‘Moviments urbans’, la novetat de Dansa València 2020 | Valencia Extra\n‘Moviments urbans’, la novetat de Dansa València 2020\nLa regidora d’Acció Cultural, Maite Ibáñez, ha participat hui en la presentació de la 33a edició de Dansa València, el lema de la qual és “territoris singulars”, en el Teatre Principal. La principal novetat d’enguany és el projecte ‘Moviments urbans’, impulsat per la regidoria d’Acció Cultural de l’Ajuntament de València i que persegueix “acostar els llenguatges de la dansa contemporània valenciana i nacional a tots els públics”. El cap de setmana del 28 i 29 de març, “els valencians i les valencianes podran gaudir del projecte a peu de carrer en espais emblemàtics, a més de ser una oportunitat per als professionals del sector”, segons ha manifestat Ibáñez.\nEl festival de l’Institut Valencià de Cultura, que compta amb la col·laboració de la regidoria d’Acció Cultural de l’Ajuntament de València i de la Generalitat Valenciana, se celebrarà del 28 de març al 5 d’abril sota el lema “territoris singulars”. El cap de setmana del 28 i 29 de març serà el torn dels recorreguts coreogràfics de ‘Moviments Urbans’, una proposta que com ha explicat la regidora d’Acció Cultural, Maite Ibáñez, “connecta la dansa contemporània més interessant feta a València i en la resta d’Espanya amb les nostres places, parcs, mercats”. “Que els valencians i les valencianes pogueren gaudir d’aquesta mena de projectes a peu de carrer en espais emblemàtics com les Torres dels Serrans, plaça de l’Almoina o la del Mercat de Russafa era molt important, és una nova escenografia a l’abast de tots i totes”, ha remarcat Ibáñez.\nLa regidora d’Acció Cultural ha subratllat que Dansa València 2020 conforma “una oportunitat per als professionals del sector, tant per a les companyies com per als ballarins, coreògrafs o tècnics, per a estar en connexió amb el que ocorrerà aquests dies”. Així mateix, Ibáñez ha destacat la “projecció que té el festival dins de les relacions amb els col·lectius d’educació com a col·legis i instituts”. En aquest sentit, l’edil ha recalcat que “és molt important el sentit que tinga l’art com a eina de convivència, coneixement, creativitat. És molt important exigir que els projectes siguen inclusius, la labor que es fa des de Dansa València d’interculturalitat als diferents públics és fonamental”.\nPROGRAMACIÓ ‘MOVIMENTS URBANS’\nEl dissabte 28 de març, el recorregut es dirigirà a la ciutadania que transita pel centre històric de València. La companyia basca Ertza protagonitzarà l’espectacle ‘Meeting Point’ a les Torres dels Serrans; la companyia valenciana Fil d’Arena portarà ‘Sénia’ a la plaça de l’Almoina; i finalment, la creadora mallorquina Mariantònia Oliver conclourà la jornada amb ‘Las muchísimas. Per la seua part, el diumenge 29 de març es dirigirà a un públic més familiar. La companyia valenciana Dunatacà protagonitzarà l’espectacle ‘Voces’ en la plaça del Mercat de Russafa; i el Parc Central acollirà el treball de dues companyies, la catalana Colectivo Lamajara i el seu ‘Labranza Kids’, i ‘Dual Selfie’ de València Dancing Forward.\nAixí mateix, l’Ajuntament de València també col·laborarà amb la programació de carrer dels dies següents i amb la programació del Teatre El Musical i La Mutant, que s’obren al festival. “Els teatres de la ciutat també han de ser permeables i remar en favor de la cita, que és una altra manera d’estendre per la ciutat un esdeveniment que ha de situar a la dansa com a protagonista de la programació cultural durant aquests dies”, ha assenyalat Ibáñez. La regidora d’Acció Cultural, ha fet valdre l'”excel·lent relació” amb l’Institut Valencià de Cultura Teatres, fruit de la qual “pròximament s’estrenarà la producció ‘Barahúnda’ en el Teatre El Musical el 8 de maig, dins de Cabanyal íntim, i amb Dansa València”.\nPer la seua part, la coordinadora del festival, Mar Jiménez, ha indicat que “expandir el festival per diferents espais de la ciutat posa de manifest la voluntat d’establir un diàleg cada vegada més ampli, una xarxa de dansa i arts vives que evite que les propostes de dansa queden concentrades únicament en els espais de titularitat pública, i que afavorisca d’aquesta manera l’ampliació de nous públics en diferents districtes de València”. Un total de 29 companyies, de les quals 14 són valencianes, participaran en Dansa València 2020. Raquel Tamarit, secretària autonòmica de Cultura, ha destacat un festival que “proposa una mirada entre diferents territoris de l’Estat per a conéixer diverses entitats i establir diàleg entre creadors”. Tamarit ha remarcat que s’han invertit més de 300.000 euros en un esdeveniment que “convertirà els espais oberts en punt de trobada amb la dansa i que fomentarà la projecció de professionals. Creiem imprescindible posar la dansa en el punt de mira de la ciutadania i en les agendes dels gestors culturals importants”.\nEl Museu de les Ciències acollirà a partir d'octubre l'exposició 'Play. Ciència i Música'


Wikiloc | Trilha Via verda de la Val de Zafan amb nens, tram 1 Valdealgorfa-Arnes\ncicloturismo (As melhores trilhas cicloturismo em Spain → Aragon → Valdealgorfa )\nVia verda de la Val de Zafan amb nens, tram 1 Valdealgorfa-Arnes\n22.967 673 4757\nVal de Zafan Valdealgorfa Riumar (mountain bike)\nVÍA VERDE VAL DE ZAFÁN - ETAPA 1 DESDE VALDEALGORFA A XERTA (cicloturismo)\nVisualizado 1779 vezes, baixado 55 vezes\npróximo a Valdealgorfa, Aragón (España)\nJornada 1, tram: Valdealgorfa-Arnes (càmping els Ports)\nTram aragonès de la via verda. És el tram on el ferm està més deteriorat i els túnels no disposen d’il·luminació, així que els frontals o lots són obligats. També és el tram més solitari i on caldrà anar proveïts d'aigüa i menjar perquè no trobarem cap bar ni restaurant a no ser que ens separem de la via.\nComencem la ruta des de la mateixa estació de Valdealgorfa. A pocs metres ens espera l’entrada del túnel i a mà esquerra, la pista per evitar-lo.\nDesprés de pensar i sospesar quin camí prenem, ens decantem pel del túnel.\nÉs un túnel molt llarg, sense llum i humit, de qüasibé dos quilòmetres, el ferm està molt deteriorat i ple de pedres soltes que alenteixen la marxa. Tardem uns bons 25 minuts a creuar-lo.\nContinuarem fent via a través de camps de cultiu mediterranis d'oliva, ametlles i vinya, boscs de pi i matoll. A l'alçada del creuament de la carretera N-20 haurem fet la primera pujada (vegeu perfil altimètric), aspecte important pels més petits. A continuació, doncs, vindrà un llarg tram de pla-baixada.\nLa pròxima estació que trobem és Valjunquera. Després d'una pausa per beure una mica d'aigua, reprenem la marxa fins que uns quilòmetres enllà passem per l'estació de Valdetormo.\nFinalitzarem la baixada arribant al llarg viaducte que creua el riu Matarranya i la carretera.\nEn aquest punt, just davant l'hotel la Parada del Compte, el camí fa una forta però curta pujada per recuperar el seu traçat original. Estem al començament del segon tram de pujada de la jornada (9 km), que finalitzarà a l'estació de Cretes.\nA la mateixa estació de Cretes fem la parada pel dinar.\nDesprés de recuperar forces, el tram final serà un passeig. Emprenem la marxa en pla baixada i just al cap d'uns sis quilòmetres ens desviem de cop a l'esquerra per deixar la via.Prenem un camí, que fa un canvi de sentit per creuar la mateixa via per sota un pont.\nContinuem per aquest mateix camí i travessem el riu Algars. La pista segueix fins a la carretera on a mà dreta trobem el càmping Els Ports, punt final de la primera etapa. Si es vol, en ves de deixar la via, es pot prescindir del càmping i arribar al cap de poc a l’estació d’Arnes-Lledó.\nAquesta ruta ha estat feta per una nena de set anys amb una bicicleta de 20 polsades amb canvis al darrera. Faig aquest comentari perquè si s’observa el perfil altimètric i la distancia, s’entén que per un nen d’aquesta edat, la ruta és d’una certa envergadura. A voltes, cosa normal, ha calgut fer moltes parades i distreure’ns cantant cançons i fent endevinalles.\nEl Ferrocarril del Val de Zafán va formar part d'un projecte que mai no va ser completat. Els primers projectes d'un ferrocarril entre el port de Sant Carles de la Ràpita amb La Puebla de Híjar, a Terol, són de 1863. La idea d'aquest ferrocarril va partir, pel que sembla, d'unes circumstàncies singulars. Es diu que els militars estudiaven la possibilitat d'una invasió procedent de l'altre costat dels Pirineus. En tal cas, la següent barrera natural la formava la vall del riu Ebre. Un ferrocarril construït a la vora dreta de l'esmentat riu serviria per proveir aquest eventual front bèl·lic.\nL'inici de les obres es va prolongar durant anys fins que, el 1891, la Companyia del Ferrocarril del Val de Zafán va començar les obres d'explanació. El primer tram, de 32 km, entre La Puebla de Híjar i Alcanyís, es va inaugurar el 1895.\nLa prolongació de la línia fins a Tortosa no es va aconseguir fins a 1942, sent adjudicada des del principi la seva explotació a RENFE (Red Nacional de los Ferrocarriles Españoles).\nVa haver de ser la Guerra Civil Espanyola la trista circumstància que propiciés la realització d'aquest tram, contesa en la qual la línia va jugar un important paper logístic durant la Batalla de l'Ebre. D'altra banda, gran part dels obrers que van executar l'última fase de les obres d'aquest ferrocarril van ser els propis presoners republicans.\nAquest ferrocarril, conegut a la zona com el Sarmentero (ja que travessava una terra de sembrada de vinyes), va tenir una lànguida existència durant la seva curta vida: amb prou feines 31 anys. En tot aquest temps no va arribar a concloure's l'últim tram, entre Tortosa i Sant Carles de la Ràpita, malgrat estar construïda tota l'explanació. L'enfonsament d'un túnel el 1971 entre les estacions del Pinell de Brai i Prat de Comte va servir com a excusa per al tancament definitiu d'aquest ferrocarril per part de l'administració, que es va fer efectiu el setembre de 1973, malgrat els successius intents per al seu manteniment.\nEstat actual (2009)\nEl traçat del ferrocarril és aprofitat actualment com a via verda entre Aragó i Catalunya. Es divideix en diferents trams: al que discorre pel Baix Aragó se li uneix el tram de la comarca del Matarranya enllaçant amb els 46 km de la Via verda de la Terra Alta i de la Via verda de la comarca del Baix Ebre. No obstant això, és prevista l'adaptació de l'històric pont del ferrocarril de Tortosa (segle XIX), el 2010, així com la prolongació de la via fins al Parc Natural del Delta de l'Ebre. Quedarà així unit el Parc Natural dels Ports amb la desembocadura de l'Ebre.\nEl recorregut (110 km)\nAlcañiz - Valdealgorfa (túnel de 2.136 m) -Valjunquera/Valljunquera - Valdeltormo/la Vall de Tormo - Estació d'Arnes i Lledó/Lledó d'Algars - Horta de Sant Joan - Bot - Prat de Comte - La Fontcalda - Estació del Pinell de Brai - Benifallet - Estació de Xerta (on s'ubica el Centre d'Interpretació de Xerta) - Aldover - Roquetes i pla de l'Estació a la riba dreta deTortosa.\nAtenció! deixem via verda\nGirem a l'esquerra per un camí pista i travessem la via per sota un tunel\nEstació de Valdealgorfa\nEstació de Valderrobres\nInici de la ruta, pàrquing\nTunel de Valdealgorfa\nImprescindible llum, estat del tunel precari amb pedres soltes\nEl tram aragonès està bastant fet caldo!\nOi, achou esta trilha interessante Via verda de la Val de Zafan amb nens, tram 1 Valdealgorfa-Arnes https://pt.wikiloc.com/trilhas-cicloturismo/via-verda-de-la-val-de-zafan-amb-nens-tram-1-valdealgorfa-arnes-9432821 Saudações, Wikiloc - Trilhas do Mundo


DIARI DE LA MEVA ESCOLA: de juny 2011\nUN DIMARTS DE JULIOL...\nM’agrada llevar-me d’hora i esmorzar en una cafeteria. Un bon cafè, un entrepà boníssim i diari. De vegades canvio el diari per una bona conversa, com ha estat avui.\nEstiu o hivern, lectiu o festiu... aquesta estona és una de les meves favorites del dia.\nObrir el casal i obrir la venda de llibres.\nVenda constant i sense conflictes. Potser algun pare que rondina en excés i es queixa de l’horari. Conciliar la vida laboral i escolar no és feina fàcil i no està sota la meva jurisdicció. Tot un descans no haver de solventar jo aquest problema.\nNens al pati rient i jugant, baralles per gols, faltes i penalts.\nNens al gimnàs muntant un trencaclosques.\nNens a la sala polivalent buscant peces que han estat amagades com si d’una gimcana es tractés.\nNens al parvulari aliens a tot.\nReunions de claustre ràpides però molt concretes.\nIntento preparar la pintura per pintar el pati amb els nens i que ho passin bé. Me n’adono que això serà més complicat del que em pensava. No sé per on començar, ni tan sols sé muntar la pistola i en prou feines remenar un pot amb 25 Kg de pintura i aconseguir el color que he decidit.\nConversa entre amigues sota els arbres de Saleta amb el so llunyà de nens que juguen.\nEntrevistes al despatx i valoració de curs.\nTanco la venda de llibres. Les persones que han venut els llibres em diuen que en aquesta escola hi ha molt bon ambient. Les famílies són agradables i hi ha molt “bon rotllo”. Reflexió que em fa pensar que tots plegats formem un bon equip.\nTanco l’escola. Acostumo a tancar Av Madrid sense clau, i sortir per Saleta tancant les dues portes.\nVaig a veure la segona nena que han operat de l’apèndix en dues setmanes. No hi ha dos sense tres, diuen.\nTorno a l’escola, ja tard i com a faig a diari, a posar alarmes i tancar definitivament i per sorpresa meva trobo la porta d’Av. Madrid tancada amb clau. No m’agrada. Les senyores que netegen em deixen les portes tancades d’una manera concreta que elles i jo coneixem ja que saben que jo torno a darrera hora del dia a revisar.\nDecideixo trucar al Sr Pinyol i preguntar si ha vingut ell:\n- Has tancat tu l’escola?\n- Demà l’Anna i la Mercè et mataran. Les has deixat tancades amb clau a dins l’escola! No et localitzaven al mòbil i estaven preocupades de com sortir. Passar la nit en una escola no sedueix a ningú.\n- Què dius? Es veritat que a la Clínica he sentit el mòbil però no he fet cas. Les he tancat a dins? Estic malament eh?\nSón les 23:00 hores i em disposo a escriure el blog. Tinc fotos del dia per tant avui serà rapidet però me n’adono que he oblidat la càmera a l’escola, fet estrany en mi que no oblido mai ni el mòbil ni la càmera.\nLes fotos caldrà penjar-les demà.\nEl meu admirat Director d’orquestra i home genial Herbert von Karajan va dir: L’art de dirigir consisteix en saber quan cal deixar la batuta per no molestar a l’orquestra.\nFrase extraordinària però fins el 23 de juliol no puc deixar la batuta. Caldrà llimar-la, apedaçar-la i mimar-la.\nEl somriure, les rialles i les abraçades dels “meus” nens ho faran possible sobretot quan em diuen amb ulls brillants:\n- ens ho estem passat “xaxi piruli”\na de juny 28, 2011 9 comentaris:\nHem començat avui el casal d’estiu amb les energies renovades.\nTenim per endavant quatre setmanes plenes d’esport, tallers, jocs, calor i molta diversió.\nEsperem passar-ho d’allò més bé i tenir un bon entremès abans de les vacances.\na de juny 27, 2011 5 comentaris:\nDimecres, 23 de juny de 2011\nEl curs escolar 2010-2011 el donem per acabat.\nUn curs llarg que ha donat molt de si amb un munt de vivències i felicitats petites que ja formen part de la nostra història.\nÉs important que prengueu nota de les següents dades:\n- El P3, el P4, el P5 i la Primària acabem dimecres, al migdia.\n- El P1 i el P2 acabem el dijous, al migdia.\nEls de P1 i P2 continuem fins el 22 de juliol.\n- El Casal comença el dilluns 27 de juny.\n- Venda de llibres: Dimarts, 28 de juny, a l’escola de Primària, entrada per Saleta. Horari de 10:00 a 13:00 i de 15:00 a 18:00.\n- Entrega de notes: Dimecres, 29 de 9:00 a 13:00 i de 15:00 a 17:00\na de juny 21, 2011 8 comentaris:\nFOTOS DE LES CONVIVÈNCIES PENJADES AL WEB DE L'ESCOLA\na de juny 20, 2011 10 comentaris:\nEl Director d’orquestra i gran comunicador Benjamin Zander va dir una vegada que l’èxit no es tracte de tenir riquesa, ni fama, ni poder sinó que es tracta de veure quants ulls brillants tens al teu voltant.\nFa dues setmanes que estic envoltada d’ulls brillants de felicitat. Tot un privilegi.\nTambé va dir que un Director és el que dóna la cara, el que surt a la portada i el que rep tots els aplaudiments però ell no emet cap so. El veritable èxit, el poder real, deriva de l’habilitat de fer forts a altres persones.\nNo dubto ni un moment de la capacitat de les persones que dirigeixo i que formen part d’haver aconseguit ulls brillants.\na de juny 17, 2011 23 comentaris:\na de juny 16, 2011 32 comentaris:\na de juny 15, 2011 50 comentaris:\na de juny 13, 2011 7 comentaris:\nAbans de tornar a anar de convivències en hem posat les nostres millors gales per assistir al casament de l’Elsa.\nVam compartir amb ella la seva felicitat en un dia tan especial.\na de juny 12, 2011 11 comentaris:\nDIVENDRES, CAN VILALTA\n7:00 hores Han tocat diana i els nens s'han despertat. Després de la discoteca, ahir a la una estaven tots dormint i han passat una bona nit. Ara estan preparant les motxil·les i anirem a esmorzar.\nAquest matí farem una cursa d'orientació per trobar el satèl·lit que varem enviar dimecres.\n9:30 hores Fins ara ha caigut una tormenta, amb trons i llamps, impressionantment xula. Ja sabeu com m'agraden les tormentes i aquí a la muntanya encara més. Els nens em veuen tan contenta que cap estava espantat.\nJust ara que estem acabant d'esmorzar ja no plou i aprereixen clarianes. Perfecte, podrem sortir a fora a fer les activitats.\nUs aviso que tot el camp està ple de fang.\nIMPORTANT: quan arribem intenteu fer entre tots els pares una cadena per treure les motxil·les de l'autocar. Les poseu totes a la façana de l'escola. Un cop allà cadascú que agafi la seva. Si intenteu agafar només la vostra de l'autocar el caos que es munta és impressionant. Si ho fem així tot va com una seda i ningú es posa nerviós.\nFins les 11:00 hem aprofitat però s'ha posat a ploure i no para.\nEls nens estan per vàries sales fent les activitats a dins.\nAra dinarem i després estarem per aquí fins que arribin els autocars.\nDono la crònica de Can Vilalta per acabada. Vaig a tancar l'ordinador, que ja tinc ganes de deixar de buscar wifi per tot arreu. A la nit penjaré les fotos que tinc.\nEls comentaris els seguiré penjant des del mòbil.\nEns veiem a l'escola a les 17:00 hores.\na de juny 10, 2011 23 comentaris:\nDIJOUS, CAN VILALTA\nBon dia, des de Can Vilalta.\nA quarts de tres encara n'hi havia de desperts i abans de les sis del matí ja han notat corredises i ja els sentien riure.\nLes poquetes hores que han dormit han estat plàcides.\nAra toca rentar-se, pentinar-se i baixar a esmorzar per començar el dia.\nJo recullo el 6è, i quan arribi a la casa actualitzo i provo la webcam de nou.\n10:30 Ja estem tots a Can Vilalta. Fa un sol molt maco. Estan tots fent les activitats del matí.\nAnem a gaudir de dia.\nFUNCIONA!!! En un lloc estratègic funciona el wifi!!! Aneu entrant al web i els veureu. A les 13:00 els faré passar a tots.\nCarreres amb cars de bici, planetari amb planetes gegants, excursió pel bosc, laberints, ponts... temperatura agradable tot i que no fa sol.\nPer veure la web cam conecteu-vos aqui: http://www.xtec.cat/escoladelcarme/convis2011.html\nA les 14:30 hem aconseguit una conexió. Els nens han dit hola a la càmera, esperem que algú ens hagi vist.\nAl vespre, abans de sopar tornarem a conectar. Mentre la deixem posada.\nPer fi funciona però no la puc moure ni un cm perque sino perdem la conexió.\nAVUI A LES 20:00 HORES ESTAREM TOTS EN AQUEST VESTÍBUL I AIXÍ ENS VEUREU.\nHem dinat arrós a la cubana, hamburguesa amb patates i fruita.\nLes cuineres estan sorpreses del molt que mengen aquests nens i ens han felicitat perquè NO LLENCEM MENJAR. Només faltaria. El nostre menjador escolar funciona molt bé i això es nota quan anem fora.\nTarda a can Vilalta\nAra estan fent les activitats de tarda.\nTemps sense pluja, un sol lleganyós que ja va bé, i temperatura agradable.\nVespre a can Vilalta\nAlgú ha vist alguna cosa? han estat mitja hora saludant. Al final ja no volíen ni passar.\nLa tarda molt bé. Tallers, esport i molt de futbol.\nAra sopen puré de verdures, croquetes amb truita de patates i iogurt.\nDesprés de sopar... disco!!!\nImpossible pujar fotos amb aquesta conexió.\nDisco divertidíssima. hem ballat TOTS. Prohibit seure, cal cansar-los molt.\nEstan molt cansats però molt contents.\nAra anem a dormir, i ja els hem comptat a tots.\nTením al 6è fora amb la monitora i la Srta Rai fent un joc de nit, amb les llanternes.\nDes d'aquí veig els llums que fan i també la LLuna ja que el cel està ben destapat.\nJa està el 6è a dins la casa. Menjant les "xuxes". Els altres dormen la majoria d'ells.\na de juny 09, 2011 21 comentaris:\na de juny 08, 2011 29 comentaris:\nA PUNT DE CONVIVÈNCIES\nEl primer torn ja està a punt de marxar de convivències aquest proper dimecres.\nDe ben segur les motxilles de tots ja deuen estar fetes. La meva encara no. Acostumo a fer i desfer les meves maletes en un instant. Sempre les faig el dia abans i al tornar les desfaig tot just entro a casa. A la mitja hora no en queda rastre. No m’agrada veure maletes a mig fer una setmana abans i encara menys al tornar dels viatges.\nEstan neguitosos i amb ganes de marxar. Aquests dies costa de seguir la rutina escolar.\nLes convivències són molt positives pel desenvolupament dels nens. Han d’espavilar-se, fer-se ells les coses i organitzar-se bé.\nAl tornar són més autònoms i això sempre és positiu.\nTot i així estem pendents de tots ells a tota hora. Els vigilem, el mimem, els controlem i sobretot fem que ho passin molt i molt bé.\nSegur que seran uns dies fantàstics però el més fantàstic és just el moment de tornada quan tot anat molt bé i l’últim nen marxa de la mà dels seus pares.\nL’alliberació, la calma, la pau i el silenci són un bé que els mestres valorem com el do més apreciat al tornar de convivències.\na de juny 06, 2011 11 comentaris:\na de juny 05, 2011 11 comentaris:


Imatges «falses» i «presumpta sang»: les justificacions de la policia espanyola sobre l'1-O | NacióDigital\nImatges «falses» i «presumpta sang»: les justificacions de la policia espanyola sobre l'1-O\nDes de Pérez de los Cobos fins a diversos agents investigats arran de la denúncia de l'Ajuntament de Barcelona, les autoritats espanyoles han posat en dubte el relat de la violència policial durant la jornada del referèndum\nper Aida Morales , 17 de novembre de 2018 a les 16:16 |\nMoments abans de les càrregues policials a Girona durant l'1-O | Carles Palacio\nEl 22 de febrer del 2018 transcendia, quatre mesos després del referèndum de l'1-O, la declaració del coronel de la Guàrdia Civil Diego Pérez de los Cobos, que negava davant del jutge instructor de la causa al Tribunal Suprem, Pablo Llarena, que hi hagués hagut càrregues policials durant la jornada del referèndum a Catalunya. Poc després, aquesta vegada davant de la magistrada de l'Audiència Nacional Carmen Lamela, el mateix coronel admetia que els cossos policials espanyols havien fet ús de la força en la "immensa majoria" dels centres electorals.\nPérez de los Cobos va fer aquestes declaracions com a testimoni en les causes paral·leles que investiguen aquests dos alts tribunals i que, en els propers mesos, jutjaran l'acció política, civil i policial a l'entorn de l'organització del referèndum. Allò que va dir Pérez de los Cobos hauria d'haver estat, en principi, la veritat dels fets que van succeir durant l'1-O, ja que prestava declaració sota jurament i amb possibilitat d'incórrer en un delicte de fals testimonis. No obstant això, les afirmacions de l'alt càrrec de la Guàrdia Civil no van deixar d'abonar les contradiccions. Les autoritats espanyoles s'han abonat a defensar l'actuació proporcional de la policia i a posar en dubte el relat de la violència sobre els votants verbalitzat per l'independentisme.\nL'ús de la força durant l'1-O és una evidència. Ho demostren els milers de vídeos que els mitjans de comunicació i els ciutadans van gravar i fer públics els dies successius. Alguns, fins i tot, estan inclosos al sumari de l'1-O, al qual ha tingut accés NacióDigital. Però el grau de violència, i si aquesta va ser o no excessiva, desproporcionada i antireglamentària és un altre assumpte. Ara, el titular del jutjat d'instrucció 7 de Barcelona ho està investigant, tot i que les declaracions que fins el moment han prestat comandants i agents de la policia espanyola -igual que les de Pérez de los Cobos- són tèrboles, contradictòries i, en casos, sorprenents.\nPérez de los Cobos obre la caixa de pandora\nLes actuacions policials de l'1-O van respondre al "mandat judicial", segons Perez de los Cobos. De fet, se n'haguessin produït més, si no hagués estat per "l'hostilitat" dels punts de votació on es preveien "situacions molt delicades". Això és el que relatava el coronel al jutge Pablo Llarena, quan va ser citat a declarar com a testimoni, segons l'àudio que La Vanguardia va publicar poc després. Ja llavors, Pérez de los Cobos carregava contra els Mossos, sobre qui tenia una "constatació bastant fefaent" que no tancarien els col·legis.\nEl coronel assegura que els Mossos avisaven els responsables dels punts de votació amb l'objectiu de "ridiculitzar" la Guàrdia Civil i el Cos Nacional de Policia\nÉs a partir d'aquesta declaració que, posteriorment, Llarena i Lamela s'han acabat basant per construir el relat que ha vertebrat la interlocutòria de processament i, en bona mesura, els escrits d'acusació de la Fiscalia i l'Advocacia de l'Estat. El coronel assegurava que la policia catalana avisava els responsables dels punts de votació on pretenien intervenir, amb l'objectiu de possibilitar la consulta, i que la voluntat dels Mossos era "ridiculitzar" la Guàrdia Civil i el Cos Nacional de Policia, en el marc d'una estratègia conjunta amb el Govern per assolir la independència.\nA l'Audiència Nacional, Pérez de los Cobos encara va precisar algunes afirmacions. Segons els àudios que va avançar TV3, el coronel va admetre haver fet ús de la força en la "immensa majoria" de col·legis on van intervenir els cossos policials espanyols, malgrat que també va assenyalar Trapero. "No en tots es va fer servir força; el concepte de força és molt ampli, però en la immensa majoria, sí", va admetre. Amb aquesta última declaració, però, el coronel obria la caixa de pandora i, indirectament, donava la raó a moltes de les acusacions populars i particulars que posteriorment van denunciar greus irregularitats en l'actuació policial.\nEls informes que alimenten el sumari\nDiversos atestats de la Policia Nacional i de la Guàrdia Civil alimenten encara més els discursos de Pérez de los Cobos. Segons un informe de la Guàrdia Civil inclòs al sumari de l'1-O, el llavors president de la Generalitat, Carles Puigdemont, i qui va ser conseller d'Interior, Joaquim Forn, no descartaven en cap moment un "conflicte armat amb l'Estat". Un argument que el cos militar va traslladar al Suprem, i que reforçava la idea d'una perspectiva armada, basant-se en les declaracions de Puigdemont en una entrevista ciutadana. En aquesta, l'expresident assegurava que era "absolutament indispensable" que Catalunya tingués un exèrcit en cas de ser independent.\nLa Policia Nacional encerclant la gent per treure les urnes de l'Escola Nostra Llar Foto: Juanma Peláez\nEn aquest mateix informe, la Guàrdia Civil també esgrimia que ja no era possible "distingir entre Govern, Parlament i entitats independentistes", com es va demostrar el 20 de setembre davant la conselleria d'Economia, on Jordi Sànchez i Jordi Cuixart "van ser capaços de mobilitzar prop de 40.000 persones" per "coartar la llibertat dels membres de la comitiva, fins a la matinada". Tot això, mantenien, amb una clara voluntat de "fustigament a les forces i cossos de seguretat" i amb l'objectiu de generar un "efecte intimidatori per limitar, acovardir i dificultar, si no impedir, les actuacions policials".\nEn altres informes policials, també inclosos al sumari, els agents parlaven dels comitès de defensa de la República (CDR) com el "nexe" amb l'executiu català i la ciutadania, amb la "connivència" dels Mossos, i asseguraven que els votants creaven "murs populars" que impedien "de forma violenta" l'actuació policial. Sobre els CDR, aquest document ara a mans del Suprem els defineix com a "joves amb caputxes, i alguns amb cascs protectors".\nDe "Camel" a "Raya", i els malnoms que vindran\nEls comandaments de la policia espanyola van escollir noms d'animals per fer referència als responsables i a les unitats que actuarien als col·legis que prèviament ja s'havien repartit. Es tracta de Camel, Raya, Lobo, Puma o Gamo, entre d'altres. Noms que ara tornen a sonar, arran de la declaració d'alguns d'ells com a investigats des d'aquest 13 de novembre davant del jutjat d'instrucció número 7 de Barcelona.\nEls policies, que asseguren que els ciutadans van mostrar una actitud "hostil" i "agressiva", admeten haver fet ús d'arts marcials durant les càrregues\nDurant la primera tanda de declaracions va comparèixer davant del jutge -entre d'altres- un inspector en cap imputat per l'actuació policial en les escoles Mediterrània, Pau Claris i Escoles Pies de Sant Antoni, a Barcelona. Aquest, conegut com a Camel-1, va assegurar que "en cap moment va veure actuacions fora de mida" i va parlar de la presència de "presumpta sang" després de l'actuació policial, fins i tot acceptant que el que es veia en fotografies i vídeos es podia tracta de pintura vermella. També va explicar que els ciutadans tenien actitud "hostil".\nQuan se li va preguntar d'on provenien les ordres del dispositiu policial, va remetre la responsabilitat a una "superioritat", de la qual, tant ell com altres companys es van negar a oferir més detalls. Pel que fa a Marta Torrecillas, la dona que cau escales avall -segons es pot veure en diversos vídeos-, un altre sotsinspector va indicar que segurament va ser ella qui s'hi va abocar.\nMembres del comandament Raya, per altra banda, asseguraven que hi havia un "risc alt d'agressió", i que el paper dels policies va respondre a l'actuació d'una "massa organitzada i violenta", en referència a les escoles Infant Jesús de Barcelona, Dolors Monserdà Santapau i FEDAC-Horta. Sempre mantenint que l'actuació va ser "proporcional", van al·legar que la gent portava "cascs de moto" i altres objectes perillosos, i que alguns els van "mossegar i torçar els dits", malgrat que la totalitat dels agents portaven guants. En la seva declaració, alguns policies també van reconèixer haver utilitzar tècniques marcials com, per exemple, l'atemi, un tipus de cop de puny a la cara.\nCàrregues inexistents i imatges "falses", la visió política\nPerò les explicacions més sorprenents han aparegut quan les actuacions policials han estat subjectes a valoració política. Algunes de les més cridaneres han estat les de l'exministre espanyol d'Exteriors, Alfonso Dastis, que va assegurar que "moltes" imatges de l'1-O eren "falses", en una entrevista al programa de la BBC The Andrew Marr Show. En aquesta entrevista també va mantenir que "no va haver-hi cap actuació brutal" de la policia espanyola, afirmació sobre la qual el presentador va intervenir. "De debò?", li va respondre.\nEnric Millo, exdelegat del govern espanyol a Catalunya, va afegir -també en declaracions públiques- que "tècnicament" no hi havia hagut càrregues, sinó "accions de compliment d'una ordre judicial" per desallotjar. En una entrevista controvertida a RAC1, també va parlar d'una "actuació en contra d'una acció violenta", i va assegurar: "No he vist cap cua de gent per anar a votar i la policia pegant; hem vist imatges de la gent impedint l'acció de la policia".\nPolítica, policia espanyola, 1-O, Guàrdia Civil, judici de l'1-O, Diego Pérez de los Cobos, referèndum, votació, Policia Nacional Espanyola, declaració\nCredibulitat de les forces d'coupació???? Nein!!!\nPer Observador2 el 17 de novembre de 2018 a les 21:05\nestaria bé que demostressin que són falses les proves.... de moment els que estan sota sospita i no són creibles són ells Només cal coneixer com són i ho han demostrat prou vegades amb els 'seus informes' apócrifs. Per altra banda un 'personal' que no vol comissions que investiguin res respecte al seu comportament a l'ocupació els acusa sense cap més remei... Una altra cosa és que tinguin la força del seu costat...\nPer Anònim el 17 de novembre de 2018 a les 18:35\nCom l'altre Pérez de los Cobos que també sabia tan englès que el van declarar no apte. Hi ha dites que diuen : " Por la boca muere el pez" i una altra : Abans s'atrapa un mentider que un coix


Arxius de RSE - Octa.Beta v0.3\nArxiu de l'etiqueta "RSE\t"\nDijous 28 març 2013\tper Xavi Pastó\nComunicar la responsabilitat social empresarial\nQuan una empresa es planteja elaborar una memòria de sostenibilitat comença un procés llarg que implica l’assumpció prèvia de certs valors i d’un corpus teòric aliniat amb les pràctiques de la responsabilitat social empresarial.\nÉs per això que la gent que impulsa l’RSE arreu del país organitza trobades amb empreses i fa un acompanyament en aquest procés que s’acaba plasmant amb la publicació de la memòria. Així és com va passar en el nostre cas, tant en l’aplicació dels postulats de la responsabilitat social com en l’elaboració de la nostra memòria.\nFa pocs dies vam tenir el goig de participar a Les Preses, al cor de la Garrotxa, en una d’aquestes trobades organitzades per la bona gent de Gestió Sostenible Rural, que fan una feinada al territori. Ens hi van convidar perquè expliquéssim de quina manera comuniquem tot allò que fem relacionat amb la RSE. Nosaltres hi vam acudir per difondre bàsicament una sola idea: si fas coses en temes de responsabilitat social corporativa, fes que tothom ho sàpiga. No només pels aspectes més bàsics comunicatius i de difusió sinó perquè un dels valors fonamentals de la RSE és la transparència.\nUs deixem la presentació que hi vam fer, juntament amb un agraïment a la gent de Gestió Sostenible Rural per confiar que teníem alguna cosa interessant per explicar. I també amb un record per als companys que ens van acompanyar en aquesta sessió, la gent del Laboratori d’Investigació Prosocial Aplicada de la Universitat Autònoma de Barcelona (LIPA-UAB) que ens van donar a conèixer el concepte de prosocialitat i tota la feina que fan al seu entorn. Interessantíssim.\nDimarts 12 març 2013\tper Jordi Calvís\nVam participar a la inauguració del Punt d’Informació Juvenil de la Granadella\nEl passat dissabte 9 de març ens van convidar a a participar a la inauguració del Punt d’Informació Juvenil (PIJ) que s’ha obert a la Granadella, una infraestructura dedicada als serveis que tenen per finalitat fixar la població jove a la comarca de les Garrigues oferint-los informació, assessorament, formació i oportunitats laborals.\nEn arribar, l’Ester Pons, responsable del PIJ, ens va acompanyar a fer un recorregut per les instal·lacions d’aquest nou projecte. Després va ser el torn de l’amic Elies Bosch, encarregat de Promoció Econòmica, el que ens va acompanyar pels diferents mòduls del Viver d’Empreses Garrigues Altes instal·lat al mateix edifici. Edifici que, tenint en compte el nombre d’habitants que hi ha a la Granadella (uns 750), podria fer caure els calçotets al terra al més pintat. Acollonant: Bar, Punt d’informació Juvenil, Biblioteca-Mediateca, Teatre, Sala d’actes, Aula formativa, Viver d’empreses… Molt bèstia, nenes.\nL’alcalde Carlos Gibert, un crack amb totes les lletres, va donar el tret de sortida a l’acte en el que vam participar l’Anna Feliu, Delegada de Joventut a Lleida; l’Aida Flix, actriu i veïna de Torrebesses (Garrigues Històriques) que ho està petant molt, candidata als premis Goya 2012 a la millor actriu revelació i “bombolla Freixenet” protagonista de l’anunci de les passades festes; la gent d’Audivio, autors del vídeo promocional de la Granadella i que van pre-estrenar en societat; i una servidora de vostés, Jordi Calvís. Sí, lo “Chistoso” segons el cartell promocional de l’acte.\nA mi em va tocar parlar sobre com evitar el despoblament del territori en clau laboral. Us deixo la presentació en diapos que vaig conduir posant a Can Antaviana com a exemple de bones pràctiques en la Responsabilitat Social Empresarial (RSE) i teletreball. Totalment aplicable en un poble com la Granadella, amb les eines i infraestructures de les que disposen i l’empenta, militància i sentit de poble i comarca del que fan gala la seua gent.\nSi us interessa, us convido a seguir totes les activitats d’aquest projecte a través de la seva pàgina a facebook.\ngarrigues altes, joves, les garrigues, pij, RSE, rse pime, slideshare, teletreball, viver d'empreses\neines fotografia recursos web jQuery llengua Tipografia català css3 blog apps Disseny web android antaviana música xarxes socials twitter HTML5 independència vídeo infografia facebook Il·lustració disseny gràfic Disseny recursos social media Accessibilitat màrqueting responsive design Catalunya


Edició paper 15/06/2021\nSegurament ja queda poca gent que sàpiga qui era el quefe o qui eren els xanxes\nAndorra la VellaSegons les dades d’enquestes oficials recopilades per la Plataforma per la Llengua, els darrers quinze anys l’ús del català com a llengua habitual ha caigut 24 punts a la Franja de ponent, deu a Catalunya, vuit a les illes, gairebé cinc al País Valencià i a l’Alguer i dos a Andorra. Globalment, es tracta de gairebé vuit punts de descens, de manera que només la parla habitualment un terç de la població del domini lingüístic. Fa unes setmanes, aprofitava aquest espai per posar de manifest que sembla que comença a créixer una consciència entre els catalanoparlants del fet que la nostra llengua està en una situació d’emergència. No és una percepció subjectiva sinó que molts fets i moltes dades ho avalen. Però no és només la llengua catalana, el que va desapareixent, sinó que també ho fa un punt de vista, una idiosincràsia; una manera de ser i fer, que es manifesta en molts aspectes.\nSegurament ja queda poca gent que sàpiga qui era el quefe o qui eren els xanxes. Però segurament tots sabem què vol dir maco, que fins i tot va acabar incorporant-se a diccionari. Totes tres paraules sorgeixen de la incapacitat dels catalanoparlants de pronunciar determinats sons de la llengua castellana, quan aquesta tot just començava a presentar interferències en la nostra. Com que no sabíem pronunciar jefe, en català dèiem quefe, amb la primera e oberta i la segona, neutra als dialectes orientals o la primera oberta i la segona tancada, als dialectes occidentals. Com que no sabíem dir majo, dèiem macu en els parlars orientals i maco en els occidentals. Un bon dia Barcelona va importar tot de guàrdies urbans de les espanyes, que no sabien català. Molts es deien Sánchez, i per això la població va començar a fer servir xanxes, amb la e pronunciada neutra, com a sinònim de guàrdia. De la mateixa manera van sortir els Cisco [siscu] i els Nando [Nandu], entre molts.\nActualment el castellà, com mostren les dades que comentàvem al principi, ja és majoritari. I si dècades enrere l’important era simplement saber parlar castellà encara que fos amb accent, ara ja fa lleig que se’t noti que ets català. Per tant, ningú s’atreveix a pronunciar res castellà a la catalana. Fer-ho és com impensable. Així, els castellanismes que van entrant al català ho fan sense alterar la pronúncia. De fet, i paral·lelament, tots som conscients que el dialecte propi de l’àrea metropolitana de Barcelona pràcticament s’ha extingit per donar pas al predomini del xava: sense vocals neutres, amb totes les vocals tancades, ensordiment de molts esses, caiguda de pronoms febles... Una variant social (no pas geogràfica) que no para de guanyar terreny als mitjans de comunicació públics. En resum, que el català cada cop es pronuncia més a la castellana. Això també és galopant entre el jovent d’Andorra però en aquest cas no ho considerarem xava, pel fet que l’absència de la vocal neutra en el parlar andorrà fa que els sons es converteixin en a o e tancada.\nPer tant, la nostra societat difícilment crearà nous quefes, macos i xanxes. Al contrari, al lloc de crear Ciscos, crea Frans; en lloc de crear Nandos crea Fers; i en comptes de crear Tines, crea Cris. Perquè el normal en català era crear sobrenoms salvant només allò que segueix la síl·laba tònica. I no només això, castellanitzem noms i conceptes. Si mirem TV3, ens podem topar amb un Dépla (del cognom de Planell), que al presentador d’esports li diguin Bonastre amb e tancanda en lloc de neutra, que dels telenotícies en diguin te ene pronunciant totes les es tancades. I, en general, que molts Capdevila han passat a ser Capde (amb e tancada), que molts però o prò es tornin péro (amb e tancada) o que el qué arrabassi el lloc al què o el que neutre. Fins i tot, quants parlants centrals pronuncien coronavirus a la castellana, sense tancar la o inicial en u..?\nPerò no tot s’acaba aquí. El curiós del cas és que fins i tot predomina la pronúncia a la castellana de noms i topònims estrangers. És especialment paradoxal quan, en la majoria de vegades, pronunciar-los en català central seria més aproximat a la forma original! És sobretot pervers en el cas dels noms portuguesos de jugadors de futbol: Cristiano Ronaldo, Deco, Neto, Coutinho. Alhora, la gent parla de Londres sense neutralitzar la e, la g de Los Angeles es pronuncia en castellà en lloc de com faríem en català, que és igual que en anglès... El mateix passa amb la c San Francisco. I el cas de Porto, a Portugal? Tant en portuguès com en català central seria Portu. Però no, gairebé tothom diu Oporto, amb article incorporat i tot amb o tancada, com els espanyols. I ja us podeu imaginar què passa amb el cognom del flamant president dels Estats Units. Podent-lo pronunciar amb vocal neutra...\nEl cas és que hi havia un ministre de Madrid que volia espanyolitzar els nens catalans. Però, fet i fet, sembla que també els catalanoparlants, com a societat, ens autoespanyolitzem nosaltres mateixos i, de passada, espanyolitzem part de l’estranger!\nUna esllavissada talla la CG6, a la borda de l'Arena\nLa primera torre del Clot d'Emprivat en arribar als 20 pisos\nAndorra ja ha injectat més de 50.000 vacunes\nDetinguts per sostreure tabac valorat en més de 1.600 euros\nL’heliport nacional, a la Caubella\nMés establiments oberts, millor ocupació\nEl rei emèrit d'Espanya tenia un compte a Andorra\nEsllavissada a la CG6, aquest dilluns\nVives visita les instal·lacions de la Fundació Privada Tutelar


Formació, coneixement, experiència i paciència han estat els pilars on es fonamenta una seriosa feina al camp de l’entrenament de disciplines esportives individuals com el triatló, la natació i l’atletisme.\nTEST CVN DE LES DUES DISTÀNCIES (400 - 200)\nCONTROL OBLIGATORI DESPRÉS DEL TRES PRIMERS MESOS\nDesprés del primer control, test realitzat a finals d’octubre, on els resultats ens varen donar el punt de partida, temporada 17-18, al segment de natació. Les càrregues es planificaren intentant individualitzar el més possible, sempre dins les nostres possibilitats.\nEns esperaven uns mesos de treball constant. Programant per la majoria de triatletes 5 sessions setmanals, amb uns volums molt ajustats, segons el temps i espai que disposen cada un d’ells. Dues de les tres sessions dirigides i controlades directament per jo, ni un 50% del total, per tant, la responsabilitat de l’esportista és molt important.\nArribàvem a principi de gener i setmana a setmana havia comprovat que els ritmes de nado havien augmentat, que les càrregues semblava que s’assimilaven fàcilment, bones sensacions dels triatletes. Era hora de tornar a donar mitja volta a la truita i comprovar realment i de forma objectiva lo que semblava evident.\nEl primer control de velocitat crítica de nado (VCN) la vàrem treure passant el test de 1000 metres (els resultats és poden veure a l’altre article).\nSom partidari de donar el màxim nombre possible d'estímuls i variar molt els entrenaments i també a l’hora de passar els controls de l’estat de forma. Aquesta vegada, vaig decidir passar el test de les dues distàncies, un 400m + 15’ de descans (nedant llarg 300 metres) + 200m.\nTest fàcil d’aplicar i senzill extreure els resultats, podeu consultar la www.nadadores.es on trobareu les dades i fórmules establertes.\nPart dels resultats obtinguts els podeu veure a continuació (no adjunt tots els documents, sols una part d'ells).\nJOAN EVANGELISTI TEST NOVEMBRE\nTOMEU VILLALBA TEST NOVEMBRE\nCOLOMA JULIÀ TEST NOVEMBRE\nXISCA TOUS TEST NOVEMBRE\nEls resultats, confirmen la millora en cada un d'ells. Aquest fet, als tècnics i també als esportistes ens donen confiança individual i confiança mútua entre noltros, per seguir amb la programació establerta.\nDestacar la feina a l'ombra de l'altre triatleta que tenc la sort de poder entrenar Joan Nadal. Després d'un llarg període de descans o feina a ritmes de regeneració, degut al tractament al genoll, malmès des de la seva trajectòria esportiva al bàsquet. Podem dir que poc a poc torna a recuperar el seu nivell, també hem calculat la seva VCN, resultat millorable, però tenint en compte la feina feta a aquestes alçades, podem estar contents.\nLa temporada avança, les primeres fites s'apropen i per tant, la feina no es pot aturar.\nLa propera entrada al blog, tractaré com seleccionam les competicions de l'ampli calendari. I la importància del treball creuat dins l'entrenament, on mostraré la feina feta amb esportistes que ara es dediquen a un sol segment, però que segueixen entrenant els tres (natació, ciclisme i cursa a peu).\nPublicat per Joan Noguera a 8:15 p. m. Cap comentari:\nAPLICACIÓ I INTERPRETACIÓ DEL TEST DE 1000 METRES NATACIÓ. TRIATLETES\nA principi de novembre vàrem començar la feina planificada per la propera temporada 2017-2018, els objectius de cada triatleta són diversos, des de triatlons esprints, olímpics i mitja distància, amb un complet calendari de competicions, tant a nivell autonòmic, nacional i internacional.\nTinc el plaer de treballar amb esportistes categoria elit nacional i esportistes capdavanters a nivell autonòmic amb l’objectiu de trobar un espai a la categoria d’elit nacional.\nTot això, implica serietat i feina ben estructurada. Important, conèixer el seu historial esportiu, n’hi ha que ja les conec i altres que és la primera vegada que han dipositat la seva confiança amb la meva feina (esper no decebre i treure el màxim d'ells i elles).\nA les dues setmanes de començar els entrenaments, es varen sotmetre al primer test, els 1000 metres de natació, amb l’objectiu de conèixer la seva Velocitat Crítica de Nado, a partir d’ara VCN. Un test no agressiu a nivell físic, amb poques possibilitats lesives, es a dir, moment molt adient per anar obtenint dades que ens permetin treballar correctament.\nL’objectiu de la primera part de la temporada és incidir més al segment de natació, mentre que a la cursa i ciclisme seran objectius principals la segona part de la temporada.\nTEST DE 1000 METRES NATACIÓ\nObjectiu; Conèixer la VCN\nMaterial; cronòmetre i Piscina de 25 metres, i graella de control dels temps de pas de cada 100 metres i cadències.\nMostra graella de control\nUna vegada tenim els resultats, ve la part més important la interpretació d'aquests. Obtenim la VCN de cada triatleta:\nA partir d'aquests moments s'han de controlar molt més els ritmes de nado, per treballar a les diferents zones d'entrenament i ajustar més la feina als objectius de cada microcicle (mcr).\nNo podem oblidar que la VCN és la major velocitat que es pot aguantar durant un període llarg de temps sense aparèixer fatiga i per tant, disminució del rendiment. Quan es coneix la VCN, es poden determinar les velocitats per l'entrenament de la resistència aeròbica en les diferents zones d'entrenament.\nUn aspecte a destacar, segons Maglischo (2009), s'han de sumar entre 3 i 6 segons al 100 (respecte al temps de la VCN) pel treball de la Resistencia Bàsica (AEL/AEM/AEI) i pel treball anaeròbic els temps seran menors respecte a la VCN.\nActualment, a punt d'acabar el mes de desembre i passats quasi dos mesos de l'inici de l'entrenament, els ritmes han millorat i hem de tornar a ajustar les zones d'entrenament, per lo que properament tornarem passar un Test de VCN, test de dues distàncies (50-400).\nMés endavant actualitzarem les dades i explicarem el test (50-400).\nPublicat per Joan Noguera a 6:28 p. m. Cap comentari:\nDESPRÉS D'UN LLARG PERÍODE DE DESCANS, TORNARÉ A PUBLICAR LA FEINA QUE ESTIC REALITZANT AQUESTA TEMPORADA 2017-2018 AL CNLL I AMB ESPORTISTES VINCULATS AL MÓN DEL TRIATLÓ\nPublicat per Joan Noguera a 8:32 a. m. Cap comentari:\nVIDEO CAMPIONAT D'ESPANYA DUATLÓ MD, ORIHUELA 2015\nUn dels grans reptes aconseguits\nPublicat per Joan Noguera a 9:30 a. m. Cap comentari:\nEXEMPLE MICROCICLE - TRIATLÓ\nLa temporada avança, MCR14:\nSEGMENT DE NATACIÓ, mcr de càrrega 1, inici període de Transformació.\nSEGMENT DE CICLISME, mcr d'impacte, període d'Acumulació.\nSEGMENT DE CURSA, mcr d'ajust, període d'Acumulació.\nEs tracta d'un microcicle per triatletes adults, que tenen una planificació amb dues puntes de forma;\nTEMPORADA D'HIVERN (Cross i duatlons)\nTEMPORADA D'ESTIU (Triatlons)\nA aquests moments s'està acabant la temporada de crossos i s'inicien els duatlons.\nPublicat per Joan Noguera a 7:18 p. m. Cap comentari:\nA principi de novembre vàrem començar la feina planificada per la propera temporada 2017-2018, els objectius de cada triatleta són diversos...\nSEGMENT NATACIÓ CONTROL OBLIGATORI DESPRÉS DEL TRES PRIMERS MESOS Després del primer control, test realitzat a finals d’octubre, on ...\nRESUM D'UN ENTRENAMENT ESPECIAL, AMB MARC SÁNCHEZ I BIEL ARROM\nEl dia 29/12/14, en Miquel Noguera, en Joan Nadal i en Joan Noguera Tomàs varen tenir el plaer de compartir espai i part de l'entrename...\nDESPRÉS D'UN LLARG PERÍODE DE DESCANS, TORNARÉ A PUBLICAR LA FEINA QUE ESTIC REALITZANT AQUESTA TEMPORADA 2017-2018 AL CNLL I AMB ESPOR...\nQUI DIU DESCANS!!\nEl juliol iniciarem un tercer període de planificació. On les fites les tenim a finals i mitjans de setembre, on es concentren la majoria d...\nLa temporada avança, MCR14: SEGMENT DE NATACIÓ, mcr de càrrega 1, inici període de Transformació. SEGMENT DE CICLISME, mcr d'impacte...\nNATACIÓ. IMPORTÀNCIA DEL CONTROL DE LA CÀRREGA AL LLARG DELS CICLES ESPORTIUS\nEs tracta del seguiment d'un nedador (Miquel Noguera) que aquest juliol ha tancat un cicle important de la seva curta vida esportiva. N...\nPASSA EL TEMPS I SEGUIM SUMANT!\nEl mes de febrer del 2013 varem donar per acabada la temporada de cross. A mitjans de juliol es va tancar la temporada de natació. I malgra...\nSTAGE CNLL 2014\nGran feina del grup CNLL. El treball i la constància ens duran per bon camí. Hem aglutinat un bon grup d'esportistes, amb ganes de mill...\nAmant de la vida familiar i de l'esport


Som europeus, som semblants? – IES ABASTOS\nProfessorat i assignatures 2n\nProfessorat i assignatures 3r\nProfessorat i assignatures 4t\nTransició de primaria a secundaria\nProfessorat i assignatures 1er\nFamilies / Alumnat\nSom europeus, som semblants?\nDes de la matèria de Filosofia de 4t d’ESO estem participant en el projecte eTwinning Som europeus, som semblants? en col·laboració amb el Lycée François Mauriac de Bordeus (França), l’Hebbelschule Kiel de Kiel (Alemanya) i el Liceu Vittoria Colonna d’Arezzo (Itàlia)\nL’objectiu del projecte és dur a terme una reflexió sobre les semblances i les diferències entre els joves europeus per a millorar la comprensió intercultural, afavorir el pensament crític i fomentar la competència digital.\nL’alumnat, que treballa en grups internacionals, crea, realitza i analitza els resultats d’enquestes sobre diferents temàtiques.\nLes conclusions del seu primer treball s’ha reunit en un llibre digital que podeu veure a continuació: https://www.calameo.com/books/00582950952c7718d9c29\nEnquesta 1 Com Sóc\nCLICA ACÍ PER VEURE EL PROJECTE


PxC - PxC Salt s'oposa a ser còmplice de la casta\nPxC Salt s'oposa a ser còmplice de la casta\n12/12/2015 - Salt\nPxC renuncia a cobrar el ple del proper dilluns per considerar-lo innecessari i una presa de pèl\nSalt | Redacció.- El Grup Municipal de Plataforma per Catalunya a Salt, explica que CiU ha demanat aquest Ple sense cap proposta ni punts d’acord, únicament amb uns quants temes relacionats amb el municipi que demanen debatre, la qual cosa podia fer-se a principis de l’any 2016 en un Ple Ordinari.\nAquesta petició té un objectiu clar. El cartipàs municipal va aprovar que els regidors de Salt cobressin 12 sessions de Ple l’any, nombre que no es compliria en començar la legislatura a l’estiu i per tant, el que es pretén, és que el poble de Salt hagi de pagar una sessió més, sense tenir la necessitat real de fer-ho.\nEn aquest sentit, la delegació de PxC a Salt considera que “la demanda és d’un Ple completament innecessari i injust, alhora que és una presa de pel al poble de Salt, que haurà de pagar als regidors únicament per parlar, per alguna cosa que es podria fer de moltes altres formes que no suposarien un cost addicional al poble”.\nA més a més ha carregat durament contra el Grup Municipal de CiU pel seu poc respecte al poble de Salt amb aquesta petició, que deixà fora l’ètica política i la voluntat de treballar per la vila.\n“Nosaltres som treballadors del poble i no podem cobrar un ple innecessari com és aquest. A Saltmoltes persones no tenen diners per menjar i amb el que costarà aquest Ple es podria ajudar molt. No som capaços de fer aquest tipus de política que només busca l’interès propi i per tant rebutgem durament aquesta manera de fer. No anirem al Ple i així no el cobrarem. No carregarem el poble de Salt de despeses innecessàries, nosaltres no” ha sentenciat Segi Fabri, portaveu de PxC a l’Ajuntament de Salt.


Internet i la gent gran – NouBarris.Net\nInternet i la gent gran\n12 de juny de 1999 admin\nXerrada sobre les noves tecnologies al C.C. Via Favència\nEl Centre Cívic Via Favència ha estat l’escenari d’una xerrada sobre Internet i noves tecnologies destinada a la gent gran. L’Àrea de Projectes Socials i Educatius de la Fundació La Caixa ha organitzat aquesta conferència amb l’objectiu de posar la informàtica i Internet a l’abast de la gent gran.\nLa xerrada ha fet referència entre d’altres qüestions a les possibilitats i aventatges de la informàtica en general, la navegació a Internet i el correu electrònic.\nLa Fundació La Caixa treballa amb centres informàtics per a la gent gran a Catalunya des del 97 i també a la resta de l’estat a través dels departaments de Benestar Social. Actualment hi ha uns 3.000 alumnes a tota Espanya.\nLes properes setmanes es realitzaran tallers pràctics d’introducció a Internet pels avis al Centre Cívic.\n28 de juny de 1999 LA GENT GRAN TÉ L’OPORTUNITAT DE CONÉIXER INTERNET\n31 de juliol de 1999 TANCA PER VACANCES EL CASAL D’AVIS DE ROQUETES\n9 de setembre de 2008 Cursets d´Informàtica per a adults i gent gran\n← Cinquena edició de Simbiruta 99′\nEls nens del Víctor Català actuen avui al Teatre Nacional de Catalunya →\n28 minuts ago Después de la tormenta... #Barcelona #NouBarris\n22 minuts ago Manicura... 💛💚💜 . . . #nailsbcn #nail #nails #nailart #esmaltado #esmaltadosemipermanente #manicura #manicurabcn #beauty #beautywoman #u ñas #u ñasbcn #nailslove #bcncity #bcninspira #bcn #bcnnails #bellaviuspa #fashion #like4likes #likeforlikes #follow #viajulia #noubarris #roquetes\n2 hores ago Este domingo celebramos nuestro primer Torneo de DOBLES, en el que Dani y Mónica se alzaron como campeones de esta edición. Enhorabuena a los ganadores y muchas gracias a todos por vuestra participación. Sigue atento a nuestras redes, que muy pronto organizaremos nuevos torneos para que disfrutes del mejor billar en L'Elit ---------------- #Billar #BillarBarcelona #BillarAmericano #Billiards #TorneoBillar #NouBarris #BarBarcelona #Barcelona #HortaGuinardo #SantAndreu #CiutatMeridiana\n32 minuts ago 🎉🎉Estem d'aniversari!! 🎉🎉 🟢 A la Petita Can Meli 2, fem un any!!! 1⃣ 🟢 Ho volem celebrar amb tots vosaltres, per això, si el dia de la Mercè, dijous 2⃣4⃣, feu una compra mínima de 2⃣4⃣ eur., 👉🏼👉🏼US FEM UN REGAL SORPRESA!!! 🎁 🟢 Només a La Petita Can Meli, 2, al carrer Cartellà, 62 ⬅⬅ 🟢 Estem molt contentes de celebrar-ho amb vosaltres 🥰 Molt bona Festa Major i gràcies per la confiança!! #aniversari #festesdelamerce #lapetitacanmeli #menjarperemportar #menjarsaludable #comidasaludable #comidapreparada #parallevar #healthyfood #menjardeldia #quality #qualitat #takeawayfood #food #foodporn #delicatessen #especialitats #bcngournet #fodiesbcn #noubarris #barcelona #barcelonafood


consum | L'Agulla\n19/04/2016 11/04/2016 ~ Redacció\t~ Deixa un comentari\nNingú no pot negar que ens trobem davant de canvis i expectatives transcendentals. Probablement, l’acceleració que experimenten els esdeveniments fa que se succeeixin canvis a gran velocitat, fet que permet que una mateixa generació hagi pogut viure moments ben diferents. Això m’anima a pensar en veu alta sobre el futur.\nLa història de la humanitat sobre aquest planeta ve impulsada per dues forces motrius implacables: el creixement de la població i, amb ell, el creixement de la complexitat. I la globalització, és a dir, la tendència a unir i unificar el món. El capitalisme, fill de la modernitat com a nou sistema de valors en un món globalitzat després de les conquestes transoceàniques dels segles XV i XVI, neix per la necessitat de conquerir més territoris, que era sinònim en la època preindustrial de més riquesa i més capacitat de creixement. I es desenvolupa plenament els segles XIX i XX amb la industrialització, a través de l’explotació dels recursos de matèries primeres, i l’explotació de la mà d’obra des de l’esclavitud fins al treball assalariat.\nEl capitalisme és un sistema basat en el mercat. Que necessita créixer contínuament incentivant el consum i l’endeutament en un bucle que es realimenta a si mateix. Tot sistema realimentat tendeix al col·lapse. Tradicionalment el capitalisme ha superat els seus col·lapses o crisis mitjançant la conquesta violenta de nous territoris o bé l’espoli de nous recursos, cosa que perdura sota la subtil amenaça militar d’alguns estats. El capitalisme industrial s’alimenta de l’augment constant de la productivitat del treball, del capital, o de la tecnologia, educació, infraestructures, etc. En la socialdemocràcia, l’Estat intervé regulant els mecanismes del mercat per a retardar el col·lapse i recuperar les situacions de recessió. D’altra banda, el capitalisme tendeix a la concentració i acumulació de la riquesa amb un repartiment desigual en funció del territori, la classe social i el gènere. Una obvietat!\nAquest sistema ha perviscut fins l’actualitat perquè ha trobat les condicions planetàries idònies per subsistir més o menys convulsament. No jutjaré aquí les bondats i els maleficis d’aquesta forma d’organització social. Això no vol dir que jo personalment no tingui una opinió sobre el sistema capitalista sinó que, independentment d’ella, pretenc entendre com el capitalisme ha nascut i s’ha adaptat a les condicions d’abundància de recursos, a les formes de govern, fins i tot la democràcia, i a la permissivitat moral de la cultura europea cristiana que va renunciar a reprovar la usura.\nEn l’estadi actual, el sistema s’enfronta a reptes majúsculs com l’escassedat de recursos, sobretot energètics, però també de tota mena. El canvi climàtic i la petjada ecològica, amb unes societats com per exemple la xinesa que incrementa ara notablement els seus nivells de consum. És a dir, es globalitza el consum. I la dificultat (impossibilitat?) de repartir les rendes a través del treball, com demostren els índexs de desocupació estructural del sistema, sota l’influx de la tecnificació, d’una banda, i la concentració de població a les metròpolis a tot el món. Ja no és possible continuar creixent, i tampoc és possible mantenir la pau social en una governança democràtica o pseudodemocràtica on els moviments populars, sindicals, ecologistes, feministes, etc. reclamen justícia i equitat. Les forces implacables del creixement i la globalització han portat les tensions al límit, enfrontant el sistema a les seves contradiccions.\nLa socialdemocràcia representa, de fet, un cert estadi de transició cap a una nova forma d’organització social. La regulació de drets laborals, de drets ambientals, de drets dels refugiats o immigrants, les polítiques d’igualtat i discriminació positiva, el salari ciutadà o la renda garantida, etc., etc., són una esmena al sistema capitalista. Per a alguns, són una píndola per apaivagar els estralls i la perversitat capitalista. Sigui com sigui, el sistema evoluciona i ho continuarà fent. Hi ha una expectativa de canvi en el sistema, no perquè algú s’hagi proposat derrotar-lo sinó perquè les condicions materials i immaterials de la vida en el planeta ja no el fan viable.\nMade in China a les nostres celebracions?\n20/10/2015 26/10/2015 ~ Maria Antònia Bogónez Aguado\t~ Deixa un comentari\nL’altre dia em deien que una monja de clausura es lamentava que les vendes de formes per a les Eucaristies amb les quals es finançava el seu monestir estaven caient. Per la baixada de practicants? No, perquè algunes parròquies a la resta de l’Estat estaven comprant-les a una botiga que està a València però també ven online: es diu Manantial i les importa de la Xina… No donava crèdit al que sentia! Comunitats que opten per preu? I després pregarem per les vocacions contemplatives? Potser que ens plantegem allò de pensa global, actua local també en els subministraments de les nostres parròquies i comunitats… Ai, la globalització i analitzar-ho tot amb criteris economicistes curts de mires!


Nou portal TTTPeople: eficiència i compromís amb les persones | Trentia\nLa gestió dels recursos humans és una tasca complexa i delicada. Per això cada cop més les organitzacions empresarials estan implementant i utilitzant el portal de l’empleat. És una eina que ajuda a generar confiança en els empleats afavorint la interacció, l’intercanvi d’informació i la gestió del coneixement.\nAvui podem anunciar que l’equip tècnic de Trentia Consulting ha desenvolupat el seu propi portal de l’empleat. A partir d’avui els treballadors de Trentia, repartits en varies seus i ciutats a nivell nacional, poden utilitzar el portal Trentia Tech Talent People. Amb aquesta eina aconseguim que:\nEl treballador s’autogestiona la seva informació: accedeix a la seva nòmina, accedeix a les seves dades personals, sol·licita les seves vacances, etc. I ho fa quan vol i on vol, sense explicacions, sense necessitat de tercers que gestionin, sense esperes.\nS’automatitza tota la informació que genera un treballador al llarg del seu pas per la nostra empresa. Les dades queden recopilades en un únic punt on anar quan es desitgi.\nS’estalvia moltíssim temps. Totes les gestions que fa l?empleat estalvien temps al personal que es dedicava a fer-ho, temps que es pot invertir en qüestions que realment haurien de ser l’epicentre d’un departament de recursos humans: polítiques de responsabilitat social corporativa, cerca i retenció del talent, plans de formació, etc. És a dir, tot allò que integra la cultura corporativa i dona valor real a l’empresa.\nSol·licita’ns informació sense cap compromís.\nSharePoint, SharePoint online, Trentia Tech Talent, TTTPeople


Three-Bedroom Holiday home in Læsø 4 Illa Laesoe Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Three-Bedroom Holiday home in Læsø 4\nAl visitar Byrum, vosté es sentirà com a casa a Three-Bedroom Holiday home in Læso 4, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Three-Bedroom Holiday home in Læso 4, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Byrum, el Three-Bedroom Holiday home in Læso 4 és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Arxius de campanya - Ràdio Televisió El Vendrell\nInici / Etiqueta: "campanya"\nCampanya per fer front a les baixes donacions de sang durant l’estiu\nLes donacions de sang baixen un 30% durant les vacances com a resultat del canvi d’hàbits de la població. A més, l’alt nombre de contagis dels últims dies ha reduït aquestes un 15%. Davant la necessitat de 40.000 donants per\nAjuntament i Comerç del Vendrell preparen una campanya de bons per dinamitzar l’economia local\nEl més d’octubre entrarà en funcionament una campanya de promoció del comerç, els serveis i la restauració del Vendrell. Per cada 30 euros de despesa es podrà obtenir un estalvi de 10 euros. El sistema d’aquest avantatge està basat en\nEl Consell Comarcal impulsa una nova campanya per promocionar el turisme local\nEl Consell Comarcal posa en marxa una publicació de periodicitat quinzenal amb set propostes de rutes per la comarca a set municipis diferents. Les propostes es poden trobar també al web turismebaixpenedes.cat. Es tracta de diversificar l’oferta turística de la\nEl PDECAT aporta a les eleccions la seva experiència municipal\nEl PDECAT fa campanya electoral a la comarca amb l’aval de la seva feina a diferents ajuntaments del Baix Penedès. Dissabte els candidats del partit que formen part de la llista per Tarragona van estrenar la seva parada al carrer


El SOIB Empreses convoca més de 200 persones per treballar a Garden Hotels a Mallorca | Servei d'Ocupacio\nEl SOIB Empreses convoca més de 200 persones per treballar a Garden Hotels a Mallorca\nDurant dos dies s’ha realitzat les jornades de preselecció en Cala Millor i Platja de Muro per cobrir 74 llocs de treball\nEl SOIB Empreses ha finalitzat els dos processos de selecció de personal per a Garden Hotels a Mallorca que necessita cobrir 74 llocs de treball per als perfils de cuina, bar, pisos i recepció per a l’actual temporada turística. Garden Hotels és una cadena hotelera present a Mallorca, Menorca, Eivissa, Almeria i Huelva.\nA l’Auditòrium de sa Màniga de Cala Millor i a l’Hotel Platja Garden a Platja de Muro, s’han convocat durant aquests dies, més 200 candidats per ser entrevistats de manera conjunta pel personal tècnic del servei SOIB Empreses i de Garden Hotels.\nLa cadena hotelera ofereix 7 llocs de treball de cuiner/cuinera, 9 d’ajudant/ajudanta de cuina, 17 de cambrer/cambrera, 9 d’ajudant/ajudanta de cambrer/cambrera, 5 de netejador/netejadora, 22 de cambrer/cambrera de pisos i 5 d’ajudant/ajudanta de recepció per als hotels ubicats en el Port d’Alcúdia, Platja de Muro, Cala Rajada, Cala Millor i Cales de Mallorca. En acabar el procés, el SOIB Empreses remetrà una llista única a Garden Hotels perquè faci la selecció definitiva.\nAquest any ja s’han confirmat 16 jornades de selecció per a empreses de les Balears. Per a aquest mes d’abril s’han programat diversos processos per als grups hotelers MELIÁ, THOMAS COOK, GARDEN HOTELS i per a cadenes de supermercats i hipermercats de alimentació com Mercadona, Eroski i Carrefour.


Inauguració de la piscina municipal d’Ardèvol — Ajuntament de Pinós\nInauguració de la piscina municipal d’Ardèvol\nInauguració de la piscina municipal d’Ardèvol https://pinos.ddl.net/actualitat/noticies/inauguracio-de-la-piscina-municipal-d2019ardevol https://pinos.ddl.net/actualitat/noticies/inauguracio-de-la-piscina-municipal-d2019ardevol/@@download/image/piscinaardevol.JPG\nDesprés de romandre 16 anys tancada, el 22 de juny es va inaugurar la nova piscina municipal d’Ardèvol. Les reformes del recinte van ser impulsades per l'Ajuntament de Pinós amb en Jordi Casellas com alcalde i van ser realitzades per l'empresa CEMSA. La piscina fa 7'5 metres d’ample i 14 de llarg, té una capacitat de 120 m3 d’aigua i compta amb tecnologia d'aigua salada que facilita el seu manteniment. També s'hi ha habilitat un espai per a bar i un petit magatzem. La gestió de la piscina s’ha concedit a través d’un concurs públic que l’any vinent es tornarà a convocar.\nTot i l’arrencada una mica accidentada per culpa d’uns forats accidentals a la lona, la ràpida reparació i la dinamització d’activitats variades per part d’en David Closa han convertit la piscina en el centre d’activitat i punt de trobada del habitants del nucli i rodalies durant tot l’estiu.


La clandestinitat i l’exili m’ho han xafat tot, però no me’n penedeixo | Entrevistes | SomGarrigues\nJosep Maria Renyé Teulé Exmilitant d’EPOCA i exiliat durant 17 anys\n“ La clandestinitat i l’exili m’ho han xafat tot, però no me’n penedeixo ”\nLleida, 1952. Amb 20 anys va passar a la clandestinitat com a membre d'EPOCA, el nom que la policia franquista va posar a l'organització que es preparava militarment per quan Catalunya fos independent i que va ser desarticulada el 1980. Algunes accions per recaptar fons van acabar amb morts. El 1977, Renyé va marxar a l'exili i no va tornar fins el 1994. Ara fa anys que viu a les Borges i és un dels protagonistes de "Ferides d'exili" (Pagès Editors), dels periodistes Mònica Hernàndez i Roger Tugas.\nDivendres, 30 de de juliol de 2021\nMIQUEL ANDREU - El que et va portar a l'exili va ser la lluita clandestina. Aquesta també és un exili interior, en certa manera? Suposava tallar amb tot l'entorn, social i familiar.\nJOSEP M. RENYÉ - La clandestinitat, avui, no s'entén. No teníem ordinadors, ni mòbils, ni internet, vivíem a la bombolla dels que formàvem el grup, no ens fèiem absolutament amb ningú, no teníem contacte amb amics, família ni res. És una vida molt dura. Només contactàvem amb altres grups amb uns missatges en cadena que ens enviàvem en morse per unes ràdios que ens havíem fabricat. Si algun no responia, era que alguna cosa havia passat, i a córrer.\nM.A. - En cinc anys hi deu haver moments en què un s'ho replanteja.\nJ.R. - Jo soc dels que quan prenen una decisió, ja l'han pres i punt, no hi ha marxa enrere. Vaig fer el que vaig fer perquè tenia ganes de fer-ho. No me'n penedeixo. Veus companys de quan vivia a Lleida ben col·locats, amb bones feines i una vida estable, sí, i jo, com a bon torner i bon soldador que era, m'hauria pogut guanyar bé la vida, però com que no va ser, no va ser.\nM.A. - Hi vas entrar ben jove, a la lluita clandestina.\nJ.R. - Vaig estar al seminari fins als 14 i em vaig posar a treballar. A la feina vaig conèixer gent que estava al moviment obrer, vaig estar a la fundació de Comissions Obreres Juvenils a Lleida, vaig entrar al Centre Excursionista, vaig conèixer Joan Culleré i a partir d'aquí ja va vindre el contacte amb el FNC, amb Martínez Vendrell, i vam formar el grupet de Lleida que després marxaríem a la clandestinitat a Barcelona. Jo tenia 20 anys i el meu germà 17.\nM.A. - Just en una època de plenitud, de relacions socials, etc., que no pots gaudir.\nJ.R. - Jo em movia pels ambients sardanistes de Lleida, sindicals, i comences a sortir amb colla, però el meu ideal és la independència de Catalunya, vaig veure que l'única manera era aquella i m'hi vaig llançar.\nM.A. - Aquest pas també impossibilita una carrera professional continuada.\nJ.R. - M'ho ha xafat tot, no tinc ofici ni benefici, ni cap títol, ni el graduat escolar. Al seminari fèiem les classes en català i al sortir no m'ho van voler ni convalidar si no feia uns cursets que ja no vaig fer.\nM.A. - El primer exili el passes en un quibuts a Israel durant un any i després fas cap a Andorra però t'has de tancar en un pis.\nJ.R. - Dos anys sense sortir-ne. Era la condició que m'havien posat els d'EPOCA per deixar-m'hi anar. És dur veure el carrer només des de la finestra. La presó és dura, però l'exili també.\nM.A. - A què t'exposaves, si tornaves?\nJ.R. - Tenia una ordre de cerca i captura de l'Audiència Nacional, pels casos de Bultó i Viola. Si tornava, m'enganxaven.\nM.A. - La clandestinitat us obligava a canviar d'identitat, també.\nJ.R. - Al marxar de Lleida ja em van fer un DNI fals amb un altre nom. Em deia Lluís, i coneixia els altres amb els respectius noms falsos, per això a vegades em diuen si coneixia tal persona que havia estat a EPOCA i no ho sé. A Israel hi vaig anar com a Lluís i allí em coneixen com a Lluís.\nM.A. - Els militants d'EPOCA éreu preferentment gent que no s'hagués significat gaire a les organitzacions polítiques.\nJ.R. - Nosaltres vam voler fer una formació militar per tal que quan Catalunya assolís la independència ja tingués una base preparada per defensar-la. No teníem nom ni reivindicàvem les accions. Era un plantejament diferent del de Terra Lliure. El d'aquí a les Borges, per exemple, a nosaltres no se'ns hauria passat mai pel cap fer-ho.\nM.A. - Per tot plegat vau passar un exili anònim. És molt diferent del perfil d'exiliat independentista actual.\nJ.R. - Sí, però hi ha una cosa que no canvia, que és el que feia jo moltes vegades a Andorra, me n'anava amb bicicleta fins dalt de la muntanya, a la ratlla de la frontera i m'hi passava hores. I ells també ho fan. Pots tindre tots els mitjans per estar en contacte amb la gent, però saps que aquella ratlla no la pots passar.\nM.A. - En una època en què l'independentisme era marginal, la repercussió del que us pogués passar quedava limitada a un entorn molt reduït.\nJ.R. - Sí, però tots els polítics de l'època, Pujol, Raventós, sabien de la nostra existència. No és que ens donessin suport però no en renegaven. Al morir Franco, però, això canvia. Alguns volien fer carrera política i havien de deixar anar llast.\nM.A. - Espereu un reconeixement, algun dia?\nJ.R. - No. Aquesta història desapareixerà amb nosaltres. Però tot sigui a fi de bé. Si s'aconsegueix la independència i se n'obliden de nosaltres, a mi m'és igual.


Del vuit al buit\nPublicat el 23 Març, 2017 23 Març, 2017 per Jordi Rossinyol\n“Així com quell qui en lo somni es delita\nl’imaginar, que altre bé no hi habita.”\n“L’imaginar” és una obra escrita expressament per a l’Orquestra i el Cor de l’Escola de Música de Mollet. Ens trobem davant d’una música que fa servir, en relació al context, un llenguatge musical nou. Sonoritats que trobem en algunes músiques del segle XX i que deriven de la tradició; llenguatges musicals que demanen altres ritmes, altres acords, altres sons, que el compositor escriu per expressar idees del nostre temps.\nPosted in 2011-2006, choir, for students, J, K, L


Només prosperen quatre d’onze reclamacions a Primera i Segona Catalana - FutbolCatalunya\nPublicat per: redaccio 19 de setembre de 2013\nUna imatge del partit Junior-PUD Málaga // FOTO: cugat.cat\nNomés Marianao Poblet, Equipo Ja, Espluguenc i Peña Unión Deportiva Málaga han tret guanys de les reclamacions presentades a Primera i Segona Catalana per possibles alineacions indegudes. Això implica canvis a unes classificacions que encara haurien estat més alterades, ja que s’han desestimat set recursos.\nLa pàgina web de la Federació Catalana de Futbol ha recollit les resolucions, encara que hi ha temes pendents a l’espera d’al·legacions, com ara el recurs presentat pel Taradell al grup quart de Segona Catalana per una possible alineació indeguda del jugador del San Lorenzo Oscar Campano. És l’únic dels dotze temes presentats que encara està pendent de judici.\nS’han produït anècdotes en aquesta fase de recursos, com algunes ‘rèpliques’ que els jutges de Competició no han valorat. En el partit Unificació Llefia-Guíxols, on els de Sant Feliu reclamaven alineació indeguda d’Edgar Tejada, els badalonins van replicar dient que Xavi Mora, del Guíxols, estava en la mateixa situació. Aquesta rèplica ni s’ha avaluat, ja que s’havia desestimat el primer recurs.\nEn canvi, al partit Junior-PUD Málaga, on els de Sant Boi havien reclamat alineació indeguda del jugador del Junior Carlos Solivelles, els de Sant Cugat havien dit que un altre jugador malaguista també havia incorregut en alineació indeguda. En aquest cas, no va admetre la rèplica ja que no havia estat presentada quan corresponia. És evident que si s’ha de reclamar, s’ha de fer en termini, tot i que els equips que ja han guanyat al camp no acostumen a fer-ho perquè consideren que ja tenen els tres punts al sac.\nA continuació us detallem les resolucions a Primera i Segona Catalana,\nUnificació Llefià-Guíxols (3-0) DESESTIMADA\nEs considera que Edgar Tejada (Unificació Llefià) ha de complir la sanció a Segona Catalana ja que és d’un partit per acumulació d’amonestacions amb el Singuerlín.\nJesus i Maria-Torredembarra (2-3) DESESTIMADA\nEs considera que Carlos Milán (Torredembarra) estava reglamentàriament inscrit.\nMarianao Poblet-Torreforta (2-2) ESTIMADA (3-0)\nPer alineació indeguda de Jaume Vilanova i Vieri. A més, multa accesòria de 212,73 euros pel Torreforta.\nAmposta-Jesus i Maria (1-2) DESESTIMADA\nEs demostra que el jugador Jordi Casanova ‘Iku’ (Jesus i Maria) no estava de baixa mèdica, com havia denunciat l’Amposta.\nBesalú-Torroella (0-2) DESESTIMADA\nEs considera que els jugadors del Torroella Guillem Xumetra, Albert Pujol, Eduard Puig i Adrià Corredor tenien la documentació en regla.\nSants-Guineueta (6-2) DESESTIMADA\nEs considera que Guille Hernández (Sants) ha de complir la sanció a Primera Catalana ja que és d’un partit per acumulació d’amonestacions amb la Gramenet B.\nEquipo Ja-Premià Dalt (0-0) ESTIMADA (3-0)\nPer alineació indeguda de Raúl Espada. A més, multa accesòria de 163,10 euros pel Premià Dalt.\nMoja-Espluguenc (1-0) ESTIMADA (0-3)\nPer alineació indeguda de Dani García. A més, multa accesòria de 163,10 euros pel Moja.\nSant Ildefons-Sant Cugat 4-1 DESESTIMADA\nEs considera que el jugador del Sant Ildefons Alex Gaitán havia complert una sanció rebuda a la Copa Catalunya amb l’Espluguenc a un altre partit d’aquesta competició amb el mateix club.\nJunior-PUD Málaga (4-2) ESTIMADA (0-3)\nPer alineació indeguda de Carlos Solivelles. A més, multa accesòria de 163,10 euros pel Junior. Es desestima la impugnació posterior presentada pel Junior al·legant una possible alineació indeguda d’un altre jugador de la PUD Málaga, en base al principi de reciprocitat, considerant que no es va presentar la reclamació en temps i forma.\nSan Mauro-Sant Quirze V. (4-1) DESESTIMADA\nEs considera que el jugador del San Mauro Jesús Milán va complir una sanció imposada la temporada anterior en un partit de Lliga de Tercera Catalana a un partit de la Copa Catalunya.\nTaradell-San Lorenzo (0-1) PENDENT DE RESOLUCIÓ\nEl Taradell demana alineació indeguda d’Oscar Campano, en considerar que té una sanció de sis partits amb el seu antic club, el Can Trias. Es resoldrà previsiblement la semana vinent.


T'agrada la fideuá? Aquests són els millors restaurants on menjar-te-la\nT’agrada la fideuá? Aquests són els millors restaurants on menjar-te-la\n7 Televalencia t'ofereix els millors restaurants on gaudir d'una bona fideuà a València\nLa Fideuá és un altre dels plats més famosos de la gastronomía mediterránea i que més es demanda en els restaurants de la capital del Túria.\nAquesta delícia gastronòmica composta de marisc i fideus (fins o gruixuts), és el plat preferit pels valencians, així com els viatgers que visiten València o la seua província.\n7 Televalencia t’ofereix els millors restaurants on gaudir d’una bona fideuá a València.\nBAR RAUSELL (Carrer Ángel Guimerá, 61)\nEl Bar Rausell ofereix una cuina senzilla i eficaç, mediterrània i de la terra amb receptes heretades, renovades i creades. En la seua carta trobaràs arrossos, carns, verdures, peixos i mariscos, i com no, exquisides fideuaes.\nSi ets un amant del marisc, el Restaurante Duna ofereix diferents possibilitats , sens dubte destaca la seua fideuá de fideu fi -amb tot just un mil·límetre de gruix- una alternativa exquisida.\nEl Restaurante Barbados naix en 1988 i encara hui continuen oferint una experiència gastronòmica única, basada en una àmplia varietat dels millors productes, en la seua carta pots trobar la Fideuá Especial de la Casa o la Fideuá de Llamàntol Pelat.\nRESTAURANT BON AIRE (C/ Capdet, 41)\nEl Restaurante Bon Aire situat en Palmar porta des de 1982 oferint la millor gastronomia tradicional valenciana, amb plats amb gran història, i adaptant la innovació a la tradició.\nLa Alqueria del Pou està especialitzada en plats populars de la gastronomia valenciana, amb entrants tradicionals com l´esgarrat, la titaina…però a més és el lloc ideal on poder degustar d’una bona fideuá.\nRestaurants, perruqueries i xicotets comerços reobrin: tot el que has de saber abans d’anar


PREMI D'HONOR PER A OLGA XIRINACS: de desembre 2019\nUN CAMÍ ENTRE LA PINEDA\nBranques, tinta sobre paper (Júlia Costa)\nMONÒLEG DE LA POETA MALALTA (2)\nNo és amagar el dolor,\nmés aviat es tracta, en el dolor,\nd'enyorar un llarg respir d'herba segada,\nde sortir de pantalles, agulles i desmais\ni sominar un camí entre la pineda\namb ginestes i trèvols, roses de bardissa,\nblava escabiosa i blanques gavarreres\ni aquells lliris de marge, sota les pomeres,\nque ben segur que em besaran la pell.\nOlga Xirinacs, NATURA\nPublicat per Júlia a 2:28 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: 2019, Editorial Ganzell, Natura, poesia d'Olga Xirinacs\nNOU LLIBRE DE POESIA D'OLGA XIRINACS\nAhir vaig rebre el nou llibre de poemes d'Olga Xirinacs, publicat per una d'aquestes petites i coratjoses editorials, Ganzell. Sort d'internet i les vendes online, per cert.\nValoro molt la narrativa d'aquesta autora però la poesia em sembla extraordinària, superior a la de moltes patums masculins reconegudes i premiades. Aniré penjant algun dels poemes d'aquest llibre o fragments dels més llargs, en aquest blog. La reivindicació del Premi d'Honor ja crec que és tan sols testimonial, malauradament.\nAixò dels premis, veient com van els Nobel -o els óscars de cinema-, cada dia em sembla més relatiu i condicionat a interessos i capelletes. Fa il·lusió que te'ls donguin, encara més si tenen dotació econòmica, no ho negaré, però pel que fa al que representen, fins i tot algun escriptor famós ha manifestat que sovint t'ho donen per allò que valores menys, del conjunt de la teva obra.\nAvui, l'inici d'un poema dividit en fragments, Monòleg de la poeta malalta (1). Trio aquest, també, per la referència a Silvia Plath, de la qual estic llegint, amb gran admiració, aquests dies, La campana de vidre.\nSóc al llit amb febre alta. M'endormisco.\nPorto un sèrum clavat a la mà,\nno em troben la vena.\nEn el temps de pensar desvariat\nrecordo la poeta Silvia Plath, per exemple,\ni altres poetes que les dones lluitadores\namb sobrenoms feministes\nhan pres per icones perquè parlen del cos,\ndel dolor del cos. De les proves clíniques,\nde la carn oberta, de l'esquinçament.\nMés endavant vaig veure el part d'una poeta\nper televisió oficial, ella jove i ja sàvia,\ni va ser abanderada. Parlava de la sang,\ndel ventre que ens acosta a la terra.\nJo no en parlaré i també ho passo, això:\nm'han obert en canal, he parit, he patit.\nEls meus poemes, en canvi,\ndiuen amors, herbes, jardins, muralles i palaus.\nSé que ningú em prendrà per una icona\nde cos de dona que sofreix.\nOlga Xirinacs, Natura. Editorial Ganzell, 2019\nPublicat per Júlia a 23:20 4 comentaris:


Esports i Lleure » EIX 2: ESPORT I COHESIÓ SOCIAL\nÉs obligació de l’IMELLO fer arribar l’activitat esportiva a tots els col·lectius de la nostra societat treballant la inclusió i la igualtat. També és important el fet de sensibilitzar a tota la societat, en concret, als sectors més joves, de l’acceptació de les diferències individuals i el respecte envers els altres.\nL’IMELLO desenvolupa una sèrie de programes destinats a potenciar aquests objectius, tots ells integrats dins de l’eix d’Esport i Cohesió social.\nPrograma 1: pla educatiu entorn\nSota aquest nom i amb l’estreta col·laboració de l’Institut Municipal d’Educació i Joventut, es desenvolupen un sèrie de programes de sensibilització, cooperació o cohesió social.\nActivitat que fan tots els nens i nenes de tercer de primària i que acosta jocs tradicionals, cooperatius, de carrer i que es necessita de material que no puguem trobar en un entorn natural. Jos d’arreu del món amb la finalitat de compartir un espai que permet treballar la socialització, l’activitat física i el joc com a instrument d’aprenentatge. Els objectius són afavorir les relacions personals entre els nens i nenes de diferents centres i diferents cultures, fomentar l’interès i el respecte per l’entorn, conèixer, acceptar i complir les normes de cada joc, impulsar una actitud favorable vers l’activitat física i els hàbits de vida saludables, propiciar la recuperació de diferents jocs tradicionals com a font de patrimoni i intercanvi cultural.\nActivitat d’orientació pels alumnes de primer d’ESO de tota la comarca, dissenyada per potenciar l’activitat física. Aquesta activitat es realitza en grups heterogenis formats per nois i noies de diferents centres educatius que aprenen i conviuen durant la jornada. Manté l’esperit de fer esport pel plaer de fer esport ja que no hi ha competició, l’important és arribar a lloc. Destacar que Orientaolot està dissenyat per ajudar i enfortir l’esperit cooperatiu, desenvolupar la presa ràpida de decisions i el consens de grup, treballar la capacitat de concentració, desenvolupar la imaginació (interpretar mapes), treballar la capacitat d’observació (contrastar entorn i mapa), treballar per igual cos i ment i millorar l’autoestima (seguretat i confiança).\nHi participen tots aquells centres de primària i secundària inscrits a Escoles Verdes. L’activitat, liderada per Tosca, treballa l’hàbit de l’ús de la bicicleta com a mitjà de locomoció sostenible, de respecte al medi ambient i de la millora de la salut. A més, també té com a objectiu analitzar les dificultats i avantatges que té el fet de desplaçar-se en bicicleta per la ciutat i crear propostes per millorar la mobilitat sostenible.\nEscoles primària: Bisaroques, Escola Pia i La Bòbila\nEscoles secundària: IES Garrotxa, IES Bosc de la Coma i Escola Pia\nSuports dels alumnes de Cicle de l’Escola Pia\nPrograma d’estiu que té l’objectiu d’ensenyar a nedar a tota aquella població que està cursant i no sap nedar (des dels centres educatius es fa la detecció d’aquests d’alumnes). La proposta de l’estiu 2019 va ser que durant les primeres quatre setmanes desprès de que acabes l’escola (juny i juliol) els participants farien una sessió diària, de 16.00 a 17.00 h, realitzant un total de 19 sessions.\nPer l’estiu del 2020 es portarà a terme una nova proposta. Amb l’objectiu d’augmentar la qualitat del servei i aconseguir que els participants assoleixin un nivell de natació òptim, es realitzaran dos grans canvis. El primer serà allargar l’activitat durant sis setmanes. El segon, serà treballar amb grups reduïts. Cada setmana vindrà un grup d’entre 15-20 participants que seran avaluats pels nostres monitors/es i se’ls donaran consells bàsics per millorar el seu domini del medi aquàtic. En cas que es detecti que algun/a participant no té un nivell mínim, se li permetrà seguir les setmanes que siguin necessàries.\nDinamització d’activitats esportives i d’oci a les places d’Olot per fomentar el joc al carrer, la convivència, l’amistat, la motivació, etc. L’activitat la lidera el CASG amb el suport d’un monitor esportiu de l’IMELLO. Aquest any 2020 no s’implementarà per manca de participació.\nACTIVITAT ADREÇAT A DURADA PARTICIPACIÓ OBSERVACIONS\nRodajoc 3r primària 8 maig 629 Col·laboració IMEJO i GS Escola Pia\n1r ESO 15 abril 520\nVoltolot Escoles i instituts verds 6 i 8 de novembre\n1r – 4t ESO 25 juny al 19 juliol 66 A la piscina municipal\nJuguem a les places Recomanable de 6 a 12 anys 1 juliol al 31 d’agost — Activitat gratuïta, sense inscripció\nPrograma 2: projecte trampolí\nEl projecte trampolí és un espai que dediquem a conèixer l’oferta extraescolar que s’ofereix a la ciutat i a la qual hi ha una part de la població que no pot accedir-hi o bé per desconeixement o bé per dificultats econòmiques.\nL’objectiu d’aquesta activitat és la de fer de ‘trampolí’ per garantir la igualtat d’oportunitats d’aquets infants a les activitats extraescolars de la ciutat. Han de conèixer què poden fer i si és necessari se’ls concediran beques per facilitar la incorporació a les entitats d’Olot.\nDes de l’Institut Municipal d’Esports i Lleure, conjuntament amb el Consorci d’Acció Social de la Garrotxa, es vol donar a conèixer als nens i nenes que participen en els espais Larai i Garbuix, activitats extraescolars a les que no accedeixen o bé per desconeixement o bé per dificultats econòmiques.\nEn aquesta activitat, només hi participaran nens i nenes que no estan fent cap activitat extraescolar. Volem ser el punt d’unió entre aquest col·lectiu i les entitats esportives d’Olot, donant a conèixer diferents opcions esportives a tots els nens i nenes.\nAgruparem els participants per grups d’edat. En el primer grup tenim els nens i nenes dels cicles inicial, mitjà i superior de primària (de 6 a 12 anys). En el segon, els nois i noies d’ESO (de 12 a 16 anys).\nPrograma 3: memorial Lluís López\nEl memorial Lluís López és una matinal de voleibol per alumnes de 3r ESO. Aquest el lidera l’Institut Bosc de la Coma amb l’estreta col·laboració de l’IMELLO i el Club Volei Olot. El 2109 es va celebrar la segona edició amb un total de 37 equips dels instituts Bosc de la Coma, Cor de Maria, Garrotxa, Vilarrasa (Besalú) i Montsacopa.\nPrograma 4: activitat física per a les persones amb diversitat funcional\nPrograma destinat a fomentar la integració a la pràctica esportiva de la població que presenta més dificultats per realitzar-la. Tot i que aquest és un eix que ja fa anys que dona resposta a aquestes col·lectius, som conscients de que ara toca fer un pas més cap a la inclusió i aconseguir que aquestes persones practiquin esport de forma normalitzada.\nPrograma amb l’escola d’educació especial Joan XXIII\nEs porta a terme una sessió setmanal de cada una de les següents activitats:\nPrograma de l’unitat de suport a l’educació especial Escola Llar (USEE)\nEs realitza una sessió setmanal destinada als alumnes de la USEE de l’escola Llar, coincidint amb temporalització de l’oferta de natació escolar que es fa als alumnes de primària.\nPrograma amb centre de dia de salut mental\nDurant el curs escolar s’ofereix una sessió setmana destinada als usuaris del centre de dia de salut mental de la Garrotxa, on es treballa un ampli ventall d’activitats esportives.\nACTIVITAT DURADA PARTICIPACIÓ OBSERVACIONS\n50 La natació es fa a les instal·lacions del CNO. La resta al pavelló municipal amb un monitor de l’IMELLO.\n8 La natació es fa a les instal·lacions del CNO.\n11 A les instal·lacions del Pla de Llacs amb un monitor de l’IMELLO.\nPrograma 5: pla d’infància i adolescència de l’Ajuntament d’Olot\nL’IMELLO forma part de la taula que desenvolupa el Pla d’infància i adolescència de l’Ajuntament d’Olot. Aquesta taula que és transversal i aplega a tots els professionals de l’administració que treballen en aquest sector, té caràcter informatiu i de compartir la informació. Es reuneix dos cops l’any.\n#Som8deMarç #SomCorresponsables Amb motiu de la commemoració del Dia Internacional…


Club Gespeta i Pa de Motllo: Etapa 5: Sta. Marie de Campan - Laruns\nEtapa 5: Sta. Marie de Campan - Laruns\nLa nit no ha donat treva i ha tornat a ploure. El cel a les 7 del matí estava encapotat, però hem sortit amb la motivació de qui està convençut que avui afronta un gran repte personal. L'autor de les cròniques fa uns 20 anys que va pujar els ports del Tourmalet i de l’Aubisque, i fins fa quatre dies no hagués cregut mai que podria ser-ne capaç amb 34 anys.\nEn primer lloc descens del que quedava del Col d'Aspin que havíem pujat el dia anterior i ràpidament hem encarat els primers dels 17 quilòmetres del Tourmalet. Just en els primers hem trobat uns companys ciclistes de Vilanova que ens han advertit que en l'altra vessant hi havia talls de trànsit (cap dels sis ens hem arribat a imaginar que seríem testimonis d'un escenari dantesc de destrucció de l'acció humana per les forces de la naturalesa).\nLa pujada ha estat feixuga i per davant el Roger, just en un tram entre les galeries (semi-túnels) i la Mongie, ha obert les hostilitats incrementant el ritme amb un atac. El corredor més fort, l'Oriol Cruells, i l'Esteve han respost i ràpidament han donat caça a l'animador de la pujada passada la localitat de la Mongie. L'Oriol Puig, amb el seu ritme constant, també li ha donat caça i l'ha sobrepassat. No obstant això, el Roger tenia preparada una nova estampa, a l'arribar, en la darrera rampa, s'ha desviat de la carretera per anar a parar a una placa de neu que hi havia per tal que la foto de l'arribada fos d'allò més impactant.\nPer darrera la pujada ha estat sense hostilitats i el Pau i l'Arcadi han pujat bona part del recorregut junts i donant-se relleus conscients de la dificultat del coll. No obstant això, just abans d'arribar a les galeries, en Pau no ha pogut seguir el ritme de l'Arcadi i a dalt han arribat en aquest ordre.\nNaturalment, ens hem fet la foto en la mítica escultura del ciclista que hi ha al capdamunt.\nLa baixada ha estat marcada per l'escenari dantesc que va deixar les riuades del més de juny (les mateixes que van afectar la Vall d'Aran). Cases derruïdes, cotxes que encara estan enmig del riu, trams de carretera que ja no existeixen, ponts derruïts... Hem estat mitja hora parats abans d'arribar a Argelers ateses les restriccions de trànsit. Quan finalment hem pogut emprendre de nou la marxa hem passat per trams fangosos que ens han deixat les bicicletes ben brutes (tot molt dantesc).\nDesprés de dinar a Argelers un entrepà americà (carn picada, amanida i patates fregides – tot plegat dins del pa-) hem fet via cap a afrontar el Soulour. El Soulour té dues parts diferenciades, una primera amb tres quilòmetres molt durs i 9 més que planegen picant amunt que han estat molt durs gràcies a l'intens trànsit de la carretera, al sol de justícia que queia i al desgast acumulat al Tourmalet. I una segona part de 7 km amb les rampes més dures (una que arriba al 17%) en la que el cel s'ha anat tancant, ha desaparegut l'extrema calor i, finalment ha caigut un ruixat que ha fet arrecerar al Roger, a l'Arcadi i al Pau sota dels arbres (els altres tres han estat més valents i han continuat la pujada fins al cim). Un cop ha cessat la pluja s'ha emprés de nou la pedalada fins a arribar a un port que hom ha qualificat de més dur que el primer coll de la jornada.\nDel Soulour a l'Aubisque hi ha un enllaç de 3 km de baixada i 5 km de pujada en una carretera molt aèria que hem afrontat amb trams de boira i la carretera mullada. Aquest tram és, malgrat la seva duresa, dels més bonics paisatgísticament parlant ja que discórrer pel Cirque du Litor i ofereix unes vistes meravelloses.\nUn cop al cim de l'Aubisque cal destacar els croissants que ens tenia preparats la intendència, les magdalenes de gers que varem comprar i el vestuari del Pau per afrontar la baixada del coll, amb forro polar inclòs.\nDe la baixada fins a Laruns cal destacar el ramat d'ovelles que se'ns ha creuat a la carretera. I, un cop a baix, cal destacar el banyet en un spa de mentida, la rentadora i assecadora que hem pogut fer amb els maillots i cullotes bruts i llefarnosos i, naturalment, el ruixat d'aigua que ha caigut.\nL'etapa d'avui ha estat llarga i hem anat a dormir més tard. Hem debatut si demà el dedicàvem a descans o prosseguíem la marxa. Hem acordat que si ens llevàvem i feia bon dia prosseguiríem. Per si de cas, l'etapa de demà és una incògnita; pujarem al Marie Blanque (un altre clàssic del Tour) i encadenarem tres ports que desconeixem, l’Houratate, Labays i Soudet en una etapa que pot arribar a tenir 116 km.\n<< Etapa 4 - Inici - Etapa 6 >>