El Museu d'Art de Cerdanyola "Can Domènech" ~ km369 | Viatges, rutes i llocs a descobrir pel món\n15:50 Catalunya , Cerdanyola del Vallès , Comarques de Barcelona , El Modernisme , Vallès Occidental 1 comment\nEl Museu d'Art de Cerdanyola està situada en un dels edificis més emblemàtics del modernisme cerdanyolenc. La construcció és obra de Gaietà Buïgas i Eduard Maria Balcells, està situat al nucli antic (carrer Sant Martí, 88). El Museu està destinat a a la conservació, la recerca i la difusió del patrimoni artístic, centrat especialment en l'època modernista, noucentista i art déco. A més, el MAC té la vocació de centre d'art contemporani, i compta en el seu fons amb un important arxiu documental d'autors com Ismael Smith, Josep de Togores, Eduard M. Balcells i Francesc Juventeny.\nL'exposició permanent se centra en les dècades de 1880 i 1930, dividint-la en cinc àmbits, quan Cerdanyola va ser un dels llocs d'estiueig de la burgesia de Barcelona i de destacats intel·lectuals i artistes de l'època, com Enric Granados, Pau Casals, Ismael Smith o Josep de Togores, entre altres.\nLa primera part està dedicada a la família Balcells-Buïgas, que van destacar a Cerdanyola entre altres destacats arquitectes catalans. Gaietà Buïgas i Monravà, un dels primers arquitectes modernistes catalans, va projectar el Teatre Casino on s'allotja el MAC. El seu nebot, Eduard Maria Balcells, forma part de la darrera generació modernista i va ser arquitecte municipal de la població, de 1905 a 1952. Balcells va transformar el casino en habitatge. I l'enginyer Carles Buïgas, fill de Gaietà i cosí de Balcells, es va distingir pels seus projectes luminotècnics visionaris, d'entre els quals destaca la Font Màgica de Montjuïc, paradigma de l'art déco a Catalunya (Foto: vidriera de la Torre López Barcelona, ca. 1908, d'Eduard Maria Balcells - vitrall emplomat amb vidre catedral i plaquette).\nL'il·lustrador, gravador i escultor Ismael Smith és el protagonista del següent àmbit. Smith va ser un dels creadors catalans més peculiars del final del modernisme, l'inici del noucentisme i la consolidació de l'art déco, amb un estil refinat i decadent, ple de sarcasme, i sovint, amb una forta càrrega eròtica i una gran ambigüitat.\nVa formar part de la colònia d'estiuejants de Cerdanyola a les primeres dècades del segle XX, molt proper a Enric Granados, Ramon Garriga, la família Togores i els germans Roviralta, propietaris de la fàbrica Uralita (que van ser d’alguna manera el catalitzador de la gran transformació de la ciutat, i que van donar nom propi al material que fabricaven). Instal·lat a Nova York des de 1919, va morir oblidat en un hospital psiquiàtric.\nL'espai de l'antic menjador està dedicat al modernisme, i conserva part de la intervenció d'Eduard Maria Balcells, com ara el paviment hidràulic i els vitralls que formen el tríptic de Les dames de Cerdanyola, peça clau del modernisme català.\nLa col·lecció modernista del MAC també compta amb altres vitralls emplomats originals de la casa, projectats per Balcells, i un conjunt d'escultura, ceràmica i arts aplicades d'alguns dels autors més rellevants de l'època, com ara escultures de Josep Llimona i Lambert Escaler, ceràmiques de Marian Burguès i Lluís Brú, cartells de Ramon Casas i Marian Andreu i llibres d'Alexandre de Riquer, Adrià Gual, Lluís Domenech i Montaner i Apel·les Mestres, i fotografies de Joan Vilatobà (Foto: Gerros amb peu Sabadell, ca. 1896, obra de Marian Burgués - faiança esmaltada).\nLa quarta sala està dedicada al pintor Josep de Togores (Cerdanyola, 1893 - Barcelona 1970), nascut a Cerdanyola, i que compta amb una sèrie d'obres que s'inscriuen en el modernisme, el noucentisme, el realisme màgic, el surrealisme i la pintura catalana de postguerra. També s'inclouen obres d'autors propers a Togores, com els escultors Manolo Hugué i Joan Rebull (Foto: Cap de Tití, filla de Togores, Prats de Molló 1927, per Manolo Hugué i feta de fang cuit).\nTogores es va quedar sord als 13 anys i la família es va instal·lar de forma permanent a la seva torre de Cerdanyola fins als volts del 1914. Togores es va iniciar en la pintura coneixent l'èxit. Una de les obres més conegudes de l'època va ser El boig de Cerdanyola, presentat a l'Exposició Internacional de Brussel·les de 1910. El 1919 va marxar a Paris i, al cap de dos anys, va ser contractat en exclusiva per Daniel-Henry Kahnweiler, marxant de Pablo Picasso, Léger, Gris o Manolo Hugué. Llavors, immers en el neoclassicisme, va començar a exposar a França, Alemanya i als Estats Units. De 1928 a 1930 es va endinsar en el surrealisme. L'any següent va trencar el contracte amb Kahnweiler, retornà a Catalunya i s'integrà en els corrents més tradicionals, fins a la seva mort (Foto: La Famille, Marina di Massa, 1931, per Josep de Togores - oli sobre tela).\nFinalment, el darrer àmbit es centra en la Colònia noucentista de Cerdanyola als anys 20 i 30 del segle XX, formada per artistes en l'òrbita del noucentisme, el postnoucentisme i l'art decó, alguns dels quals van estar vinculats a cercles republicans. Als tallers Lena, una de les seccions de la fàbrica Uralita dels germans Roviralta, van treballar l'emmotllador italià Alberto Lena, el seu fill Òscar, destacat decorador art decó, i el seu gendre, l'escultor Josep Viladomat, mestre de Francesc Juventeny (Foto: escultura de Josep Viladomat).\nParal·lelament, van tenir-hi casa o taller els pintors Manuel Humbert, Marian Aston Espinal, Joan Commeleran, Javier de Winthuysen o Joan Vila Puig, els il·lustradors i dibuixants Valentí Castanys i Josep Coll i, entre altres, els ceramista Francesc Elias. Durant la República i la Guerra Civil, també van tenir presència els cartellistes Josep Alumà i Carles Fontseré. L'alcalde republicà, mestre, historiador local i col·leccionista Jaume Mimó i Llobert (Cerdanyola 1893-1964) va reunir una important col·lecció d'art de la seva època i va establir una estreta relació amb els artistes de la colònia (Foto: retrat de Tití de Togores, Barcelona ca. 1950-53, obra de Joan Rebut, fet en marbre).\nTambé hi ha un espai on s'explica la tècnica utilitzada per a realitzar els vitralls emplomats. Es tracta d'una tècnica pictòrica a base de vidres de diferents colors i textures units per un entramat de tires de plom que reprodueixen una composició, amb la capacitat de filtrar la llum. El seu origen està en l'època medieval i durant el Modernisme es va recuperar. I com es realitza?\n1) Es parteix d'un dibuix esquemàtic, i es tria el tipus de vidre i els colors. Tot seguit, es fa la plantilla de les figures dels diferents vitralls amb cartró i es retallen amb unes tisores gruixudes de doble tall. L'espai que en queda buit es omplert per les tires de plom que uneix els vidres\n2) A partir dels patrons, es talla el vidre amb la ruleta, una eina amb forma de llapis acabada amb una roda. En fer pressió, com té més duresa, queda la marca en el recorregut de la forma en què es vol tallar el vidre i llavors, amb un cop sec, es trenca per aquest lloc. Després s'ha de polir les puntes amb unes alicates. Amb tots els vidres tallats ja es pot emplomar, acoblant els perfils de plom amb els vidres i soldant les unions entre els diferents ploms.\n3) Per acabar, s'aplica una pasta semilíquida anomenada màstic per donar consistència al vitrall i s'ajusten les tires de plom. Passat un temps, el màstic se solidifica, donant-se el vitrall per acabat, després d'una neteja i del brunyit del plom per igualar les soldadures.\nBibliografia i més informació en: Web del MAC | Bloc del Museu d'Art de Cerdanyola\nAnar a: Els vitralls de les dames de Cerdanyola | Pel nucli històric de Cerdanyola\nMuseu d'Art de Cerdanyola 6 de maig de 2014 a les 12:25\nGràcies per l'entrada! Podeu consultar detalls a la nostra web http://www.cerdanyola.cat/mac, al nostre grup de Facebook https://www.facebook.com/groups/mac.cerdanyola/ o bé al nostre blog http://museudart.blogspot.com.es


Wikiloc - ruta Sant Fruitós - Rocafort - Torrent del Flequer - Coll de la Creueta - Puig de la Balma - Rocafort - Sant Fruitós - Sant Fruitós de Bages, Catalunya (España)- GPS track\nSant Fruitós - Rocafort - Torrent del Flequer - Coll de la Creueta - Puig de la Balma - Rocafort - Sant Fruitós\n4.325 727 75\nSurto de Sant Fruitós un matí emboirat però no fred. Pujo a Rocafort per River Park i un cop arribat al poble, agafo el recorregut de la Rocaforttina 2015.\nComença pujant cap el Montgròs. Baixa per un pista fins agafar un corriol molt facilet que ens porta a la riera. Aquí he trobat molt fang, així que he agafat un corriol en pujada ... amb la bici a coll ... fins la carretera, per tornar a agafar la ruta un tros més endavant.\nS’agafa un camí, que pujant i baixant ressegueix el Torrent del Flequer, voreja la Serra de Puig Gili i per la Serra dels ermitanets s’arriba al Torrent del Còdol Llarg ... la pujada dels Pals de Mura ...\nUff! la veritat és que ja porto força desnivell i avui vaig cansat!!\nComença la pujada més exigent cap el Coll de la Creueta ... uff! com cansa!! I a més, comença a fer fred.\nBaixada cap el Puig de la Balma i aquí deixo la Rocaforttina per anar a buscar Rocafort , Sant Esteve i corrent fugint de la pluja, arribo a Sant Fruitós.\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Sant Fruitós - Rocafort - Torrent del Flequer - Coll de la Creueta - Puig de la Balma - Rocafort - Sant Fruitós https://ca.wikiloc.com/rutes-btt/sant-fruitos-rocafort-torrent-del-flequer-coll-de-la-creueta-puig-de-la-balma-rocafort-sant-fruitos-11613061 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


Hotel Arooma Erding Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPferdeschwemmgasse 1+3, Erding, Erding, Alemanya, 85435 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nBarri Erding Erding Bergham Altenerding\nMés informació sobre Hotel Arooma\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Stocker Hotel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Erding. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Stocker Hotel, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets .\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, balcó/terrassa, insonorització, telèfon a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com billar, equitació. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Stocker Hotel no troba competidors en cap categoria.\nComentaris de Booking.com (901)Comentaris d'Agoda (5)\nDescompte a Hotel Arooma


Article de Joan Manent i Pesas (Badalona, 1902 - París, 1984), publicat a Records d'un sindicalista llibertari català (1916-1943), Edicions Catalanes de París, 1976\n30/08/2019 El fil roig\nJoan Manent i Pesas, dirigent de la CNT i alcalde de Badalona entre 1937-1938\nNo volem discutir, ni examinar, ni molt menys analitzar, ara i ací, l'oportunitat de l'aixecament en armes del govern de la Generalitat de Catalunya contra el govern de la República espanyola, que havia caigut en mans d'en Lerroux i d'en Gil Robles, personatges contraris a l'esperit popular que portà la Segona República, el 14 d'abril de 1931, els quals estaven al servei de les classes més reaccionàries de l'Espanya tradicional, arcaica i funesta. Ja arribarà l'hora, creiem, que algú s'encarregarà d'analitzar aquell fet polític, esdevingut el 6 d'octubre de 1934, que tanta importància tingué i que fou el preludi de la gran commoció social i política que es produí el 19 de juliol de 1936. Una commoció que, es digui el que es vulgui, encara no s'ha acabat, per desgràcia dels pobles d'Iberia.\nNo volem parlar, tampoc, de si durant aquella memorable nit del 6 d'octubre de 1934 hi hagueren flaqueses i mancaments al deure a complir, a la paraula donada, entre els conjurats, per a defensar les llibertats públiques. Es digueren tantes i tantes de coses a l'època, sobre aquest punt, que se'ns faria difícil d'escatirne la veritat. Oi més, quan la majoria dels principals actors d'aquells fets ja han desaparegut. Ací, del que volem parlar —i alhora fer-los la justícia que es mereixen—, és d'aquelles persones que, amb risc i alguns amb el sacrifici de llurs vides, feren honor a les seves conviccions polítiques, espirituals i patriòtiques. Són aquelles que, amb entusiasme i disciplinada acció revolucionària a tota prova, saberen estar en el seu lloc al Centre Autonomista de Dependents del Comerç i de la Indústria (C.A.D.C.I.), de Barcelona, i de les que, sota el comandament d'un heroic comandant —el dels Mossos d'Esquadra— saberen estar també en el seu lloc, defensant l'alta institució de la Generalitat de Catalunya. Per nosaltres, els dos homes que encarnaren i dignificaren Catalunya contra l'oprobi i la pressió centralista de l'Estat espanyol no foren altres que en Jaume Compte i l'Enric Pérez Farràs, sense oblidar, naturalment, els altres que moriren en aquella jornada, com en Manuel G. Alba, i en Bardina, morts ambdós al C.A.D.C.I., Agustí Carola, en Joan Mainegre, cenetistes, i en Ramon Mainegre, ugetista, assassinats aquests tres darrers al poble de Campdevànol, de la comarca del Ripollès.\nEn Jaume Compte, amb el sacrifici de la seva vida, demostrà que defensava les llibertats catalanes i els drets adquirits, i per adquirir encara, de les classes treballadores, que tant estimava, per ésser carn de la seva carn i sang de la seva sang. En Jaume Compte, que era un home d'una fogositat exaltada, prompte i audaç alhora, era dels pocs militants del catalanisme que comprengué —després de la dolorosa experiència que sofrí durant la Dictadura del general Primo de Rivera i després amb l'adveniment de la República —que no era possible una Catalunya lliure sense la llibertat econòmica, social i política dels treballadors. És per això, doncs, que lluità i va morir Jaume Compte.\nEn canvi, el comandant Enric Pérez Farrés, si bé no tenia unes concepcions ideològiques tan àmplies com les d'en Compte, lluità en defensa de la integritat d'unes institucions ciutadanes que el poble, el mateix poble, havia conquerit. La fermesa de les seves conviccions la demostrà, més tard, quan l'aixecament feixista del 19 de juliol de 1936, en llançar-se al carrer, amb les armes a la mà, per defensar la República, amenaçada per la facció i en convertir-se en company de lluita d'en Bonaventura Durruti, anarquista i militant cenetista, al front d'Aragó.\nEn Jaume Compte i en Pérez Farrés, com tots els que caigueren en aquells fets revolucionaris del 6 d'octubre de 1934, mereixen l'estima i el record perenne de totes les persones que lluiten pels ideals de llibertat i pel benestar de tots els pobles.


6 Març, 2015 a les 7:19 pm · Filed under béns comunals, Jornades, Nous pastors, pastoreig, ramaderia and tagged: béns comunals, eduard trepat, fundació del món rural, oví, parc nacional d'aigüestortes i estany de sant maurici, ramaderia, transhumància\nBona part dels alumnes de l’Escola de la 6a. edició ja han finalitzat les seves pràctiques\n11 Agost, 2014 a les 11:23 am · Filed under agroecologia, alumnes, Escola de Pastors, formació, Nous pastors, Nova pagesia, pràctiques, Ser pagès/a\nDijous passat vam fer el darrer seguiment d’en Mel Brusaferri. Alumne d’aquesta darrera edició que ha fet les seves pràctiques a Formatges del Pujol al Pujol de Dachs a les Llosses, amb en Josep Orra i les seves vaques de llet ecològiques. Com ell, la majoria de les 12 persones que es troben en formació han finalitzat el seu període de pràctiques. El resultat de l’experiència és altament satisfactori i de nou tenim persones preparades per continuar el seu camí per arribar a esdevenir pagesos/es.\nDurant aquests quatre mesos els nostres alumnes han estat fent pràctiques a cases de pagès de l’Alt Urgell, el Ripollès, l’Alta Ribagorça, l’Empordà, el Vallès Oriental, la Serra de Llaberia, l’Alt Camp, la Noguera, el Moianès, el Baix Llobregat, el Solsonès, Osona i les muntanyes de la Vall d’Aran i la Vall de Cardós. Explotacions ramaderes que treballen tant amb cabra i ovella de llet, com amb ovelles de carn i vaca de llet, sempre en extensiu i en la majoria de casos fent produccció ecològica.\nA la tardor continuaran les seves pràctiques el darrer grup d’alumnes i ja estarem preparant la 7a edició pel 2015. Us n’informarem ben aviat!


La Policia Local d’Altafulla ja ha denunciat a una cinquantena de persones per no complir amb les restriccions de mobilitat\nEls veïns dels carrers Vinyet, Sínies, Catúfols i Hort de Pau han estat sense llum per un “sabotatge en una estació elèctrica del poble”, segons ha explicat el sotsinspector Àngel Fernández\nLes multes i sancions per no complir amb les restriccions de mobilitat originades pel decret de l’estat d’alarma malauradament no són suficients perquè un sector de la ciutadania compleixi amb l’obligació de confinar-se a casa mentre duri la pandèmia per coronavirus. I és que la Policia Local d’Altafulla ja acumula una cinquantena de denúncies per aquest motiu, ha explicat el sotsinspector del cos, Àngel Fernández, als micròfons d’aquesta casa.\nPel que fa a aquesta situació, el coalcalde d’Altafulla, Jordi Molinera, demana als vilatans que siguin responsables per reduir la propagació del COVID-19 i evitar que altres veïns puguin infectar-se’n. Tanmateix, ha remarcat que la “millor manera d’ajudar als professionals sanitaris és complir les normes”. Tot això recau en la voluntat de sortir de casa per fer el “mínim indispensable”, tot complint amb els supòsits bàsics que marca l’estat d’alarma.\nD’altra banda, els veïns i veïnes dels carrers Vinyet, Sínies, Catúfols i Hort de Pau han estat sense llum des de dilluns a la nit i fins aquest dimarts al matí. El sotsinspector de la Policia Local d’Altafulla, Àngel Fernández, ha assegurat que tot ha estat fruit “d’un sabotatge a l’estació elèctrica del carrer Vinyet”. Els agents treballen per trobar als culpables, mentre que els vilatans ja tenen llum als seus habitatges gràcies a l'empresa responsable del servei i a la Brigada Municipal.\nSegons el sotsinspector del cos policial, les investigacions d’aquestes últimes hores permeten tenir indicis de qui podria ser l’autor dels fets. A hores d’ara, però, ha dit que no pot avançar res més a l’espera de tenir proves concloents


Intech3D, joves de Lleida amb creativitat i visió de futur | Lleida.com\nInici Ciència i tecnologia Actualitat\nIntech3D, joves de Lleida amb creativitat i visió de futur\nIntech 3D és una firma instal.lada al Centre d'Empreses Innovadores de la Caparrella que desenvolupen idees per aplicar la tecnologia 3D a les diferents empreses del territori. Els impulsors, John Amin, Joan Folguera, Sebastià Serrano i Francesc Adell ens han explicat les prestacions revolucionàries de la tecnologia 3D. INTECH3D, que forma part de la Xarxa Ceei que dinamitza GLOBALleida, està especialitzada en la creació i impuls de tot tipus de projectes Innovadors, relacionats amb programes d’Investigació, desenvolupament i Innovació Tecnològica i impressió 3D que ofereixen solucions a empreses 4.0. Actualment a més de treballar en la fabricació de pròtesis humanes amb impressores 3D, també ofereixen el servei de consultoria tecnològica, amb assessorament en qualsevol tipus d’empreses en l’elecció de maquinària adaptable a les necessitats reals. En Francesc Adell, director comercial de la firma ens explica quines són les finalitats dels seus productes i en Joan Folguera, director tècnic sobre els avantatges d'aquestes màquines.\nQuin tipus de clients teniu?\nF.A: Els nostres clients són empreses que fan tot tipus de serveis. Tenen un departament de i+D i llavors necessiten prototips potser per llençar al mercat productes nous. La gràcia d'utilitzar una impressora 3D és que les firmes poden tenir un prototip d'un dia per l'altre i a un preu força assequible. Cada cop són més les empreses que veuen una sortida a la impressió 3D, arquitectura per exemple per fer maquetes, medicina, educació i un llarg etcètera. Dos sectors molt forts en aquest àmbit són l'aeroespacial i l'automobilístic perquè tenen una producció additiva i no substractiva\nEn que us diferencieu d'altres empreses del mercat que treballen amb impressió 3D?\nF.A: Una empresa pot vendre impressores 3D però nosaltres el nostre punt fort és que el client pugui implementar el 3D a la seua empresa. Fem un estudi de com poden utilitzar aquesta nova tècnica.\nLes impressores 3D poden solucionar problemes quotidians?\nF.A: Exacte, et poso un exemple. Tu ara et compres una tele i perds el comandament a distància o se t'espatlla te n'has de comprar un de nou. D'aquí poc tu podràs imprimir un comandament nou compatible amb la teua televisió. Això està englobat dins la producció 4.0. Actualment els joiers utilitzen un tipus de cera per poder fondre i realitzar les joies. Si ho fem amb la impressió 3D hi ha un tipus de resina que es fon igual que aquesta cera. Què passa? Doncs que es redueix el temps de confecció i també el preu perquè el material resulta més econòmic.\nLa fabricació 3D també pot comportar un mal ús de la mateixa.\nF.A: Una cosa que ha de quedar molt clara és que el material és el motor de la producció additiva. Cada material dóna solució als problemes. La fabricació 3D està creant nous models de negoci, nous experts i donará llocs de treball. Cada cop s'han de formar més impressors 3D per poder ensenyar a usar aquesta maquinària.\nLa tecnologia 3D fa molts temps que es va inventar...\nJ.F. Hem vist que no hi ha connexió entre els que fabriquen impressores 3D i la gent que ho pot necessitar. Nosaltres posem en contacte aquests dos factors. Partíem de la producció sustractiva però comportava més costos. Ara el que proposem és una eficiència més gran dins de les firmes. Portem sis mesos junts a nivell de marca.\nQuina aplicació pot tenir una impressora 3D en una empresa del sector agroalimentari?\nEstem treballant amb una empresa com Rotecna. Es pots innovar moltíssim en aquest camp. Ens basem en el sector de fabricació (molts tipus d'empreses), després hi ha el tema de la medicina. Aquí cal destacar la customització d'algunes protèsis. Actualment una persona que li falta una mà, per exemple només té dos opcions: o comprar una pròtesi funcional que val 30.000 euros o bé una d'estètica que en val 300. Per què no hi ha una solució intermitja? Doncs aquí és on estem treballant nosaltres: en confeccionar amb una impressora 3D una protèsi funcional però amb material molt més econòmic. El que fem ara és a través dels impulsos nerviosos d'un individu poder fer moure la mà biònica. Ara el model de negoci canvia: nosaltres vam tenir una idea i vam poder entrar en producció amb molts menys diners.\nLleida i el Parc Científic aposten per la tecnologia d'impressió 3D\nCiència per tornar a caminar\nUna APP dissenyada per la UdL busca motivar per caminar 10.000 passes diàries


Inversions industrials a Flix el 2015? L’alcalde Marc Mur confia que s’acabi cristal•litzant algun dels projectes que hi ha sobre la taula. – Ràdio Flix\nPublished on gener 2nd, 2015 | by Vera Talarn\nInversions industrials a Flix el 2015? L’alcalde Marc Mur confia que s’acabi cristal•litzant algun dels projectes que hi ha sobre la taula.\nAquests dies són dies de formular desitjos i expressa propòsits.\nUns propòsits per encara un futur millor tant en l’àmbit individual com col•lectiu i estar clar que el futur de Flix a hores d’ara no passar pel seu millor moment,\nL’anunci d’Ercros de deixar fabrica clor a Flix l’any 2107 amb la previsió de tancar la planta d’electròlisis i la pèrdua de llocs de treball que comportarà sens dubte i té molt a veure.\nEsmento aquests propòsits d’any nou, perquè són els que he pogut trobar expressats per molt ciutadans i també pels nostres representats polítics.\nl’actual panorama no es veu gens clar, per bé que s’ha manifestat en més d’una ocasió les ganes de continuar treballant en la línia de cerca inversions al municipi que permeti la tan desitjada diversificació econòmica, de la qual ja fa tants anys que parlem.\nAvui recentment estrenat l’any hem volgut parlar amb el màxim responsable del municipi, un home, l’alcalde que va liderar, un dels moviments de més comunió viscuts a Flix entre els ciutadans i els treballadors de la planta química de Flix.\nEls 33 de lluita que van viure al març del 2013 van servir, per a retardar el tancament de la planta de clor amb la destrucció de més llocs de treball a la vila i amb el compromís del govern municipal, del comitè de treballadors d’Ercros Flix i el govern català de treballar plegats per dibuixar un futur més pròsper per Flix, fixant tot un seguit de contactes i reunions.\nD’això, ja han passat gairebé dos anys i el silenci sempre ha estat la resposta al resultat d’aquestes converses.\nAvui hem tornat a insistir i l’alcalde Mar Mur ens ha dit que hi ha projectes sobre la taula i confia que algun acabi cristal•litzant aquests 2015, però la discreció continuar prevalent alhora d’explicar alguna cosa més la respecte.\n“l’alcalde ha reiterat que “ Cal ser curosos i s’ha de mantenir la constància i la discreció”.


Càmera Daguerre-Giroux - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa càmera Daguerre-Giroux (1839) és un aparell fotogràfic que va ser dissenyat per Louis Daguerre i produït per Alphonse Giroux, d’aquí entenem el seu nom.\nVa ser el primer model de càmera fotogràfica que es va comercialitzar, el qual realitzava imatges amb la tècnica del daguerreotip. Fabricada a Paris el setembre de 1839 i presentada a la Acadèmia de Ciències de França.\nCàmera Daguerre-Giroux nº178 per obtendré daguerrotips. Original del 1839. Conservada a la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona (RACAB), Barcelona, Espanya.\n“Aquesta càmera suposa el punt de partida de la fotografia comercial. La fotografia va abandonar així la seva condició experimental”, va citar Martin Reinhart, responsable de subhastes de la galeria fotogràfica vienesa Westlicht.\n2.1 Procés d'elaboració de la imatge\n2.2 Projecte de restauració i investigació del model Daguerre-Giroux nº178\nPodríem dir que la història de la fotografia inicia l’any 1521, quan Cesare Cesariano (1460-1526) publica el primer escrit sobre la Cambra fosca. Tot i que, ja molts anys abans, podem trobar en el llibre “Tractat òptic” del matemàtic Alhacén (965-1040), com aquest parla de les teories que els grecs havien fet sobre els rajos lluminosos i com els objectes eren percebuts pels ulls. [cal citació]\nA principis del segle XIX, just l’any 1816, el científic francès Nicéphore Niépce (1765 - 1833) obté les primeres fotografies inèdites les quals no va poder fixar permanentment en un suport. Però gracies a la investigació i evolució dels seus processos, aconseguirà obtindré la primea imatge després de vuit hores d’exposició a plena llum del dia, amb una càmera obscura i un suport sensibilitzat mitjançant una emulsió química de sals de plata. Així doncs, l’any 1826 obtindrà la fotografia Vista des de la finestra de Le Gras.[cal citació]\nPer tal d’aconseguir tots aquest avenços Niépce va treballar amb l’inventor Louis Daguerre (1787 - 1851), el qual va trobar la manera de captar, en una placa preparada per ell, la imatge produïda per la càmera obscura. Tot gràcies a les teories que havia fet prèviament Niépce i les investigacions que havien fet conjuntament sobre la possibilitat de fixar les imatges de la càmera obscura.\nPocs anys després de la mort de Nicéphore Niépce, i d’investigacions per part de Daguerre, el 16 d’agost de 1839 es realitza la comunicació oficial del primer procediment fotogràfic de la història, el qual va ser anomenat Daguerreotip, a l’Acadèmia Francesa de les Ciències de París, a càrrec del científic i polític François Arago (1786 – 1853). Amb aquesta divulgació mundial també es presenta el model de càmera Daguerre-Giroux, del qual va ser possible la seva creació ja que Louis Daguerre, junt amb Isidore Niepce (fill de Nicéphore Niépce), van firmar un contracte amb Alphonse Giroux per que aquest produís i comercialitzes l’equipament necessari per la realització de daguerreotips.\nUn d’aquest primers equips dissenyats per Louis Daguerre i produïts per Alphonse Giroux, concretament el model nº178, va ser adquirit pel gravador espanyol Ramón Albern en la presentació de Paris. Tres mesos després, la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona (RACAB), va organitzar un acte públic el 10 de novembre de 1839, en el que es va duu a terme la primera sessió fotogràfica a Espanya. En aquesta, Alabern obté un daguerreotip de la vista de dos edificis del Pla del Palau de Barcelona. La fotografia va ser perduda ja que es va sortejar entre el públic assistent.\nAquest model de la càmera Daguerre-Giroux nº178 que pertanyia a Alabern, li va ser comprada per la RACAB qui, actualment, encara la custodia.\nLa Càmera Daguerre-Guiroux va ser inventada per Louis Daguerre. La compra de tot l’equip complet, en aquella època representava una xifra elevada, d’uns 400 francs. Preu que actualment és molt més elevat ja que amb aquesta càmera es va obtenir la primera fotografia d’España, i per tant posseeix un gran valor, tant simbòlic com històric, pel país. \nTot el seu conjunt era bastant pesat. Constava de la càmera feta de fusta, que es venia conjuntament amb una caixa en la que es guardaven les substancies químiques i utensilis pel seu bon funcionament i, amb un arxivador de fusta per emmagatzemar les plaques de coure i plata o el propi daguerreotip. Una curiositat sobre la càmera és que aquesta portava un segell amb una firma de Daguerre per verificar la seva autenticitat.  \nInicialment, el procés d’elaboració d’un daguerreotip no era excessivament sensible a la llum i, per tant, es necessitava un temps d’exposició elevat, de fins a 30 minuts. Però, degut als avenços que es van anar elaborant, es va aconseguir reduir aquest temps d’exposició. \nL’elaboració del daguerreotip consistia en la fixació de les imatges mitjançant la Càmera Daguerre-Guiroux, que tenia la mateixa funció que una càmera obscura. La imatge s’obtenia sobre una placa metàl·lica o de vidre que havia sigut prèviament sensibilitzada.[cal citació]\nProcés d'elaboració de la imatge[modifica]\nPrimerament es preparava el suport. Aquest podia ser una placa de metall o de vidre, la qual estava tractada amb nitrat de plata. En una de les cares s’aplicava oli i un abrasiu, com era la pedra tosca, per després estendre-ho i polir-ho, fins que la superfície tingues un aspecte brillant com el d’un mirall.\nSeguidament es tractava de sensibilitzar la placa, és a dir, fer que el material fos sensible a la llum del sol. Per tal d’aconseguir-ho, s’introduïa la placa a l’interior d’una càmera junt amb iodur potàssic a una certa distancia. Es tancava la càmera per tal de deixar que la unió del vapor del iodur de potàssic en contacte amb el nitrat de plata elaboressin, com a resultat, el iodur de plata. La reacció química era la següent: 2 Ag + I2 = 2 AgI\nUn cop sensibilitzada la placa, s’havia de mantindré preservada del sol, guardant-la a l’interior del xassís fosc ben segellat hermèticament, que es trobava a la part posterior de la càmera; deixant així ja col·locat i preparat el suport on es gravaria la fotografia.\nQuan la superfície de la placa prenia un color daurat o groguenc, era indici de que la placa ja estava degudament sensibilitzada i preparada per la seva exposició. Per això, s’havia de mantindré protegida de qualsevol il·luminació fins que fos utilitzada.\nUn cop sensibilitzat el suport, s’exposava aquest a la llum del sol durant un temps d’exposició; deixant que la llum entres per la lent del objectiu i que els rajos de llum estiguessin en contacte amb la placa metàl·lica o de vidre. La duració del temps d’exposició depenia de la sensibilitat de la placa i de la quantitat d’il·luminació, fent que la duració pogués variar d’entre 10 segons a 30 minuts. En la reacció química que es produïa, els halurs es descomponien per acció de la llum. En aquells punts de la placa on incidia la llum, el iodur de plata es descomponia a causa de la següent reacció: AgI + hv = Ag + I La plata (Ag), que es manifesta en forma de cristalls negres, es depositava en la placa, deixant marques fosques; mentre que on no incidia la llum, el iodur de plata (AgI) es mantenia inalterable, deixant espais en blanc. Era així doncs, com s’aconseguia formar una imatge latent en la placa.\nUn cop realitzada la fotografia, aquesta s’havia de revelar i fixar. Per tal de tractar la fotografia, aquesta s’extreia de la càmera i s’introduïa la placa en una caixa amb mercuri (Hg) a la base i amb una llàntia d’alcohol. Deixant el suport suspès a una alçada mitja i en un angle de 45 graus, i tancant la caixa perquè el procés químic es realitzes degudament. El procés consistia en fer bullir el mercuri, exposant la imatge als vapors d’aquest, que s’impregnaven en la placa format una amalgama blanca de plata i mercuri, produint una imatge clara en el placa. La reacció química era la següent: Ag + Hg = Ag – Hg Aquelles zones de la placa que no havien sigut exposades a la llum, no reaccionaven amb el mercuri.\nFinalment, per tal de fixar la imatge, es banyava la placa en una solució de tiosulfat de sodi (o aigua salda), per tal d’eliminar el AgI que no havia sigut exposat a la llum. Aquest pas era totalment necessari si es volia evitar que la placa s’ennegrís. El procés i reacció química era: AgI + 2 Na2S2O3 = Na3[Ag(S2O3)2] + NaI\nDesprés d’això, era molt important col·locar-li un marc amb un vidre a la placa i sallar-ho, ja que aquestes eren molt delicades i si s’exposaven a l’aire lliure, al poc temps apareixien taques, oxidacions o pèrdues del contrast. Els marcs eren complexes, arribant a construir marcs amb més d’un mirall, que es col·locaven sobre la placa, i els quals pintaven per tal de crear així la sensació de que la fotografia era en color.\nCal dir que aquest procés era altament perjudicial per la salut a causa del elements químics que s’utilitzaven i als que els fotògrafs estaven exposats, com podia ser el vapor de mercuri del procés de revelat.\nTambé, un des principals inconvenients que tenia aquest procediment era el fet de que cada imatge era única i, per tant, no podien realitzar-se més d’una copia positiva partint d’una imatge negativa inicial. És per això que, a mitjans de la dècada dels anys 50, el daguerreotip estava casi obsolet, ja que l’arribada del Calotip oferia un detall i acabat més fi del resultat i la possibilitat de reproducció dels negatius.  \nProjecte de restauració i investigació del model Daguerre-Giroux nº178[modifica]\nEl 2014 es va celebrar el 175é aniversari de la primera fotografia realitzada a l’estat espanyol, que va tindre lloc al Pla del Palau de Barcelona al 10 de novembre de 1839. La fotografia es va prendre amb el model nº178 de la càmera Daguerre-Giroux, que des de llavors ha sigut custodiada per la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona (RACAB), tant la càmera com una gran part de l’equip i material que va ser utilitzar en la realització d’aquella primera fotografia.\nPerò, no va ser fins el 2015 que es va iniciar la restauració d’aquest equip fotogràfic històric, projecte que va estar dirigit i coordinat pels fotògrafs i llicenciats en Belles Arts, Martí Llorens i Rebecca Mutell; i la restauració ha sigut realitzada per Rafael Forga, llicenciat en Belles Arts per la Universitat de Barcelona i especialitzat en la restauració d’equips fotogràfics del segle XIX i la construcció d’equips per la pràctica de procediments fotogràfics històrics.\nLa primera fase del procés de restauració i investigació va consistir en la restauració d’aquest equip per assegurar la seva correcta conservació de cara al futur. La RACAB va adquirir la càmera ja feia més d’un segle i mig, preservant-la correctament des de llavors; conservant totes les marques d’origen, inclosa la firma de Louis Daguerre marcada en la càmera.\nLes operacions de conservació i restauració van consistir en l’aplicació d’un tractament bàsic contra xilògrafs i el taponat de forats, la fixació, reajustament i integració de parts de fusta despreses, la reparació de esquerdes, i la neteja i encerat de totes les peces de fusta.\nD’altre banda, la òptica va ser extreta del cilindre interior per tal de realitzar una neteja d’aquesta. L’interior d’aquesta estava construït amb dues lents, les quals es trobaven en perfectes condicions, gairebé sense ratllades i amb només unes taques que s’havien format a causa de la unió entre les dues lents i el deteriorament del bàlsam del Canadá que uneix ambdues. \nFinalment, se li va incloure un nou mirall posterior, que la col·locació d’aquest a 45° permet enquadrar i enfocar la imatge correctament. Aquest mirall és de fàcil extracció ja que s’ha volgut poder mantenir l’estat original de conservació de la càmera i, per tant, poder retirar el mirall si és desitjat.\nCal dir, però, que la part del xassís de fusta i el llautó que ocupava el lloc del mirall esmerilat a la part posterior, no es van poder restaurar i per tant s’han perdut les peces originals de la càmera.\nUn cop acabada la restauració, l’objectiu de l’equip ha sigut dur a terme una investigació de caràcter multidisciplinari per tal de vincular i fer visible la càmera de la RACAB entre el conjunt de càmeres d’aquesta mateixa classe i categoria que es conserven arreu del món. Amb la voluntat també de generar nous continguts teòrics, amb els quals poder contribuir en la construcció del relat històric sobre els orígens de la producció fotogràfica. Però, cal dir que l’objectiu principal dels restauradors de la Factoria Heliogràfica va ser el d’assegurar la perfecta conservació d’aquest equip fotogràfic de cara al futur. \nCom a curiositat, cal dir que el procés de restauració de la càmera Daguerre-Giroux nº178 va ser narrada i resumida en una peça audiovisual documental, dirigida per Lalo García i produïda per Txell Sabartés. \n↑ Catalunya, Fotografia a. «Bloc - La càmera fotogràfica Daguerre-Giroux de la Real Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona.» (en castellà). [Consulta: 2 desembre 2019].\n↑ «Restaurada la cámara original que realizó la primera fotografía en España» (en castellà), 28-01-2016. [Consulta: 2 desembre 2019].\n↑ RTVE.es. «La cámara fotográfica más antigua del mundo se convierte también en la más cara» (en castellà), 29-05-2010. [Consulta: 2 desembre 2019].\n↑ «Daguerrotipo - Diccionario de fotografía y diseño». [Consulta: 2 desembre 2019].\n↑ barbarapvn. «Historia de la Fotografía: Louis Daguerre» (en es-es), 05-04-2012. [Consulta: 2 desembre 2019].\n↑ «Le Daguerréotype núm. 178. Un objeto de estudio» (en español). Rebecca Mutell y Martí Llorens.\n↑ «Restauren la càmera Daguerre-Giroux que va fer la primera fotografia de tot l’estat», 28-01-2016. [Consulta: 2 desembre 2019].\n↑ «La cámara fotográfica Daguerre-Giroux de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona» (en es-es), 19-04-2016. [Consulta: 2 desembre 2019].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Càmera_Daguerre-Giroux&oldid=22460416»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 des 2019 a les 22:02.


Abacus cooperativa allibera 700 llibres per fomentar la lectura i celebrar Sant Jordi - Abacus cooperativa libera 700 libros para fomentar la lectura y celebrar Sant Jordi - Abacus Cooperativa\nYou are here: Inici > Abacus cooperativa allibera 700 llibres per fomentar la lectura i celebrar Sant Jordi\nAbacus cooperativa allibera 700 llibres per fomentar la lectura i celebrar Sant Jordi\nL’acció de bookcrossing, que promou l’intercanvi de llibres, es realitzarà el 21 d’abril. L’alliberament massiu es durà a terme en autobusos de Girona, Tarragona i Lleida, i a les línies del Vallès de FGC\nEl proper divendres 21 d’abril, amb motiu del dia internacional del Bookcrossing, des de les 8h del matí i fins a les 20h, Abacus posarà en circulació 700 llibres a través de la plataforma del moviment Bookcrossing de manera gratuïta. L’objectiu és que en els transports públics de ciutats com Barcelona, Girona, Tarragona, Lleida, Sabadell, Terrassa i Sant Cugat els usuaris del transport públic trobin llibres, que després de llegir podran tornar a compartir, enregistrant el títol al web de Bookcrossing i facilitant un nou “alliberament”. Aquesta és la segona vegada que es realitza aquesta acció, després de la gran acollida que va tenir la primera edició de l’any passat.\nL’acció es realitzarà conjuntament amb Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (línies del Vallès), Transports Municipals del Gironès SAU i TEISA, Autobusos Municipals de Tarragona i Autobusos de Lleida (Moventis). Les parades i vestíbuls, així com trens i autobusos, seran l’escenari on es deixaran els centenars de llibres “a caçar” per part de tots els viatgers que vulguin trobar un exemplar i passar una bona estona llegint-lo.\nAbacus cooperativa contribueix a transformar l’experiència del consum cultural, educatiu i de lleure amb una proposta col·laborativa. Se suma així a la celebració de la diada de Sant Jordi amb una acció que fomenta la lectura a través de l’intercanvi gratuït de llibres i mitjançant un moviment internacional que vol convertir el món sencer una gran biblioteca global. L’acció ha estat possible també gràcies a la col·laboració de les editorials Grup 62, Grup Planeta, Ara Llibres, Casa Catedral, RBA-La Magrana, Editorial Barcanova, Penguin Random House, Angle Editorial, Cossetània Edicions i Abacus cooperativa-Món Abacus.\n<< Llibres amb molt d’estil\nDECOUPAGE: Retalla, enganxa, renova! >>


Ja podeu adquirir el llibre Toc d'Inici. Ministrils del Camí Ral | La Casa dels Entremesos\nJa podeu adquirir el llibre Toc d'Inici. Ministrils del Camí Ral\nLa publicació Toc d’Inici. Ministrils del Camí Ral és un recull de partitures generals que interpreta la formació Els Ministrils del Camí Ral durant el Toc d’Inici, que és el tret de sortida de la Festa Major de Barcelona, La Mercè.\nEl llibre vol celebrar i posar de relleu el paper clau d’Els Ministrils del Camí Ral, l’acte al que acompanya i el que representa pel sector de la Cultura Popular de Barcelona. A més, és un reconeixement al llegat i la tasca realitzada per Jordi Fàbregas durant tots aquests anys al capdavant d'aquesta formació (1993-2020). Per últim, amb aquesta publicació es volen plasmar en paper les versions vàlides de les músiques, algunes de les quals han sofert petites modificacions degudament consensuades entre intèrprets i compositors. Bona part del repertori són les partitures originals, així com també recull les aportacions realitzades sota encàrrec fins a l’actualitat.\nEl llibre s'ha publicat amb el segell CAT Edicions i s’ha dut a terme gràcies a les complicitats entre la Federació d'Entitats de Cultura Popular i Traidicional de Barcelona Vella, l'Institut de Cultura de Barcelona, el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya i el Centre Artesà Tradicionàrius.


Actualitat del Lleida Esportiu i del Lleida Basquetbol: El Lleida Esportiu organitza una trobada amb els seus socis\nEl Lleida Esportiu organitza una trobada amb els seus socis\n· El Lleida Esportiu obre el club als socis per conèixer les seues idees i opinions.\n· Per aquest motiu l’entitat lleidatana organitza una trobada amb els socis aquest dissabte dia 7 de juliol a partir de les 12 del migdia.\nEl punt de trobada serà davant la botiga JOMA, ubicada al costat de les oficines del Camp d’Esports. El responsable de l’àrea social, Òscar Sarramia, serà l'encarregat de rebre als assistents i explicar-los-hi tot el que vulguin saber, ja siguin dubtes, queixes, idees o inquietuds. Posteriorment ésprocedirà a ensenyar-los-hi algunes instal·lacions del Camp d'Esports. Es demana puntualitat per poder habilitar una sala amb cabuda per a tots els que s’hi apleguin. Després de la xerrada, tots els socis i aficionats podran participar en un 'tour' per les instal·lacions del Camp d’Esports.\nAficionats i penyistes del Lleida Esportiu animant en uns dels partits de la passada temporada\nEls responsables del club volen fer aquesta iniciativa més vegades durant el curs. La temporada passada ja es va organitzar alguna trobada amb volta per l’interior del recinte esportiu.\nPublicado por diaridelsblaus en 8:00\nEtiquetas: lleida esportiu, socis, trobada


Una nena de 9 anys resulta ferida en un incendi en un bar de Badalona\nLa menor ha estat traslladada pel Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) a l'Hospital Germans Trias i Pujol\nper Redacció dijous, 1 de novembre 2018 - 18:44h\nLa menor ha estat traslladada pel SEM a l'Hospital Germans Trias i Pujol de Badalona | CatalunyaDiari.cat\nUna nena de 9 anys ha resultat intoxicada per fum de caràcter menys greu aquest dijous a la tarda, en un incendi que s'ha declarat a la xemeneia d'un bar de Badalona. En concret, segons han indicat els Bombers de la Generalitat, el foc ha afectat un local situat a l'avinguda d'Alfons XIII del municipi de la comarca del Barcelonès.\nL'avís s'ha donat a les 15.27 hores, i fins al lloc s'han desplaçat cinc dotacions dels Bombers, que han aconseguit apagar ràpidament el foc. No obstant això, les flames i el fum han arribat a afectar també un aparcament de l'illa de cases que connecta amb la sortida de fums de l'establiment. Pel que fa a la petita, ha estat traslladada amb una ambulància del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) a l'Hospital Germans Trias i Pujol de Badalona, on continua recuperant-se.\nDos incendis deixen diversos desallotjats i dos ferits a Girona\nEl passat 31 d'octubre, els Bombers van evacuar de forma preventiva els veïns d'un bloc d'habitatges de la ronda del Fort Roigde Girona, després de declarar-se un incendi en el quadre elèctric del pàrquing comunitari. En concret, el foc va omplir l'escala de fum, i cinc dotacions del cos d'emergències van treballar per extingir les flames.\nLa mateixa nit, tres persones van necessitar atenció mèdica, per un altre incendi iniciat a la cuina d'un habitatge del carrer de Núria de Figueres. En aquell cas, un home va resultar ferit de caràcter menys greu amb cremades de tercer grau en una de les seves mans, mentre que una dona i un nen que també es trobaven en el pis van ser salvats pels Bombers i van rebre una revisió mèdica. Totes tres víctimes van ser traslladades pel SEM a l'Hospital de Figueres.\nUn dia abans, la nit del 29 d'octubre, dues persones també van resultar intoxicades en un incendi declarat en una cuina de Sant Andreu de la Barca.Els fets van afectar principalment electrodomèstics situats a sobre dels fogons, i les víctimes, una dona i un nen, van ser evacuades a l'Hospital de Martorell, mentre quatre dotacions dels Bombers van extingir el foc.\nARA MATEIX: Busquen un home desaparegut mentre es banyava al Garraf\nTràgiques notícies sobre l'home desaparegut a Barcelona\nBombers Incendi Badalona SEM Barcelonès


Revista complerta by Blocs d'Antaviana - issuu\nVINYETES I PERSONATGES DE LA PORTADA I CONTRAPORTADA ESO 5A 1A I I 5B 1B\n4A, 4B I 4C\nPERSONAL P4 A I P4 B\n1B 1 A\nP5A I P5B PERSONAL\nAlgunes pinzellades Antaviana compleix, enguany, vint-i-quatre cursos de trajectòria. El curs 2017-2018 hem esdevingut Institut Escola i hem iniciat l’etapa de l’educació secundària (ESO). Engeguem, així, un projecte educatiu de 3 a 16 anys que acabarà de desplegar-se del tot el curs 2020-2021, quan la primera promoció haurà arribat a quart d’ESO i comptarà amb dues línies per cada nivell. Un gran pas endavant que permetrà donar continuïtat a un projecte educatiu singular caracteritzat, especialment, per la inclusió de la diversitat, el treball en xarxa comunitari i la motivació de l’alumnat envers el coneixement i la formació a partir d’un aprenentatge d’enfocament competencial i experimental. Un projecte, també, que contempla treballar, des del currículum, la coeducació, els valors, el pensament crític i l’expressió en l’àmbit artístic per tal que els infants i joves adolescents esdevinguin persones formades, sensibles, respectuoses...\nCom cada curs escolar, us obsequiem amb una revista que intenta copsar el dia a dia de la nostra comunitat educativa, els projectes i activitats que compartim plegats, les il·lusions i reptes educatius, la creativitat de l’alumnat, alguns aprenentatges assolits, sentiments, propòsits, valors... La lectura és un aliment molt saludable per a tothom. És divertida i amena, és profitosa, és un plaer i, sovint, també és una necessitat. La revista ANTAVIANA, a més a més, és el fruit del nostre treball i un gaudi que perdura en el temps. Llegim-la, doncs, amb afecte i atresorem-la. Amb el temps, encara tindrà més valor sentimental i humà. Finalment, compartim-la amb amigues i amics i familiars. Per acabar, per molts motius palesos darrerament, volem expressar, des d’aquestes quatre ratlles, l’estima dels professionals de l’Institut Escola Antaviana envers els infants i joves i també cap als valors democràtics que han de regir qualsevulla comunitat educativa que tingui com a objectiu principal\nd’instrumentalització de la institució escolar amb finalitats polítiques de difícil justificació en una comunitat democràtica i respectuosa.\nInstitut Escola Antaviana. ALGUNES PINZELLADES\ncorrandaescola El Corrandaescola és un projecte que es fa a 5è, a l´àrea de català i música. Es tracta de la cançó improvisada. A Catalunya hi ha un ric cançoner tradicional format per diversos gèneres, algunes de les tonades que hem utilitzat per la improvisació de versos són: corrandes, “garrotins”, “jotes” o “nyacres”.\nA l´escola li hem fet gran ús i ens inventarem uns versos per fer el pregó i el judici del Rei Carnestoltes.\nEl 20 de Febrer anàrem a fer l´últim acte a la sala Tradicionarius al barri de Gràcia amb altres escoles que hi participaven en aquest projecte.\nHavíem de cantar amb la tonada de la Jota de l´Ebre una benvinguda i un comiat: BENVINGUDA\nSom l´escola Antaviana, del barri de les Roquetes, l´alegria és la que mana quan mengem moltes galetes, i si encara tenim gana Preparem unes mongetes.\nAra marxa l´Antaviana, ho hem passat tots molt bé. Som una gent força sana. Som cinquè A i cinquè B, ja sentim tots la campana, vosaltres marxeu també.\nEns trobem a Barcelona, al districte de Nou Barris. Som una escola molt bona I no n´hi ha de xivarris. Aquí celebrem la mona i és millor que no corris\nHem acabat aquest acte i ens fa molt mal la gola. Ja ho hem deixat tot exacte. Aquesta trobada mola, ara farem un bon pacte. Que visqui el Corrandaescola!\nMúsica i dansa.- . Programa: LA CORRANDAESCOLA\nA l´acte també havíem d´improvisar amb la tonada de les “Nyacres” a través de tres proves: de dites i frases fetes, de diferents objectes i de discutir sobre un tema: uns que defensaven que el Carnaval durés més a l´escola i altres que era més que suficient.\nQuè puc dir? Ja ho tinc…\nQuan arriba el Carnestoltes Tot és festa i alegria. I sabeu que més m´agrada? M´agrada la fantasia. Ai, quins nervis!\nHo diem junts.\nAlguns comentaris i recomanacions de l´experiència: -\nIrene: No vaig sortir a l´escenari però m´ho vaig passar molt bé. Iria: Ha estat una experiència única, inoblidable, a mida que anàvem sortint a l´escenari vaig perdre la vergonya, em va agradar molt. Thalaya : El Corrandaescola va ser increïble, em va encantar. Espero poder repetir. Iris i Ona: M´ho vaig passar molt bé i vaig aprendre que si t´equivoques no passa res. Sara: va ser una experiència única però quan havia de sortir a cantar estava dels nervis..! Ho recomano a tothom. Taha: Al principi tenia por però després se´m va passar i vaig cantar molt bé. És molt divertit!. Ayman: és molt divertit i cansat però ens agrada molt el Corrandaescola. Victor: ha estat una experiència molt bona , ho tornaria a repetir. Salma: hem après a no tenir vergonya, a fer rimes i a treballar en grup. Ens ho hem passat molt bé.... Qui hi vagi l´any que ve espero que li agradi i que ho gaudeixi. Daniel: Va ser molt divertit i genial. M´ho vaig passar molt bé.\nELS AMBIENTS DE P3 QUÈ ÉS UN TREBALL PER AMBIENTS? Aquest curs els Gegants i Capgrossos hem iniciat un treball per ambients. Els ambients són una proposta metodològica que consisteix en la creació d’espais motivadors pels infants i amb unes intencions concretes. Cada espai és triat lliurement per cada infant i ell mateix es converteix en el protagonista del seu propi procés d’aprenentatge. QUÈ PRETENEM?  Promoure l’autonomia  Potenciar la creativitat i la creació pròpia  Fomentar les relacions entre els infants  Donar resposta als diferents interessos de cada infant. COM ENS ORGANITZEM?  Els grups de Gegants i Capgrossos es troben els dimarts a la tarda.  Cada alumne tria l’ambient on vol anar a jugar. Quan tothom ha triat començen els ambients simultàniament.  La sessió té una durada d’una hora aproximadament.En aquest temps hi ha una presentació de l’ambient al grup de nens i nenes, explicació de les normes que cal respectar pel bon funcionament, un temps d’activitat i un tancament on l’infant expressa com s’ha sentit.\nEDUCACIÓ INFANTIL.- (Classes P3A I P3B “Gegants” i “Capgrossos”)\nELS NOSTRES AMBIENTS: AMBIENT DE JOC SIMBÒLIC I REPRESENTACIÓ. ACOMPANYAT PER PER LA CRISTINA: Aquest ambient és l'espai ideal per crear un clima idoni que afavoreix l'expressió oral i el llenguatge verbal, tot fomentant l'expressió d'emocions, sentiments i desitjos. De material disposen d’un escenari de metges, representant un hospital amb material real hospitalari i també d’un escenari de caseta amb cuineta, estris de cuina, ninos i menjar. En aquest ambient els infants poden representar accions que es porten a terme durant el dia a dia.\nAMBIENT D’EXPERIMENTACIÓ. ACOMPANYAT PER LA MERITXELL Aquest ambient es idoni per deixar que els infants explorin elements naturals, en el qual se’ls deixa la llibertat de que puguin: barrejar, travessar, observar i descobrir els diferents materials.  Els materials proposats durant aquest trimestre han estat: farina, aigua, sal i sucre.  En aquest ambient facilitem als infants la manipulació i les diferents sensacions que perceben depenen dels elements amb els que juguen, també poden plantejar hipòtesis quan experimenten segons quins 7\nelements i alhora també propiciem un espai de comunicació i diàleg entre els infants. I així manipulant i jugant, aprenem i desenvolupem el pensament lògic-matemàtic.\nAMBIENT D’ECOSISTEMES: ACOMPANYAT PER LA MARTA En l’ambient d’ecosistemes deixem a l’abast del grup d’infants diferents animals i així es dona temps per a que ells els descobreixin tot jugant i puguin començar a fer-ne classificacions: segons l’hàbitat on viuen, segons les característiques del seu cos,... Els materials proposats, són els propis animals de joguina i diferents recipients amb aigua, herba, sorra i fustes naturals... Aquest ambient és ideal per a que els infants entrin en diàleg i poden muntar diferents escenaris amb diversitat d’animals: dinosaures, animals de granja, animals salvatges,...\nAMBIENT D’ART I EXPRESSIÓ ARTÍSTICA: ACOMPANYAT PER LA GLÒRIA I SILVIA L’ambient d’art és l’espai on els infants poden experimentar amb diferents tècniques artístiques, com la pintura, fang, material de rebuig i molts d’altres. I poden fer creacions pròpies o grupals. Creacions que de vegades son lliures o d’altres amb alguna consigna proposada per la mestra. En aquest cas, durant el segon trimestre hem fet una creació grupal, amb pintura de diferents colors i la tècnica de les cordes lligades als rodets. En aquest ambient facilitem que aflori la creativitat de l’infant sense cap tipus de meta, es respecta el ritme de cadascú i tota creació és vàlida.\nP4 - XIULETS I COETS LES MATEMÀTIQUES ESTAN MOLT PRESENTS EN EL NOSTRE DIA A DIA, I SITUACIONS COL·LECTIVES COM EL CONTROL D'ASSISTÈNCIA DELS NENS I NENES, EL CALENDARI DE LA CLASSE, ELS ANIVERSARIS, LES VOTACIONS... ENS PERMETEN CONÈIXER I UTILITZAR ELS NÚMEROS D'UNA MANERA FUNCIONAL I SIGNIFICATIVA PELS INFANTS.\nEDUCACIÓ INFANTIL.- (Classe P4A “Coets”)\nAQUEST CURS, A MÉS, CONTINUEM POSANT EN MARXA UNS PETITS TALLERS A PARTIR D'ACTIVITATS LÚDIQUES I MANIPULATIVES, AMB TOT TIPUS DE MATERIAL, PER TREBALLAR ELS DIFERENTS CONTINGUTS MATEMÀTICS.\nL'ORGANITZACIÓ PER TALLERS PERMET RESPECTAR LES NECESSITATS I RITMES INDIVIDUALS DE CADA INFANT, TOT PRESENTANT DIFERENTS PROPOSTES REPARTIDES PER L'AULA. CADA NEN I NENA TRIA L'ACTIVITAT I TREBALLA DE MANERA INDIVIDUAL O EN PETIT GRUP, AFAVORINT L'AUTONOMIA A L'HORA D'AFRONTAR LES DIFERENTS SITUACIONS SENSE LA PRESÈNCIA CONSTANT DE L'ADULT. AQUÍ US ENSENYEM UNA PETITA MOSTRA D'AQUESTS TALLERS.\nEDUCACIÓ INFANTIL.- (Classe P4B “Xiulets”)\nCONTE : LA LLEBRE I LA TORTUGA LA LLEBRE I LA TORTUGA ÉS UNA FAULA ANIMAL CLÀSSICA, ON UNA TORTUGA REPTA A UNA LLEBRE PER FER UNA CURSA. LA LLEBRE, CONVENÇUDA QUE GUANYARÀ, S’ATURA AL MIG DEL CAMÍ A FER LA MIGDIADA, PERÒ DORM MASSA I QUAN ES DESPERTA DESCOBREIX QUE LA TORTUGA, PASSA A PASSA, JA HA ARRIBAT A LA META.\nEDUCACIÓ INFANTIL.- (Classe P5A “Timbalers”)\nJUAN ANDRÃ‰S GABRIEL\nDYLAN ROSA DYLAN\nMARDY JANA FAUSTIN\nALS NENS I NENES DE CASTELLERS ENS AGRADA MOLT ESCOLTAR, LLEGIR, DIBUIXAR... CONTES. AQUEST CONTE ÉS: EL LLEO DE LA BIBLIOTECA I L’HEM DIBUIXAT PER A TOTS VOSALTRES. UN DIA, UN LLEÓ VA ENTRAR EN UNA BIBLIOTECA.\nLA SRA BRUNET VA DIR QUE NO HI HAVIA CAP NORMA QUE PARLÉS DE LLEONS A LA BIBLIOTECA..\nEL SR. ABELLÀ VA ANAR A DIR-HO A LA BIBLIOTECÀRIA, LA SRA BRUNET. DANIEL\nI EL VA DEIXAR QUEDAR. EL LLEÓ ES PASSEJAVA PER LA BIBLIOTECA.\nAL COSTAT DELS NENS I NENES.\nAL LLEÓ LI AGRADÀ MOLT QUAN VAN EXPLICAR CONTES.... MAI\nPERÒ QUAN ES VA ACABAR L’HORA DEL CONTE, EL LLEÓ VA FER UN RUGIT MOLT FORT.\nSI, VA CONTESTAR. I L’ENDEMÀ EL LLEÓ VA TORNAR A LA BIBLIOTECA.\nLA SRA BRUNET ES VA ENFADAR AMB EL LLEÓ UN NEN LI DEMANÀ: SI CALLA PODRÀ VENIR DEMÀ A ESCOLTAR MÉS CONTES?\nCADA DIA TORNAVA A LA BIBLIOTECA. AJUDAVA A TREURE LA POLS DELS LLIBRES.\nDEIXAVA QUÈ ELS NENS ES POSESSIN AL SEU COSTAT. ARAN\nEDUCACIÓ INFANTIL.- (Classe P5B “Castellers”)\nDEIXAVA QUE PUGESSIN AL SEU LLOM.\nAJUDAVA A LA SRA BRUNET, FINS L’HORA DEL CONTE.\nTOTHOM A LA BIBLIOTECA ESTAVA MOLT CONTENT AMB EL LLEÓ. PERÒ UN DIA LA SRA BRUNET...\nPORTAVA ELS LLIBRES D’UN COSTAT A L’ALTRE. JUDIT\nVOLIA AGAFAR UN LLIBRE DE DALT DE LA PRESTATGERIA... I VA CAURE DEL TAMBORET.\nEL SR ABELLÀ VA ANAR A DIR-HO A LA SRA BRUNET I LA VA TROBAR A TERRA. S’HAVIA TRENCAT EL BRAÇ.\nEL LLEÓ VA CÓRRER A BUSCAR EL SR ABELLÀ FENT EL RUGIT MÉS FORT QUE HAVIA FET MAI.\nEL SR ABELLÀ ENFADAT DIGUÉ: NO HAS OBEÏT LA NORMA. I EL LLEÓ MARXÀ DE LA BIBLIOTECA\nI EL LLEÓ JA NO VA TORNAR. TOTHOM ESTAVA TRIST.\nTAN TRIST QUE EL SR ABELLÀ SORTÍ A BUSCAR EL LLEÓ.\nL’ENDEMÀ EL LLEÓ TORNÀ A LA BIBLIOTECA. TOTHOM VA ESTAR MOLT CONTENT.\nEL VA TROBAR I LI DIGUÉ:HI HA UNA NOVA NORMA QUE DIU “NO ES PERMET RUGIR A MENYS QUE HI HAGI UNA BONA RAÓ... COM AJUDAR A UNA PERSONA FERIDA.\nFINS I TOT EL SR ABELLÀ. ÉS L’ÚNICA BIBLIOTECA QUE TÉ UN LLEÓ!\nLes classes de primer van quasi al complet a la piscina L’equip municipal d’ “Esport Inclou”, dins del programa “Janedo”, té un projecte fantàstic de monitoratge especialitzat que permet que\ngaudim de la\nTan aviat xapotegem …\npiscina!!! com ens ho pensem …\nPerò sempre acabem a dins de l’aigua per sobreb tot…\njugar i aprendre!!! EDUCACIÓ PRIMÀRIA.- (Classe 1A “Invents”)\nAquest curs, a més, hem decidit el nom de la nostra promoció: som\nL a c l a s s e d el s i nv ents .\nhem buscat i descobert moltes coses sobre els invents i la seva evolució en el temps. Saber, per exemple, que els primers rellotges que es van inventar van ser els de sol ens ha obligat a parlar dels punts cardinals, per entendre per on surt el sol, el camí que fa i per on s’amaga, i ens ha calgut experimentar què passa amb les ombres.\nAprofitem temps de plàstica per dibuixar ombres d’objectes al pati i, per fer-ho, ens situem en relació al sol de manera que no ens fem ombra a nosaltres mateixos ni als altres.\nTa mbé co nstruïm j o cs... Hem après que reciclar és molt important. Per això, hem decidit que si ens fem les nostres joguines , a més de sortirnos més barat, les fem al nostre gust i ens divertim a bans, durant i després, alhora que sempre, sempre aprenem. Què en dieu dels SPINNERS?\nI dels TRES EN RATLLA i els LABERINTS DE BALES?\nFan patxoca, oi? EDUCACIÓ PRIMÀRIA.- (Classe 1B “Invents”)\n...i unes bús ties que ens fa n v enir g a nes d’es criure i lleg ir Ara que ja anem dominant el codi d’escriptura, què millor que posar-lo en joc comunicant-nos amb els amics i les mestres a través de missatges secrets ! Hem creat unes bústies (amb material reciclat, és clar) perquè cadascú de nosaltres tingui el seu propi espai per rebre notes sorpresa.\nEls nois i noies de 2n aquest any teníem moltes ganes de sortir a la revista de l’escola i que ens veiéssiu! Així que hem decidit gravar-nos i, com per art de màgia, explicar-vos el nostre dia a dia en aquestes pàgi nes... I com ens podeu veure? Doncs només cal que seguiu aquestes instruccions:\nCOM LLEGIR UN CODI QR?\nNecessites una tauleta, un telèfon smart-phone (iPhone, Android, BlackBerry...) o un ordinador amb càmera, on hi puguis descarregar una aplicació per llegir aquest tipus de codis (QR Reader, QR Scanner, UpCode Reader, etc.).\nÉs important que en el moment de llegir el codi QR, el dispositiu estigui connectat a internet, ja que el codi et redireccionarà a algun lloc de la xarxa.\nUna vegada has instal·lat l’aplicació que llegirà el codi QR, segueix les instruccions. Normalment, et demana que apuntis amb la càmera al codi QR, com si li fessis una foto però sense prémer cap botó! Has d’encaixar el codi dins dels requadres que sortiran a la pantalla.\nLlest! Un cop l’aplicació detecti el codi, et redireccionarà perquè puguis veure el contingut que s’amaga darrera del codi QR. Vols veure que s’amaga en els codis QR de la revista? Endavant!\nEDUCACIÓ PRIMÀRIA.- (Classe 2n “Astronautes”)\nLA PLÀSTICA EN ANGLÈS\nLES EXCURS IONS\nLES FRANGES DE L. CATALANA\nLA CARPETA DE LA FAMÍLIA\nELS PUNTS DE FELICITACIÓ\nELS JOCS I JOGUINES D’AULA\nEL PROJECTE D’EGIPTE DE 2A\nEL PROJECTE D’EGIPTE DE 2B\nEls indis d’Antaviana hem treballat el peix que mengem. Primer hem escoltat la cançó “Verdura i peix” del grup XIULA ... que ens ha encantat! És sobre un nen que no vol menjar peix i al final, un dia el tasta i li agrada! Dóna-li al lluç i al rap una oportunitat! Verdura i peix! Verdura i peix!\nHem visitat el CIP, Centre Interactiu del Peix, on ens han explicat el camí que fa el peix des que el pesquen fins que arriba a casa nostra... Hem après que hi ha diverses maneres de pescar. Ens ha agradat molt perquè hi havia moltes coses per mirar... També ens han pesat tots junts en una balança molt gran i cada classe pesa com 370 turbots! ... Increïble!\nEDUCACIÓ PRIMÀRIA.- (Classe 3r “Indis”)\nLa Cançó de les mentides és sobre un nen que diu mentides i així fa riure els seus companys... Machili jal ki rani he, ens parla dels peixos i de com viuen a l’aigua.\nAquest curs, amb el Projecte Junts intercanviem cançons amb una escola d’Islamabad. Nosaltres hem enviat “La cançó de les mentides” i ells ens han ensenyat “Machili jal ki rani he”. Ha vingut una mestra paquistanesa que es diu Komal i ens ha ajudat a pronunciar les paraules en urdú. Ha sigut molt divertit. També hem anat a cantar i a gravar aquesta cançó a l’Orfeó de Gràcia i ara l’enviarem a l’escola d’Islamabad perquè els nens i nenes d’allà ens puguin escoltar.\nDIARI DE LES OLIVES Una cosa molt interessant que hem fet aquest any a 3r. és preparar les olives de l’hort perquè es puguin menjar. Vam collir les olives de l’hort i eren amargues! Massa per a poder-les menjar. llavors vam buscar informació sobre el tema... D’aquí va sortir el diari de les olives que hi ha al nostre àlbum de treballs on està tot detallat i per si algú ho vol fer, posem aquí les condicions per a que surtin boníssimes.\nPrimer han d’estar uns dies o setmanes en aigua, fins que perdin l’amargor... Cal canviar l’aigua cada dia i hi havia uns encarregats que ho feien. Després..., 3 dies en salmorra que és una barreja d’aigua i sal (250g./l. Això és molta sal, una barreja semblant a la del Mar Mort, que té 350g./l. que és el mar més salat de tots). Les olives suraven. Passats aquests dies, les vam rentar molt bé i llavors hi vàrem posar amaniments: pell de taronja i de llimona, all, farigola i sajolida, amb això van estar dues setmanes i les vam tastar: SUPERBONÍSSIMES!\nPLANTEM A L’HORT A la classe, hem obert les beines, per mirar com estaven posats els pèsols a dins, hem vist que estaven molt ben arrenglerats, un a cada costat i que encaixaven molt bé si tornàvem a tancar la beina. Hem fet un dibuix del que veiem. Després, hem tret els pèsols de les beines i els hem posat e n un pot amb aigua, esperant que germinessin...hem esperat 5 dies i sembla que alguns han germinat una mica. Hem anat a l’hort i els hem plantat amb la Isabel Ros, que és una mestra jubilada de l’escola que sap mol t de plantes i ens ha dit la distància entre pèsol i pèsol, que són dos pams, també ens ha ajudat a posar unes canyes perquè els pèsols surten d’una planta que li agrada enfilar-se, i per saber on són i poder anar a regar-los. Al final hem posat 3 pèsols a cada forat. Ara hem d’esperar a veure què passa...\nA 4RT HEM TREBALLAT LES PLANTES\nEls nens de 4rt hem estat aprofundit amb el projecte en tots aquells aspectes relacionats amb les plantes. Ha sigut un projecte llarg i profitós ja que des de diferents metodologies em abastat un ampli ventall d’aspectes que engloben el món vegetal. Aquí en comentarem les més rellevants:\nA partir de visionats de vídeos i documentant-nos amb internet, vam descobrir d’on provenien les primeres plantes. A partir d’aquí ens vam interessar per les plantes del nostre entorn, és a dir les plantes del clima mediterrani, i per això gràcies a una petita excursió que vam realitzar a la muntanya de la nostra escola, Collserola, vam poder recollir mostres te totes aquelles plantes que ens podem trobar al nostre clima.\nEDUCACIÓ PRIMÀRIA.- (Classe 4A “Arbres”)\nGràcies a l’ajuda de les tablets i dels ordinadors, vam poder analitzar les nostres fulles i classificar-les en un herbari personal. Un dels punts forts i que més va engrescar els alumnes va ser la realització d’experiments a l’aula, una manera vivencial de veure en directe processos químics com la fotosíntesis i de descobrir com la feien les plantes. També ens va semblar productiu, veure els diferents tipus de reproducció de les plantes i la cura que havíem de tindre amb elles per a que germinessin. És per això que també vam decidir utilitzar l’hort de l’escola per plantar les nostres pròpies llavors. A més, ens semblava molt curt només estudiar les plantes que tenim al nostre clima, i els nostres alumnes volien anar més enllà, es per aquest motiu que no ens va quedar més remei que analitzar els climes de tot el mon a partir d’una maqueta a escala reduïda on vam representar tots els climes.\nProjecte: Creixem Sans\nMaqueta de l’aparell digestiu\nA 4t B estem treballant, durant tot el segon trimestre el projecte de Creixem sans. Estem aprenent moltes coses sobre la nutrició, l’aparell digestiu, hàbits saludables, com és la piràmide dels aliments i un munt de coses més!!\nTot això ho hem fet mitjançant grups de 4 o 5 on cadascú tenia una tasca a fer dins del grup: un era el portaveu, l’altre el que organitzava el que havia de fer, un era el secretari i l’altre s’ocupava de l’ordre i de la neteja.\nEn aquestes fotos es pot veure com vam fer una súper maqueta de l’aparell digestiu. Primer portàvem de casa diferents materials reciclats. Al final, no vam utilitzar material reciclat i vam posar plastilina a les diferents parts, i va quedar més vistós. Després, per grups, posàvem els noms. Hem gaudit molt fent aquestes activitats i hem aprés moltíssimes coses!!\nEDUCACIÓ PRIMÀRIA.- (Classe 4B “Arbres”)\n4RT al NATUPARK Com a tancament del primer trimestre els alumnes de 4rt de primària vam anar d’excursió el 20 de Desembre de 2017 al parc d’Aventura més gran d’Espanya que es troba a Cerdanyola del Vallès. En arribar allà, vam esmorzar i tot seguit vam conèixer a uns monitors molt simpàtics.\nPrimer de tot, ens van explicar i ensenyar el circuit de pràctiques, el qual havíem de fer obligatòriament abans de poder pujar a la resta de circuits per saber les normes i la manera de fer pel bon desenvolupament de l’activitat. Els circuits estaven diferenciats per colors segons l’alçada necessària a tenir per a poder pujar.\nPer les nostres alçades vam poder pujar al circuit verd, al blau i al taronja en els que ens vam trobar tirolines, ponts tibetans, lianes, troncs oscil·lant... En acabar vam dinar i vam tenir una estoneta lliure per poder jugar i gaudir d’aquell espai tan bonic i ple de natura.\nVa ser divertidíssim i vam gaudir-lo molt!!! 33\nCREIXEM SANS Durant el 2n Trimestre, els alumnes de 4t C hem treballat l’alimentació a partir del projecte “Creixem Sans”. Tot i haver tingut poc temps, l’hem aprofitat al màxim i hem après noves coses sobre el nostre cos i com l’hem de cuidar a partir d’una bona alimentació. A continuació us presentem algunes de les activitats que vam dur a terme i que ens van ajudar a comprendre tot millor.\nUna de les primeres coses que vàrem fer va ser endinsar-nos en el cos humà per entendre de quina manera funcionava i com aconseguia treure’n profit dels aliments. D’aquesta manera vam descobrir la digestió. Per poder comprendre-la millor vàrem fer un experiment en petits grups on reproduíem tot el procés: des del moment en que l’aliment entra a la nostra boca fins quan expulsem els residus. Va ser fastigós i divertit alhora i ens va ajudar a comprendre molt millor el funcionament de l’Aparell Digestiu. També vam construir una maqueta de l’Aparell Digestiu per conèixer i situar les seves parts així com les diferents funcions de cadascuna.\nEDUCACIÓ PRIMÀRIA.- (Classe 4C “Arbres”)\nUna vegada après com el cos transforma els aliments en nutrients ens vam interessar per l’origen dels aliments, la seva classificació en grups, la funció que tenia cadascun, etc. D’aquesta manera i fent servir envasos alimentaris i imatges vàrem construir la Piràmide de l’alimentació. Amb tota la info rmació obtinguda ens vam poder guiar per elaborar un menú setmanal variat, equilibrat i saludable.\nsortida al Mercabarna on ens\nimportància de prendre 5 racions de fruita i verdura al dia.\nUna de les coses més interessant que vam investigar amb el projecte va ser l’anàlisi de les etiquetes nutricionals de diferents productes que acostumem a consumir per poder esbrinar la quantitat de sucre i greixos que tenien. Sabíeu que una llauna de Coca-Cola té 9 cullerades de sucre? O que la meitat del bot de maionesa és greix? Ara sabem una mica més sobre la composició dels productes i la importància de saber el que mengem.\nEls nens de 4t creixerem sans! 35\nEL SUPORT D´AUDICIÓ I LLENGUATGE A L´INSTITUT ESCOLA ANTAVIANA Com ja sabeu, l’Institut Escola Antaviana dona suport a l’alumnat amb sordesa i amb dificultats en el desenvolupament del llenguatge i de les habilitats de comunicació, a través de les MALLs (Mestres d’Audició i Llenguatge), col·laborant, amb els diferents professionals docents i especialistes en el disseny i articulació de programes de treball. Tanmateix, realitzen una feina d’adaptació dels continguts d’aula a les necessitats de cada alumne i alumna, vetllant per la promoció i desenvolupament màxim de les seves capacitats, dins el marc educatiu inclusiu que constitueix el nostre Institut Escola.\nEDUCACIÓ PRIMÀRIA.- (Suport d’Audició i Llenguatge “MALL”\nESCOLTAR PER APRENDRE\nA l´Escola Antaviana estem realitzant un programa de recerca del Mètode Tomatis mitjançant l´estimulació NEUROSENSORIAL AUDITIVA amb els alumnes de 2n de primària i amb la col·laboració de la Seu Central de LUXEMBURG amb la finalitat: D’OPTIMITZAR EL PROCÈS D´APRENENTATGE I MILLORAR EL RENDIMENT ACADÈMIC : •DESPERTANT CAPACITATS INNATES I OPTIMITZANT LES EXISTENTS. •INCREMENTANT LA CAPACITAT DE COMPRENSIÓ VERBAL I EXPRESSIÓ ORAL. •FACILITANT EL DESENVOLUPAMENT D´ESTRATÈGIES COMPENSATÒRIES EN L’ATENCIÓ A LA DIVERSITAT FUNCIONAL. •DESENVOLUPANT LES HABILITATS MOTORES. •MILLORANT LA CAPACITAT D´ATENCIÓ I CONCENTRACIÓ.\nPROJECTE D’INCUBACIÓ D’OUS A finals de gener vàrem començar el projecte d’incubació d’ous de gallina. El primer que vàrem fer va ser cercar informació sobre el model de la incubadora a internet. A la pàgina web de l’empresa fabricant només informaven dels diferents models i de preus dels mateixos. Tot seguit decidírem cercar més informació a través de vídeos tutorials al youtube i també altres fonts d’informació com llibres, les instruccions de la pròpia incubadora, etc. Així hem aprés que el període més generalitzat d’incubació en ovípars sol ser 21 dies. En el nostre cas era així perquè disposàvem d’ous de gallina i s’havia de calcular quan posar a incubar aquests ous i que als 21 dies després no fos ni dissabte ni diumenge, per així poder estar presents en el moment del naixement dels pollets. Una dada interessant: La temperatura constant a la que ha d’estar sotmès un ou de gallina és de 37.7graus, un ou d’oca a .37.5...graus i els ous de .................... I de ..................... a x graus.. Un cop esbrinat el temps d’incubació i la temperatura, vam afegir un tassó amb aigua per tal de mantenir un nivell d’humitat constant i evitar que l’ou es deshidratés. Hem investigat les característiques de l’ou com a tal. Bé, tant com a cèl·lula i també com a objecte de disseny de la natura: la seva forma, la resistència i força de la closca, la composició i la transformació quan esta sotmesa a altres elements químics, etc. Al descobrir que existeixen desenes d’experiments amb ous, molt fàcils i divertits, vam decidir portar-los a terme. Així doncs, vam transformar les propietats de la closca de l’ou submergint-lo en un medi àcid com és el vinagre. La closca dura es va transformar en elàstica i tova. Un ou bullit va poder entrar pel coll d’una ampolla on prèviament havíem encès uns llumins i els havíem llençat dintre l’ampolla. Si voleu veure l’experiment, el nostre company Pau hi té un canal d’experiments científics al youtube. Només heu de clicar EXPERIMENTS AMB EL PAU al youtube i podreu gaudir dels experiments explicats de manera genial pel Pau. Altres ovípars coven els ous de maneres diferents, com els cocodrils, que els enterren a sobre de fulles en descomposició, on la calor generada per aquesta descomposició els cova. Les tortugues fan la posta d’ous en un clot a la platja, i després ho tapen. Les serps deixen la seva posta d’ous i senzillament marxen i ja no en volen saber res més dels seus ous. Curiós es el cas del Cuco, l’únic ocell parasitari, que pon els ous en nius d’altres ocells perquè se’n facin càrrec. El pollet del cuco és el primer a néixer i es desfà de la resta d’ous i queda ell tot sol al niu.\nEDUCACIÓ PRIMÀRIA.- (Classe 5A “Dofins”)\nHem descobert també una família d’animals ben curiosa: Els monotremes. Aquests animalons tècnicament no són ni mamífers ni ovípars, sinó una curiosa barreja d’ambdues formes reproductives.\nPonen ous però els guarden en una mena de bossa marsupial i allà quan surten de l’ou son molt petitons i beuen llet que la mare sua per la pell. (l’ equidna i l’ornitorinc son dos exemples de monotrema)\nPer tal de ser conscients de la quantitat i la diversitat d’animals ovípars, aquests van manifestar-se per visualitzar la seva condició d’ovípars (mireu les fotos)-\nHola a tots i totes! Durant el segon trimestre, hem desenvolupat un projecte sobre la Prehistòria. Ara us explicarem una miqueta sobre aquest tema! La prehistòria està dividida en tres períodes: -\nEl Paleolític  Va durar 2,5 milions d’anys! I ara fa uns 9.000 anys aproximadament que va acabar. Les persones d’aquet període eren nòmades, és a dir, no vivien en un lloc fix. Feien la roba amb pell d’animal que caçaven i vivien en coves, en petits grups familiars. També recol·lectaven fruites i van descobrir el foc.\nEl Neolític  Van descobrir la ramaderia i la agricultura. Va començar a conrear cereals (sègol i blat). En aquest cas, eren sedentaris (no necessitaven canviar-se de lloc per viure). Feien objectes de ceràmica i van construir unes estructures anomenades megalítics.\nEdat dels metalls  Van inventar estris nous més avançats, fets de metalls com el ferro, coure o estany. Els habitatges eren més segurs perquè començaven a construir muralles i van desenvolupar el comerç.\nAmb el mamut del Parc de la Ciutadella\nA part, hem fet moltes activitats relacionades amb la prehistòria com veure documentals, dissenyar cartells i preparar una exposició al passadís. Hem gaudit molt d’aquest projecte prehistòric!\nEDUCACIÓ PRIMÀRIA.- (Classe 5B “Dofins”)\nDesprès del projecte de la Prehistòria, vam començar el tema de l’Imperi Romà. De totes les activitats que vam fer, la que més ens va agradar va ser la visita a Barcino! El dijous 15 de març, vam anar al MUHBA (Museu d’Història de Barcelona). Ens van explicar moltes coses interessants sobre els romans quan van conquerir Barcelona. Per exemple, que feien servir aigua, calç, cendra i orina per netejar la roba i fixar el color. Fora del museu, van fer una visita a la porta principal de la ciutat romana de Barcino que es troba a prop de la catedral. Hi havia una reconstrucció d’una part de l’antic aqüeducte que portava l’aigua des de Montcada i Reixac, del riu Besós. Tanmateix, el que més ens va impressionar va ser la visita al Temple d’August, del que només queden quatre columnes. Va ser espectacular! Per últim, vam anar al parc de la Ciutadella per dinar i llegir a l’aire lliure. En aquesta sortida vam aprendre molt. Us la recomanem!\nEDUCACIÓ PRIMÀRIA.- (Classe 6A “Músics”)\nEDUCACIÓ PRIMÀRIA.- (Classe 6B “Músics”)\nL’Institut Escola Antaviana i el CREDA Pere Barnils\nL’institut Escola Antaviana és una centre d’agrupament d’alumnat sord en modalitat oral. Actualment, a l’escola hi ha 11 alumnes sords que reben el suport de les logopedes del CREDA Pere Barnils i de les mestres d’audició i llenguatge.\nAquest curs els alumnes sords i les logopedes estem preparant la pel·lícula: “Madagascar”.\nEntre tots vam decidir quina pel·lícula faríem. Va ser complicat perquè a cadascú ens agradava una diferent, però després de parlar-ho i fer una votació va sortir guanyadora aquesta. Estem molts contents, perquè ens encanten els animals!\nSerà una pel·lícula molt especial, hi haurà escenes on farem d’actors, escenes amb titelles, farem un stop motion... i acabarem fent un súper ball!\nL’IE Antaviana i el CREDA Pere Barnils. Centre d’Agrupament d’Alumnat Sord, modalitat oral\nHem fet nosaltres els decorats: els hem dibuixat, hem pintat amb pintures i ceres i també hem fet papiroflèxia.\nSTOP MOTION Per fer l’stop motion, hem enregistrat àudios explicant les escenes. Després de dibuixar un vaixell, 4 capses, les onades, el sol i una platja, hem fet moltes fotos diferents movent els dibuixos de l’escena. Finalment, ho hem ajuntat tot amb un programa informàtic. Ja veureu què bé ens ha quedat!\nTreballem tots junts i ens ajudem molt els uns als altres. No sabem si acabarem aquest curs la pel·lícula, però\nens ho estem\npassant genial! 47\nJa som Institut Escola! Aquest curs 2017-2018 l’Escola Antaviana ha començat l’etapa de secundària i s’ha convertit en l’Institut Escola Antaviana. Hem iniciat aquesta nova etapa tan il·lusionant amb dos grups de 1r d’ESO, que han sortit de la barreja dels grups de 6è A i B de l’any passat i que es deien les Àligues, i alguns alumnes que han arribat de nou. A 1r d’ESO, ha estat el mateix alumnat que ha considerat que ja no els cal tenir nom de classe. De moment, aquest primer curs estem en uns mòduls, que ens agraden molt i s’hi treballa molt bé. El curs que ve, però, el mes de setembre, estrenarem l’edifici del nou institut. Tot el professorat i tutors/es de l’ESO som nous a Antaviana i aquests nois i noies seran la primera promoció de secundària del nou Institut Escola, el curs 2020-2021. És molt engrescador començar un projecte nou!\nPrimera promoció de secundària de l’IE Antaviana.\nA la secundària, treballem per projectes i aquest quadrimestre hem “viatjat” fins a... Mart! A 1r d’ESO treballem per projectes globalitzats unes hores fixes a la setmana. El primer quadrimestre del curs ens hem imaginat una situació hipotètica: la humanitat no pot continuar vivint al planeta Terra i hem de buscar una alternativa per a la supervivència de la humanitat. Després de fer un estudi comparatiu, vam deduir que el planeta més semblant a la Terra i destí del nostre viatge podia ser Mart. L’alumnat es va organitzar per grups cooperatius i van començar a treballar en aquesta línia: per què es pot arribar a aquesta situació? Què és el canvi climàtic? Què és l’escalfament global del planeta? I el més important: encara hi som a temps per evitar les nefastes conseqüències que pot comportar per a la nostra supervivència? Per conscienciar-nos d’això i posar fil a l’agulla vam visitar el Planetari Municipal i l’exposició Després de la fi del món, al Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB). Els nois i noies de 1r d’ESO treballant al mateix CCCB.\nEDUCACIÓ SECUNDÀRIA OBLIGATÒRIA –ESO-.- (1r)\nPer preparar aquest viatge, els nois i noies s’han plantejat algunes qüestions. Des de Matemàtiques: quin seria el dia més adequat per emprendre el viatge? Des d’Educació Física: quina taula d’exercicis haurien de fer per preparar el seu cos? Des de Música: quina playlist de tota la història de la música s’emportarien? Des de Socials: quina observació en farien i com tractarien la població habitant de Mart? A part d’això, cada grup va fer un mural de conscienciació, que vam exposar a l’Institut Escola. I, també per grups, i dins l’àmbit de Tecnologia, van construir el seu coet i van enregistrar-ne el llançament. Finalment, cada grup va fer la seva pàgina web i va deixar-hi documentat tot el procés de treball.\nProductes finals que ha fet l’alumnat d’ESO dins el projecte globalitzat.\nDe Mart a Roquetes: projecte del segon quadrimestre Aquest segon quadrimestre fem un viatge de molta més proximitat: ens endinsem al barri de Roquetes! Un barri que té una història molt particular, que ha demostrat en nombroses ocasions la força de l’acció veïnal a l’hora d’aconseguir millores urbanístiques i progressar en drets. l’alumnat en en grups grups de detreball treballi i en grups d’experts. Hem creat quatre blocs de Hem organitzat l’alumnat treball: Feminisme, Problemes de creat Convivència, en grups d’especialistes. Hem quatre Parcs i Jardins i Incivisme. blocs temàtics: Feminisme, Problemes de Convivència, Parcs i Jardins i Incivisme. Ens proposem organitzar sortides d’observació cada dues setmanes per detectar problemes o mancances i dissenyar, en el grup de treball, accions reparadores o de conscienciació sobre el territori.\nRoser Solà explica a l’alumnat d’ESO la contribució que les dones han fet a la progressió i millora del barri de Roquetes.\nEn relació a aquesta línia de treball, i aprofitant la setmana del 8 de març, que se celebrava el Dia de la Dona, ens va visitar la Roser Solà i ens va fer una explicació sobre la importància que han tingut les dones a la història del barri. Dones coratjoses que treballaven a casa i fora de casa i que van contribuir a la millora de Roquetes en tots els aspectes. Els testimonis d’aquestes dones del barri han quedat reflectits al projecte Invisibles, les dones que van fer i fan Roquetes.\nA tota vela! Des de l’àmbit d’Educació Física, el mes de febrer, es va organitzar una sortida per fer navegació a vela durant tres matins amb el suport dels monitors i monitores de l’Escola Municipal de Vela. Els nois i noies de 1r d’ESO van aprendre les nocions bàsiques per poder tripular un raquero i una embarcació que es diu gamba, dues embarcacions de fibra molt lleugeres que si bufa el vent van molt de pressa. També vam aprendre a fer l’as de guia, un nus que pot suportar una gran tensió sense lliscar ni bloquejar-se; el més utilitzat en el món de la navegació a vela. L’últim dia, els monitors i monitores els van deixar sols i els nois i noies van governar l’embarcació amb molta seguretat.\nEls nois i noies de 1r d’ESO navegant amb les embarcacions a vela.\nDesprés, vam visitar la Fundació Navegació Oceànica de Barcelona (FNOB). Allà, la Natàlia Via Dufresne, guanyadora de dues medalles olímpiques, ens va fer una explicació sobre la Barcelona World Race i la fortalesa física i mental que requereix la navegació transoceànica a vela. Vam poder entrar en un veler de competició que ha fet en més d’una ocasió la Barcelona World Race i vam poder comprovar en quines condicions tan extremes viatgen els navegants que participen en aquest tipus de competició. La cursa dura aproximadament tres mesos; engegar el motor comporta la desqualificació immediata, els navegants no porten res més que l’imprescindible per no carregar el pes del vaixell i dormen en torns de tres hores. Tot un repte físic i mental. La propera edició de la Barcelona World Race està en suspens, però esperem que pugui reprendre’s i torni a passar pel punt més emblemàtic de la navegació transoceànica mundial: el cap d’Hornos.\nAlumnat i professorat d’ESO a la Fundació Navegació Oceànica de Barcelona amb la Natàlia Via-Dufresne, medallista olímpica.\nEl Treball de Síntesi, a Loredo A 1r d’ESO és obligatori fer un Treball de Síntesi. És un treball sobre un tema des del qual es treballen activitats de tots els àmbits, dura una setmana, es fa en grup i es pot fer en qualsevol moment del curs. Nosaltres el farem l’última setmana del mes de maig. Aquest primer any de la secundària a l’IE Antaviana vam pensar que seria una bona idea fer el treball fora del centre i fora, fins i tot, de Catalunya. Això ens permetria de posar en pràctica una metodologia de treball sobre el territori: conèixer la geografia, el paisatge, la gastronomia, el patrimoni arquitectònic... I vam pensar que seria motivador combinar la part lúdica amb la part acadèmica. Després de mirar diferents opcions, el lloc que ens va agradar més i que encaixava en la nostra idea va ser Loredo, un poblet de 700 habitants de Cantàbria que toca el mar i és conegut per la seva tradició de surf. L’ubicació geogràfica de Loredo ens permetrà, també, fer una visita a la ciutat de Burgos, que es troba a 150 km. Podrem visitar la ciutat, la catedral i el jaciment i el Centre Arqueològic d’Atapuerca, d’aquesta manera el viatge tindrà el component natural, esportiu i de lleure, però també de patrimoni cultural que preteníem.\nVistes de la platja de Loredo, Burgos i el jaciment d’Atapuerca.\nA part d’això, i durant dos matins, practicarem surf, ens estarem en un allotjament molt especial, La Curva Surf House, i l’última nit farem una barbacoa. I per tal que ens costi el menys possible, estem fent un munt d’activitats per a la recaptació de fons: pastissos, manualitats, xapes, samarretes... Aprofitem per donar les gràcies a tots i totes els que ens ajuden en la coordinació de totes les iniciatives i que col·laboren en el nostre viatge.\nLa Curva House Surf, allotjament a Loredo.\nTel. 933538793 // 933545391 a8047741@xtec.cat Escola Antaviana a8075657@xrec.cat Institut Escola Antaviana (2017-2018) http://www.escolantaviana.org


VAQUERIA CALVET, Torrijos,7 | L'ENCANT DE GRACIA\n← La Revolta de les Quintes en imatges.\nMERCERIA TARRAGONA →\nEl record d’avui pot ser un dels més entranyables que toquem en aquest bloc. És un lloc que molts coneixereu, i del que gairebé tots n’haureu sentit a parlar.\nÉs la Vaqueria del carrer Torrijos. Jo gairebé no la recordo, però sempre n’he sentit a parlar. I això, suposo que és el que us passarà a molts. Un lloc, al mig de Gràcia, i per tant , al mig de Barcelona a on fins no fa massa hi havia vaques dins d’un estable, és fa recordar. Si parleu amb els pares o amb els avis, segur que us en saben dir alguna cosa.\nVal a dir que les vaques van desaparèixer el 1984, per culpa d’una normativa municipal, però la vaqueria va restar oberta uns anys més.\nPer desgràcia pels nostres records, i perquè no, pels nostres paladars, ara ja no hi ha ni una cosa ni l’altre. Tan sols una porta tapiada amb un rètol al damunt que recorda que fins no fa massa allà hi va haver una de les botigues més emblemàtiques de Gràcia. Al rètol tan sols hi diu : “Vaqueria”.\nÉs una de tantes botigues de tota la vida que han deixat pas a la modernitat. El que encara no sabem és si això ha estat bo o dolent. Suposo que el temps ho dirà.\nSi en voleu saber més, aquí hi trobareu la seva història perfectament explicada:\nAquesta entrada ha esta publicada en Botigues i bars, Records. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n7 respostes a VAQUERIA CALVET, Torrijos,7\nAbril 5, 2011 a les 8:33 pm\nJo hi passava cada dia un parell de vegades: quan la mare ens portava de l’escola a casa, matí i tarda. I recordo perfectament les vaques i el seu… “aroma”característic 😀 Quins records!!! Gràcies, Jordi 🙂\nAbril 5, 2011 a les 8:50 pm\nNo hi ha de que. Gracies a tu per comentar\nAbril 5, 2011 a les 9:34 pm\nJo encara hi paso per davant gairabe cada dia, hi visc molt a prop. La recordo perfectament, jo, petit, agafat als barrots de la porta de fusta intentan veure les vaques i aguantan la seva olor. M encanta !!!!\nAbril 6, 2011 a les 4:30 am\nMolt be Marce. Aixo de l’olor es podria considerar un esport de risc.\nM’en alegro que t’agradi.\nJuliol 15, 2011 a les 12:43 pm\nOstres! Jo hi anava amb la meva àvia. Teníen un taulell de marbre a l’entrada. Mentre la meva àvia esperava que emplenessin la lletera jo m’endinssava a l’estable a mirar les vaques! Quins records! M’encanta!\nJuliol 15, 2011 a les 7:53 pm\nRoser,me’n alegro que t’agradi.I despertar vells records, velles olors es un del objectius del bloc.\nMoltes gracies per entrar.\nJuliol 14, 2014 a les 11:23 am\nM’encanta saber aquestes coses! “Només” fa 12 anys que visc a Gràcia, i sempre que descubreixo coses noves.


Innuo, nou membre del clúster de nutrició i salut AINS | innuo, agència de comunicació healthcare\nInnuo s’incorpora al clúster de nutrició i salut AINS, una associació empresarial que agrupa més de 25 companyies del sector alimentari. L’objectiu del clúster és la promoció de la innovació en salut i nutrició, especialment en l’àmbit de l’alimentació saludable i funcional.\nEl clúster funciona des de 2010 i en aquest temps ha promogut activitats relacionades amb les declaracions nutricionals i de salut dels aliments, el desenvolupament d’ingredients, additius i aliments funcionals, la seguretat alimentària, els processos i tecnologies industrials, les anàlisis de mercat, la normativa legal i la formació especialitzada.\nMargarita Colet, Clúster Manager d’AINS, destaca que:\n“A la cadena de valor del clúster, Innuo és una peça clau. Apasionats per la comunicació, el marketing estratègic i la innovació, són professionals experts en el sector de la salut i l’alimentació i poden aportar la seva experiència per donar un gir de 360 graus als projectes del clúster, a més d’ajudar-nos a completar la transversalitat del sector”.\nInnuo, a través del seu soci-director Xavier Lorenz, va participar a la III Jornada d’Immersió Estratègica, que va comptar amb l’assistència de més de 50 representants d’empreses del sector. Durant un dia es van impartir ponències i es van compartir coneixements sobre biotecnologia, bones pràctiques, màrqueting, i tendències de futur al sector de l’alimentació.\n“Entrar a formar part d’aquesta associació ens permetrà col·laborar més estretament amb les companyies del sector i contribuir a integrar la salut i la nutrició en la seva estratègia empresarial, un aspecte en què la nostra agència porta ja més de quinze anys treballant“, indica Xavier Lorenz.


Serveis per a l’afiliat\nPòlissa col·lectiva que complementa el teu salari en cas d'Incapacitat temporal\nMetges de Catalunya t’informa que la CESM ha aconseguit una pòlissa per als afiliats que cobreix la compensació de la retribució econòmica fixada pel RD 20/2012, per incapacitat temporal en contingències comunes.\nINCAPACITAT TEMPORAL DEL 1r al 3r dia: 62 €/dia\nINCAPACITAT TEMPORAL DEL 4rt al 20è dia: 31 €/dia\nExclusions (ja cobertes per la Seguretat Social al 100% des del 1r dia):\nIT cobertes al 100% per l’ocupador: principalment, contingències professionals i hospitalització (causes previstes a l’art. 9 del RD 20/2012 i protegides per les administracions públiques).\nLes cobertes pel Consorci de Compensació d’Assegurances.\nPSN és la mútua asseguradora dels professionals, sense ànim de lucre, solvent i especialitzada en el sector sanitari. Els mutualistes són els amos de PSN.\nSense declaració de salut. Sense distinció per edats, ni en el preu, ni en la selecció o l’import assegurat.\nSense franquícia (es cobra des del primer dia de baixa). Gestió de sinistres en qualsevol de les 120 oficines de PSN.\nCobertura de mort per accident, mitjançant una pòlissa individual i gratuïta el 1r any. El cost l’assumeix PSN.\nEl preu d'aquesta pòlissa és de 59 euros/l'any. Preu exclusiu.\nSi t’interessa, emplena la sol·licitud de contractació i envia-la, juntament amb una fotocòpia del DNI, per correu electrònic a l’adreça it@metgesdecatalunya.cat o per correu postal a Metges de Catalunya, a l’adreça c/ del Consell de Cent, 471-475, esc. B, entresòl – 08013 de Barcelona.\nPer tramitar-la han d’emplenar-se tots els camps la sol·licitud, signar-la i enviar-la juntament amb una fotocòpia del DNI.\nDescarrega la sol·licitud de contractació\nDescarrega les condicions de la pòlissa