la convivència, ordre públic i ha coadjuvat a l'atractiu turístic del municipi". El local està al centre del poble.\nTerritorials, Societat, Ripollès, Camprodon, Museu de la Retirada, operació Òxid, arsenal, Guàrdia Civil, explosius\ncom repetirem eternament,\nPer Anònim el 28 de novembre de 2015 a les 00:06\nla guàrdia civil no FA RES A CATALUNYA!\nJa no saben on dar-la\nPer Anònim el 26 de novembre de 2015 a les 19:33\nAcabaran posant multes d'aparcament a les relíquies del museu de l'automòbil.\nmireu be la foto\nPer Anònim el 26 de novembre de 2015 a les 17:19\ni una metralleta "LABOR", fabricada i dissenyada a Catalunya en plena Guerra Civil\nPer Anònim el 26 de novembre de 2015 a les 16:23\nmontañeses están preparados para defenderse si las circunstancias lo provocan.\nRealment tenen por des de Madrid\nPer Anònim el 26 de novembre de 2015 a les 15:34\nAixò demostra que estan ben cagats els de Madrid, que decomissin en aquests moments les armes que exposa el Sr. de Camprodon sense cap mal i perquè la gent conegui que va passar fa anys. Tenen por que ens alcem i fem una revolució armada? Encara no han entès que anem per una altra via? La via de la raó, el seny i la democràcia dels ciutadans! Un poble unit, alegre i combatiu!! Però amb unes altres armes!! Visca Catalunya Lliure!!\nDe la retirada?\nPer Visca la Terra el 26 de novembre de 2015 a les 15:22\nSi damunt del drap de color verd hi un cetme i una automàtica del calibre 12.


Les estacions de serveis aplaudeixen la rebaixa de l'IVA a l'electricitat i reiteren que cal ampliar-la als carburants - Teleponent\nInici Comarques Les estacions de serveis aplaudeixen la rebaixa de l’IVA a l’electricitat i...\nLes estacions de serveis aplaudeixen la rebaixa de l’IVA a l’electricitat i reiteren que cal ampliar-la als carburants\nEl sector desconeix si hi haurà pròrroga de la bonificació dels 20 cèntims al litre i com serà\nLa Confederació Espanyola d’Empresaris d’Estacions de Servei (CEEES) aplaudeix la nova rebaixa de l’IVA que grava l’electricitat fins a només el 5% que aprovarà dissabte i reclama que la rebaixa impositiva es traslladi als carburants ara que hi ha “una recaptació fiscal rècord”.\n“No podem comprendre els motius que impedeixen a l’administració prendre una mesura similar per als carburants”, insisteix l’entitat en un comunicat. A més, critiquen que la bonificació de 20 cèntims al litre està “mal dissenyada i pitjor executada” i lamenten que desconeixen com serà “la pròrroga de la mesura estrella” del paquet anticrisi dos dies abans del Consell de Ministres extraordinari.\nPer tot plegat, l’associació reclama que “de la mateixa manera que el president del govern espanyol va lluitar al Consell Europeu per aconseguir l’excepció ibèrica per al mercat elèctric, seria molt desitjable que Espanya barallés al si de la Unió una reducció de l’IVA que grava els carburants”.\n“Amb una recaptació fiscal en nivells de rècord, si la intenció de l’Administració és, en paraules del mateix president del Govern, “beneficiar famílies i empreses”, el camí més recte cap a una minimització de l’impacte que el preu dels carburants té a l’economia passa per una reducció d’impostos”, conclouen.\nLa Confederació ha lamentat que “l’administració no ha tingut ni tan sols la deferència de respondre” la sol·licitud de l’entitat de rebaixar l’IVA que suporten els hidrocarburs.\nMentrestant, s’ha posat en marxa la bonificació de 20 cèntims per litre de carburant, “una mesura segurament benintencionada però mal dissenyada i pitjor executada, que ha posat en seriós risc la viabilitat de no poques estacions de servei”.\nAquesta política, assenyalen, ha perjudicat especialment les que estan “situades a zones rurals, amb un nivell modest de vendes i que, per altra banda, compleixen una tasca fonamental garantint la mobilitat”.\nTot i ser “col·laboradors” en l’aplicació de la bonificació, les estacions de servei encara no coneixen com serà la pròrroga de la mesura estrella del paquet per rebaixar els preus de l’energia. “Correm el risc de repetir el caos que es va produir els primers dies d’aplicació de la bonificació, quan amb prou feines vam tenir 40 hores per canviar els sistemes informàtics de més d’11.000 estacions de servei”, recorden. ACN\nArticle anteriorCinc joves ucraïnesos fan un voluntariat europeu a Lleida\nArticle següentAlcarràs pavimentarà el camí del Saladar i hi crea un pas per a caminadors


Cachafeiro es posa l’única fita d’acabar el Dakar - El Periòdic d'Andorra\nCachafeiro es posa l’única fita d’acabar el Dakar\nEl pilot andorrà assegura que aquesta serà l’ultima edició de la prova en la qual prendrà part\nEl Buggy Yamaha amb el que competirà Andreu Cachafeiro al Dakar. | P. Montalvo\nÉs la segona vegada que hi participa. El 2012 a les primeres de canvi va haver de retirar-se i aquest cop vol treure’s l’espina. Andreu Cachafeiro torna al Ral·li Dakar i si no canvien molt les coses, serà l’última vegada que hi participi. L’únic objectiu amb el que hi va és el de creuar el darrer dia la meta situada a Buenos Aires.\nEn la seva segona experiència visualitza el que ha de fer. «Has de tenir cura de no exigir massa al vehicle i tenir clar que has de fer 9.000 quilòmetres amb aquest cotxe», assegura Cachafeiro, tot i que és conscient que en calent, quan s’està en plena cursa, sempre és complicat gestionar els diferents elements: «S’ha de tenir molt cap, però és difícil quan vas tan excitat. Has de ser conscient que has d’aixecar el peu per arribar al final». Un altre aspecte que té ben definit són els objectius amb els quals es desplaça a Sud-amèrica: «Només arribar, res més». I per això vol mantenir la fiabilitat del cotxe. Per anar fent quilòmetres i superant trams. «No em vull posar cap posició al cap. Vull anar-me posant etapes a la butxaca i com més farem millor», assenyala.\nParticipa a la categoria T 3.3 de vehicles tot terreny ultralleugers modificats, al volant d’un Buggy Yamaha amb un motor de 1.000 cc tricilíndric, amb canvi de velocitats, que el diferencia dels altres i el fa més fiable. La velocitat màxima és de 123 km/h. L’inconvenient és que l’organització els obliga a portar sobrepés amb un dipòsit de benzina de 260 litres, quan l’original és només de trenta. Porta un dels tres vehicles de l’equip Yamaha Trivimon. Els altres dos els condueixen Santi Navarro i Joan Font, i té com a copilot el manresà Guigré Pujol. Durant l’any ha participat al Campionat d’Espanya de ral·lis tot terreny, on va guanyar dues proves i en la resta va abandonar per averia mecànica. Aquest problema és el que va tenir fa quatre anys, quan a la tercera etapa una l’obligava a retirar-se. Des de llavors que tenia pensat ser-hi de nou: «Sempre havia tingut ganes de tornar-hi». Però aquesta serà la darrera ocasió que hi serà. Amb cinquanta anys serà «l’última vegada que hi aniré», admet, «és una passió, però s’ha de ser una mica conseqüent» per tot el que suposa, no només a nivell físic, sinó també pressupostari.\nAquesta és l’edició més exigent i complicada que es disputa des que el Dakar va canviar de continent. Cachafeiro considera que en terreny bolivià serà on tots els participants patiran més «sobretot per les altituds a les que s’arriba. Una cosa és córrer a nivell de mar i una altra fer-ho quasi a 5.000 metres. Fa que sigui molt complicat a nivell físic». Però s’ho val perquè la prova «ens permet passar per la part salvatge dels països a tota velocitat i l’afició de la gent és brutal».


Alba Sabaté | ePubGratis\nAuthor: Alba Sabaté\nL’hotel blanc de la platja. La Virgínia té cinquanta-dos anys i viu en un pis alt dels afores de Roma. Fa poc que li han extirpat un pit i que s’ha separat de l’Alberto. La mort del pare farà que hagi de tornar a Girona, la seva ciutat, després de molt temps de no ser-hi. El retrobament amb la família i sobretot amb un passat que semblava oblidat li desvetllarà emocions, records i enyorances....\nAniversari. L’Antònia celebra l’aniversari amb el seu marit Frederic, en una casa amb jardinet a la part alta de Gràcia. Tenen una filla a Londres que aviat els farà avis, i de tant en tant recorden el fill que van perdre de petit. Durant quaranta-dos anys el matrimoni va treballar en una botiga de queviures que ara porten uns paquistanesos. El barri ha canviat molt, Barcelona no s’acaba mai i la vida se’ls engruna...\nMai no s’hauria pogut imaginar en Marc Prems, un científic especialitzat en germinació artificial de l’estació espacial Alpha, que després de patir un tràgic accident que el va expel·lir fora de la base i, per tant, cap a la mort, es veuria implicat en tota una trama d’espionatge a gairebé… 300.000 quilòmetres per segon.\n24 febrero, 2020 Alba Sabaté, Dolors Martínez Catalán, Ciencia Ficción, Ficción, Novela


Xina Touch Screen Kiosk Monitor Fabricants i fàbrica - Pressupost a l'engròs - CINOTOP\nCasa > Producte > Pantalla tàctil de malla metàl.lica > Senyalització digital de pantalla tàctil interactiva\nMonitor de quiosc de pantalla tàctil, com una solució interactiva que és una plataforma d'autoavaluació. Les plataformes d'operacions com Windows i Android estan disponibles per a les opcions. Amb molts programes d'aplicacions, es pot operar convenientment com un telèfon mòbil, també és compatible amb persones que treballen conjuntament al mateix temps.\nMonitor de quiosc de pantalla tàctil, com una solució interactiva que és una plataforma d'autoavaluació. Les plataformes d'operacions com Windows i Android estan disponibles per a les opcions. Amb molts programes d'aplicacions, es pot operar convenientment com un telèfon mòbil, també és compatible amb persones que treballen conjuntament al mateix temps. Les pantalles tàctils capacitivas solen proporcionar una experiència d'usuari més agradable. Cinotop Electronics, el principal fabricant de pantalla capacitiva, continua desenvolupant pantalles tàctils més fines i més precises.\n942,70 mm * 531,20 mm ± 0,3 mm\nLa pantalla capacitiva és una pantalla de vidre compost de quatre capes. La superfície interna de la pantalla de vidre i la capa intercalada estan recobertes amb una capa d'ITO (òxid d'estany Nano-Indi). La capa més externa és una capa protectora de bauxita de 0.0015 mm de gruix amb recobriment d'ITO intercalar. Com a superfície de treball, quatre cantonades condueixen a quatre elèctrodes, i la capa interna d'ITO és la capa de la pantalla per garantir l'entorn de treball.\n1. Cal calibrar aquestes pantalles tàctils?\nLes pantalles tàctils de malla de metall no necessiten calibrar, les altres necessiten.\n2. Ens enviarà el programa de calibratge?\nSí, segurament us enviarem el programa de calibratge.\n3. Quines són les interfícies de la pantalla tàctil?\nLes interfícies inclouen micro USB i I2C.\nHot Tags: monitor de quiosc de pantalla tàctil, Xina, fabricants, fàbrica, venda a l'engròs, pressupost, personalitzat


Hidratació facial: la dosi essencial de bellesa que necessites - Mataró Informa!\nInici » Seccions » Articles i estudis » Hidratació facial: la dosi essencial de bellesa que necessites\n8 Juliol 2017 a 12:00\nHidratació facial: la dosi essencial de bellesa que necessites\nEn l’època estival, hem de saciar la set de la nostra pell. Les altes temperatures contribueixen a augmentar els nivells de sequedat cutània i això es tradueix en un aspecte apagat i envellit. Recorda que l’aigua és la dosi de vida que sempre necessita la dermis: no hi ha millor regal per al nostre cutis que una bona hidratació facial. Acaba amb algunes falses creences que tenim sobre la cura hidratant de la pell i descobreix els cosmètics que et proposem.\nMites de la hidratació\nLa hidratació només afecta les pells seques o amb tendència a seca. FALS. Totes les pells perden la seva capacitat de retenir aigua a la capa còrnia, i per tant, es deshidraten. Sí que és veritat que la pell seca té un major dèficit d’aigua que les grasses, per la qual cosa pateix el descament més fàcil i ràpidament que els altres tipus de dermis. No és veritat que les pells grasses estiguin convenientment hidratades de per si i que les cremes hidratants no fan més que augmentar el greix de la pell. Consell: Determina quin tipus de pell tens i adapta el tractament hidratant més adequat per a tu. Hi ha cremes enriquides de textura envoltants i elements nutritius per a pells seques, i fórmules fluides i amb partícules matificants per a pells grasses i mixtes.\nAmb els anys, la pell envelleix però la hidratació és la mateixa que durant la joventut. FALS. Partim de la base que “aigua és igual a joventut”. L’envelliment cutani es produeix per la falta d’hidratació, que creix a mesura que passen els anys. Consell: Mantingues la teva pell ben hidratada sempre, perquè és el millor truc de bellesa per conservar la pell jove. Si el teu cutis té la suficient dosi d’aigua, les arrugues es retarden a aparèixer.\nEl cutis s’acostuma a la teva crema hidratant diària, per això, amb el temps cal canviar-la per una específica (anti-edat, nutritiva …) FALS. No ens passa amb el xampú habitual, ni amb la crema de cada dia. Els cosmètics no deixen d’actuar perquè els utilitzem durant anys, segueixen actuant igual a la nostra pell o en el cabell. Simplement cal anar complementant la rutina de cura facial, depenent de les necessitats de cada moment, però no substituir la crema hidratant per una específica. Consell: Aposta pels productes en sèrum, que garanteixen un tractament eficaç i complet de forma fàcil i senzilla.\nUn cutis ben hidratat absorbeix millor els beneficis específics dels cosmètics. VERDADER. A més, necessitem una dosi menor de crema, de manera que els avantatges també es tradueixen a la butxaca. Consell: Si utilitzes una crema hidratant en la teva rutina de cura matutina, a la nit fes servir un producte específic. Una altra opció és premiar la teva pell amb un sèrum hidratant i aplicar a continuació un tractament facial definit.\nSi la meva pell té tendència acneica, no hauries d’utilitzar crema hidratant, doncs accelera i fomenta l’aparició de grans. FALS. En l’actualitat, les fórmules cosmètiques han avançat molt i hi ha productes hidratants, matificants i que redueixen el sèu. Consell: La pell grassa necessita les seves cures específiques. Si no, es torna sensible, reactiva i acaba envellint més tard però de manera molt intensa.\nEls nostres aliats hidratants\n– Royalnigth i Royalday de Keynaut que utilitza la ciència Epigenètica per millorar resultats\n-Crema de dia Azulene i Crema de Nit Colageno de Byssense\n#bellesa #envelliment #hidratació


Esparreguera diu no a la construcció d’una línia elèctrica de molt alta tensió - Regió7\nLa majoria de grups representats a l’Ajuntament s’oposen al projecte de Forestalia\nEl ple d’Esparreguera | AJ ESPARREGUERA\nL’Ajuntament d’Esparreguera s’oposa a la construcció d’una línia elèctrica de molt alta tensió que l’empresa Forestalia planteja fer passar pel municipi. Els grups polítics representats al ple d’Esparreguera han aprovat una moció per rebutjar la línia.\nEls grups polítics municipals del PSC, ERC, Ciutadans, Esparreguera en Comú, Esparreguera 2031, Junts per Esparreguera i el regidor no adscrit han presentat una moció per expressar l’oposició total a la construcció de les diferents noves línies aèries elèctriques de molt alta tensió (MAT) projectades dins del territori, entre elles les que poden afectar el Baix Llobregat. En el document també acorden continuar participant de l’estratègia conjunta i coordinada d’oposició a la construcció de les línies aèries elèctriques projectades de 400KV MAT, impulsada des del món local i avalada per treballs tècnics que desaconsellen aquest model de desenvolupament energètic, i demanar al Govern espanyol i català l’elaboració d’una estratègia coordinada amb el territori que permeti fer-ne partícips els diferents agents afectats.\nL’Ajuntament d’Esparreguera ha explicat que els projectes impulsats pel grup empresarial de Forestalia proposen una MAT de titularitat privada i d’ús exclusiu del seu promotor, amb l’objectiu de transportar energia produïda a l’Aragó cap a l’àrea metropolitana de Barcelona. L’empresa ja ha presentat el projecte de «la Línia elèctrica 400 KV SET Valmuel – CS Promotores Begues», un macroprojecte energètic amb diverses centrals eòliques i solars situades a Terol i que inclou una nova línia de molt alta tensió que creuarà el sud de Catalunya, des de Batea fins a Begues. Aquest projecte es va publicar el 28 de juliol al Butlletí Oficial de l’Estat (BOE) i es troba en procés d’informació pública de l’estudi d’impacte ambiental i pendent de la sol·licitud d’autorització administrativa prèvia.\nD’altra banda, hi ha una altra proposta de MAT, que encara no ha estat publicada al BOE, que entraria a Catalunya per Maials, a prop de Lleida, i passaria pels Hostalets de Pierola.\nIgualada fa una encesa solemne dels llums de Nadal\nL'alcalde de Martorell reconeix que els jutjats del municipi són «el pitjor equipament públic»


Nou i cinquè treball discogràfic d'Andrés "El Lepe", sota el títol “Se rompen las tradiciones”.\nEs tracta d'un disc de sevillanes, pasdobles, rumbas i fandangos de Huelva en què no falten les dedicatòries a Paco de Lucía, Camarón, Manolo Limón i Carolina Marín. També es veuen reflectides les seves arrels leperas, dedicant una sevillana als habitants de Lepe que se'n van anar.\nAltres sevillanes que apareixen en aquest treball són: ‘A la mujer de Andalucía’ i ‘Por qué vas a criticar’. Com a tema enganxós, ens podem trobar amb la rumba ‘La Quiniela’.. El pasdoble va dedicat a ‘La morena de mi Huelva’.\nAquest treball està en gran part compost, tant en lletres com música, pel mateix Andrés. Va ser gravat en els estudis de Juanmi Begines, i als cors el van acompanyar les nenes de Niña Pastori, Ana María i Araceli de la Sal.\nUn disc molt variat pel que fa a temes i lletres.


Amposta prepara la primera Fira d'Emancipació Juvenil de les Terres de l'Ebre | La Plana Ràdio\nDijous, 25 Octubre, 2012 /0 Comments/in Cultura, Festes, Montsià /by Josep\nEl regidor de joventut d’ Amposta, Eros Esquerré,al centre de l’ imatge en l ‘acte de presentació.\n(Redacció).-La regidoria de Joventut i Ocupació de l’Ajuntament d’Amposta ha anunciat que al mes de desembre tindrà lloc a la capital del Montsià la primera Fira d’Emancipació Juvenil de les Terres de l’Ebre. La mostra, que estarà inclosa en Fira Amposta, compta amb el suport de la Direcció General de Joventut\nLa regidoria de Joventut i Ocupació de l’Ajuntament d’Amposta ha anunciat que al mes de desembre tindrà lloc a la capital del Montsià la primera Fira d’Emancipació Juvenil de les Terres de l’Ebre. La mostra, que estarà inclosa en Fira Amposta, compta amb el suport de la Direcció General de Joventut de la Generalitat de Catalunya, que aporta pràcticament el 95% del pressupost que ascendeix a 10.500 euros.\nA la fira estaran presents la majoria d’agents que treballen per a l’emancipació. En quant a formació es preveu que tinguin presència els centres educatius com la Universitat, del territori, i empreses privades que ofereixen formació.\nEn l’apartat d’ocupació tots els agents que treballen per millorar l’accés al treball tindran la possibilitat d’informar als joves els seus serveis, sense oblidar les persones en situació d’atur.\nEn quant a l’habitatge es pretén que els joves tinguin la major informació possible per un accés just a l’habitatge, ja sigui de lloguer o de compra.\nTags: Amposta, fIRA, Joventut\nhttp://laplanaradio.cat/wp-content/uploads/2015/09/logoemissora_carregant-300x157.png 0 0 Josep http://laplanaradio.cat/wp-content/uploads/2015/09/logoemissora_carregant-300x157.png Josep2012-10-25 08:50:452012-10-25 07:40:33Amposta prepara la primera Fira d'Emancipació Juvenil de les Terres de l'Ebre\nAvui comencen les colònies d’estiu a Cinctorres.\nL ‘acord agrari entre la UE i Marroc no perjudicarà als oleïcultors La presentació de Santa Bàrbara per la Independència convoca mig centenar...


Curs Intensiu d’Anglès per a alumnes d’ESO i Batxillerat | Escola Pia d'Igualada\nInici / Activitats d'Estiu / Curs Intensiu d’Anglès per a alumnes d’ESO i Batxillerat\tCurs Intensiu d’Anglès per a alumnes d’ESO i Batxillerat\nPublicat el dia 16 de maig de 2017 per Jordi Romeu a Activitats d'Estiu, Extraescolars, Extraescolars Portada Us presentem el Curs Intensiu d’Anglès per a alumnes d’ESO i Batxillerat que es farà aquest estiu a l’Escola Pia d’Igualada, obert a tots els interessats d’Igualada.\nSeran sessions preparatòries pels exàmens KET, PET i FCE amb opció a realitzar l’examen, si es vol.\nEls cursos es basen en una immersió lingüística 100% en anglès on els alumnes, dins d’un context natural, aprendran diferents aspectes de la llengua. Es realitzaran activitats dinàmiques, lúdiques i motivadores, totes enfocades a la realització dels diferents exàmens oficials a que es presentin.\nL’activitat es realitzarà de dilluns a divendres de 09.30h a 12.30h a l’Escola Pia d’Igualada.\nDestinat a tots els alumnes d’Igualada, d’ESO i Batxillerat.\nHORARI: de dilluns a divendres de 09.30h a 12.30h\nLLOC: Escola Pia d’Igualada (obert a tots els interessats d’Igualada).\no 1a setmana – 26 al 30 de juny\no 2a setmana – 3 al 7 de juliol\no 3a setmana – 10 al 14 de juliol\no 4a setmana – 17 al 21 de juliol\no 70€ a la setmana / alumnes de l’Escola Pia i Kids&Us.\no 80€ a la setmana / la resta d’alumnes.\nGRUPS: es realitzaran grups per nivells, amb un mínim de 6 i màxim de 10 alumnes.\nINSCRIPCIONS: fins el divendres 9 de juny.\nDescarregueu el full d’inscripció i entregueu-lo a la secretaria de l’Escola Pia o per e-mail a jordi.romeu@escolapia.cat o també podeu entregar-lo a Kids&us o a igualada@kidsandus.es\nFull inscripció alumnes Clicar AQUÍ..\nPer a més informació, no dubteu en contactar amb Kids&Us, ja sigui personalment o per telèfon al 93 804 08 66 o bé al coordinador d’activitats extraescolars de l’Escola Pia.


Acreditats per formar especialistes en geriatria\nEl Consorci Sanitari del Maresme (CSdM) ha estat acreditat pel Ministeri de Sanitat, Consum i Benestar Social com a unitat docent multiprofessional de geriatria. Això permetrà formar, cada curs, dos metges residents especialistes en Geriatria i una infermera resident en l’especialitat d’Infermeria Geriàtrica. Des del l’any 2008 i fins l’actualitat, el CSdM tenia acreditada la formació d’un metge resident de Geriatria per any.\nEls nous residents de Geriatria del CSdM es formaran en unitats clàssiques de l’assistència geriàtrica com són les unitats d’aguts, unitats de cures intermèdies (convalescència, psicogeriatria, ortogeriatria), cures pal·liatives, equips UFISS i suport a l’Atenció Primària (Equips d’avaluació interdisciplinari ambulatòria i PADES). Rebran, a més, formació específica en el maneig de les patologies més prevalents en l’ancià, les síndromes geriàtriques i aprendran a treballar en equips multidisciplinaris que faciliten la continuïtat i coordinació assistencial.\nEls centres on es farà aquesta formació son l’Hospital de Mataró (aguts, urgències), l’Antic Hospital de Sant Jaume i Santa Magdalena (Cures Intermèdies), la Residència Sant Josep i el CAP Cirera Molins (Atenció Primària).


"Un Sol Poble?", l'opinió de Jaume Moya | UA1 Lleida 104.5 FM\n"Un Sol Poble?", l'opinió de Jaume Moya\n11/06/2021 - 07:24:35 Jaume Moya i Matas, jurista\nA la Catalunya dels anys seixanta, dues tendències polítiques tibaven en contra de la cohesió nacional: per una banda, els hereus del lerrouxisme que, des d'un populisme demagògic, propugnava entre la classe treballadora la identificació del catalanisme amb la burgesia i empenyia a la formació d'una comunitat espanyolitzada i diferenciada. Per la seva banda, el nacionalisme conservador, hereu de la Lliga, responia a la persecució social del català i a l'onada de migració des de la resta de l'Estat amb la proposta d'una doble xarxa educativa, on es podria estudiar en català o en castellà, amb la consegüent fractura social des de la base.\nNo obstant això, una entesa entre els sectors populars del catalanisme, de la lluita obrera i del moviment veïnal, especialment des de barris i ciutats de població majoritàriament migrada, va aconseguir superar aquesta bipolaritat i assolir l'hegemonia al voltant del concepte "un sol poble". L'èxit d'aquells homes i dones, consagrat en la pancarta de la manifestació de la diada de 1977, va portar al model exitós d'immersió lingüística en l'educació i la normalització lingüística del català, com patrimoni d'"uns i altres, catalans de llinatge i nous catalans" (en paraules de Josep Benet).\nAvui, mig segle després, aquest model d'integració està en perill. En perill, per una banda, per un aparell de l'Estat que es resisteix a reconèixer la diversitat i riquesa cultural, desobeeix el mandat constitucional de defensa del patrimoni lingüístic i incompleix els compromisos de protecció i foment de les llengües no castellanes, fins i tot les oficials. En perill també, per altra banda, per l'auge d'un nacionalisme conservador, amb manifestacions excloents i xovinistes, que subordina la lluita pels drets i la justícia social a la lluita pels valors nacionals de preservació de la identitat pròpia, i que es percep (i es projecta) en molts espais de classe treballadora com a quelcom aliè, antipàtic i hostil.\nNomés amb la recuperació d'un caminar que avanci conjuntament pels drets de la classe treballadora, el dret a l'ocupació, l'habitatge, l'alimentació i la sanitat dignes, i pels drets nacionals, per la preservació d'una llengua pròpia d'acollida i d'una cultura integradora i no excloent, de base popular, permeable, no elitista i de contingut social, es podrà restaurar l'avenç des d'una comunitat nacional cohesionada. Només com Un Sol Poble podrem aspirar als anhels de sobirania compartits, encara ara, per l'àmplia majoria de la ciutadania.


(S'ha redirigit des de: Manuel Olivares)\n2 d'abril de 1909\nSon Servera, Mallorca, Illes Balears\n16 de febrer de 1976(1976-02-16) (als 66 anys)\nDeportivo Alavés 14 (10)\nMadrid CF 39 (33)\nDonostia CF 17 (6)\nZaragoza CF 5 (2)\nHèrcules CF 7 (3)\nCD Málaga - (-)\nAlgeciras CF - (-)\nEl 1931 va fitxar pel Real Madrid CF on va jugar 3 temporades. Allà va guanyar 2 lligues i una Copa d'Espanya. En total va jugar 39 partits amb l'equip blanc aconseguint 33 gols. Va guanyar el Trofeu Pichichi a la temporada 32-33 marcant 16 gols.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Manuel_Olivares_Lapeña&oldid=21252773»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 juny 2019 a les 19:44.


La llarga lluita d'un divorciat amb Hisenda - Diari de Girona\nLa llarga lluita d'un divorciat amb Hisenda\nPoden els pares divorciats desgravar-se despeses escolars, mèdiques o de roba dels seus fills més enllà del que fixa la pensió del conveni del divorci? A la web d'Hisenda es diu que sí, però a la seu de l'Agència Tributària a Girona ho neguen\ngirona | oriol puig 23.06.2015 | 07:14\nLa majoria de normatives són interpretables, però quan parlem de normatives fiscals, l'administració tributària sempre sol escombrar cap a casa. Ho sap bé en Francesc Pujolràs, un divorciat gironí que fa quatre anys que manté un estira-i-arronsa amb Hisenda que, segons explica, encara es podria allargar quatre o cinc anys més.\nA la web de l'Agència Tributària hi ha un apartat de "consultes freqüents". Allà, en Francesc Pujolràs va descobrir l'existència d'una "consulta vinculant" segons la qual els pares divorciats tenen dret a desgravar, a més de la pensió alimentària fixada al Conveni Regulador de Divorci, altres quantitats pagades en concepte de despeses escolars, menjador escolar, quotes acadèmiques, vestit, assistència mèdica, etc.\nQuan ho va saber, i es va adonar que aquesta consulta casava amb la seva realitat, va intentar aconseguir aquestes deduccions. "Però tot i que Hisenda ho recull a la seva web, a l'administració de Girona de l'Agència Tributària es neguen a aplicar-ho, amb perjudici meu i de tots els contribuents que estem en la mateixa situació", lamenta Pujolràs.\nDavant la negativa d'Hisenda a Girona, Pujolràs va decidir portar el cas al Tribunal Econòmic Administratiu Central (TEAC). Però aquí ha tornat a topar amb la maquinària administrativa. I és que el recurs s'havia de tramitar des de l'Administració de Girona de l'Agència Tributària, que és qui s'encarrega de preparar l'expedient corresponent. Primer el van aturar perquè li van dir que probablement resoldrien el recurs sense enviar-lo al TEAC. Ara han decidit tramitar-lo a Madrid, però Pujolràs no té cap esperança que es resolgui ràpid. "M'han dit que tot just ara estan estudiant els expedients de 2011, o sigui que potser faran falta 4 o 5 anys perquè això es resolgui", assegura.\nAquest divorciat gironí insisteix a difondre la consulta vinculant, "perquè interessa a molta gent, ja que podem reclamar la desgravació d'unes despeses que l'Administració de Girona ens nega, tot i que hi ha jurisprudència al nostre favor".\nPujolràs explica que es poden reclamar els exercicis anteriors 2013, 2012, 2011 i el de 2010, si bé aquest últim només fins al dia 20 de juny d'aquest any. "Només cal presentar un recurs demanant la revisió de la declaració de l'any corresponent, adjuntant les factures o els rebuts, i es pot tramitar fàcilment per internet o presencialment a l'Administració de Girona de l'AEAT", afegeix.\nMés enllà d'estar convençut que té raó, Francesc Pujolràs, es queixa del tracte rebut a la delegació d'Hisenda a Girona: "Jo treballo en una oficina bancària de cara al públic i part de la meva feina és intentar resoldre problemes dels nostres clients. Tots nosaltres som els clients d'Hisenda, però allà no et donen solucions perquè no en tenen cap necessitat".\nEl lament d'aquest pare divorciat coincideix amb el de l'expert fiscalista Joan Iglesias, un inspector d'hisenda en excedència que Mas-Colell va fitxar per a dissenyar el nou model d'administració tributària catalana. En el seu darrer llibre, Iglesias explica que hi ha alternatives al model d'Hisenda espanyola. Cita, per exemple, el model de cooperació, implantat a Austràlia des de 1993 i a Suècia des de 2005. La característica principal és el bon tracte. El contribuent és un client: tractem-lo bé! I es basa en dues premisses: en l'autocontrol del ciutadà i en el valor dels cooperants, és a dir, els intermediaris fiscals, els tècnics tributaris, els assessors fiscals, els economistes i els gestors.


Fenollet 1 – 2 Quatretonda C.F. | Quatretonda Informació\nEl passat dissabte dia 19 el Quatretonda C.F. sumava el seu tercer partit consecutiu sense perdre, al guanyar al Fenollet per 1 gol a 2 en un partit que es presentava difícil per als nostres, ja que l’afrontaren solament amb els 11 jugadors titulars i 1 suplent, degut a les numeroses sancions i diverses lessions. A més, el Quatretonda va acabar el partit amb 9 jugadors, que se sumaran a la llista d’absències per al proper partit.\nEl partit va començar amb un Quatretonda, llançat a l’atac, que va disposar d’alguna ocasió ja des de l’inici del partit. Però poc a poc el joc va anar igualant-se, però sempre sense disposar d’ocasions clares. Així va acabar la primera part amb 0-0 al marcador, sense que cap dels dos equips fos capaç d’anotar el primer gol.\nEl primer gol vingué poc després de l’inici del segon temps, amb una falta a favor dels nostres als 3/4 de camp. Falta que es va encarregar de botar “Tini”, el qual va posar la pilota perfectament mesurada per a que “Tato” rematara de cap dins l’àrea rival i transformara el 0-1. Però l’alegria va durar poc, ja que minuts després empataven els locals també a baló parat, amb un xut de falta directe que es va enfonsar a la xarxa de la porteria defensada per Paco. El gol de la victòria fou una rèplica exacta del 0-1: una falta botada des de la línia de 3/4 per “Tini”, i aquest cop era Camilet qui entrava amb força i rematava de cap per marcar el 2-1 definitiu. Amb aquest resultat al marcador, tingué lloc una jugada polèmica que va suposar la segona cartolina groga per a Fèlix, i que va provocar la seva expulsió. Minuts després es repetía l’escena , però aquest cop amb “Simatero” com a protagonista. El Quatretonda va aguantar amb 9 homes les envestides del Fenollet, i va aconseguir una victòria treballada que li permet sumar 3 punts i situar-se 3 llocs més amunt a la classificació.\nPer seguretat, per enviar el comentari has de calcular la següent operació. dues + 6 =


‘Les espècies exòtiques invasores en els ecosistemes aquàtics’ servirà per conèixer la biodiversitat i aprendre a respectar la natura i els seus éssers vius\nImatge d'arxiu de la platja de les Madrigueres, al Vendrell ARXIU / INFOCAMP\nDivendres, 19 Juliol 2019 19:25\nL’Ajuntament del Vendrell impulsa ‘Les espècies exòtiques invasores en els ecosistemes aquàtics’, un itinerari gratuït, adreçat a tots els públics i guiat per l’Associació d’Educació Ambiental EDULIS. L'activitat servirà per conèixer la biodiversitat, les espècies invasores i el seu impacte ecològic, i per fomentar pràctiques respectuoses amb el medi ambient i els éssers vius que hi habiten.\nL’itinerari tindrà lloc el pròxim diumenge 21 de juliol a la platja de les Madrigueres, des del mirador de fusta de l’avinguda del Sanatori. Començarà a les 10:30 i durarà fins les 12:30h. Es recomana portar aigua, crema solar i calçat esportiu.\nComença el Concurs d’Aparadors Nadalencs a Constantí


Maquis (Star Trek) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nfictional terrorist organization (en)\nEls maquis és un grup polític fictici de l'univers de Star Trek, que són adversaris recurrents de la Federació en les sèries Voyager i Deep Space Nine. Aquest grup està compost per humans i altres races extraterrestres que van refusar entregar els planetes colònies en què habitaven als cardassians, això com a part del tractat de 2370 que va acabar en una guerra entre la Federació de Planetes Units i la Unió cardassiana. També són part d'aquest grup altres que es van unir com a mostra de simpatia per la seva causa, incloent oficials de la Flota Estel·lar, que van renunciar als seus llocs per unir-se a la causa maqui.\nEls maquís es veuen a ells mateixos com un moviment de resistència, però són vistos per la Federació i els cardassians com a terroristes, que han comès nombrosos crims contra els cardassians i la Flota Estel·lar, tals com robatori, sabotatge i atac a les seves naus.\nWeb oficial - Els maquis(anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Maquis_(Star_Trek)&oldid=19451836»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 gen 2018 a les 15:44.


La Policia Nacional ha detingut a Xàtiva a un home de 26 anys com a presumpte autor dels delictes de maltractament a menors, contra la seguretat i resistència a agents, després de presumptament sacsar i insultar als seus fills menors i conduir de matinada sota els efectes de l’alcohol amb ells a bord del cotxe.\nDurant la detenció i les gestions amb els seus fills, el jove va mantenir una actitud agressiva. Prèviament, diversos testimonis van observar que li havia caigut un bebé de menys de dos anys, informa la Prefectura Superior de Policia en un comunicat.\nEls fets van ocórrer sobre dos quarts de tres del matí, quan el 091 va rebre l’avís que en un carrer de Xàtiva hi havia un home amb un xiquet en els braços que li havia caigut. Després d’alçar-ho, pel que sembla va sacsar i va insultar tant al xicotet com als altres dos fills menors d’edat que li acompanyaven.\nEls agents es van entrevistar amb diversos testimonis i van facilitar la seua descripció a la resta de patrulles per a localitzar-ho. A uns 300 metres, un cotxe de Policia va parar a un cotxe que circulava amb la roda davantera dreta destrossada.\nA l’interior d’aquest vehicle anava un home amb tres menors, un d’ells un bebè, per la qual cosa els efectius es van adonar que era el sospitós en coincidir amb les seues característiques físiques.\nVA CAURE SOBRE EL COTXE DE POLICIA\nEl presumpte autor tenia símptomes d’estar sota els efectes de l’alcohol i es va dirigir de forma agressiva a un policia quan li va informar que anaven a realitzar-li la prova corresponent. Després que l’agent el frenara, el jove va perdre l’equilibri i va caure sobre el capó del cotxe policial a causa del seu estat.\nPer tot açò, l’home va ser arrestat com a presumpte autor dels delictes de maltractament a menors, contra la seguretat del tràfic i resistència a agents de l’autoritat, ja que va mantenir una actitud agressiva amb els policies en tot moment.\nEl vehicle va quedar immobilitzat per Policia Local de Xàtiva i els menors van ser lliurats a un familiar. El detingut, amb antecedents policials, ja ha passat a disposició judicial.\nFerit per policontusions un jove de 17 anys en patir una caiguda amb bicicleta


Bona nit i tapa't: Polvorons\nHe estat mirant com es diu en català això que coneixem com a polvorons, perquè el mot no apareix al diccionari normatiu, però sí a l'enciclopèdia, i també a la Viqui. Em va semblar que seria mantegades, però no estic segur que sigui la mateixa cosa. El cas és que durant aquestes festes de Nadal me n'he fet un fart i no m'ha importat massa no saber exactament com es deia això que menjava. Com ja he explicat altres vegades, em va a temporades. Ja sabia que aquests pastissets m'agradaven, però no en menjava massa, algun cada any, potser. Doncs aquestes festes m'ha agafat fort i n'he comprat a granel, bosses plenes. Mira que són greixosos, fan bola i en realitat no són res de l'altre món, però no he pogut evitar menjar-ne un darrere l'altre. La moda de la temporada, ves. Confio que quan ja no els tinguin a la vista al supermercat em passarà la dèria. Altrament, no hi haurà bici estàtica ni muntanya pujada que facin evitar la recuperació del pes perdut durant 2020. De moment, anem aguantant, malgrat els polvorons. I bé, si algú té una manera d'anomenar-los que desconegui, agrairé l'aclariment lingüístic.\nAlfredRussel 3 de gener de 2021, a les 17:52\nA ma casa s'han dit sempre "polvorons", però reconec que no són sant de la meua devoció. Jo, a Nadal o quan siga, xocolata, sense dubte...\nxavier pujol 3 de gener de 2021, a les 21:05\nAl diccionari de l'Albertí i al del Salvat també en diuen mantegades, però reconec que a casa sempre en diem "polvorons".\nCom que pels nivells de sucre no em puc excedir amb els dolços, encara que m'agraden enguany no n'he menjat cas. Mal per mal m'agraden més els torrons.\nJa ho saps: a caminar!\nMireia 4 de gener de 2021, a les 8:24\nNo sé com es diuen, sempre n'hi hem dit polvorons. Pel que fa a menjar-ne no en compro mai però si per alguna raó cauen a les meves mans:els de canyella, xocolata i llimona no estan malament.\nRisto 4 de gener de 2021, a les 9:05\nDoncs estic com tu en el tema lingüístic. I en canvi, no m'agrada menjar-los. A veure, si no hi ha res més per postres puc arribar a menjar-me'n algun, però així en general, ni en compro ni em tempten.\nNoName 4 de gener de 2021, a les 10:35\nReconec que m'esperava veure qualsevol cosa menys aquesta. Has menjat polvorons!!! Com se't va ocorrer, són dolentissims! I a més a més t'havies de cuidar el pes i tal... Només espero que els hagis comprat al 2020 i com l'any sigui canviat els vagis deixant al passat.\nMcAbeu 4 de gener de 2021, a les 10:40\nCaldria diferenciar entre mantecados i polvorons que, tot i semblar-ho, no són exactament el mateix. Els mantecados són els més rodonets amb sabors incorporats (de llimona, de coco, de xocolata...) i els polvorons són els que tenen una forma més ovalada, sovint van coberts de sucre glas i, a diferència dels mantecados, estan fets sempre amb ametlla. Si n'he de triar algun, sempre em decanto per aquests últims. Però cap dels dos serien una de les meves postres preferides aquests dies, jo soc més de torrons.\nPel que fa al nom en català. Jo tinc entès que s'admet el manlleu de l'espanyol i que se'ls pot anomenar "mantecados" i "polvorons". Una "mantegada" es referiria una pasta feta amb mantega i no amb llard de porc com seria el cas. I, sortint de l'àmbit nadalenc, puc afegir que la meva àvia anomenava "mantecaus" als gelats cremosos en general, però suposo que tampoc devia ser massa normatiu això.\nCiutadà K 5 de gener de 2021, a les 10:55\nOstres, els 'mantecaus' per als gelats el feia servir un amic de Reus, que tenia de petit ... m'has ofert un viatge al passat :) :)\nA.C. 6 de gener de 2021, a les 14:25\nSiiiiiiiiiiiii, el meu pare també deia "MANTECAUS" als gelats que no eren "polos".\nO sigui, hi havia els POLOS: Els de "gel"... taronja, llimona, etc. i els MANTECAUS, que podien ser de vainilla, xocolata :-DD\nAi, el meu papi... ja ha fet 15 anys que no és aquí!! Com passa el temps...\nPons 4 de gener de 2021, a les 11:49\nComenço a entendre els teus balls de pes tant salvatges que tens. Tu ves jugant amb la teva salut que encara la palmaràs abans que un diabètic tipus 1. Pensa que cada vegada que fas un afartament de polvorons mor un nutricionista. Diuen que si per postres vols alguna cosa dolça es pot menjar una peça de fruita. Pensa que si el teu gat no menja aliments dolços és perquè és evolutivament es superior a tu.\nNoName 4 de gener de 2021, a les 18:53\nÉs una ment criminal, ens vol deixar sense lectors a Pons's blog!\nCarme Rosanas 4 de gener de 2021, a les 19:00\nA mi m'agraden bastant, però aquest any no n'he menjat ni un... ara ja potser no en menjaré cap, fins l'any que ve...\nsa lluna 4 de gener de 2021, a les 20:22\nPer aquí també es diuen polvorons i mantecados. Els polvorons no m'agraden per la sensació d'ofec que t'entra just quan te'ls poses a la boca. Els mantecados ja són una altra cosa. Com sabeu el meu pare era forner, els feia bàsics amb ametlla i te'ls posaves a la boca i es desfeien sols... què bons!.\nVigila que els kilos són molt difícils de treure!\nCiutadà K 5 de gener de 2021, a les 10:51\nOstres, Xexu, són la meva perdició ... però com molt bé diu el savi sr. Pons són una destrucció nutricional... és la primera cosa que em va eliminar la metgessa de capçalera en veure els meus nivells de triglicèrids jejejejeje Tot i això, són deliciosos, aix se'm fa la bona aigua només de pensar-hi.... :D :D :D\nBon any, senyor !!!\nNoName 5 de gener de 2021, a les 12:22\nSi fessiu cas al Pons no haurieu de visitar tants metges!!\n.Chiloé 5 de gener de 2021, a les 15:19\nA mí lo que me gusta siempre, sea o no Navidad, es el turrón blando marrón clarito y la Tarta Alaska (Baked Alaska)\nEli Ramirez 6 de gener de 2021, a les 1:20\na mi m'agrada la paraula polvoró :)\nÉs veritat que fan una mica bola, però estan bé. A mi només m'agraden els de "mantecado de almendra" XD\nA.C. 6 de gener de 2021, a les 14:28\nMa germana és una addicta. També se'ls compra al súper, a granel...\nRecordo que, quan vivia a Barcelona, amb els pares i nosaltres hi anàvem sovint els caps de setmana, pels volts de Nadal sempre tenia bosses plenes de polvorons a la seva habitació, perquè així els tenia més a prop per picar hehehe\nXeXu 9 de gener de 2021, a les 17:48\nDisparitat d'opinions pel que fa als polvorons, o mantecados o com es diguin. Però no heu de patir, tots aquells a qui no us agraden, em podeu passar a mi els que us toquen a vosaltres. No patiu, que en faré un bon ús. Moltes gràcies per comentar.\nAlfredRussel, a veure, jo no et diré mai que no a la xocolata, tan negra com sigui possible, però ja dic que em va a temporades, i aquesta és l'era dels polvorons.\nXavier, no acabo d'estar segur que sigui la mateixa cosa, ho vaig estar mirant i les mantegades no porten ametlla, per exemple. No sé què fa que sigui una cosa o altra, o si són la mateixa cosa, però em sembla que, de totes maneres, serà difícil que ens desacostumem a anomenar-los polvorons. Els torrons en general, són més bons i tenen una bona varietat de sabors ben intensos. Però mira, quan m'agafa, m'agafa...\nMireia, jo tampoc no en comprava mai per casa, però segurament la fal•lera que els tinc es deu a que vaig començar a portar-ne a la feina per un company italià, uns de molt dolents i barats, però ell se'ls menja amb un delit fora de mida, li encanten. De tant veure'l menjar i jo estar-me'n, segurament ha fet que em vinguin de gust. I durant aquestes festes ha estat un no parar...\nRisto, tu viuràs més anys segur. Aprofita, fes bici, no mengis polvorons i tindràs una vida llarga i més saludable.\nAhSe, doncs ja veus, a mi m'encanten, Encara en menjo aquest 2021, però ja seran els últims. Realment, no són res de l'altre món, però són força viciosos. I sí que em vull controlar el pes, és clar, no tirarem ara per terra tot el que vaig aconseguir l'any passat. Però són festes encara, una mica d'alegria. Ara mateix, mentre et contesto, me n'estic menjant un.\nMcAbeu, moltes gràcies pels aclariments!! Doncs en el post i en les respostes que he fet fins ara als comentaris he anat comentant sense comptar amb aquesta informació. Sempre sentia parlar de 'mantecados y polvorones', entenent que eren dues coses diferents, però no en coneixia la diferència. Pel que dius, el que he estat menjant jo de forma compulsiva han estat 'mantecados' i em sembla que ja sé quins són els polvorons, també. Jo preferiria els primers, doncs. I sí, potser sóc més fan dels torrons, però a banda que són absolutament caríssims, especialment si són una mica o molt bons, aquest any m'ha agafat per aquí i no he parat de menjar aquests pastissets. Espero que n'hi deixi d'haver al súper perquè si no no sé si posaré seny...\nPer les imatges que havia vist de les mantegades ja em va semblar que eren una cosa diferent, ara m'ho confirmes. I ara que ho dius, també em sona que a casa meva s'hagi parlat d'aquesta mena de gelats amb algun nom similar, fa molt temps. No me n'havia recordat més. Devia ser cosa d'una època i algun motiu devien tenir per anomenar-los així.\nPons, no cal que vingui cap nutricionista ni cap diabètic a dir-me que el meu gat és evolutivament superior a mi, quina novetat! Però bé, si em promets segur que per cada afartada de polvorons mor un nutricionista, me'n vaig a comprar més, perquè n'hi ha molts d'aquests que són uns farsants i sempre busco el bé per la societat: la deslliuraré de xarlatans. Llàstima que també en patiran les conseqüències alguns de bons. Se'n diu danys col•laterals.\nCarme, segurament encara hi ets a temps! Tot i que no t'ho recomano, perquè són molt viciosos. Fuig, tu que pots.\nSa lluna, ja m'ho pots ben dir, que l'any passat en vaig perdre una pila, de quilos. No tinc intenció de tirar per terra tot aquell esforç, però a mi menjar m'encanta. Si no em permeto ara una miqueta d'alegria, no sé quan ho faré. He seguit fent exercici durant les festes per anar fent manteniment, però quan acabin tornaré a fer bondat alimentària. Pel que fa als polvorons i mantecados, veig que tu també els diferencies i em vaig fent una idea de què és cada cosa. Pel que heu anat definint, em sembla que el que a mi m'agrada són també els mantecados. Ara me'n fotria un...\nCiutadà K, per això no s'ha de consultar mai al metge sobre què es pot menjar i què no, quina errada la teva! Si preguntes evidentment et diran que no en pots menjar, encara que estiguis fort com un roure. És millor que l'infart t'agafi per sorpresa, molt millor. Total, si no ens maten els polvorons, ens matarà la covid\n.Chiloé, he hagut de buscar que era això de la Baked Alaska perquè no ho coneixia, i la veritat és que té molt bona pinta, com no ho havia descobert fins ara! I pel que fa al torró que dius, mira que m'agraden tots, però probablement aquest és el que menys.\nEli, a mi m'agraden tots, m'és una mica igual. Notes sobretot el gust a greix que et satura les artèries, adornat amb una mica de sabor a alguna cosa. És més pel vici que per una altra cosa.\nAssumpta, quina exageració, tenir els polvorons a l'habitació?? S'han de tenir a la cuina, que així almenys has de fer l'esforç d'aixecar-te i moure't per aconseguir-los. Per compensar-ne un hauries de fer vuit-cents viatges a la cuina, i a més cada cop que hi vas te'n fots tres o quatre, però és igual, el que importa és aparentar. Ta germana em cauria bé.


Compromís defensarà una proposició de llei contra els desnonaments malgrat tindre en contra al Consell de Fabra – Compromís\nEl portaveu de Compromís en les Corts Valencianes, Enric Morera, considera que les accions per evitar drames personals i familiars causats pels desnonaments, “passa per fer i aprovar accions concretes, i no per reunions bilaterals i declaracions de bones intencions”. Hui mateix, el Diari Oficial de les Corts Valencianes ha publicat la Proposició de Llei de Mesures contra el sobreendeutament personal i familiar i de protecció davant els procediments d’execució hipotecària de l’habitatge habitual, un text redactat per Enric Morera i que va presentar a finals d’agost al registre del parlament valencià.\nSegons Morera, “la nostra proposta no és gens utòpica, perquè aporta solucions factibles i fàcils de prendre per part de les administracions públiques amb la finalitat d’acabar amb eixe greu problema dels desnonaments”. El portaveu de Compromís en les Corts ha explicat que la proposició de llei, “està totalment en sintonia amb el criteri de l’advocada general del Tribunal Superior de Justícia de la Unió Europea, Juliane Kokott, qui ha dictaminat que la llei espanyola no garanteix la protecció eficaç dels consumidors front a les clàusules abusives de les hipoteques”.\nPrincipalment, la proposta que argumentarà Morera en el parlament valencià, serà per a “defensar a les persones i establir mecanismes que reequilibren la relació entre els consumidors i les entitats bancàries, amb el clar objectiu de posar fre al gran abús que la gran majoria de bancs han fet amb les hipoteques”.\nEl síndic de Compromís, ha lamentat que el Consell “haja fet públic el seu criteri contrari a la nostra proposició de llei, encara que no és cap novetat, perquè el Consell, malgrat les promeses de Camps en les Corts, també s’ha oposat a la nostra proposta d’acabar amb les autopistes de peatge al País Valencià. Ara, el govern de Fabra es mostra contrari a una llei que defense a les persones, a una llei que contemple la dació en pagament i frene els abusos de les entitats bancàries, però almenys, la Mesa de les Corts ha acceptat a tràmit la nostra proposició i es podrà debatre, esperem, en el ple del 28 i 29 de novembre”.\nMorera ha assegurat que la postura del govern de Fabra, “és totalment incomprensible, perquè a Madrid, Rajoy parla de pactes a dos bandes, sense comptar amb la resta de partits i amb la societat però al País Valencià, el PP continua estant en contra de mesures tan necessàries com la dació en pagament”.


La badia de Portmany, la zona on més empitjoren les aigües de bany de tota l'illa - Salvem Sa Badia de Portmany\nLa badia de Portmany, la zona on més empitjoren les aigües de bany de tota l’illa\nBy Salvem sa Badia 15 juny 2022 No Comments\nEls punts vermells assenyalen els vuit llocs de la badia on ha empitjorat la qualitat de l’aigua de bany\nL’Observatori de la Sostenibilitat d’Ibiza Preservation ha presentat els resultats de les anàlisis sobre la qualitat de les aigües de bany que s’han realitzat a un total de 40 punts costaners de tota Eivissa, amb un resultat cada vegada més preocupant per a la badia de Portmany, que és, amb diferència, la zona que més empitjora de l’illa.\nAquest estudi s’elabora amb les dades que proporcionen els mostrejos del Govern balear i formaran part de l’informe anual de sostenibilitat 2021, actualment en elaboració. Les primeres anàlisis es van realitzar en 2010, any en què el Govern balear va prendre mostres a un total de 41 platges. Totes elles, sense excepció, van ser qualificades com a “excel·lents”, dins d’un barem que també les hauria pogut definir com a “bones”, “suficients” o “insuficients”.\nEn 2021 es van prendre mostres a 40 d’aquests mateixos punts de la costa eivissenca i la realitat és que en aquests onze anys s’ha passat d’un 100% d’aigües excel·lents a només el 50%. Ara hi ha 20 platges amb una qualitat excel·lent, però altres 16 han baixat a bones i quatre a suficients. D’aquestes 20 zones de bany que han empitjorat, vuit estan situades a la badia de Portmany (cinc dins del municipi de Sant Antoni, el més afectat, i tres dins del de Sant Josep).\nDels cinc punts de Sant Antoni que empitjoren, dos estan situats a l’entorn de la platja de s’Arenal i la resta a es Pouet, Caló des Moro i Cala Gració. Els tres del costat de Sant Josep es refereixen a es Pinet, Port des Torrent i Caló d’en Serral.\nLa resta de platges de l’illa que han empitjorat la qualificació són Cala Vedella, al municipi de Sant Josep; Platja des Riu, Platja de Santa Eulària, Cala Pada i Cala Llonga, al municipi de Santa Eulària; Port de Sant Miguel, Portinatx, Benirràs i s’Arenal, al municipi de Sant Joan; i tres punts de mostreig d’Eivissa capital situats a Talamanca i ses Figueretes.\nA Formentera, al contrari que a Eivissa, totes les aigües testades mantenen la qualificació de “excel·lent” des de l’any 2010.\nUn altre aspecte a destacar en relació a la qualitat de l’aigua de bany és la contaminació puntual per aigües fecals, dada que s’extreu de mostrejos individuals realitzats a les platges durant 2021. Així, en aquest any, el seguiment estival realitzat a 51 punts de bany llança la dada de 20 esdeveniments de contaminació per bacteris fecals. Per aquest motiu, en aquestes zones s’ha recomanat no banyar-se en una o més ocasions al llarg del període estival, i a més, a 6 punts (Caló d’en Serral, Portinatx, Benirràs, s’Arenal Gros, es Canar i Caló des Moro) es va arribar a prohibir el bany temporalment pel grau de contaminació generat.\nDes de l’Observatori de Sostenibilitat s’observa amb preocupació aquesta gradual deterioració: “Les aigües de bany es troben immerses en el medi natural i estan exposades potencialment a fonts de contaminació d’origen antropogènic i natural. En aquest cas, sembla raonable afirmar que la pressió humana juntament amb la insuficiència d’infraestructures puguin ser les desencadenants de la creixent pèrdua de qualitat de les aigües”, assenyala Itziar Arratibel, coordinadora tècnica de l’Observatori, que a més considera que “podria haver-hi alguna relació entre certes estructures, com els sobreeixidors, i la contaminació de les aigües costaneres”.\nDavant aquesta situació i donada la falta d’estudis empírics que assenyalin les autèntiques causes d’aquesta degradació, des de l’Observatori urgeixen a les administracions a identificar de manera rigorosa i científica els motius del continu descens de la qualitat de les aigües de bany d’Eivissa, així com a prendre les necessàries solucions per a revertir el procés de deterioració en el qual es troben.


S’inicien les obres del Carrer de Pilota a la Ciutat Esportiva d’Altea\nHui, dilluns, han començat les obres a la Ciutat Esportiva d’Altea per renovar el Carrer de Pilota. El regidor d’Esports Pere Barber, ha firmat este matí l’acta de replanteig junt a l’arquitecte Bernat Zaragozí i l’empresa adjudicatària de les obres, Nerco Infraestructuras.\nPer a este projecte s’ha destinat un pressupost de més 64.000€ i compta amb un termini d’execució màxim de tres mesos, “encara que intentarem que durant el mes de novembre i desembre es puga avançar i així poder oferir un Carrer de Pilota renovat a gener”, ha afegit el regidor d’Esports.\n“La finalitat de les obres és millorar les instal·lacions. S’alçaran les parets del fons i la paret del lateral, per poder jugar al rebot, i es reemplaçarà l’actual sol de formigó per un de trinquet”, ha explicat el regidor. D’esta manera, apunta Pere Barber, “volem que esta modalitat del nostre esport, l’esport dels valencians i valencianes, torne a Altea, ja que els últims anys ha anat perdent-se degut a les condicions desfavorables en que es trobaven les instal·lacions”.


Els advocats dels presos polítics coordinaran les defenses\nEls advocats dels presos polítics estan coordinant les seves actuacions davant el pròxim judici, i, encara que creuen que hi haurà un “espai de coordinació” de les defenses, consideren que hi haurà diferències perquè cadascuna tindrà la seva pròpia estratègia.\nEn una entrevista a Catalunya Ràdio, l’advocat d’Oriol Junqueras i Raül Romeva, Andreu Van den Eynde, i l’advocat de Carles Puigdemont, Jaume Alonso-Cuevillas, han dit que la defenses estaran coordinades, fins i tot la de Santi Vila -que va dimitir com a conseller per ser contrari a la declaració unilateral d’independència-, encara que cadascuna mantindrà una estratègia pròpia.\nVan den Eynde ha assegurat que és possible que encara que “ens coordinem, nosaltres no dictem el que fa el company”, i per això hi haurà diferències, encara que “el que seria greu és que treballéssim uns contra altres i això no crec que passi”.\nEls advocats de les defenses de tots els acusats, que han creat un xat per intercanviar-se documents i comentaris, també han mostrat la seva preocupació pel trasllat diari dels presos des de la presó fins al judici perquè “el trasllat de presos és la cosa més inhumana que existeix en tot el sistema, més fins i tot que la pròpia presó perquè és un espai descontrolat d’impunitat”, ha dit Van den Eynde.\nSobre la sentència, Cuevillas, que no assistirà al judici perquè els seus tres defensats -Carles Puigemont, Clara Ponsatí i Felip Puig- figuren en una peça a part, no preveu que es faci pública abans de les eleccions i, per tant, que pugui impedir la participació electoral dels acusats.\n“Una cosa és que vulguin acabar el judici perquè no hi hagi un clima processal barrejat amb el clima electoral, però la sentència la trauran després, n’estic convençut”, ha dit l’advocat de Puigdemont.\nEls advocats han descartat també la possibilitat que hi hagi un pacte amb la fiscalia.


Els fruiters i nosaltres - Agrocultura\nPublicat el 2 octubre, 2019 Seccions:Agrocultura núm. 77\nLa captivadora i productiva relació cultural entre els arbres de fruita i la societat es remunta a milers d’anys. Giuseppe Barbera, professor de la Universitat de Palerm, ens ho confirma en el seu llibre, Tuttifrutti. Barbera1 afirma que aquesta història va començar fa uns deu mil anys, a les fèrtils valls del Tigris i l’Èufrates, quan l’ésser humà esdevingué sedentari i, ensems, agricultor i ramader. Aquest procés pausat, constant i tan important per a la història de les civilitzacions afavorí la creació de les primeres ciutats i dels jardins que les embelliren i alimentaren.\nPer Josep Gordi Serrat. Universitat de Girona\nDins d’aquests espais, protegides per murs, es configuraren, de bell antuvi, tres zones dignes d’estudi pel que comuniquen: el jardí contemplatiu o l’espai de repòs, de calma i de silenci; l’horta, l’espai de treball per nodrir, i el verger, on els arbres de fruita seran plantats, regats, mimats i analitzats al llarg de segles.\nEn aquest indret, entre murs, començà la llarga història de les relacions entre els fruiters i les persones. Es pot dir que en els jardins es desenvolupà la fructicultura ensems amb l’escriptura, els primers textos religiosos, la filosofia, la poesia, les primeres lleis… que es desplegaren a la ciutat.\nLes relacions entre els fruiters i els seus cuidadors al llarg de la història no només tindran com a objectiu la millora dels arbres i les preuades fruites perquè produeixin més i millor sinó que també generaran un ordit de lligams molt ric amb la vida quotidiana que farà que, entre moltes altres qüestions, la fruita esdevingui la protagonista de mil històries transmeses oralment i per escrit. Aquest teixit de vincles i simbolismes s’incrementarà amb l’aparició i consolidació de la Ruta de la Seda, que permetrà, via Samarcanda (…)\nPots llegir quest article complert a: opinio_agrocultura_77


la serp blanca: Rameau\nDeixem el nebot de Rameau i parlem del seu oncle. Des de fa temps, l’escolte molt sovint. És un compositor molt imaginatiu, ple de sorpreses, amb una gran inventiva rítmica, harmònica i melòdica.\nEl seu geni marca per complet el segle XVIII francès. El 1722 va publicar l’important Traité de l’harmonie, que li va proporcionar una gran prestigi. El 1745 va ser nomenat compositor de la Chambre du Roi. A partir d’aleshores va escriure les seues obres mestres. Tenia cinquanta anys quan va compondre la primera òpera. Els déus li van ser favorables i li van donar com a propina trenta anys de creativitat àgil i fresca, al llarg dels quals va compondre 28 òperes brillants. De tota manera, en els últims anys de la seua vida se’n lamentava i deia: «Cada dia tinc més gust, però menys geni».\nRameau va ser el gran renovador de l’òpera francesa: en les seues òperes va donar més importància a l’orquestra, va utilitzar l’harmonia com a recurs dramàtic, va introduir passatges orquestrals de caràcter descriptiu, i va concebre el desenvolupament dramàtic d’una manera unitària sense basar-se en números tancats. De la resta de la seua producció, destaca sobretot la música escrita per a clave.\nLa cèlebre Querelle des Bouffons, que va esclatar arran de l’estrena a París de La serva padrona de Pergolese, va fer de Rameau l’objectiu dels atacs dels partidaris de l’òpera italiana, defensada per Rousseau i els enciclopedistes, que preferien l’estil popular i directe d’aquestes obres a la tradicional seriositat classicista de la producció ofical. A la Carta sobre la música francesa, escrita per Rousseau el 1754, va respondre Rameau a l’any següent amb Errors sobre la música en l’Enciclopèdia. Rameau, enfront de la simplicitat que preconitzaven Rousseau i els il·lustrats, defensava una harmonia densa i expressiva, que transcendia la música “entretinguda” típica del XVIII francès per a crear una obra més profunda.\nEra alt i prim, solitari i reservat. Estava pagat de si mateix, però més com a teòric que com a compositor. Alguns contemporanis el van descriure com un monomaníac de la música. Tota la seua ànima i tot el seu esperit eren en el clavecí; quan el tancava, ja no hi havia Rameau.\nSi voleu sentir-ne alguna cosa, us recomane per començar dues gravacions. La primera és un CD que recull un recital en viu del pianista rus Grigory Sokolov tocant al piano una selecció de peces per a clave. Ací teniu un vídeo amb l’espectacular interpretació que fa Sokolov de La poule, una peça imitativa, de les més conegudes de Rameau:\nL’altra gravació és un CD doble de Jordi Savall dirigint Le Concert des Nations, Jean-Philippe Rameau. L’Orchestre de Louis XV. Suites d’Orchestre. Com a mostra, ací en teniu dos vídeos:\nDe tant en tant, ja ho veieu, m’agrada parlar de música en la serp blanca. La veritat és que no puc concebre la literatura, o els llibres, sense la música. Pel que fa a llibres sobre aquesta matèria, un dels més recomanables és Clásica. Guía de las mejores grabaciones de música clásica en CD (Debolsillo) de Francisco Camino. La discografia de la música clàssica és una selva molt intricada: hi ha una gran varietat d’interpretacions d’una mateixa obra juntament amb un embolic de noms i de tècniques de gravació. Aquest llibre no sols ajuda a triar amb criteri, sinó que ens familiaritza amb els compositors i les seues obres principals, amb els directors, amb els solistes, amb les orquestres i amb els grans mestres. De tant en tant el fullege i consulte una referència o altra. Les observacions de Camino sempre són intel·ligents. I sempre sap de què parla, cosa que dóna una sensació de confort molt agradable.\nPublicat per Enric Iborra a 11:23\nEtiquetes de comentaris: 4.1. Il•lustració i Neoclassicisme, Música\nAnònim 25 de febrer de 2012 a les 14:18\nEstava buscant el teu correu per trobar el teu mail i així enviar-te el comentari de La Dama del Gosset i he trobat aquesta entrada sobre Rameau. I com que l'estic estudiant a Història de la Música doncs l'he llegit. I he vist que dediques moltes entrades a la música. Així que aprofito i et poso dues peces que he tocat/estic tocant aquest any.


Els 90 reviuen amb 'Las niñas' de Pilar Palomero | El Cinèfil\nEls 90 reviuen amb ‘Las niñas’ de Pilar Palomero\nLas niñas Pilar Palomero Málaga\nLa pel·lícula Las niñas es va estrenar mundialment el febrer de 2020 a la Berlinale competint pel Gran Premi del Jurat en la secció Generation K Plus. Ja llavors se li augurava un futur prometedor que el Festival de Màlaga ha acabat de confirmar. L’òpera prima de la directora de Saragossa Pilar Palomero es va endur la Biznaga d’or del certamen i el premi a la millor fotografia per Daniela Cajías. Els Goya 2021 han acabat d’entronar aquest film que s’ha endut alguns dels premis més importants de l’any incloent el de Millor Pel·lícula, Millor Direcció Novell per Pilar Palomero, Guió Original i Fotografia.\nEl film, que va acumular més de 100.000 espectadors abans dels seu exitós pas pels Goya, explica la història de moltes de les dones d’avui, dibuixada a través de l’educació que van rebre a principis dels 90 a Espanya, una educació marcada per les monges/mestres i per un país en època de canvis però encara massa ancorat en un passat conservador i carrincló.\nL’adolescència a l’època dels Jocs Olímpics\nLa cinta està protagonitzada per Andrea Fandos (La comulganta) en el paper de Celia i per Natalia de Molina, guanyadora de dos Goyas per Techo y comida i Vivir es fácil con los ojos cerrados, que es posa en la pell de l’estricta mare de la Celia, que vol el millor per a la seva filla. La resta dels personatges de “les nenes” els interpreten actrius aragoneses que per a moltes és la seva primera experiència com a actrius.\nDesprés de l’èxit d’Estiu 1993, Valérie Delpierre s’encarrega de la producció per part d’Inicia Films amb la participació de TV3, juntament amb Àlex Lafuente de Bteam Prods, productor de La novia i de la guanyadora de la Concha d’Or en el passat Festival de Sant Sebastià, Entre dos aguas. També compta amb la participació de Radio Televisió Espanyola, Televisió d’Aragó, Movistar Plus i amb el suport de l’ICAA i de l’ICE, el Programa Media i d’Ibermedia, el Govern d’Aragó i l’Ajuntament de Saragossa.\nArticle anterior‘The Boys 2’: els antiherois contraataquen\nArticle següentLes sèries més desitjades del nou curs


RedGlobe Notícies - Una empresa de Madrid paga per tuitejar contra el president de Veneçuela\nLa referència al president de Veneçuela, Nicolás Maduro, és evident: "El que necessitaríem per la teva banda seria que fessis RT a un tuit en què apareixeria un objecte i el copy [l'autor del tuit] diria que està massa madur. Poden ser unes sabatilles velles, una fruita madura, etc. No hauries d'esmentar ni a Veneçuela ni res relacionat amb política, volem treure ferro a l'assumpte dotant els tuits de normalitat utilitzant objectes quotidians i deixant entreveure que ja ha arribat el moment de 'jubilar'. Em podries passar pressupost per aquest retuit?".\nVa indicar el diari que en cap moment se li diu a aquesta usuària que, de compartir dit tuit, ha de marcar l'acció com publicitària, cosa que contradiu els mateixos termes amb què a xarxa social pretén evitar la publicitat encoberta. A més, també pot estar incomplint la Llei de competència deslleial i la Llei de Serveis de la Societat de la Informació.\nL'al·ludida sembla bastant allunyada del perfil que potser busquen, així que recorre a la ironia en la seva resposta: "Actualment només faig campanyes amb les quals estic plenament d'acord o aquelles sense ànim de lucre o amb finalitats benèfiques, pel que considero que el meu pressupost per a aquest treball no pot baixar dels 100 milions d'euros, com els 100 milions de morts pel comunisme. Quedo a l'espera de la seva resposta. Rebi una cordial salutació".\nL'agència que està darrere de la campanya\nDarrere d'aquest e-mail es troba una treballadora de DeQuéBuzz, una agència de publicitat especialitzada a contractar 'influencers' per a diverses campanyes en línia i en xarxes socials. Amb seus a Ciutat de Mèxic i Madrid, l'agència ha treballat anteriorment per a companyies com Google, Coca-Cola, Baileys, Gillette o l'ONG Aldeas Infantiles, entre d'altres.\nA Espanya, segons ha pogut saber aquest diari, han estat diversos els usuaris de Twitter que han rebut l'oferiment de la campanya per part de l'agència. Tots ells compten amb desenes o fins i tot centenars de milers de seguidors, encara que molts d'ells també tenen una altra cosa en comú: no semblen precisament vinculats a la dreta veneçolana. Queda per saber si aquesta selecció de tuiters ha estat erràtica o precisament buscada.\nFont: El Confidencial via Aporrea


Resultats per a la cerca "escriptura" dins totes les àrees temàtiques\n<Educació > Didàctica > Currículum>\nSistema de signes gràfics que serveix per a anotar un missatge oral i poder-lo conservar o transmetre.\nFixació d'una informació en un dispositiu de memòria o un suport.\nRepresentació de la llengua parlada per mitjà de signes gràfics.\nSegons el tipus de signes que s'utilitza, es distingeixen l'escriptura alfabètica, la pictogràfica, la ideogràfica i la sil·làbica.\nAcció i efecte de fixar una informació en un dispositiu de memòria o en un suport.\nes escritura, n f\n<Notaria > Document i protocol > Escriptures>\nNom jueu i cristià que històricament designa tota la literatura específica que una església rep com a instrucció o testimoni de Déu sobre ell mateix, o com a portadora del missatge diví.\nActualment, el terme Escriptura (o les Escriptures) té essencialment el mateix sentit: designa el conjunt de totes les parts que componen la Bíblia. El terme Bíblia fou encunyat a l'època medieval. En altres religions també es fa servir de vegades el terme escriptura per a referir-se al text sagrat.\nfr écriture, n f\nen writing, n


Sánchez agraeix el compromís dels membres de les meses | Diari La República Checa\nSánchez agraeix el compromís dels membres de les meses\nEl president del govern espanyol, Pedro Sánchez, en una piulada al seu perfil personal de Twitter, ha volgut agrair a totes les persones que han format part de les meses electorals i “als servidors públics” pel “seu esforç” amb l’objectiu de garantir les eleccions d’aquest diumenge a Catalunya.\nEl president socialista ha titllat l’acte electoral de “jornada complicada” en estar marcada per la pandèmia del coronavirus. El president de l’executiu espanyol també ha volgut fer esment als interventors i apoderats pel “seu compromís”.\nPedro Sánchez està seguint amb molta atenció la nit electoral a Catalunya, ja que el resultat d’aquests comicis acabaran tenint una importància cabdal per a les relacions (bastant deteriorades) entre Catalunya i Espanya.\npreviousLa terrible hòstia electoral de Cs que li faria perdre 30 escons\nnextEls canvis de color els hi surt bé a Castillo i Viñuales


Divendres s'estrena 'Stopped on track' en versió original subtitulada en català - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nDivendres s'estrena 'Stopped on track'...\nDivendres s'estrena 'Stopped on track' en versió original subtitulada en català\nAquest divendres s’estrena en versió original subtitulada en català el fim Stopped on track, dirigit per Andreas Dresen i interpretat per Steffi Kühnert, Milan Peschel, Talisa Lili Lemke i Mika Nilson Seidel. El film va ser el gran guanyador de la nit dels German Film Awards 2012, amb 4 premis. El 2011 va ser guardonat amb el premi Un Certain Regard al festival de Cannes. La pel·lícula ha estat doblada amb el suport del Departament de Cultura.\nStopped on track és la història d’una família que s’ha d’enfrontar a una gran pèrdua. A en Frank, de 40 anys, li acaben de diagnosticar un tumor cerebral incurable i decideix viure els seus últims dies a la casa on acaba de traslladar-se amb la seva dona i els seus dos fills.\nLa pel·lícula es pot veure a: Cinemes Girona (Barcelona); Cinemes Truffaut (Girona); Espai Funatic (Lleida).


Webquest, una eina 2.0 pel treball cooperatiu i construcció del coneixement - Idees Magistrals\nSupose que molts ja coneixereu aquesta proposta de treball, però com Sònia del bloc “Sóc d’infantil” me l’ha recordada, m’agradaria parlar-vos un poc d’ella:\nM’agradaria proposar-te una idea per treballar les TIC i qualsevol tema que volguem a partir d’una web que podem crear nosaltres mateixos.\nEs tracta d’una WebQuest, una web que consisteix en anar passant per diverses webs o activitats i anar construint coneixement de manera grupal o individual.\nMoltes gràcies i felicitats pel bloc 🙂\nUn treball molt interessant, veritat? Us heu animat alguna vegada a utilitzar-lo? Si voleu saber un poc més, us deixe un poc d’informació:\nUna webquest, webquesta o WQ és una proposta didàctica de recerca guiada, que utilitza principalment recursos d’Internet. Té en compte el desenvolupament de les competències bàsiques, contempla el treball cooperatiu i la responsabilitat individual, prioritza la construcció del coneixement mitjançant la transformació de la informació en la creació d’un producte i conté una avaluació directa del procés i dels resultats. (Definició consensuada a les segones jornades de Webquest, 2006)\nAltres WEBS D’INTERÈS per ampliar la informació\nTags: estacions de l'any, estiu, hivern, informàtica, primavera, tardor, webquest, webs\n1 thought on “Webquest, una eina 2.0 pel treball cooperatiu i construcció del coneixement”\n16/03/2013 a les 9:10


Presentat el Dossier de Treball núm. 1 'Intervenció de Treball Social en Salut Mental' | TSCAT\nPresentat el Dossier de Treball núm. 1 'Intervenció de Treball Social en Salut Mental'\ndossier treball, Treball Social, salut mental\nDijous 10 de novembre es va presentar amb èxit el Dossier de Treball núm. 1 'Intervenció de Treball Social en Salut Mental' a l’Espai Francesca Bonnemaison de Barcelona.\nAquest Dossier vol configurar l'especifitat del treball social en salut mental, reflectint una diversitat de rols que defineixen les intervencions més específiques de la professió en aquest àmbit i que s' haurien de tenir en compte per aconseguir l'especialitat del treball social en salut mental.\nL'Acte va anar a càrrec de Marga Garcia, Vicedegana 1° del Col·legi, Montserrat Bacardit de l'Assessoria de publicacions no periòdiques del Col·legi, Alicia Casals i Patricia Segura, dos de les autores de l'esmentat Dossier.\nGarcia va posar èmfasis en la importància d’aquest dossier, ja que “és innovador i forma part d'una nova col·lecció i, per tant, d'una nova manera de coneixement”. Bacardit per la seva banda va explicar les tres vessant d’aquest dossier: històrica, teòrica i grupal. Casals va voler remarcar que “la disciplina del treball social ajuda a la societat a ser més humana” i Segura que “els treballadors socials som quin tenim la visió més àmplia perquè veiem la transversalitat del cas”\nAquí podreu veure el Dossier de Treball núm. 1 'Intervenció de Treball Social en Salut Mental' complet\nSi us ho vau perdre o bé us vau quedar amb ganes de més, aquí podeu veure el vídeo complet


Fabricació i fàbrica de deixalles de gats naturals a la Xina | Bondhot\nL’avantatge de les escombraries per a gats Tofu sobre altres tipus d’escombraries és\n● Segur: es produeix a partir de productes naturals, cosa que el fa inofensiu si el mengen les mascotes.\n● Tacte suau fet a partir de residus de mató de mongeta natural i midó de blat de moro amb textura ultra suau que dóna cabuda als felins amb potes sensibles.\n● Sense pols: ajuda a protegir les vies respiratòries de les mascotes amb els seus components zero de pols.\n● Super absorbència i desodorització: absorbeix ràpidament l'orina del gat i neutralitza les fortes olors en contacte.\n● Fàcil eliminació: el gruix és molt rentable i biodegradable i és fàcil d’eliminar al vàter o al jardí com a fertilitzant.\n● Fàcil collada: fa que s’aconsegueixin massissos sòlids antiadherents que siguin fàcils d’eliminar.\n● Respectuós amb el medi ambient: produeix una bona olor malgrat l'orina de gat i deixa un entorn ecològic.\n● Menys pista, mantingueu la casa neta\nla llitera de gat de tofu de qualitat alimentària està feta de soja natural i es crea mitjançant la tecnologia d’assecat ràpid i avançada, és ecològica, no té additius químics i prevé l’obstrucció gastrointestinal quan el vostre gat empassa.\nLes qualitats anti-rastreig faciliten la neteja. Les escombraries de gats de tofu es compon de partícules vegetals amb fórmules antiadherents i especials de solidificació que ajuden a crear cúmuls més petits i sòlids, cosa que facilita la recollida. Els propietaris de gats també notaran menys seguiment i els gats gaudiran d’una textura ultra suau que resulta més còmoda per a les seves potes sensibles.\nÉs una de les camades de gats més preferides pels seus components respectuosos amb el medi ambient, com ara mató de mongeta biodegradable i maicena. Combinat amb adhesius vegetals i desodorants, donant forma de sorra columnar. A diferència de les camades de fang o de sílice, la camada de gats Tofu és 100% biodegradable, cosa que significa que és segur llençar-se al vàter o utilitzar-la com a fertilitzant de jardí.\nVostè i el seu gat estan exposats a respirar partícules de pols de les escombraries d’argila, i el que és pitjor? El vostre gat també se la menja quan es netegen les potes i comparteixen petons amb vosaltres. A diferència de les camades d'argila o de sílice, la camada de gats Tofu està feta per fems de mongetes 100% naturals (els subproductes del tofu). No només és lliure de productes químics, sinó que també inclou un control d’olors immillorable. Absorbeix l'orina i asseca els residus sòlids per obtenir un control de les olors 5 vegades millor que les camades d'argila aglomerades.\nAnterior: Llitera de gats\nPròxim: camada de gats de tofu


El sector de la restauració de les Terres de l’Ebre engega la campanya ‘No anul.lis’ per salvar el Nadal davant les declaracions del conseller de Salut - Ràdio Tortosa\nEl sector de la restauració de les Terres de l’Ebre engega la campanya ‘No anul.lis’ per salvar el Nadal davant les declaracions del conseller de Salut\nEn un comunicat conjunt de les associacions de restauració de les Terres de l’Ebre han expressat el malestar del sector PER les recomanacions del conseller de Salut davant l’increment de positius per covid registrats els darrers dies. Josep Maria Argimón ha demanat que no es celebrin els tradicionals àpats d’empresa per celebrar el Nadal. Un fet que ha provocat un degoteig d’anul.lacions de reserves a molts restaurants. El sector considera que s’ha tornat a criminalitzar els establiments de restauració tot i que s’estan complint totes les mesures de seguretat i es demana el certificat covid per accedir als locals. Per revertir aquesta situació, les associacions de restauradors de les TE han engegat la campanya ‘No anul.lis, el nostre local és segur amb el teu passaport covid. Aqueste feste gaudeix en bona companyia de la gastronomia ebrenca. Els restauradors ebrencs consideren desafortunades les declaracions del responsable de salut i reclamen a la ciutadania que continui confiant en la restauració ebrenca per fer les seves celebracions aquestes festes. Ramon Turón és el delegat de la Federació Intercomarcal d’hostaleria, restauració i Turisme a les Terres de l’Ebre.\nEl sector de la restauració i l’hosteleria considera que un cop més s’està davant de restriccions encobertes i aquest tipus de declaracions només generen incertesa a l’hora d’omplir les neveres dels establiments. El delegat de la FIHRT assegura que el sector és molt conscient que la pandèmia no ha acabat, però demana que no se’l penalitzi…\nTot i que no tenen dades del nombre de cancel.lacions rebudes aquests dies, Les associacions de restauradors del territori consideren que es poden tornar a generar pèrdues importants al sector, tenint en compte que la de Nadal és una de les campanyes més fortes de l’any. Al comunicat s’hi han afegit a més de les associacions de restauració i hostaleria de les TE, distribuidors i productors i associacions d’empresaris i de comerciants del territori.\nEtiquetes restauració Terres de l'Ebre


Els perills del parc - Diari de Girona\nEls perills del parc\n«Quan ja em trobava fora, vaig mirar cap enrere i no vaig veure la senyora»\nJUAN JOSÉ MILLÁS Tornava de la meva passejada matinal (a dos quarts de vuit del matí) quan, ja prop de la sortida del parc, se'm va acostar una senyora d'uns cinquanta anys. Vaig pensar que em demanaria l'hora, que em demanaria foc, no ho sé, que em demanaria alguna cosa que jo li pogués donar. Però no.\n- T'ha costat molt? -em va preguntar amb una veu profunda, intensa, estranya.\n- Com diu? -vaig preguntar aproximant-m'hi, per si de cas no ho havia sentit bé.\n- Que si t'ha costat molt.\nLa repetició de la frase va anar acompanyada ara per unes llàgrimes. Vaig advertir llavors també en la seva cara una expressió com\nd'extraviament i vaig tenir por. Atesa l'hora, estàvem ella i jo sols al mig del camí que conduïa a la sortida del parc. Durant uns segons vaig quedar encarcarat, sense prendre cap resolució. Després vaig dir:\n- Crec que em confon amb algú, senyora.\nAl que va respondre:\n- Era necessari que destrossessis la meva vida i la dels meus fills?, era realment necessari?\nVaig tornar a balbucejar que em confonia amb algú i vaig començar a caminar de nou, amb lleugeresa, cap a les portes del parc. Quan ja em trobava fora, vaig mirar cap enrere i no vaig veure la senyora. O havia desaparegut o havia canviat la direcció de la seva marxa. Jo em vaig quedar molt malament, molt malament, com si realment hagués destrossat la vida d'aquesta dona, i la dels seus fills. Em vaig acostar al quiosc, com cada dia, vaig agafar els diaris i vaig entrar a la cafeteria on acostumo a esmorzar mentre reviso la premsa per sobre. Però no aconseguia concentrar-me en res. Vaig pensar que potser en alguna dimensió paral·lela de la realitat la senyora del parc i jo havíem estat casats (potser encara ho estàvem, encara que separats) i que jo no m'havia portat bé. També vaig pensar que potser estava boja, fet que no em va proporcionar un gran consol, ja que en aquest cas l'hauria d'haver ajudat. L'assumpte, en tot cas, em va arruïnar la jornada. I encara que va succeir fa sis o set dies, de vegades, dins del meu cap, veig de nou la dona acostant-se'm per preguntar-me si calia que arruïnés la seva vida i la dels seus fills.


EL BLAU ENTRE NOSALTRES\nLa casa de les bessones Hassana i Husseina ha quedat en runes després d’una brutal incursió. Les dues germanes són venudes com a esclaves i inicien un trajecte vital que les portarà a recórrer ciutats i cultures desconegudes a banda i banda de l’oceà: l’una, a la Costa d’Or africana, i l’altra, al Brasil. Allà creixeran amb noves famílies, aprendran a alliberar-se dels perills i començaran a conèixer-se de veritat. Connectades, sempre, pels somnis d’aigua que comparteixen. Però es retrobaran algun dia?\nA El blau entre nosaltres, l’aclamada escriptora ghanesa Ayesha Harruna Attah ens ofereix una visió colpidora de l’esclavitud per mitjà de les experiències de la Hassana i la Husseina. Una història commovedora que flueix entre els esculls perillosos del tràfic d’esclaus, el racisme i el supremacisme per travessar l’enorme pont de mar blava que ens uneix.\nUna novel·la que ha estat seleccionada al prestigiós White Ravens i que ens narra un dels episodis més funestos de la humanitat amb els ulls de dues joves audaces que aprenen a créixer desafiant les pròpies pors.\nAyesha Harruna Attah és una escriptora nascuda a Ghana. Va estudiar al Mount Holyoke College, a la Universitat de Colúmbia i a la Universitat de Nova York i es va llicenciar en Bioquímica, Periodisme i Escriptura Creativa. És autora de les novel·les Harmattan Rain, nominada al Commonwealth Writers Prize, Saturdays Shadows i The Hundred Wells of Salaga, finalista del premi William Saroyanque i traduïda a quatre idiomes. Ha publicat a The New York Times, New York Times Magazine, Asymptote i a l’antologia d’escriptors del premi Caine. Actualment, viu al Senegal.


Gestaigua reclama rebuts de fa tres anys que els titulars podrien haver pagat | Ràdio Calella Televisió\nEls abonats a qui se li reclama el pagament de rebuts corresponents al segon semestre de l’any 2013, quan Aquàlia en tenia la gestió, hauran d’acreditar el pagament del rebut si ja l’havien liquidat. Tots els que avui dia consten com a pendents i sense reclamar són rebuts no domiciliats. Ara l’empresa mixta encarregada del servei, Gestaigua, vol posar-les al dia.\nAquest mes d’abril, Gestaigua ha notificat a diversos abonats del servei que tenen pendent de pagament un o més rebuts corresponents al tercer o quart trimestre del 2013. Consten com a no cobrats, i en tots els casos els titulars no tenien domiciliat el rebut.\nEl tinent d’Alcaldia de Serveis Públics, Albert Torrent, ha exposat però que l’anterior concessionària, l’empresa privada Aquàlia, va deixar sense acreditar la titularitat del pagament d’uns 18.000 euros en rebuts. En conseqüència, diu Torrent, s’estan fent reclamacions “en casos puntuals” de deutes que no ho són.\n“[Aquàlia] Va girar i cobrar els rebuts domiciliats, però per a la resta, qui no va fer el pagament voluntari, no es van reclamar. Amb una petita dificultat, quan l’empresa va fer el traspàs va deixar un import de 18.000 euros que estan cobrats però que no pot dir a quin abonat corresponia. Això ens genera que l’empresa reclami alguns rebuts que ja estan pagats, encara que són casos molt puntuals”, ha indicat Torrent.\nEl tinent d’Alcaldia de Serveis Públics admet que el retard de tres anys en la reclamació es tracta d’una “disfunció” que Gestaigua està intentant resoldre. Descarta que això pugui provocar que un abonat hagi de pagar dues vegades pel mateix rebut. “Entenc que si no ho pot acreditar és com si no l’hagués pagat. Tots sabem que la documentació s’ha de guardar com a mínim de 5 anys i, per tant, estic segur que tothom que ha pagat el rebut el guardarà”, considera Torrent.\nPuntualitza que la notificació enviada als abonats del servei només alerta del tall en el subministrament en cas d’arrossegar dos rebuts pendents.\nEl tinent d’Alcaldia de Serveis Públics ha explicat que s’ha donat el termini d’un mes perquè es posin al dia i que Gestaigua facilitarà la liquidació als abonats. “Tenen 30 dies per fer efectiu el pagament del rebut o per demostrar, en aquests pocs casos, que el tenen pagat. Si algú diu que el té però que l’està buscant, no només es respecta el termini sinó que s’allarga, si cal”, ha afegit.\nEn una entrevista a Ràdio Calella TV, el tinent d’Alcaldia de Serveis Públics i membre del Consell d’Administració de Gestaigua ha confirmat que l’empresa ha assumit el deute històric del servei, que s’eleva als 300.000 euros.\nPodeu escoltar l’entrevista íntegra que s’ha emès a l’Info Vespre.\nSegüent La UEHC afronta la recta final de la lliga amb tranquil·litat\nAnterior Es busquen famílies acollidores per al programa Vacances en Pau\nEl Mercat Solidari de Segona Mà es farà el 9 d’abril


Bloc NoFemelCIM: El caos sistemàtic\ndijous, 9 / agost / 2007\nCol·lapse dels sistemes: ferroviari, viari, aeri i elèctric. Tot en un petit lapsus de temps i un factor comú: les grans empreses privades, amb l’excusa de millorar serveis, generen caos.\nLes multinacionals s’han erigit en els senyors de la guerra, i els polítics no tenen més remei que acceptar-les. Són les úniques que ostenten el capital per crear les infraestructures competitives: autopistes, trens, sistemes energètics.. Elles manen, sinó, com s’entén que encara s’estigui discutint qui pagarà els peatges de l’aixecada de barreres del dia 4?\nJa no es tracta de fer-ho bé, el sistema està bloquejat, no funciona. Qui té la paella pel mànec pretén com a objectiu final, no el benestar de la gent –la famosa qualitat de vida-, sinó el benefici econòmic maximalista per a la seva butxaca.\nLa deshumanització del sistema té el punt culminant en el sistema del transport logístic. O no és en si el gran sistema de transport de mercaderies de l’Àsia a Europa conseqüència de la deslocalització de les indústries europees i americanes a l’orient? La CEPTA –els empresaris del Camp de Tarragona- exposen el problema: durant els sis últims anys, les importacions de la Xina han passat de 1,85 a 10,56 milions tones –un 470%- no diguem de Filipines on l’increment ha estat de 1.574%. Necessitem carreteres per transportar les mercaderies que es fabriquen a l’orient -on els sous són molt més baixos i no hi ha seguretat social- travessen el canal de Suez i desembarquen als nostres ports metropolitans per escampar les mercaderies orientals per tot Europa.\nLa primera reacció, com és lògic en el món empresarial, demanar més carreteres. Això significa més trànsit que vol dir més col·lapse. Però a l’empresari, que per una tona de roba importada de la Xina –amb un transport econòmicament insostenible- hi guanya molts euros, això li és ben igual. A qui no li hauria de ser igual seria a l’Administració, però aquesta es veu impotent davant d’un problema que ella mateixa ha creat: incrustar un sistema internacional de transport de mercaderies en una xarxa metropolitana saturada.\nSi l’AP7 es col·lapsa sovint, què passarà quan hi hagi el Logis Penedès? Si segons les estadístiques de Cimalsa l’any 2004 circulaven, entre l’AP7 i la N-340- de mitjana 70.000 vehicles diaris –dels quals 14.500 eren pesats-, la presència del CIM pot arribar a doblar la circulació de camions. A tot això s’ha de comptar amb la cada vegada més tangible contaminació, amb l’esquarterament del paisatge agrícola de les futures autovies i en l’escampall que suposarà el creixement en taca d’oli del parc de naus logístiques, competint per tot arreu en un territori desordenat i mal portat.\nSembla que el destí ens envia missatges clars de com estan les coses en el nostre entorn “civilitzat”. Cercar alternatives per part de la societat civil del nostre territori i exigir un canvi de sentit a les polítiques tapaforats generalitzades és, no ja un dret, sinó una necessitat que cal emprar amb urgència. Si no ho sabem veure i ens quedem a casa tot i que la llum se’n vagi, els trens no funcionin i l’aigua no ens arribi és símptoma clar que hem arribat al final del camí i que la desesperança ens ha vençut.\n(Article d'en Pau Batlle Solé publicat a Opinió del Diari de Tarragona el dia 8 d'agost de 2007 i al 3 de vuit i al Diari del Bax Penedès el 10 d'agost)


Amb tot el dret del món: Filosofia\nNecessite que algú em desengantxe d'Internet. És una pèrdua de temps massa gran i una droga. Amb tota la feina que he de fer i em passe les hores llegint notícies i penjant-les a facebook, compartint-ne d'altres, llegint les reaccions d'usuaris... I sí, xafardejant un poquet en perfils aliens que sovint criden l'atenció amb els seus propis comentaris. Això sí, ho faig des de la legalitat. A partir de demà intentaré que el dia siga més profitós! Avui, però, m'agradaria escriure sobre aquest tema.\nCom bé sabeu, a Facebook hi ha un apartat en què pots posar informació personal per tal que la gent et conega millor. És curiós comprovar ben sovint aquella màxima que diu: No tots els peperos són fatxes, però tots els fatxes són del PP. I m'explique: recentment m'he trobat dos casos, tots dos veïns de Cocentaina. El primer d'ells, a l'apartat de Facebook "Ideologia política" va posar inicialment un sincer FE de las JONS per a, més tard, penedir-se i "rebaixar-ho" a Partit Popular. Al mur del crack en qüestió vaig poder llegir frases racistes com ara "Dios nos dividió en continentes por algo". Cap dels seus amics no el va advertir de la seua imbecilitat; val a dir, però, que tampoc ningú no li va riure la "gràcia".\nRespecte al senyor número 2, no vaig detectar cap intencionalitat racista en els seus comentaris a la xarxa social. Només es tracta d'una persona bastant desinformada, sense eixe tuf nazi que soltava l'anterior personatge. Entre les fotos que té públiques llueix l'escut de l'Espanya franquista. Aquest senyor, segons apareix a l'apartat Filosofia (¡!) (Agarreu-se que ve curva) també és votant del PP i es considera "cristiano", així, sense especificar. Tal vegada es refereix a l'àmbit futbolístic, no ho sé. I finalment, les persones que "l'inspiren" no són Rigoberta Menchu ni Gandhi, ni Nietzsche...\nAmb aquest informe sociològic "bananero" s'acaba el perdre el temps. A partir de demà menys Internet i més estudi!\nPublicat per Sell*llés a 22:07