La sportiva Kover Blau comprar i ofertes a Trekkinn\nDescripció La sportiva Kover\nLa Sportiva Kover és una jaqueta aïllada impermeable, resistent al vent, càlida i còmoda, pensada per a tothom que sigui alpinista al nucli i gaudeixi de les activitats de muntanya. Aquesta jaqueta versàtil proporciona una funcionalitat òptima i un rendiment tèrmic en temps freds i variats.\nFabricat amb teixit reciclat que és suau, lleuger, resistent i té una eficiència tèrmica excel·lent que et manté calent fins i tot si estàs humit. El recobriment lliure de PFC a l'exterior repel·leix perfectament l'aigua i la humitat. Gràcies a la innovadora Construcció Vapovent que permet que el vapor d’humitat evapori l’elevació de la temperatura corporal, mantenint-lo còmode i maximitza la transpiració. El teixit de 4 vies i les insercions d’estiraments als plafons de l’interior dels braços garanteixen el màxim moviment del cos sense molèsties.\nA més, el coll alt manté el cap protegit i segrega el vent o la neu mantenint-lo càlid i protegit durant tot el dia. Les 2 butxaques amb cremalleres tenen capacitat d’emmagatzematge suficient per als articles bàsics diaris i 1 butxaca interna al pit.\nSens dubte, La Sportiva Kover és una jaqueta ideal per als vostres viatges d'alpinisme, ja que és fàcil de transportar i és duradora. Per tant, compra’l sense pensar-ho!\nLa jaqueta KOVER combina els avantatges d’un StormFleece d’alta eficiència termo amb un farcit Kapok ecològic, per a la combinació perfecta de l’aïllament suau i la closca. La construcció VapoVent garanteix la màxima transpiració que us permet mantenir-vos secs i còmodes.\nAïllament híbrid lleuger amb cremallera completa\n2 butxaques de mà cremallera i folrades\nStormfleece ™ proporciona resistència al vent i excel·lència d'aigua\nAïllament Kapok amb construcció transpirable VapoVent ™\nRecobriment DWR sense PFC (Inserir)\nTEIXIT: Principal: 91% Polièster 9% Spandex\nInsert: 100% poliamida\nFarcit: Flocus 50% Kapok, 50% polièster reciclat (60gr)\nVols comprar La sportiva Kover? No busquis més! trekkinn t’ofereix una gran varietat en Jaquetes de la millor qualitat. Descobreix les últimes promocions de Roba home a trekkinn. Amb la total qualitat i garantia de La sportiva, els articles de Jaquetes també estan disponibles amb vàries talles i colors. Troba tot el que necessitis per practicar esport en un sol lloc!\nCaracterístiques La sportiva Kover\nTecnologias La sportiva Kover\nSostenibilitat La sportiva Kover


Camacho vincula el procés sobiranista amb ETA - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 24 de Gener de 2014. 14:05h.\nCamacho vincula el procés sobiranista amb ETA\n"Ara estem patint també, de diferent forma, però amb l'exclusió i el rebuig social"\nCamacho i Cospedal, durant la convenció\nLa presidenta del Partit Popular Català (PPC), Alícia Sánchez-Camacho, ha vinculat el procés sobiranista amb ETA afirmant que estan "patint també, de diferent forma, però amb l'exclusió i el rebuig social". Camacho ha dit que el PP "ha patit molt en el passat, a Euskadi", una situació que ha equiparat amb el que estan visquent els populars a Catalunya: "Ens volen dir com hem de viure, com hem d'educar els nostres fills i com hem de governar. O estàs amb ells o no ets català".\nLa líder del PPC també ha apuntat que "Espanya no ens roba. La resta d'Espanya ens compra i molt, gairebé la meitat dels nostres productes. I ens ajuden, destinant el 40% de les mesures de liquiditat perquè la Generalitat pugui pagar les factures i les seves nòmines".\nD'altra banda, Sánchez-Camacho ha assegurat que "el PPC és el partit que va a destapar la veritat que CiU i ERC volen ocultar als catalans". En aquest sentit, ha manifestat que "els catalans tenen dret a saber les conseqüències de la independència i també que Catalunya està rebent el màxim suport per la seva recuperació".\nCamacho ha explicat "no volem una Catalunya de guanyadors i perdedors, volem una Catalunya que set milions i mig de catalans puguin sentir seva". Així , ha assegurat que "davant els que volen una Catalunya aïllada, tancada en si mateixa i petita, perquè la volen controlable, nosaltres volem una Catalunya plural, líder a Espanya i amb una Espanya forta a Europa".\nSánchez-Camacho ha inaugurat avui la Convenció del PPC afirmant que es tracta d'"un fòrum obert a la societat catalana, a tots aquells que sentim que la política catalana ha de canviar i als quals estem compromesos amb una Catalunya sense complexos, que se sent catalana, espanyola i europea".\nEn aquest sentit, ha afirmat que "Catalunya ha estat forta quan la seva societat ha estat lliure i s'ha debilitat quan la seva política ha apostat per la radicalització, pel tot o res". "Nosaltres diem Catalunya si, Espanya també i Europa, més que mai", ha afegit.\nEn aquest context, la presidenta del PPC ha assenyalat que "estem orgullosos de la nostra diversitat, orgullosos del català i del castellà, d'una mentalitat oberta que ha convertit Barcelona en una capital cosmopolita". "Catalunya era la regió més rica i oberta d'Espanya, però tres dècades de nacionalisme l'han convertit en una burocràcia cara al servei d'una minoria", ha continuat.\nEn aquesta línia ha afirmat que "el PPC aposta per un nou model econòmic espanyol que treballi per la recuperació sòlida que ajudi els petits i mitjans empresaris, i per una economia oberta i internacionalitzada, que ajudi a l'exportació catalana i que generi llocs de treball". "El nostre és un projecte de prosperitat i de benestar per a Catalunya", ha conclòs.\nRoca acusa Camacho "d'incultura"\nLa Generalitat prepara privatitzacions per arribar als 2.300 milions\n#38 Besiberri, Castelldefels, 25/01/2014 - 15:07\nLa "guardiacivila", nom amb el qual es coneixia (la que es diu catalana), a la seva escola, fa el mateix discurs que el Girón de Velasco, que va ser conegut pels seus comportaments "democràtics"\n#37 Unitat d'espanya a cop de genocidi i terrorisme.., Lleida, 25/01/2014 - 14:55\nJo vinculo l'unitat d'Espanya amb el genocidi i la dictadura franquista, amb 200.000 innocents assessinats encara enterrats en fosses comunes, i amb el GAL, un grup terrorista format per funcionaris de l'estat i polítics espanyols, aquesta és la vostra democràcia per la unitat: terrorisme i genocidi\n#36 spanish, Madrid, 25/01/2014 - 13:37\nevident...que als indepes els fot , odncs que esl foti....com si han deprendre fortasec la resta de la seva vida\n#35 No es pot ser a dos llocs alhora, bcn, 25/01/2014 - 03:52\nMe´n vaig a dormir tard... i contenta. Mai m´havia quedat tan clar com avui que molts dels comentaris ofensius habituals estan evidentment relacionats amb penya que devia tenir feina a la convenció del PP. És fascinant observar que hi ha pocs comentaris anticatalans... ( I els de C´s? Efecte Cañas?)\n#34 I si callessis, Camacho?, bcn, 25/01/2014 - 03:35\nCamacho de la Camarga, ja sabem qui ets. Credibilitat, zero. Cinisme, tot. Algun dia, la gent com tu -i altres- no podran fer política perquè els ciutadans ni se´ls miraran.


Entreguem els ordinadors als joves becats per aquest curs – Fundació Impulsa\nin\tNotícies\ton\t 5 d'octubre de 2020\t 15 de gener de 2021\t Share\tFacebook Twitter Pinterest Email\nL’equip de la Fundació Impulsa ha fet entrega dels ordinadors portàtils a prop de 70 alumnes que enguany comencen cicles de Formació Professional amb el suport de les beques de la Fundació Impulsa.\nJoves com el Nikoloz, la Ikram, l’Aixa o l’Akashdeep formen part de la nova promoció que aquest setembre han començat els seus estudis a Osona, la Garrotxa, el Berguedà i el Moianès.\nA més del finançament dels estudis i l’acompanyament humà que se’ls hi ofereix, els ordinadors portàtils són una aposta decisiva de la Fundació per a posar la tecnologia a l’abast de tots els joves i promoure la igualtat d’oportunitats.\nLa crisi del covid-19 ha accelerat l’educació en xarxa posant de manifest la creixent bretxa digital en l’àmbit educatiu. Més que mai cerquem el suport del teixit empresarial del territori per a finançar els programes d’acompanyament a joves en situació de vulnerabilitat social i econòmica, o necessitats específiques com la compra d’ordinadors portàtils.\nJoves de la nova promoció d'”Impulsers” recullen els ordinadors portàtils.\n← TANCAMENT CURS 2019-2020\nPrimeres trobades entre mentors i alumnes de la promoció 2020-2021 →


Economista i membre del Col·lectiu AlternativesAquesta proposta és una hipòtesi de treball i se n’il·lustra la viabilitat des d’uns paràmetres mesurables, fiables i contrastats amb la realitat.\nEls paràmetres que permeten mesurar els impactes del turisme en l’economia són els multiplicadors turístics i es calculen a partir del Marc Input-Output (MIO). A les Balears aquests multiplicadors s’han calculat a partir dels MIO referits als anys 1983, 2004 i 2014, aquest darrer publicat a final de l’any passat per part de l’Ibestat. La diferència d’aquest últim amb els anteriors és que per primera vegada a Balears un MIO s’ha publicat amb el 'Compte satèl·lit del turisme', la qual cosa ha permès calcular amb molta més precisió els multiplicadors turístics. Per això, a la Memòria del Consell Econòmic i Social del 2019 sobre l’economia, el treball i la societat de les Illes Balears s’hi inclou, entre les pàgines 177 i 189, el 'Requadre I-2: Compte satèl·lit del turisme de les Illes Balears 2014', escrit per Mar Moratal Castillo, que a la pàgina 187 conté el multiplicador turístic del PIB, al quadre IR-2.5, sota la denominació 'Efectes del turisme sobre el PIB balear el 2014'.\nSegons aquest multiplicador, la despesa turística a les Balears genera uns efectes directes sobre les branques que presten serveis als turistes (hotels, bars, restaurants, agències de viatges, empreses de lloguer de cotxes, discoteques, comerç, etc.) que s’han estimat en el 18,1% del PIB regional. Però l’efecte total de la despesa turística sobre el PIB no s’esgota pels efectes directes, també hi ha els efectes indirectes, generats per altres branques d’activitat proveïdores de les branques directament turístiques, com les d’aliments i begudes, construcció, productes del sector primari i tèxtils, bugaderies, electricitat, aigua i gas, manteniment, consultores, empreses de serveis per a les empreses turístiques... que representen el 7,6% del PIB regional.\nLlavors el PIB regional turístic total generat pels efectes directes (18,1%) i indirectes (7,6%) de la despesa turística és del 25,7%. El multiplicador del turisme es defineix com la ràtio entre el PIB regional turístic total (25,7%) dividit pel PIB d’efectes directes del turisme (18,1%), que dona com a resultat 1,42. Ara bé, el 'Compte satèl·lit' publicat també deixa ben clar que no ha calculat els efectes induïts pel turisme. Cal tenir en compte que els efectes induïts pel turisme són equivalents al PIB generat per la producció de béns i serveis no turístics que han satisfet la demanda de les rendes salarials i del capital que s’han generat en activitats directament o indirectament relacionades amb el turisme. Aquesta mancança queda del tot palesada amb la contrastació d’aquests multiplicadors turístics amb la realitat dels impactes de la covid-19.\nD’altra banda, els comptes satèl·lits del turisme per a l’any 2014 estimen un PIB turístic de 7.019 milions d’euros i una despesa turística de 9.728 milions d’euros; per tant, la relació del PIB turístic sobre la despesa turística és de 0,7215.\nLa fiabilitat d’aquests paràmetres s’ha pogut contrastar per primera vegada gràcies a la covid-19, que ha deixat pràcticament a zero l’activitat turística de les Balears al llarg del segon trimestre del 2020. Així, sabem, per les dades estimades pel Govern, que la caiguda interanual del PIB del segon trimestre del 2020 ha estat del 40%. Això vol dir que si el PIB del segon trimestre del 2019 va ser de 9.028,6 milions d’euros, llavors l’impacte de la covid-19 sobre aquest valor s’ha distribuït de la manera següent:\nEl PIB no turístic, que ha resistit a la crisi, representa el 60% del total, equivalent a 5.417,2 milions d’euros. L’altre 40%, el PIB sobre el qual ha impactat la crisi del covid-19, és equivalent a 3.611,4 milions d’euros, que es divideixen entre el PIB turístic directe (18,1%, 1.634,1 milions d’euros), el PIB turístic indirecte (7,6%, 686,2 milions d’euros) i els efectes induïts pel turisme (14,3%, 1.291,1 milions d’euros).\nA partir d’aquesta informació es pot fer una hipòtesi de treball per calcular el cost d’oportunitat d’eliminar el 15% de la planta turística, equivalent a unes 70.000 places, que es podrien considerar –simplement per il·lustrar aquesta hipòtesi de treball– que són les que corresponen al ‘turisme de borratxera’. En el treball Els costos de transició a l’economia balear: una primera aportació. A la recerca del Sant Grial econòmic de Carles Manera, José Pérez-Montiel, Miquel Quetglas i aquest autor, presentat al seminari del Col·lectiu Alternatives celebrat a Can Alcover el 26 de setembre, es va discutir aquesta hipòtesi de treball, que detall a continuació.\nSi agafam l’any 2019 com el darrer any d’una certa ‘normalitat’ de la temporada turística, podríem fer un primer càlcul del cost d’oportunitat que representa renunciar al 15% de la despesa turística. La despesa turística total del 2019 va ser de 16.511 milions d’euros. Una reducció del 15% per l’eliminació de l’oferta obsoleta provocaria una davallada de 2.477 milions de despesa turística anual. Si suposam una relació del PIB turístic respecte de la despesa turística del 0,7215, com ja hem comentat, llavors la reducció del PIB turístic anual seria de 1.787 milions d’euros, equivalent a un poc més del conjunt de l’epígraf de les activitats artístiques, recreatives i d'entreteniment la reparació d'articles d'ús domèstic i altres serveis. Si aquest cost es reparteix al llarg de deu anys, a un horitzó 2030, el cost anual en termes de PIB seria d’uns 180 milions d’euros, equivalent al que genera l’activitat del sector primari, que es troba a l’entorn dels 200 milions anuals. Aquest cost d’oportunitat no representa cap problema per a l’economia de les Illes Balears, ja que només amb la millora de la qualitat i del preu del producte turístic el podria absorbir sense cap disrupció important.\nAvui per avui ningú no pot assegurar si tornarem i quan als 16,5 milions de turistes dels anys 2018 i 2019. Només que la recuperació es retardi al 2022, el mercat per si sol ja s’encarregarà d’eliminar una part significativa d’aquesta oferta obsoleta i sense cap tipus de pla per apaivagar aquest estrall. Però és desitjable retornar a aquests nivells des de l’òptica de la sostenibilitat que també inclou les dimensions de la qualitat del treball, el benestar social i l’equilibri mediambiental? Els compromisos de l’Agenda 2030 de les Nacions Unides i els ODS són incompatibles amb la idea de continuar apostant per un turisme que admet segments de mercat que es contraposen a aquests compromisos internacionals i que cada vegada més reclamen amplis sectors de la nostra societat.


<i>Laudato si'</i>. L’ecologia i també l’agricultura\nLaudato si'. L’ecologia i també l’agricultura\nQue és una encíclica? La paraula, prové del grec ενκύκλιοc, enkyklios, que significa circular. En l’entorn de l’església catòlica és una carta que escriu el papa de Roma (romà pontífex) quan exerceix el seu magisteri ordinari. Com sabem el papa, és una autoritat espiritual amb un reconeixement mundial i amb ascendència per a moltes persones i també en la política internacional.\nNo és estrany que l’actual papa Francesc que sap molt bé que gaudeix d’aquest valor d’ascendent públic mundial, ha fet ús de la seva funció magisterial, per escriure una encíclica, res que molts papes no hagin fet abans amb més o menys èxit i acceptació per part dels feligresos i també per persones no creients i per alguns governants. Reflexionar sobre una encíclica en aquest bloc no és freqüent i tampoc ho ha de ser, però ha semblat convenient fer-ho per la singularitat de la matèria que tracta. Laudato si’, al meu entendre, depassa el context exclusiu de la fe cristiana, aquest cop aquesta “circular papal” explicita qüestions que estan, molts dies, en el debat ordinari i que afecten a la vida de l’espècie humana i dels essers vius i al conjunt del medi.\nEls punts materials de la “circular”\nTenir cura de la casa comú, és l’objectiu del text i per tant tracta sobre el nostre entorn, llurs elements estructuradors i les disfuncions que hom ha provocat endegant i desdibuixant el model de –casa comú- que fins fa poc era sostenible i es regenerava sense massa dificultats. El desenvolupament i la cobdícia per contra han provocat que ara hem de manllevar crèdit de capitals naturals acumulats, que tot i generar riqueses monetàries (economia del creixement continuat) provoquen alteracions als ecosistemes naturals sense cap escrúpol, cosa que com s’albira actualment en molts entorns es generen pertorbacions ambientals. Els científics mundials de l’IPCC (Grup Intergovernamental d’Experts sobre el Canvi Climàtic) pressuposen que mantenir el statu quo ambiental és pràcticament impossible i per tant hom està defensant el desenvolupament d’enginys de mitigació de la catàstrofe per tal de preservar l’habitabilitat del nostre espai comú.\nFoto: Ecojesuit - (CC BY-NC 3.0)\nQuè diu l’encíclica?\nHa semblat més il·lustratiu extreure algunes línies del text (Entre parèntesi el paràgraf de l’encíclica Laudato si’, on surt el text esmenat en cursiva.), per a poder entreveure solament un apunt del document. Un text de 191 pàgines, signat a Roma el dia 24 de maig de 2015. Editorial Claret el té publicat en llibre “Lloat sigueu - Laudato si’” .\nSobre la propietat diu: La tradició cristiana mai no ha reconegut com absolut o intocable el dret a la propietat privada i ha subratllat la funció social de qualsevol forma de propietat privada. (93)\nSobre la cultura ecològica diu: La cultura ecològica no es pot reduir a una sèrie de respostes urgents i parcials als problemes que van apareixent entorn de la degradació ambiental, a l’esgotament de les reserves naturals i a la contaminació. Hauria de ser una mirada distinta, un pensament, una política, un programa educatiu, un estil de vida i una espiritualitat que conformin una resistència davant de l’avenç del paradigma tecnocràtic.(111). La ecologia humana és inseparable de la noció de bé comú, un principi que acompleix un rol central i unificador en l’ètica social.(156)\nSobre l’economia diu: ..el creixement econòmic tendeix a produir automatismes i a homogeneïtzar amb vista a simplificar procediments i a reduir costos. Per això és necessària una ecologia econòmica, capaç d’obligar a considerar la realitat de manera més àmplia. Perquè “ la protecció del medi ambient haurà de constituir part integrant del procés de desenvolupament i no podrà considerar-se aïlladament ». (141)\nSobre el medi ambient diu: ...és un bé col·lectiu, patrimoni de tota la humanitat i responsabilitat de tothom. Qui s’apropia d’alguna cosa és sols per administrar-la en bé de tots. Si no ho fem així, carreguem sobre la consciència el pes de negar l’existència dels altres. (95)\nSobre l’agricultura i el consum diu: ...l’acció política local pot orientar-se a la modificació del consum, al desenvolupament d’una economia de residus i de reciclatge, a la protecció de les espècies i a la programació d’una agricultura diversificada amb rotació de conreus. És possible fomentar la millora agrícola de regions pobres a través d’inversions en infraestructures rurals, en l’organització del mercat local o nacional, en sistemes de reg, en el desenvolupament de tècniques agrícoles sostenible. (180)\nSobre els estudis d’impacte ambiental diu: Un estudi d’impacte ambiental no hauria de ser posterior a l’elaboració d’un projecte productiu o de qualsevol política, pla o programa a desenvolupar. Ha d’inserir-se des del principi i elaborar-se de manera interdisciplinària, transparent i independent de tota pressió econòmica o política. Ha de connectar-se amb l’anàlisi de les condicions de treball i dels possibles efectes en la salut física i mental de les persones, en l’economia local, en la seguretat. (183)\nSobre l’aigua diu: L’aigua potable i neta representa una qüestió de primera importància, perquè és indispensable per a la vida humana i per a sustentar els ecosistemes terrestres i aquàtics. Les fonts d’aigua dolça abasten sectors sanitaris, agropecuaris i industrials. El proveïment d’aigua va restar relativament constant durant molt temps, però ara en molts llocs la demanda supera l’oferta sostenible, amb greus conseqüències a curt i llarg termini. (28)\nSobre l’impacte ambiental d’alguna infraestructura o instal·lació diu: Quan s’analitza l’impacte ambiental d’alguna iniciativa, se sol posar atenció en els efectes sobre el sòl, l’aigua i l’aire, però no sempre s’hi inclou un estudi acurat sobre l’impacte en la biodiversitat, com si la pèrdua d’algunes espècies o de grups animals o vegetals fos una cosa de poca rellevància. Les carreteres, els nous conreus, els tancats amb filat, els embassaments i altres construccions, van prenent possessió dels hàbitats i a vegades fragmenten de tal manera que les poblacions d’animals ja no poden migrar ni desplaçar-se lliurement, talment que algunes espècies entren en perill d’extinció. Existeixen alternatives que almenys mitiguen l’impacte d’aquestes obres, com la creació de corredors biològics, però en pocs països s’adverteix aquesta cura i aquesta previsió. (35)\nUna frase concloent, entre moltes, de l’encíclica\nMentrestant, els poders econòmics continuen justificant l’actual sistema mundial, on dominen una especulació i una recerca de la renda financera que tendeixen a ignorar tot context i els efectes sobre la dignitat humana i el medi ambient. (56)\nLa producció d’aliments i les noves condicions\nLa cultura del valors en front de la cultura material. El poder del transcendent i el poder terrenal, el bé comú i el bé privat. L’agricultura de secà i l’agricultura periurbana. El paradigma d’ahir i el d’avui. O com és diu ara: tic, tac, tic, tac, tic, tac. Hem de veure com evoluciona la revolta pacífica de les idees, la revolta de les xarxes, les conclusions de la reunió de COP 21 (21 Conferència de les Parts sobre el Canvi Climàtic) del proper desembre de París, l’acord del TTIP (Acord Transatlàntic pel Comerç i la Inversió, USA-UE). Perquè l’acord nuclear de Viena G5 - Iran, sembla que ha acabat bé (dia 14 de juliol de 2015). Per tant tot és, o pot ser, possible si hom treballa el valor de la complicitat.\nL’agricultura i la producció d’aliments ja no es poden valorar solament des de la productivitat sectorial. El coneixement i el món global implica un altre manera de fer i de treballar, diferent del que havíem conegut i estudiat. Ara s’elaboren programes que a la vegada es modifiquen a curt per a obtenir resultats a llarg termini. Res és immòbil. El món és cada vegada més líquid i l’aigua dolça escasseja. El papa Francesc intervé. Un fet rellevant, o tot plegat és un dir.\n“l’aigua dolça escasseja” - Foto: Núria - (CC BY-SA 2.0)\nMolt encertada aquesta referència de la darrera encíclica del Papa Francesc, destacant les referències que fa a l'agricultura i tot el que hi està relacionat: canvi climàtic, ecologia, aigua, consum, economia, medi ambient, etc.\nVal la pena llegir el text sencer per descobrir la crida a cuidar la nostra casa comuna (13) i els grans eixos que travessen tota l'encíclica: l'íntima relació entre els pobles; la cerca d'altres maneres d'entendre l'economia i el progrés; la necessitat de debats sincers i honestos; la cultura del rebuig i la proposta d'un nou estil de vida (16).\nInsisteixo, Laudato si' és una bona lectura per aquest estiu.\nGràcies per aquest post! Haurem de buscar aquesta lectura d'estiu tan recomanable :-)


El Pebrasset: Noves pistes sobre els gens de l’Alzeimer\nNoves pistes sobre els gens de l’Alzeimer\nEl rastreig sistemàtic del genoma ha permés fer públic varies mutacions genètiques relacionaes amb el risc de patir Alzeimer. Aquests variants tenen un paper secundari per la qual cosa tenen sols un xicotet impacte sobre l’enfermetat i per aixó seguiràn buscant e investigant.\nUna investigació amb participació espanyola a identificat varies d’aquestes mutacions, les quals es troben al gen PLD3. Encara que són variacions rares tenen un efecte molt fort.\nLa identificació d’aquestes mutacions permiteix coneixer un poquet més l’enfermetat de l’Alzeimer i així poder optimitzar el seu abordatje.\nPer a buscar tota la carrega genètica d’aquesta enfermetat, agafaren 14 families afectades, i selccionaren 29 individus malalts i 11 sans. Realitzaren un anilisi i aquest a permés identificar que 2 families en la que dos malalts d’Alzeimer portaven la mateixa variant genètica localitzada al gen PLD3. Els investigadors per a poder assegurar i qeu no quedara en una coincidencia, estudiaren el genoma de 11.000 persones afectades i sanes, i descubriren així que aquest gen podia duplicar el risc de l’enfermetat.\nAquest gen s’expressa en arees del cervell, per tant manipularen la seua expressió i comprovaren que tenia efecte en la producció de la proteïna beta amiloide, la culpable de les caracteristiques plaques celebrals que es formen en els pacients amb Alzeimer.\nEncara no han pogut determinar el mecanissme, però sí han pogut demostrar que el paper del gen PLD3 resulta clau a l’hora de modificar les vies metaboliques que produeixen la proteïna beta amiloide.\n-Lucha contra el sida\n-El VIH, un puzle de mil lazos\nPublicado por arantxa en 4:06\nEtiquetas: albiñanaguerreroa, bio2bat, curs2013-2014\nLes morts per intoxicació alimentaria són expecion...\nLa tragèdia de vuit xiquets.\nL’escalfament global del mar.


Antonio Rodríguez: Siempre en la brecha. Memorias - Editorial Pròxima\nAntonio Rodríguez: Siempre en la brecha. Memorias 13 diciembre, 2018\nHem publicat el llibre d’Antonio Rodríguez, Siempre en la brecha. Memorias. Es tracta d’un llibre que recull la vida d’Antonio Rodríguez amb un marcat accent en la seva militància política com a membre del Partit Comunista d’Espanyal (PCE) en el seu Motril natal i en el Partit Socialista Unificat de Catalunya (PSUC) i a Comissions Obreres (CCOO) a Mataró.\nEditorial Pròxima li ha prestat a l’Antonio els serveis d’edició i publicació, i registrant l’obre amb un número d’ISBN. El treball editorial realitzat ha estat l’assessorament i recolzament al projecte d’autoedició que l’autor tenia, però que necessitava l’ajuda de serveis de disseny, maquetació, impressió i registre.\nEl llibre de l’Antonio té un apartat de fotografies en blanc i negre i en color, la qual cosa ha requerit inserir pàgines amb d’una qualitat superior i impressió a color.\nCaracteristiques del llibre Siempre en la brecha. Memorias\nPaper: offset de 80gr i estucat mat de 135gr\nPròleg: Miguel Guillén Burguillos\nEpíleg: Pep Canal\nAntonio Rodríguez signant exemplars en la presentació del seu llibre\nEl llibre recull amb luxe de detalls l’activitat política i sindical de l’Antonio, que sempre va compaginar amb la seva professió de paleta i les seves obligacions familiars. Amb aquesta autobiografia l’Antonio cerca contribuir modestament a que les lluites de molts treballadors ocupin el lloc que mereixen i no caiguin en l’oblit.


Arròs Montsià elimina el plàstic dels seus envasos per a l’arròs del Delta\nKarlos Arguiñano i l'editorial Planeta han publicat el llibre "La bona cuina. 900 receptes que sempre surten bé".\nPlaneta ha triat per a aquesta edició paper amb certificat PEFC procedent de boscos gestionats de manera sostenible.\nEn la següent entrevista parlem amb Karlos Arguiñano sobre boscos, consum responsable, productes i cuina sostenible:\nPinyons, castanyes, bolets, fongs, tòfones, fruites del bosc, mel, herbes aromàtiques o porc ibèric de gla criat en devesa... els boscos són un gran rebost de productes. Són presents els productes dels boscos en el teu llibre: "La bona cuina. 900 receptes que sempre surten bé"?, què et suggereixen com a xef?\nTots aquests productes estan en les meves receptes i m'encanta utilitzar-los, això sí, sempre respectant les temporades. M'ofereixen sabor i em traslladen al passat, quan ens havíem d'assortir dels productes que ens oferia la natura a cada moment.\nCreus que és necessari cuidar els boscos perquè puguem continuar gaudint d'aquests productes d'una forma responsable?, creus que la seva posada en valor és important per a millorar l'economia i el desenvolupament del medi rural?\nA les 2 preguntes: per descomptat que sí. És important cuidar els nostres boscos i fer una recollida responsable dels fruits que ens ofereix el bosc. En aquests temps que corren cada vegada valorem més el natural, així que estaria bé que les poblacions rurals constitueixin petites empreses per a desenvolupar i potenciar allò que tenen a mà.\nHas escrit diversos llibres orientats a la cuina amb productes de temporada i quilòmetre zero. Com poden contribuir els cuiners des de la seva posició a fomentar una conducta responsable i sostenible entre lectors i consumidors?\nLa tendència a protegir el nostre entorn i a consumir productes de proximitat va en augment, tant entre el públic en general com entre els cuiners. Pel que es veu, els cuiners també estem a l'alça i influïm bastant en les conductes dels consumidors. Des d'aquí, l'única cosa que puc fer és animar a tots els cuiners a continuar fomentant una conducta responsable i sostenible amb el medi ambient. Els nostres fills i néts ens ho agrairan.\nSols publicar els teus llibres en paper, quina importància tenen els llibres de receptes en el manteniment de la cultura i la tradició culinària dels pobles i regions?\nEn aquests temps que corren hi ha diferents formats per a publicar receptaris, però al meu parer, el llibre continua sent el llibre. Un lloc al qual acudir en qualsevol moment, on amb una simple mirada a l'índex, ens trobem amb un munt de receptes "que sempre surten bé"\nEl teu llibre "La bona cuina. 900 receptes que sempre surten bé" ha estat imprès en paper amb certificat PEFC, un paper que procedeix de boscos gestionats de manera sostenible. Creus que és important la labor que poden fer les editorials per a promoure productes sostenibles al consumidor?, demanaràs que els teus següents llibres es publiquin en paper PEFC?\nPer a mi ha estat una satisfacció saber que està imprès en paper amb certificat PEFC. Espero que a partir d'ara tots els meus llibres s'imprimeixin amb aquesta mena de paper. Tots hem de posar-nos les piles per a consumir de manera responsable i sostenible.\nEn PEFC Espanya portem prop de 10anys promocionant els productes silvestres amb la campanya "Sabors de Bosc Sostenibles" treballant amb associacions del sector i cuiners. Mitjançant un estudi que realitzem comprovem el potencial que poden tenir els productes silvestres i el seu desenvolupament comercial a través de la gestió forestal i la certificació de l'origen sostenible. Creus que la certificació de la gestió forestal sostenible milloraria la regulació de l'aprofitament dels recursos forestals i la seva comercialització?\nCrec que qualsevol organisme que reguli l'aprofitament dels recursos forestals i la seva comercialització serà positiu per a tots els nivells.\nDistingiries en la carta del teu restaurant els productes amb origen forestal sostenible certificat?, creus que els teus clients ho apreciarien?, creus que la certificació forestal pot oferir garanties al consumidor de l'origen sostenible del producte?\nActualment, el restaurant el porten els meus fills, però crec que sí que podrien reflectir-lo en la carta, igual que reflecteixen els al·lergògens. El consumidor sempre aprecia qualsevol informació extra de la qual pugui disposar.\nEts cuiner, presentador de televisió, actor, escriptor i empresari, quins seran els teus pròxims projectes?\nDe moment seguir amb el programa en Antena 3 i ja veurem el que va sortint.


Avui ja fem la quarta entrega d’Organitzem-nos. He deixat per quasi el final aquest concepte que vaig estudiar a la UOC i em sembla molt interessant. De fet, el concepte fa referència a les empreses i, tot i que ja he recalcat que una organització no professional no hi ha ni hi ha d’haver gratificació remunerada, sí que el comportament hauria de ser el màxim semblant al comportament de qualsevol empresa; qualsevol de gran i que vulgui continuar essent-t’ho, és clar.\nEl concepte doncs, era de la xarxa d’empreses, a l’empresa xarxa. Extrapolat a organitzacions, seria de la xarxa d’associacions, a l’associació xarxa. És molt fàcil d’explicar i ens hi posem de seguida. Veureu que algunes de les característiques són més pròpiament de i per a empreses però, les mencionarem igualment. Cal tenir present, abans de tot, que la tendència de les empreses, cada vegada van més cap a aquesta línia. És a dir, el futur de l’organització de les empreses passen per interioritzar aquest concepte.\nEn primer lloc, l’associació xarxa només és possible a partir d’un canvi intern. Caldria situar el treball en xarxa en el centre del treball. Caldria aprofitar les avantatges que té la xarxa per comunicar-se. Vivim en un món globalitzat mancat d’horaris on és difícil quadrar agendes. Hauríem de ser capaços de realitzar tasques fora de les reunions. En horaris i llocs diferents i sense deixar d’estar permanentment connectats; la xarxa és avantatge i rapidesa, cal aprofitar-ho. En aquest sentit, la barrera geogràfica ha desaparegut però, d’alguna manera, continua havent-t’hi la barrera del temps. Vull dir, no poden ser les 9.00h al mateix temps a dues puntes de món diferents. Però sí que la tecnologia ens permet connectar-nos (cadascú a la seva hora) per transmetre informació. Penseu que una reunió convocada a 10 persones en la qual 8 s’han de desplaçar i perdre 1 hora de camí, és una pèrdua de 16 hores de treball, contaminació i despeses innecessàries.\nLa segona característica és la combinació d’actius especialitzats sota un control compartit. Escoltar el poble i associats i intentar ajudar-los o facilitar-los les coses. Premiar la iniciativa -meritocràcia- i cercar els millors talents en cada cas. Aportar solucions que sovint ja estan proposades i previstes en documents interns, per resoldre els “conflictes” municipals i/o regionals. Això es podria fer a través de la figura del subcoordinador municipal com havíem comentat anteriorment.\nPresa de decisions basada en el coneixement i no en la jerarquia. Sovint és millor fer cas als savis o gent amb més experiència. La jerarquia –per utilitzar un terme- no té perquè ser un obstacle a la millora i, l’organigrama plantejat anteriorment hauria de ser més aviat funcional, que no pas piramidal. Podria semblar un contrasentit però, no ho és. En tota organització cal saber en quin lloc és cadascú i quines àrees hi ha funcionalment parlant. Cal conèixer on i amb qui contactar per cada motiu. De totes maneres, això és purament organitzatiu i no hauria d’impedir que les decisions es prenguessin amb consens amb els entesos, independentment del seu lloc jeràrquic.\nComunicació directe. Treure, en la mesura que es pugui, els intermediaris en la comunicació. Es guanya temps i no hi ha risc a possibles males interpretacions. Si hom disposa d’un organigrama i d’un directori, la comunicació és més directe, més ràpida i, sovint, més resolutiva.\nEquips de treball multidisciplinaris. A primera vista xoca amb la idea de crear comissions però, tota organització hauria de ser capaç de tenir gent multidisciplinada. 4 ulls sempre veuen més que dos; això és evident. Però el que tampoc hauria de passar és que un afer estigui paral·lelitzat durant mesos perquè només el pot desenvolupar una persona. Al segle XXI, ja se sap, tothom és -o hauria de ser- prescindible.\nSuperació de les vinculacions contractuals basades en el preu, les característiques funcionals i el nivell de servei. Aquesta, com us deia, és pròpiament una característica d’empresa, però el que ve a dir és que si s’aconsegueix que la gent sigui “algú”, assumint responsabilitats i tasques, tothom, començant pels interessos de la mateixa organització, hi surt guanyant. És allò de “sentir els colors”. Si la iniciativa d’una persona té un feedback positiu, es crea un vincle més gran entre l’organització i la persona, amb la qual cosa tothom hi surt guanyant.\nFent tots aquests passos hauria de permetre guanyar temps, guanyar fidelitat, recursos i productivitat. Posar els recursos a disposició de tothom, fer les coses una sola vegada i no, o bé no fer-la o fer-la de manera duplicada. Excel·lència en el treball que, a curt termini, s’hauria de traduir en èxits.\nEmpresa Política Reagrupament Treball\nAnònim 5 de novembre de 2011, a les 12:37\nAquestes 4 entrades d’”Organitzem-nos” estan molt bé. Jo me n’adono que algunes d’elles (sobretot a nivell professional) ja intento aplicar-les, segurament de manera inconscient, ja que aquestes accions no deixen de ser molt lògiques (per això són tan correctes). D’altres no tant. Cal tenir present que cada empresa o associació, cada persona, cada situació és diferent, per tant és més difícil portar-ho a terme. Per exemple, l’accés, el coneixement i l’abast de la xarxa no és el mateix per a tothom. De totes maneres, crec sincerament que seria bo que portar a terme les accions que proposes, com a mínim hauria de ser un objectiu per les empreses i les associacions d’avui en dia. Abans que res, però, caldria que totes les persones que formen part d’un projecte, ho facin amb il•lusió i convicció, és a dir, que creguin i comparteixin un mateix objectiu.\nIntentaré fer arribar aquestes entrades a amics i familiars,\nCarles Costa i Muntadas 5 de novembre de 2011, a les 14:25\nT'agraeixo el comentari. Quant a les entrades, n'hi haurà una cinquena i possiblement serà la darrera al respecte.\nEntenc que sempre hi ha una sèrie de limitacions impossibles de salvar i, això precisament, ens porta a una nova conclusió que sempre he mencionat: "amb un vespino no es pot guanyar un mundial". És molt lloable la voluntat i bondat de totes les persones que formen una empresa i/o organització però, no n'hi ha prou. Seguint el mateix fil, tota empresa i/o organització ha de ser conscient de les seves limitacions i fins on pot arribar amb els mitjans que disposa. A la vida cal ser pràctic; si no es tenen els mitjans, més val no perdre el temps (ni diners en cas d'empresa).\nEl darrer punt, totalment d'acord però amb un matís. La il·lusió i convicció, sovint van precedits de feedbacks positius. Si el que fa no rep cap motivació, estímul, consideració... com ho vulguis anomenar, la il·lusió i la convicció es perd. Per posar un exemple, un simple comentari al blog, fa venir ganes d'escriure més entrades.\nGràcies també per intentar difondre el blog.


[Sortida de juny] Castellar n'Hug 19/06/2022\nü S’ofereix la possibilitat de dormir a Castellar a n’Hug a la casa de colònies La Closa. Tenim a la nostra disposició 30 places. El preu de sopar, dormir i esmorzar és de 37€ per persona.\nü Després de l’excursió tenim l’opció de quedar-nos a dinar per 18,80€/persona. Fariem el menú La Closa: aperitiu de benvinguda, arròs de muntanya, botifarra amb seques i patates al caliu, crema catalana, pa, aigua, vi i cafè o infusió.\nü Necessitem saber quantes persones estarien interessades en quedar-se a dormir i quantes es voldrien quedar a dinar per tal de poder fer la reserva.\nü L’últim dia per inscriure’s per dormir a la casa de colònies és el 29 de maig.\nü L’últim dia per inscriure’s al dinar és 12 de juny.


El document es pot descarregar des del mòbil a través de l’aplicació La Meva Salut o bé des de l’ordinador a lamevasalut.gencat.cat, o en qualsevol web o app d’un servei públic de salut\nAls menors de 12 anys no se’ls requerirà cap certificat digital covid per accedir en aquests recintes tancats\nEl certificat digital covid es pot obtenir a través de l’aplicació La Meva Salut\nA causa de l'increment de la incidència de la covid-19 en els últims dies, el Certificat Digital Covid serà imprescindible en els pròxims dies a Catalunya per accedir a l'interior de bars, restaurants, gimnasos i residències de gent gran. Ara mateix, ja és imprescindible per accedir a locals d'oci nocturn, festivals de música a peu dret i en les celebracions en hotel i restaurants en què es balli en recintes tancats. A més, el certificat covid digital de la Unió Europea (UE) permet viatjar entre els estats membres de la UE.\nQueden exempts de l'obligació de tenir el passi per accedir als mencionats recintes tancats els menors de 12 anys. Cal recordar que l'ús de la mascareta és obligatori a tots els espais interiors, excepte en el moment de menjar i beure, i en els espais exteriors si no es pot mantenir la distància física entre persones.\nEl passi covid permet accedir a gimnasos i equipaments esportius tancats\nEl certificat covid es pot descarregar des del mòbil, a través de l’aplicació La Meva Salut, o bé des de l’ordinador a la pàgina web lamevasalut.gencat.cat o en qualsevol web o app d’un servei públic de salut.\nSi s'està vacunat contra la covid: en aquest cas el document rep el nom de Certificat de vacunació contra la Covid-19. Els ciutadans poden descarregar-se aquest document si han completat la pauta de vacunació, amb les vacunes aprovades per la Unió Europea: Pfizer/BioNTech, Moderna/Lonza, Oxford/AstraZeneca o J&J/Janssen. En cas de no estar vacunat, cal demanar dia i hora per a la vacuna a vacunacovidsalut.cat i citasalut.gencat.cat.\nSi no s'està vacunat, es poden demanar els altres dos certificats. Amb l’excepció dels menors de 12 anys, a qui no se’ls requereix cap certificat digital covid per accedir a aquests recintes.\nSi la persona ha passat la covid-19 en els últims sis mesos i disposa d’una PCR positiva que consti al sistema de salut de Catalunya podrà descarregar-se el Certificat de recuperació de la Covid-19.\nPer directriu europea, el test ràpid antigènic (TAR) no té validesa per obtenir el certificat de recuperació de la Covid-19. Caldrà esperar dos mesos des del diagnòstic positiu per rebre una dosi de vacuna i poder obtenir el Certificat de vacunació.\nSi es disposa d’una prova diagnòstica negativa, s’obté el Certificat de prova diagnòstica Covid-19 negativa. En aquest cas, cal un test d'antígens o PCR que es pot fer en qualsevol dels centres acreditats que apareixen en aquest enllaç.\nHi ha dues vies per descarregar el certificat o disposar-lo en format físic:\n- Descarregar-se al mòbil l’aplicació La Meva Salut o consultar lamevasalut.gencat.cat a l’ordinador. Una vegada dins d’aquest espai digital es pot obtenir a Vacunes i certificat covid digital UE.\nEn cas de no estar donat d’alta a La Meva Salut es pot fer a través de la mateixa pàgina web, on a més s’expliquen els passos a seguir: lamevasalut.gencat.cat/alta\n- També es pot baixar des de qualsevol web o app d’un servei públic de salut.\nPer accedir a bars i restaurants, és necessari tenir el certificat digital covid\nÉs important tenir present que tant el portal com l'aplicació per verificar el certificat digital Covid-19 funciona amb un lector de codi QR. El document vàlid per accedir a tots aquests espais és únicament el certificat digital covid amb el codi QR i, per tant, no serà vàlid qualsevol altre document justificatiu de vacunació.\nLes persones que no disposen de targeta sanitària del Sistema de Salut de Catalunya i no tenen CIP, podran obtenir el certificat de prova diagnòstica Covid-19 negativa amb el seu DNI a través de certificatproves.catsalut.gencat.cat


«L'infern» al Teatre del Mar amb La Clota\n19 maig 2021 01:06\nEl grup de teatre menorquí estrena avui vespre «Les criades» de l'autor francès Jean Genet\nR.Gimeno. | 04 novembre 1999\nEl Teatre del Mar va «més enllà de l'infern» amb Les criades, l'obra de l'autor francès Jean Genet, que la companyia de teatre La Clota-Groc de Menorca estrenarà avui a Palma. És la primera vegada que la formació actua al Teatre del Mar i ha comptat per a aquesta producció teatral amb la col·laboració de les Aules de Teatre, també de Menorca.\nSegons explicà el responsable de la Fundació del Teatre del Mar, Carles Molinet, «era obligatori fer escala aquesta temporada en la feina que es fa a Menorca amb produccions a càrrec de professionals veterans en el món del teatre».\nAquest és el cas del director de l'espectacle, Pitus Fernández, que explicà en la presentació de l'obra la seva intenció de crear un muntatge que tracti amb cruesa el món del marginats «ple de tenebres, tal com volia el mateix escriptor, que produí la major part de la seva obra dins la presó».\nFernández assegurà que ha estat un procés de treball llarg i dur per aconseguir reproduir l'ambient que irradia l'autor i obtenir una atmosfera fosca, cínica i angoixant. «De fet, les actrius han patit molt perquè el guió requeria una entrega total treballant una sèrie de comportaments interns, des de la fascinació, als instints més animals. En aquest sentit, la seva actuació és digna d'admiració», afegí el director.


El centre de dia d'Albal es posarà en marxa abans que finalitze 2019\nAlbal ha fet un pas més en el projecte de posada en marxa del centre de dia que acollirà a 30 persones amb diversitat funcional de la comarca. El ple extraordinari de l’Ajuntament celebrat el passat dijous ha aprovat, per unanimitat, l’inici de l’expedient i les bases per a la concessió de l’ús privatiu de l’immoble on es prestarà el servei, mitjançant adjudicació directa, i on tindran prioritat els demandants de la localitat. El document que va ser recolzat per tota la corporació estarà en exposició pública durant 30 dies.\nEl gener passat, l’alcalde Ramón Marí va signar un conveni amb l’Associació Valenciana d’Ajuda a la Paràlisi Cerebral (AVAPACE), representada en la rúbrica pel seu president José Marquina, que va cedir a Albal, gratuïtament, els locals situats en la zona de Santa Anna, per a la prestació dels serveis d’atenció per un període de deu anys i que acollirà a 30 persones de l’Horta Sud. L’acord també inclou que la contractació del personal del Centre de Dia es realitze en col·laboració amb l’Agència de Desenvolupament Local.


Serveis – Escola Municipal de Música d'Artés\nEl centre compta amb un seguit de serveis que estan a l’abast de l’alumnat. D’aquesta manera es busca facilitar-los l’estudi a l’escola, l’estada i la convalidació amb estudis paral·lels, i el seu dia a dia amb el contacte amb l’instrument .\nPodríem definir aquests serveis en quatre apartats:\nEl banc d’instruments és un servei que ofereix l’escola per aquells alumnes que fan la Roda d’Instruments i per aquells que comencen a cursar un instrument, els quals durant els primers anys encara no tenen el seu propi. Aquest servei inclou, mitjançant el compromís escrit de la família, la possibilitat d’emportar-se l’instrument a casa per practicar entre classe i classe i tenir-ne una bona cura.\nAl banc d’instruments hi ha: violins, violes, violoncels, contrabaixos, flautes travesseres, oboès, clarinets, saxos, trompetes, trombons i baix elèctric.\n– AULES D’ESTUDI\nS’ofereix la possibilitat que l’alumnat reservi aules per poder practicar l’instrument sempre i quan no estiguin ocupades per impartir-hi classes. Caldrà fer una reserva d’aquests espais a secretaria.\n– ESPAI DE TREBALL\nComptem amb un espai de treball que l’alumnat pot fer servir per fer deures i estudiar. Són zones pròpiament indicades per aquesta funció en les quals es demana mantenir-hi silenci. Estan habilitades amb taules i cadires\n– ARMARIETS AMB CLAU\nDisposem d’armariets amb clau de diverses dimensions per tal de poder-hi guardar els instruments musicals entre classe i classe i/o altres materials d’estudi.


Confessió molt personal del col·laborador de 'Sálvame'\nper María Merino dilluns, 28 de desembre 2020 - 10:10h\nKiko Matamoros ha revelat els seus plans per aquest 2021 | Telecinco\nSeguint l'exemple dels seus companys de 'Sálvame', Kiko Matamoros ha fet un balanç de l'any 2020 i ha confessat que aquest pròxim 2021 es casarà amb la seva parella, la jove model Marta López Álamo.\nEl missatge nadalenc per al col·laborador\nTots els col·laboradors de 'Sálvame' han rebut un emotiu missatge durant aquests dies previs a les Festes de Nadal, i en el cas de Kiko Matamoros ha estat la seva parella qui ha volgut desitjar-li un bon Nadal: «Encara que aquest any serà diferent, ens tenim l'un a l'altre que és el més important», i ha afegit: «Gràcies per aparèixer a la meva vida. T'espero a casa. T'estimo».\nAquest missatge de Marta ha fet somriure a Matamoros, que no ha pogut evitar confessar que està molt enamorat d'ella. És més, ha assegurat que està vivint una etapa molt feliç gràcies a Marta.\nKiko Matamoros 'perd el cap' per Marta i té plans de boda\nEl col·laborador de 'Sálvame', tot i que li costa parlar dels seus sentiments, ha reconegut que sent molt d'amor per la seva parella. Així mateix, ha afegit que està molt orgullós de la relació que té i que, precisament, per això li dol que hi hagi gent que els qüestioni. És més, ha reconegut que li resulta molt dur que algú menyspreï a Marta.\nVeient la seva manera de parlar de López Álamo, l'estrella del programa -Carlota Corredera- ha volgut preguntar a Kiko si té pensat casar-se. I la resposta d'ell no ha pogut ser més contundent: «Crec que hi ha moltes possibilitats». Així mateix, ha deixat clar que està molt enamorat: «Aquests dos anys al seu costat han estat un regal molt gran i he estat tan feliç... Em costaria molt viure sense ella, suposant que això succeís, que algun dia haurà de succeir, però estic molt feliç».\nD'aquesta manera, Kiko Matamoros ha confessat els seus plans de boda. A més, cal recordar que en més d'una ocasió ha afirmat que li encantaria tornar a ser pare. Per a Kiko no és cap inconvenient tenir ja cinc fills: quatre del seu primer matrimoni amb Marian Flores i un amb Makoke.\nEl missatge d'amor a Marta López Álamo\nPer finalitzar el seu balanç de l'any 2020 i establir els seus desitjos per al 2021, el col·laborador ha volgut respondre al missatge de Marta López Álamo. Així doncs, ha mirat directament a càmera i amb un somriure d'enamorat li ha dit: «Gràcies per haver-me fet immensament feliç. Espero poder estar a l'altura del que has fet, de la teva valentia, de la teva honradesa i sé que no t'ho podré pagar ni correspondre't en la mesura que ho has fet tu amb mi. T'estimo molt. Ho saps i tant de bo estiguem molt de temps junts».\nD'aquesta manera, Kiko Matamoros ha deixat molt clar que és feliç i que està enamorat de Marta. Hi ha molta gent que no apostava per aquesta relació, però està clar que han demostrat que el seu és amor de veritat. Tant és així que somien en convertir-se en marit i dona i fins i tot amb tenir un fill.


Inditex puja gairebé un 7% en quatre dies, la seva millor setmana des de març de 2018 - Bolsamanía.com\nInditex puja gairebé un 7% en quatre dies, la seva millor setmana des de març de 2018\nLas acciones de la compañía textil repuntan un 3% este jueves\nEn castellano: Inditex avanza un 6,4% en cuatro días, su mejor semana desde marzo de 2018\nBolsamania | 18 abr, 2019 16:16 - Actualizado: 16:16\nInditex (+2,9%) està de dolç. Les accions del grup tèxtil repunten gairebé un 7% a la setmana, la millor dada setmanal des de març de 2018, i això que només ha durat quatre dies, ja que el parquet madrileny tanca les portes aquest Divendres Sant. En el conjunt de l'any, puja més d'un 25%, percentatge que la situa com la cinquena companyia més alcista de l'IBEX.\nLa bona marxa d'Inditex està afavorida pel gran moment que viu el sector. Per exemple, Zalando, la major plataforma en línia de venda minorista de roba i complements d'Europa, suma un 85% en el conjunt de l'any, amb molt bones jornades borsàries.\nDimarts passat, Zalando va pujar un 10% després d'anunciar que registrarà un resultat operatiu ajustat positiu d'entre 1 i 9 milions d'euros durant el primer trimestre de l'any, quan el consens del mercat apuntava a unes pèrdues de prop de 10 milions d'euros. Aquesta notícia va impulsar també els títols d'Inditex, que aquest dia va avançar un 1,8%.\nAsos n'és un altre bon exemple. El 2019, les seves accions repunten un 69% i això que va anunciar una caiguda del 87% en el seu benefici abans d'impostos de les primes semestre fiscal. Tot i això, els inversors van apostar per la companyia anglesa, ja que tot i aquesta dada, va mantenir els seus objectius de vendes, marges de beneficis i despeses per a tot l'any.\nLa marxa de la cadena sueca H& no té res a envejar a la de la resta. Els seus títols s'han revalorat un 32% aquest any i sembla que seguirà creixent. Des d'RBC han apuntat la bona estratègia que ha desenvolupat la companyia. H&M va a començar a cobrar els enviaments en línia, una estratègia "positiva" per RBC perquè beneficiarà els marges.\nInditex, el pitjor valor de l'IBEX després de la rebaixa de recomanació de Jefferies\nH&M es dispara després dels seus resultats, tot i guanyar un 41% menys, i impulsa Inditex\nASOS es dispara: manté les seves previsions tot i la caiguda del benefici


"LEVANTE" en valencià - Diari de Girona\n"LEVANTE" en valencià\njosep miquel bausset 01.05.2016 | 00:00\nCom ha manifestat el president de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, l'edició digital en valencià del diari Levante, que començarà a publicar-se avui, dia 1, és una bona notícia. Es tracta d'ampliar el mercat editorial en la nostra llengua i alhora, fer normal allò que a la societat valenciana, a excepció de l'Església (i de l'Exèrcit), és normal.\nÉs veritat que tant l'Estatut d'Autonomia del País Valencià com la llei d'Ús i Ensenyament del Valencià demanen una protecció de la nostra llengua a causa de la seua feblesa. Una llengua present, tant en paper com en format digital, en publicacions com El Temps,Saó, Cresol, Buris-ana, Barcella, Mètode, Vilaweb, La Veu del País Valencià, Camacuc i moltes altres.\nSegons els entesos, l'índex de lectura sempre ha estat baix al País Valencià. I més encara en la nostra llengua, a causa en bona part a l'analfabetisme que el franquisme va propiciar en els valencians, prohibint l'ensenyament del valencià, una llengua que ha estat durant molts anys exclosa de la societat i després, només tolerada, des de la marginació.\nVa ser en la Transició quan la nostra llengua va eixir amb força del gueto on l'havien posat el dictador i els seus acòlits provincials, l'Església i la burgesia valenciana. De fet, el poble i d'una manera particular a les comarques, des dels Ports a la Marina i des de la Vall d'Albaida a la Costera, la Safor o el Maestrat, la majoria de la gent mai no havia abandonat el valencià, que això sí, quedava circumscrit a la llar, i al carrer i a les relacions del veïnat, i sobretot al Joc de Pilota, on el valencià sempre ha estat una llengua viva. I també va ser reivindicada pels grups més sensibilitzats amb la nostra cultura, com els jóvens universitaris o Lo Rat Penat, amb Carles SalvadorFerrer Pastor, que posaren a l'abast dels qui volien aprendre la nostra llengua, l'ensenyament del valencià.\nA alguns els pot semblar inversemblant, que durant els anys quaranta i més i tot, parlar valencià fos vist com a propi de "patanes", com li digué a mon pare un guàrdia civil. O que fos obligat en temps de postguerra, a "hablar en cristiano". Per tot això i per la coentor de la burgesia del Cap i Casal que va renegar de la nostra llengua, el valencià era cosa de poble. De la gent dels pobles. L'excel·lent cançó Tio Canya, dels amics d'Al Tall explicita ben clarament la marginació del valencià. Una marginació que va quedar palesa, només fa uns mesos (no en ple franquisme!) amb les declaracions de la Sra. Carolina Punset, diputada de Ciutadans, que va fer el ridícul qualificant d'"aldeanos", aquells que defensem el valencià per tal que siga una llengua normal. Una marginació, la de la nostra llengua, que ha vingut també del PP, acabant despòticament amb RTVV o clausurant els repetidors de TV3 i de Catalunya Ràdio, perseguint amb multes abusives ACPV, tancant línies en valencià de moltes escoles o atacant l'AVL.\nPer això l'edició en valencià del diari Levante és una bona notícia per a tots els qui estimem el valencià. Va ser mon pare un dels qui primer va començar a escriure en valencià al diari Levante, sobretot les seues cròniques de Pilota, la seua columna: "Impressions d'un aficionat". D'ací que m'alegra i molt, que aquest diari, que també acull els meus articles, sempre en valencià, aposte ara per una versió en la nostra llengua.\nNo fa gaires anys, mon pare es mostrava pessimista pel que feia a la llengua i a la Pilota. I per això deia que el valencià, com la Pilota, desapareixeria en dues generacions. Amb el temps, mon pare va canviar d'opinió, en vore l'èxit de les Trobades de les Escoles en Valencià i el compromís dels mestres per la nostra llengua o les noves fornades de jugadors de Pilota. L'edició en valencià del diari Levante confirma l'optimisme de mon pare: un País que mai no hem fet, sí, però també una País que ja anem fent. També des de la premsa.


A mitjans de maig començarà la construcció d'una nova graderia lateral coberta, primera fase d'una metamorfosi total de la instal·lació\nDivendres, 30 abril 2021 · 08:29 hores ActualitatEsportsFutbol\nLa graderia lateral del Sagnier, petita i provisional, se substituirà per una de nova, coberta i amb capacitat per a 765 localitats.\nEl camp municipal de futbol del CEM Sagnier, construït als anys 70 i poc canviat des d’aleshores, se sotmetrà a una gran transformació que el convertirà en un estadi amb graderies cobertes tot al voltant del terreny de joc i amb capacitat per a 2.041 localitats.\nL’Ajuntament del Prat ha programat aquest ambiciós pla de transformació per fases, a fi de no interferir en les activitats esportives que s’hi fan -el camp és la seu de l’Associació Esportiva Prat de futbol-.\nLa primera fase de les obres començarà a mitjans de maig i durarà mig any. Consistirà a substituir l’actual graderia del lateral, petita i provisional, per una de nova, coberta i amb capacitat per a 765 seients. A la part inferior es construiran dos lavabos -uns serveis molt demandats pel públic- i un magatzem. Aquesta graderia s’anirà ampliant paulatinament fins arribar a rodejar tot el camp de futbol. D’aquesta manera, l’estadi municipal quedarà homologat a les instal·lacions on juguen altres equips de futbol de categories similars a l’àrea metropolitana.\nEn fases posteriors també està prevista la construcció d’un nou edifici de serveis, entre el camp de futbol 11 i el de futbol 7, amb vestidors, bar, despatxos, sales polivalents, gimnàs, sala de premsa, etc.\nAltres millores en les instal·lacions esportives municipals\nL’Ajuntament també preveu fer diverses millores en altres equipaments esportius municipals. Així, la gespa artificial del camp de futbol del CEM Julio Méndez, força malmesa, se substituirà per una de nova durant el proper mes d’agost.\nNou patinòdrom al parc Nou\nUn altre projecte important és la construcció d’una nova pista de patinatge de velocitat, ja que l’actual, situada al CEM Estruch, ha quedat envellida i, a més, no fa les mides reglamentàries. El nou patinòdrom, que tindrà 200 metres de corda, es construirà al parc Nou, on actualment hi ha el camp de futbol de terra. Aquesta serà una instal·lació de referència a Catalunya en l’àmbit del patinatge de velocitat. Les obres començaran a l’abril de l’any vinent i tindran una durada aproximada de 10 mesos.\nAmpliació i millores al CEM Estruch\nEl trasllat de la pista de patinatge del CEM Estruch permetrà, en un futur, ampliar aquest equipament, que necessita més sales d’activitats, vestidors, etc.\nTambé al CEM Estruch, el frontó 1, que ara acull una pista de bàsquet, es cobrirà i esdevindrà un petit pavelló polivalent. El frontó 2 es mantidrà tal com està ara.\nTot seguit podeu escoltar l’entrevista que la regidora d’Esports, Débora García, i la cap d’Esports de l’Ajuntament, Olga Asensio, han concedit a l’emissora municipal per parlar de totes aquestes obres als equipaments esportius de la ciutat.


En busca de la redempció. 'The immigrant' | Els Bastards | Blog en català de cinema, sèries i tot allò que envolta el món audiovisual\n8 juliol, 2014 Comentaris (0) Visualitzacions: 988 Cinema Jordi Dorca\nQuan Vitto Andolini arriba a l’illa d’Ellis, a la badia de Nova York, sol i orfe, després que el cap mafiós de Corleone (Don Ciccio) hagi matat els seus pares i germans, queda fascinat per la vista de l’Estàtua de la Llibertat; a través dels ulls d’aquell nen preveiem una nova vida, plena de dificultats …\nEn busca de la redempció. 'The immigrant'\nQuan Vitto Andolini arriba a l’illa d’Ellis, a la badia de Nova York, sol i orfe, després que el cap mafiós de Corleone (Don Ciccio) hagi matat els seus pares i germans, queda fascinat per la vista de l’Estàtua de la Llibertat; a través dels ulls d’aquell nen preveiem una nova vida, plena de dificultats però que per a ell també és plena d’esperances. A The immigrant, de James Gray, Ewa (Marion Cotillard) i la seva germana Magda (Angela Sarafyan) arriben esperançades a Ellis, amb la idea d’arribar a Brooklyn, on viuen els seus oncles, que les han d’acollir després que els seus pares van ser assassinats i decapitats durant la Gran Guerra. Però una bronquitis obliga Magda a ser ingressada a l’hospital i Ewa se la vol repatriar per un estrany succés impúdic que ha passat al vaixell. Bruno Weiss (Joaquin Phoenix), amb molts contactes a l’illa, rep la súplica d’ajuda per part d’Ewa, ell accedeix a ajudar-la a no ser repatriada i es converteix en el seu mentor i protector. Bruno és, però, un proxeneta jueu que té la idea que Ewa es prostitueixi per guanyar els diners i rescatar la seva germana de l’hospital.\nLa trama es va complicant a mesura que avança: en un principi Ewa està sota protecció de Bruno, però aquest l’empeny a prostituir-se, ella hi accedeix, perquè com molts dels personatges de les pel·lícules de Gray (se’n recorden de Bobby Green a We own the night?) està atrapat per uns llaços familiars molt forts que la tenen lligada, es converteix en una dona freda, pragmàtica i dura. «Jo no beso la mà d’aquell que em maltracta», diu en un moment de la pel·lícula. Bruno es desespera per aquesta duresa, ell està enamorat d’Ewa i també està amb la dicotomia d’estimar-la, mentre té a sobre el pes de la culpabilitat de tot el que l’ha obligada a fer. L’aparició del mag Orlando (Jeremy Renner) dóna a Ewa un bri d’esperança, Orlando no és qui la reté sinó aquell que li ofereix una sortida, la màgia com a representació dels somnis.\nJames Gray és un dels directors actuals més aclamats per la crítica, i és d’aquells autors (a vegades també em passa amb Scorsese) que et transmeten la sensació que sempre fan la mateixa pel·lícula en contextos diferents. Gray parla sempre de personatges amb uns llaços familiars que no poden deixar enrere, atrapats en mons que els superen i en contextos en què la hipocresia és dominant. Són criatures imperfectes que busquen un nou món per redimir-se, una redempció que sempre suposa la condemna d’un altre. Aquestes constants apareixen en altres pel·lícules seves com Two lovers o We own the night. La gran diferència que presenta The immigrant és la distància que es pren el director respecte a la història, una distància que crec que es fa palesa en una trama que no és contemporània al seu temps i amb la fredor d’uns decorats que presenten la Nova York del 1921 com un infern per als nouvinguts.\nThe immigrant és doncs una altra mostra del talent del director i dels seus actors, sobretot Phoenix (actor fetitxe de Gray) i Cotillard, un nou fascicle d’una gran obra que Gray fa temps que escriu.\n» Cinema » En busca de la redempció. 'The immigrant'


L’informe entregat al Govern recomana pujar entre 61 i 99 euros l’actual SMI de 950 euros de forma esglaonada\nEls tècnics proposen començar emprendre una pujada d’entre 12 i 19 euros al mes ja el 2021\n18 de de juny del 2021. 13:47\nLa comissió d’experts que ha analitzat en els últims mesos el salari mínim interprofessional (SMI) proposa pujar la quantia actual de 950 euros al mes (per 14 pagues) fins a una quantitat entre 1.011 i 1.049 euros (equivalent al 60% del salari mitjà) el 2023.\nAixí figura al document entregat aquest aquest divendres a la vicepresidenta tercera del Govern i ministra de Treball i Economia Social, Yolanda Díaz, en un acte al Ministeri. L’informe proposa al Govern escometre de manera esglaonada la pujada ja des de 2021, amb alces d’entre 12 i 19 euros al mes aquest mateix any.\nSegons el document, la comissió d’experts recomana que l'SMI pugi entre 2021 i 2023 entre el 6,4% i el 10,4%, de manera que passaria, en aquells tres anys, des dels 950 euros al mes actuals a una quantitat d’entre 1.011 i 1.049 euros en 14 pagues. Això suposaria elevar-ho entre 61 i 99 euros per situar l'SMI en el 60% del salari mitjà.\nA l’acte d’entrega de l’informe va assistir aquest divendres al Ministeri una representació dels experts que formen part d’aquest comitè assessor, encapçalat per la seva presidenta, Inmaculada Cebrián López, professora titular del Departament d’Economia de la Universitat d’Alcalá de Henares.\nAquesta comissió, que es va constituir a finals de gener, ha realitzat una anàlisi tècnica per establir la ruta que hauria de seguir l'SMI fins arribar, a final de legislatura, al 60% del salari mitjà a Espanya, objectiu al qual s’ha compromès el Govern i que és, a més, el que estableix la Carta Social Europea.\nEl Govern esperava les conclusions dels experts per portar al diàleg social la determinació del 2021, que va quedar en suspens el gener a l’espera d’aquest informe. No obstant, en els últims dies, diversos membres de l’Executiu, com el president, Pedro Sánchez; la vicepresidenta segona, Nadia Calviño, i la ministra d’Hisenda, María Jesús Montero, han deixat clar que, tot i que compliran el compromís de portar l'SMI al 60% del salari mitjà per a 2023, és primordial no adoptar mesures que puguin perjudicar la creació d’ocupació. La vicepresidenta tercera i ministra de Treball, Yolanda Díaz, sí que és partidària d’emprendre una nova pujada dl'SMI ja el 2021.\nDe la comissió d’experts de l'SMI formen part set acadèmics, tres membres del Govern i dos representants sindicals, ja que els representants de CEOE i Cepyme van decidir abandonar aquesta comissió dies després de la seva constitució al considerar que «desvirtuava» el diàleg social.\nMercadona paga una multa milionària per detectar persones amb ordre allunyament\nPer la part de professionals acadèmics, són membres d’aquesta Comissió el president del CES i catedràtic de Política Econòmica de la Universitat de Barcelona Antón Costas; la catedràtica d’Economia de la Universitat d’Alcalá de Henares (UAH) Olga Cantó; l’exprofessor associat de la Universitat Carlos III de Madrid José Ignacio Pérez Infante; el catedràtic d’Economia Aplicada de la Universitat de Salamanca Rafael Muñoz de Bustillo; la professora d’Economia de la UAH Inmaculada Cebrián López; la catedràtica d’Economia de la Universitat del País Basc Sara de la Rica i Gemma Galdón Clavell, membre del departament de Sociologia de la Universitat de Barcelona.\nPer part dels sindicats, formen part d’aquest grup d’experts María Jesús Cedrún (UGT) i Carlos Martín (CCOO), mentre que en representació del Govern figuren Manuel Lago (Ministeri de Treball i Economia Social), César Veloso (Ministeri d’Hisenda) i Carlos Cuerpo Caballero (Ministeri d’Afers Econòmics i per a la Transformació Digital).\nSalari mínim Ocupació Yolanda Díaz


Notícies | Ajuntament de Bunyola\nCanvi en el local de la Gent Gran de Bunyola\nDesprés de les converses mantingudes amb Sanitat, els despatxos que estaven fer, es reubicaran a un altre lloc.\nPrimera guanyadora d'un val de 240€ de la Campanya de Foment del Comerç Local\nAvui dia 22 de juny s'ha realitzat a l'Ajuntament de Bunyola el sorteig entre totes les butlletes participants dins la Campanya de Foment de Comerç Local de Bunyola.\nObert el termini d'inscripció de l'Escola d'Estiu\nA partir de dilluns dia 6 i fins dia 30 d'aquest mes està obert el termini d'inscripció de l'Escola d'Estiu de Bunyola.\nPresentació de la reforma de la carretera de s'Esgleieta\nAhir horabaixa el Conseller de carreteres del Consell de Mallorca, Ivan Sevillano, amb el seu equip, va presentar per segona vegada a Bunyola el projecte de reforma de la carretera que uneix s'Esgleieta amb la carretera de Sóller.\nLa piscina, a punt\nDesprés de les obres realitzades a la piscina municipal per tal d'evitar les filtracions que patia a causa d'unes deficiències estructurals d'ençà la seva construcció, aquests dies es procedeix a omplir-la.\nRecepció a l'Ajuntament a l'equip juvenil del Bunyola Club de Futbol pel seu ascens a Preferent\nAhir dijous 16, a la tarda, a l'Ajuntament de Bunyola, va tenir lloc la recepció de l'equip juvenil del Bunyola Club de Futbol amb motiu de la segona posició aconseguida al campionat de lliga i l'ascens de categoria a Preferent.


2012/2012_07_19_Hort_Mas_Guinardo.jpg dijous, 19 de juliol de 2012\nPersonatges Anna Suñe, grup hort urbà Mas Guinardó / Antonio León, grup hort urbà Mas Guinardó\nANNA SUÑÉ, grup hort urbà Mas Guinardó\n“L’Hort del Mas Guinardó s’ubica al barri del Guinardó. Com veieu, en ser un terrat de la tercera planta estem a l'aire lliure, tenim unes vistes privilegiades. L’altra avantatge és que en aquesta terrassa toca molt el sol. Això va molt bé a les plantes. En ser un hort amb taules no tenim gran feina com en un hort de terra. Però va molt bé aquest format com a part educativa."\nANTONIO LEÓN, grup hort urbà Mas Guinardó\n“Buena tierra, agua y sol. Esas son las tres cosas principales para tener un buen huerto. Luego tienes que saber cuando tienes que plantar cada una de las hortalizas y darle como a los niños, mucho amor y mucho cariño, y que te guste.”\n“L’octubre passat el casal va proposar un taller d’hort urbà. Ens vam apuntar unes 8 persones del barri. Al gener va acabar i voluntàriament vam continuar cultivant i cuidant l’hort.”\n“És un lloc on aprendre, on observar, on compartir, on equivocar-te....”\n“Me encuentro bien aquí y paso el tiempo. Significa mucho para mi.”


El Peralada s'endú el derbi contra el Palamós - Diari de Girona\nPeralada 2 0 Palamós\nEl Peralada s'endú el derbi contra el Palamós\nAmb aquest triomf, els d'Arnau Sala queden a només dos punts del líder Olot quan queden vuit jornades per acabar la lliga\nredacció 19.03.2017 | 19:48\nEl Peralada s'ha fet aquesta tarda amb el derbi empordanès de Tercera Divisió. El primer gol local ha estat de Sergio Garcia en pròpia porta a les acaballes del primer temps (40'), on la igualtat ha estat la nota predominant (1-0). A la represa, David Serrano ha sentenciat només començar quan en el minut 51 ha marxat amb velocitat per mig de dos defenses palamosins, i amb l'esquerra ha enviat l'esfèrica a l'escaire dret de Mazano per posar el definitiu 2-0.\nAmb aquesta victòria, els d'Arnau Sala s'apropen a la primera posició, després d'aprofitar l'ensopegada de l'Olot a casa contra el Sant Andreu (2-3). Els xampanyers amb 62 punts, es situen a només dos punts dels de la Garrotxa (64) quan encara queden vuit jornades per acabar la lliga. Ara tots dos equips depenen d'ells mateixos, i és que no cal oblidar que ambdós equips es veuran les cares en el derbi del 23 d'abril a Peralada.


El cineclubisme setmanal torna a Manacor després de 20 anys – Revista07500\non 29/09/2021 29/09/2021 actualitat cinema\nEl cineclubisme setmanal torna a Manacor després de 20 anys\nEl Cinemaclub 39 escalons afegeix a les seves activitats un nou projecte amb el millor cinema d’autor d’estrena. Serà cada dijous a les 20.30h als Multicines Manacor\nDesprés de dues dècades sense un espai fix i un horari estable pel cinema alternatiu a Manacor, el Cinemaclub 39 escalons torna a posar en marxa una programació estable de pel·lícules dels millors autors internacionals en versió original. Una nou projecte que cobrarà vida cada dijous a les 20.30 h als Multicines Manacor, i que vol fidelitzar novament els cinèfils de tota la comarca entorn a les històries més personals.\nCal dir, emperò, que la dels cineclubs no és tan sols una història de nostàlgia. És una necessitat actual que ajuda a difondre i a compensar un dèficit clar dins la programació estàndart, plagada de gran títols que per qüestions econòmiques o d’espai, arraconen les obres que creim adequat que també es projectin aquí en plantalla grossa i amb un so que faci de l’experiència un retorn a la qualitat i l’acolliment de la sala, en un moment així mateix de retrobada progressiva amb la normalitat.\nPer això s’ha intentat que el preu de l’entrada no sigui un impediment per poder asseure’s a la butaca i disfrutar. D’aquesta manera s’ha establert un preu de 5 euros per sessió i la possibilitat de poder-la adquirir tant de manera telemática (a través de la página web www.entradium.com i www.enviumanacor.cat) com a les mateixes taquilles dels multicinemes, cada dijous horabaixa.\nA més, i sempre que sigui posible (per a la sessió inaugural ja està confirmat) s’organitzarà un col·loqui posterior a la mateixa sala amb els director, actors o persones afins a la temàtica de la pel·licula. “El que pensam que farà pujar l’experiència a un escaló fins i tot més interessant i engrescador”.\nPrimera pel·lícula, el 7 d’octubre\nLa pel·lícula que encetarà la programació aquest proper dijous 7 d’octubre serà ‘Un blues para Teherán’, l’òpera prima del conegut periodista radiofònic (conductor durant molts d’anys del programa ‘El séptimo vicio’ a Radio3) Javier Tolentino. La història transita, a través de diferents rostres, per un Iran on tradició i modernitat conviuen i alhora xoquen. Erfan, un jove kurd, divertit i irònic que vol convertir-se en director de cinema, ens convida a descobrir un país tan misteriós com culte a través de la música i les seves gents. Canta, escriu poesia, viu amb els pares i amb el seu lloro… però, de l’amor, no en sap res.\n“Encara que la cultura de cineclub mai hagi desaparegut de Manacor (tot al contrari la seva vigència ha estat permanent en el temps amb una programació intermitent al Teatre de Manacor i altres espais) sí que és la primera vegada en gairebé 20 anys, com dèiem, que es torna a establir un dia concret de la setmana, un horari i una localització que desitjam s’anirà assentant durant aquests mesos, i esperam que es faci un lloc dins les agendes manacorines i de tot aquell cinèfil que arribi fins els multicinemes”.\nAquesta és la programació prevista pel mes d’octubre:\nDijous 7. Multicines Manacor, 20’30 h\nUN BLUES PARA TEHERAN + col·loqui amb JAVIER TOLENTINO\nEspanya, 2021. 81min.\nDijous 14. Multicines Manacor, 20’30 h\nCorea del Sud, 2021. 77 min.\nDijous 21. Teatre de Manacor. 19’00 h\nEspanya, 2019. 26 min.\nDissabte 23 i diumenge 24. Institució Pública Antoni M. Alcover\nPOÈTIQUES DEL PAISATGE, a càrrec de JOSÉ LUIS GUERIN\nDijous 28 Multicines Manacor, 20’30 h\nFrança, 2021. 122 min.\nEntremig i per continuar amb la tradició ja arrelada del Cinemaclub 39 escalons, s’ha organitzat un taller complementari a la pel·lícula de José Luis Guerin, titulat ‘Poètiques del paisatge’ i que es durà a terme a la Institució Pública Antoni M. Alcover entre el dissabte 23 i el diumenge 24 d’octubre. Del qual en podreu trobar informació a través de les xarxes socials, així com de la manera de poder-s’hi inscriure.\nPrevious Article El PP critica que els estrangers hagin de netejar les platges de s'Illot i Porto Cristo\nNext Article A partir d'aquest divendres cada manacorí té 40 euros en bons comercials


Com utilitzar endolls de Txad a Iran\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Txad a Iran en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Txad a Iran sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


«El canvi climàtic té noms i cognoms», SOS Vallès denuncia: «el circuit de motocròs a Can Bosc, una nova agressió ambiental»\nYou are here: Home / Destacats / Política / Societat / Uncategorized / «El canvi climàtic té noms i cognoms», SOS Vallès denuncia: «el circuit de motocròs a Can Bosc, una nova agressió ambiental»\nLa plataforma vallesana SOS Vallès, que agrupa 40 entitats socials, ecologistes i ciutadanes dels dos vallesos denuncia que el projectat circuit de motocròs a Can Bosc (Sant Feliu de Codines) representa una nova agressió ambiental en el territori que vulnera els pactes contra el canvi climàtic\nEnmig de la preocupació general i crida a la responsabilitat per part de la comunitat científica davant dels fenòmens climàtics extrems que vivim, de la pèrdua de diversitat que ja ha està essent considerada per alguns la 6a extinció massiva, de malalties emergents, o dels processos erosius accelerats que ja fa anys que s’evidencien, l’Ajuntament de Sant Feliu de Codines (Vallès oriental) ha decidit que és una idea encertada fer un circuit de cros i cremar benzina en un indret on actualment s’hi refugia flora i fauna defugint la presència humana.\n«Deu tractar-se d’un projecte transcendental, que passa per damunt de totes les alertes dels experts en qüestions climàtiques, biòlegs, físics, ecòlegs, metges, etc, etc.», ironitza SOS Vallès en un comunicat fet públic el passat mes d’agost. Clar, un circuit de cros és una infraestructura estratègica per aquells que damunt dues rodes gaudeixen de la pols, la velocitat, el soroll i el tuf persistent de la benzina i l’oli a mig cremar, s’afegeix. «Quina llàstima que altres habitants del planeta no acabin de trobar plaer en el fet que els estressin, els espantin, els xafin, els intoxiquin i empudeguin, els cobreixin de pols opaca i els obliguin a fugir (aquells que poden fugir, clar, que no tothom té la possibilitat de fer-ho) a…. on?\nTot plegat, de continuar per aquest camí, el futur que s’albira és «l’extinció o a la condemna de malviure sota les efectes de l’estrès crònic. I així anem empobrint el territori del seu principal patrimoni: la natura, però també de la responsabilitat que desitjarien les generacions futures, i de la sensibilitat necessària per comprendre un món que,malauradament, no podran heretar en les mateixes condicions que nosaltres, com nosaltres no les hem heretat en les mateixes condicions que els nostres pares o avis».\nL’Ajuntament de Sant Feliu de Codines ha concedit el permís d’activitat econòmica a un projecte de circuit de cros en l’antic camp de golf de Can Bosc, després que l’OGAU li donés llum verda a pesar de les múltiples al·legacions presentades per diverses entitats ecologistes com L’ADENC, SEO Birdlife, Ajuntaments (Sant Quirze Safaja amb el projecte de “protecció de l’entorn amb la negativa d’instal·lar un circuit de motocròs a Can Bosch de Sant Feliu de Codines”), associacions veïnals i d’ADFs (El Pinyó), entre d’altres.\nBona part de la superfície del recinte és forestal, amb alzinars, pinedes i bosc mixt rodejat de pastures també naturalitzades i mantingudes de manera natural per herbívors (sobretot cabirols), essent aquestes formacions molt escasses al Vallès. La diversitat de formacions vegetals i hàbitats de l’espai constitueixen un mosaic ric, on la fauna hi troba refugi, zona d’alimentació i de reproducció, incloent unes basses completament naturalitzades amb vegetació de ribera i hidròfits, que si bé aquest any degut a l’extrema sequera no presenten aigua, són habitualment usades per diverses aus aquàtiques nidificants, amfibis i macroinvertebrats aquàtics.\nÉs conegut que la circulació dels vehicles té conseqüències damunt la salut de l’ecosistema i de les persones, més enllà dels impactes directes sobre el sòl, flora i fauna; com són la contaminació acústica, atmosfèrica i la deposició de partícules en suspensió que poden transportar elements contaminants a distàncies considerables del focus emissor. Cal tenir present que la zona afectada està pròxima a zones habitades i zones protegides, entre elles una zona ZEPA (Sant Miquel del Fai) creada pera la protecció de l’àguila cuabarrada (Aquila fasciata, espècie en perill crític a Catalunya, amb un dels seus límits a tant sols 2 km del circuit). Amb tot, SOS Vallès considera que no són suficients les mesures per garantir la salut de persones i ecosistemes ni la conservació de la biodiversitat pròxima.\nD’alta banda, es posa en dubte que l’Ajuntament de Sant Feliu de Codines sigui capaç de fer quadrar els números d’emissions de CO2, ja que amb el pacte d’alcaldes i alcaldesses contra el canvi climàtic han assumint el compromís de reduir en un 55% les emissions de CO2 per l’any 2030 fomentant, entre d’altres mesures, la reducció de l’ús de vehicles contaminants. I els vehicles de 2 temps són especialment contaminants. Sembla clar que que hi ha una manca d’una voluntat ferma, tant per part de la Generalitat i organismes competents com per part de l’equip de govern de l’Ajuntament de Sant Feliu de Codines (JUNTS-PSC), de treballar per aportar solucions reals al problema de la crisi climàtica que afecta tothom. Podent apostar per activitats educatives, de conscienciació i sensibilització en qüestions mediambientals i/ o de lleure respectuoses amb la conservació de la natura, que seria el desitjable, s’ha apostat per una activitat agressiva i contaminant.\nMalauradament, aquesta agressió ambiental no és un cas aïllat. En els Vallesos hi ha altres projectes vinculats al motor recolzats o promocionats per la mateixa administració i amb enormes repercussions ambientals damunt del territori, incompatibles amb la conservació de la biodiversitat i els esforços generals per assolir els compromisos establerts a l’acord de París o, fins i tot, amb drets humans com el de la salut pública. Alguns precedents són el cas del circuit internacional de Kàrting a Llinars del Vallès (amb govern d’ERC), en un corredor biològic; el PDU del Circuit de Montmeló (amb govern de PSC a Granollers), o el cas recent del circuit de motos de Lliçà de Munt (amb govern del PSC). Afortunadament, en alguns casos la lluita ciutadana ha aconseguit aturar aquests projectes que pel gaudi d’uns quants comprometen el benestar i salut de persones, fauna i flora.\nLa humanitat, en plena crisi, es troba davant d’un dels grans reptes de la civilització: assumir quins són els límits dels recursos planetaris i les repercussions del creixement insostenible (i actuar en conseqüència i responsabilitat) o seguir el model actual de creixement i agressions contínues en el territori fins a la catàstrofe ambiental. El canvi climàtic i la pèrdua de diversitat no són fruit d’una acció puntual, sinó de la suma continuada d’aquestes accions.\nSOS Vallès demana que s’aturi el projecte del circuit de Can Bosc, pel seu impacte negatiu damunt l’ecosistema i la salut, i fem una crida a la responsabilitat, demanant a la ciutadania, entitats i òrgans administratius que col·laborin en la construcció d’una societat més madura, sensible, sostenible i respectuosa amb les necessitats de totes les espècies que convivim en aquest planeta de recursos limitats, tal i com la comunitat científica i el sentit comú reclama des de fa temps.


Adalmo redueix la petjada de carboni gràcies a les accions proposades pels Xecs de Consultoria de l’IDI\nL’IDI té oberta la convocatòria de Xecs de Consultoria, un ajut destinat a les empreses industrials de les Illes Balears. Enguany, s’invertirà 310.000 euros en la transformació del sector mitjançant aquesta línia d’ajudes per a la digitalització, la internacionalització i la sostenibilitat de les empreses.\nL’any passat, un total de 144 empreses es varen acollir a alguna de les tres línies que contemplen els xecs:\niDigital per a l’elaboració de plans de transformació digital.\niExporta per a l’elaboració d’un pla estratègic d’internacionalització, així com per a la definició i posada en marxa del pla de màrqueting internacional en un mercat concret.\niSostenibilitat per identificar i calcular les emissions de gasos amb efecte hivernacle, i proposar un pla de reducció d’aquestes emissions.\nAdalmo va ser una de les empreses que va optar per iSostenibilitat, en el marc de la seva estratègia de circularitat i desenvolupament sostenible, a través de la qual un consultor especialitzat, a més de calcular la petjada de carboni, els va proposar un pla de reducció de les emissions. L’empresa, que es dedica a la gestió integral de residus, tant no perillosos com perillosos i sanitaris, ha duit a terme durant aquest any les primeres accions contemplades en el pla elaborat pel consultor que aconseguirà reduir les emissions de l’empresa i contribuir a la cura del medi ambient, com per exemple:\nSignatura d’un contracte de subministrament d’energia elèctrica 100% renovable.\nAdquisició de vehicles elèctrics i híbrids.\nIncorporació de camions de tecnologia més avançada.\nA més, l’empresa s’ha compromès a dur a terme durant el 2022 i 2023 altres accions com formació en bones pràctiques i conducció eficient, la instal·lació de plaques fotovoltaiques, o el desenvolupament d’un projecte propi per a l’absorció de la petjada de carboni.\nEls xecs de consultoria es poden sol·licitar fins el proper 19 d’abril.


La consellera Ciuró destaca la cursa Corre e... - Govern.cat\nLa consellera Ciuró destaca la cursa Corre en gran de Brians 2 com una "mostra de doble solidaritat" amb les malalties minoritàries i la reinserció\nquery_builder 20 març 2022 12:40\nEls diners recaptats amb la iniciativa es destinaran a la investigació de la Síndrome de Rett\nGairebé un miler d’inscrits en la cursa organitzada per interns i professionals de la presó, que mostra la tasca de rehabilitació que es fa als centres penitenciaris\nLa consellera de Justícia, Lourdes Ciuró i Buldó, ha participat en la cursa solidària Corre en gran!, organitzada per interns, tècnics esportius i altres professionals de la presó de Brians 2, que s’ha celebrat avui a Sant Esteve Sesrovires. La consellera ha destacat que la iniciativa és una “mostra de doble solidaritat, amb les malalties minoritàries, en aquest cas la Síndrome de Rett i amb la reinserció”. Per la titular de Justícia, la cursa és un exemple de “les polítiques de rehabilitació que fem a l’interior de les presons, i com a través d’aquestes pretenem donar a les persones que estan privades de llibertat les millors eines per poder reinserir-se a la societat”. Ciuró ha recordat que “set de cada deu persones que surten en llibertat no tornen a ingressar a la presó”. La consellera ha completat el recorregut de 5 quilòmetres, que ha començat al Pavelló Municipal d’Esports de Sant Esteve Sesrovires, i ha participat en el lliurament de premis.\nS’hi han inscrit 920 corredors, entre els quals hi ha 86 interns d’altres presons que ja comencen a preparar la sortida en llibertat per mitjà de sortides programades. Altres han pres part com a voluntaris en l’organització de l’esdeveniment, entre ells una vintena de persones que ja estan en llibertat definitiva però continuen vinculats al projecte.\nTercera edició de la iniciativa\nLa cursa Corre en gran! va néixer el 2018 amb un doble objectiu. Per una banda, sorgeix de la necessitat de donar sentit a la inquietud dels interns per la pràctica esportiva, que en alguns casos han descobert a partir del seu ingrés a presó gràcies a la feina dels tècnics esportius. Per una altra banda, era important que contribuís al treball de conscienciació sobre les problemàtiques socials.\nL’esport és una eina clau en el procés de rehabilitació, en l’adquisició d’hàbits saludables i de valors, en aquest cas el treball en equip al servei d’una finalitat solidària.\nEn la primera edició de la cursa, els diners recaptats amb l’adquisició de dorsals pels participants, un total de 8.820 euros, es van destinar a la investigació del càncer infantil i la construcció del nou Pediatric Cancer Center de Barcelona. La segona cursa va permetre fer una contribució similar a la Vall d’Hebron per a la investigació de l’esclerosi lateral amiotròfica, la malaltia neurodegenerativa coneguda com a ELA. En la tercera edició, els organitzadors donaran la recaptació a Sant Joan de Déu per a la investigació de la síndrome de Rett.\nEl projecte esportiu de la cursa Corre en gran! també és una manera de mostrar al municipi de Sant Esteve Sesrovires la feina de reinserció que es fa al centre penitenciari i fer-ne partícip la població. Per això cada any es dissenyen recorreguts per a tots els públics: la distància de cinc quilòmetres per córrer o caminar, que és accessible per a gran part del públic, la de 10 quilòmetres, apta per a atletes amateurs i professionals, i la d’un quilòmetre, que poden fer els pares o les mares amb els fills agafats de la mà.\nL’esport, eina clau en la reinserció\nDurant l’any passat, més de 6.800 interns van prendre part en activitats esportives dirigides pels tècnics especialitzats en tots els centres penitenciaris de Catalunya. Es calcula que la meitat de les persones ingressades a presó fan alguna activitat física o esportiva, des d’esports individuals (com ara la natació, l’atletisme o els esports de raqueta), fins a esports col·lectius (futbol, bàsquet, handbol o rugbi), i també pràctiques de millora de la condició física (musculació).\nMoments previs a la sortida de la cursa amb la Berta, una nena afectada per la Síndrome de Rett, i la seva família 164\nUn moment de la cursa, celebrada a Sant Esteve Sesrovires 113\nLa consellera Lourdes Ciuró i Buldó, el secretari de Mesures Penals, Reinserció i Atenció a la Víctima, Sergi Blàzquez, i el director general d'Afers Penitenciaris, César Galván, han lliurat premis 121\nUn moment de la cursa, que ha transcorregut pel municiipi de Sant Esteve Sesrovires 146


literatures (la presó de l'aigua): 2015\nPlaça del llibre, a València\nAquest cap de setmana tenim a València capital un munt d'activitats, al Centre Octubre de Cultura Contemporània.\nJo en destacaria unes quantes:\nAquest divendres 20:\nPresentació del llibre És l'amor que mou el cel i les estrelles d'Antònia Carré-Pons\nA càrrec de l’autora i Josep Piera\nConvoca: Editorial Meteora\nPresentació del llibre Matar ningú, de Florenci Salesas\n( He escrit sobre Lucia a: http://saforissims.org/lapresodelaigua/2015/11/19/llibres-que-recomane-lucia-pietrelli/)\nDe tota manera, tota la informació la teniu a: http://www.placadelllibre.com/p/programacio.html\naquest dijous 12 a Gandia, Gegants de gel.\nEl pròxim dijous 12 de novembre a les 20.00 hores estarà a Ambra Joan Benesiu, autor del llibre "Gegants de gel" d'Edicions del Periscopi.\nPròleg de Manuel Baixauli. Premi Llibreter 2015\nLa presentació anirà a càrrec de Francesc Sarrió Bellod.\nNo em resistesc a citar un fragment de “Gegants de gel” de Joan Benesiu, pseudònim de Josep Martínez Sanchis (edicions del Periscopi, 2015) que ocorre a l’Argentina:\nÉs el taxista qui, quan sap que sóc valencià, fa un gir a la conversa i comença a parlar-me d’història. Em pregunta si conec Xàtiva. Ho pronuncia així, amb la ics inicial i no amb el so castellà de la jota. Li explique, i quan crec que està a punt de dir-me que algun familiar viu a la capital de La Costera i tal vegada demanar-me que li porte alguna cosa, em sorprèn contant-me la història de l’antic nom de l’illa de la Terra del Foc. Algun viatger li va explicar fa cosa d’un mes que la Terra del Foc va rebre durant algun temps el nom d’illa de Xàtiva i que finalment se li havia tornat a posar l’antic nom de Terra de Foc, perquè quan Magalhães havia creuat l’estret que la separa del continent hi havia vist bastants focs encesos pels seus habitants. Del futbol a la història dins d’un taxi pels confins, una conversa perfectament possible a l’Argentina. En efecte, segons vaig comprovar després, el taxista tenia raó. L’illa va estar circumnavegada l’any 1620 per Diego Ramírez de Arellano, un pilot xativí, malgrat els cognoms castellans, en missió reial per veure què havien descobert els holandesos comandats per Jacob Le Mairie, que per primer cop va voltar pel cap d’Hornos (que rep el seu nom en honor de la ciutat holandesa d’Hoorn). Anteriorment a aqueixa data, l’illa no apareixia encara com a tal illa sinó una enorme massa de terra unida al continent antàrtic. Per això Arellano la bateja com a illa de Xàtiva, en substitució de l’antic nom de Terra del Foc. Després de la derrota dels maulets, el govern de Felip V esborra la memòria de Xàtiva tant com pot i fruit d’això desapareix per sempre el nom d’illa de Xàtiva. L’escriptor Toni Cucarella reflexiona al voltant de la metàfora que implica que l’illa anomenada de Xàtiva perda el seu nom pel de la Terra del Foc, passant així Xàtiva dues vegades per les flames en aquell inici del segle XVIII. Imagine per un moment Toni Cucarella dintre del taxi i xalant de futbol per després explicar a aquest atent taxista la història de l’antic nom de l’illa.\nM’agrada imaginar Xàtiva com a símbol de la capacitat infinita dels valencians de renàixer, de sobreviure, d’existir.\nAixò em porta, indefectiblement, a l’apartat més important de tots: com és possible que no estiguem orgullosos d’allò que vam aconseguir, d’allò que hem aconseguit.\ndels llibres del teu país*.\n-Josep Lluís Roig, "Els dubtes i els glaçons", ed. Perifèric, 2014.\n*Leurs voix râpant les pages\ndes livres de chez vous.\nClaude Beausoleil, versió d’Antoni Clapés.\n(El poema va ser escrit el 2012, va rebre el Premi Manel Garcia Grau el 2013 i publicat el 2014: qui diria que eren les meues paraules exactes per al dia d'avui)\nTeatre i reflexió sobre el passat\nDes de sempre, m'ha semblat el teatre una eina perfecta per a reflexionar sobre el present. El llistat d'obres en català que ho han fet magníficament seria molt llarga. Només com a tast: "Després de la pluja" de Sergi Belbel, "Abú Magrib" de Manuel Molins, "Quid pro quo" de Gerard Vàzquez, "Pare nostre que esteu en el cel" de Meritxell Cucurella-Jorba,...\nPerò darrerament s'han publicat algunes obres en una línia que m'interessa força: aquella que lliga el passat amb el present... En algun lloc he explicat ja que la novel·la històrica, en general, no m'interessa gaire... no per res, sinó perquè el passat, en abstracte, és això: passat.\nBé, al cas, que volia destacar dues obres de teatre amb una estructura diferent, més complexa, i que, de manera més directa (Helena Tornero) o més indirecta (Manuel Molins) interroguen directament el present, des del passat.\nAixí, amb "No parlis amb estranys", Arola editors, Helena Tornero entrecreua tot un seguit d'històries que es van alternant les unes amb les altres i que lliguen el passat (una guerra civil mal resolta) amb el present.\nMentrestant, a "Blut und Boden (Sang i Pàtria)", ed. Cossetània, Manuel Molins fa un gir de força per a reflexionar sobre si va estar ben resolta una altra guerra: la II G. M. Així, des d'un plantejament difícil, reflexiona sobre les bases ideològiques del feixisme quin camí pogueren seguir, després de la guerra. Una obra on apareixen personatges reals, on la filosofia és la base... I, tanmateix, malgrat les dificultats pròpies del plantejament, aconsegueix uns resultats brillants.\nAixí, des del meu punt de vista, malgrat les dificultats i etc, la creativitat del teatre català sembla ben viva. A vore si no la maten, entre tots.\nPublicat per Josep Lluís Roig a 11:21 Cap comentari:\nPublicat per Josep Lluís Roig a 9:28 Cap comentari:\nRubén Luzón: nou llibre de poemes\nSens dubte, Rubén Luzón és un dels poetes "joves" (València, 1982)que més interés té per la renovació (formal i de contingut) de la lírica catalana. I, sense dubte, de lectura obligatòria per a la reflexió. Si, a més, vos agrada la ironia refinada, el gaudi és assegurat.\nAra acaba de traure nou poemari a Lleonard Muntaner. Un llibre que duu per títol "Sinó". Ho comente perquè a València el trobareu en poques llibreries... No dubteu a demanar-lo, si no el veieu.\nUs adjunte un poema de "Baladaspirina" (2009) copiat del blog de Xavier Aliaga:\nL'endevinem en la textura granítica d'un bust\non s'emmantega cofoia la llet dels orígens;\nl'endevinem en la creixença pausada dels coralls.\nde sang; apostar totes les fitxes al número\non tard o d'hora reposaran els nostres ossos.\nens cal una paciència d'ase i, fent qualsevol judici,\naprendre l'amor en els ulls rebentats dels perdedors\nCoca-cola ora pro nobis). No té res a veure\nI dos poemes del nou llibre:\nPresentació oficial de "Resurrecció i mort de G.T." a Vila-real aquest dijous\nEm fa especial il·lusió explicar que aquest dijous 28 de maig a les 18 h. a la plaça del Llaurador de Vila-real, en el marc de la Fira del Llibre de Vila-real, serà la presentació oficial (el part, en poques paraules) de la novel·la "Resurrecció i mort de G. T." (ed. 3i4)\nI ací teniu un enllaç a Tele7 Safor on parle del llibre amb Puri Naya (a qui li agraesc l'interés que sempre mostra per la literatura). A partir del minut 13 i 10 segons: https://vimeo.com/128242621\nPublicat per Josep Lluís Roig a 8:49 Cap comentari:\nPresentació oficial de "Resurrecció i mort de G.T....


Holiday Home Magud Dubrovnik Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCavtat, Dubrovnik, Croàcia - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday Home Magud\nSituat a Cavtat, Holiday Home Magud és el lloc perfecte per gaudir de Dubrovnik i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Holiday Home Magud asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, transport hotel/aeroport, servei de llançadora.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Dubrovnik, el Holiday Home Magud és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.