Històries clàssiques i noves per jugar, aprendre, viatjar, repensar el món i viure aventures\n10 min. Barcelona 21/04/2020 18:43\n651x366 Un nen llegint al llit / Getty Images Un nen llegint al llit / Getty Images\nEl confinament té atrapats infants i adolescents. Quan falten pocs dies perquè puguin sortir, de manera limitada i en algunes franges horàries, us proposem vint llibres per creuar tot tipus de fronteres, físiques i anímiques. Llibres per jugar amb les lletres i les paraules, per aprendre a mirar d'una altra manera, per qüestionar-se tot el que ens han explicat fins ara o simplement per viure aventures trepidants.\n'Juego de letras'. Antonio Rubio amb il·lustracions d’Óscar Villán (Kalandraka). A partir d’1 any.\nUn llibre per començar a jugar amb les lletres i les rimes. Apte perquè els infants el manipulin i toquin sense perill que s’esmicoli perquè les pàgines són de cartró prim, té com a protagonista una eruga que puja i baixa per les lletres de l’abecedari. Cada lletra va acompanyada d’una il·lustració i una rima que s’amaguen sota una solapa.\n'Poemes, contes i altres textos per llegir rient'. Vanesa Amat, M. Carme Bernal, Isabel Muntañá. Amb il·lustracions de Morad Abselam (Eumo). Totes les edats.\nLes paraules poden ser molt juganeres i, fins i tot, poden fer riure. Aquesta és la proposta de les autores, expertes en literatura infantil i juvenil, que ja van editar Plouen poemes! El llibre combina creacions d’autors actuals amb textos de la cultura popular.\n'La noieta daurada i altres contes'. Mercè Rodoreda amb il·lustracions d’Albert Asensio (La Galera). Totes les edats.\n249x249 La noieta daurada i altres contes La noieta daurada i altres contes\nPublicats originalment al diari La Publicitat i la revista Moments entre el 1935 i el 1937, aquests contes van ser escrits en anys terriblement convulsos però són increïblement innovadors. Hi ha fades, bruixes o sirenes però també poetes pobres o rodamons com el protagonista d’ El rodacamins. En aquest conte un home que ha voltat per tot el món, i a qui els infants tenen por, s'atura davant d'un nen petit que, en comptes de fugir, para l'orella perquè li expliqui coses "del món d'allà". Magnífic el conte de la truita que s'escapa de casa els marquesos per anar amb el poeta.\n'Els contes de la fantasia'. Gianni Rodari amb la traducció de David Nel·lo (Estrella Polar). A partir de 9 anys.\nEnguany se celebra el centenari del naixement de Rodari i són moltes les editorials que publiquen alguns dels seus contes. Poden haver passat dècades però Rodari continua sent un extraordinari company de viatge perquè fa somriure i ajuda a qüestionar-se moltes coses. Als seus contes hi trobarem gats que s’uneixin per manifestar-se o una flor que s’atreveixi a néixer al pol Nord.\n'Contes de riure per anar a dormir'. Anna Manso amb il·lustracions de Mercè Canals (Cruïlla). A partir de 3 anys.\nUn llibre perquè la lectura d’abans d’anar a dormir faci riure, tant als progenitors que llegeixin els contes del llibre en veu alta com als fills. Hi ha pares bojos pel running, un pirata obsessionat pel pernil, una bruixa mandrosa, uns campions mundials de globus de xiclet i molts personatges més i situacions esbojarrades.\n'El bot del Dr. Bombard'. Oriol Canosa amb il·lustracions de Jordi Sunyer (Babulinka Books). A partir de 6 anys.\nAmb aquest confinament ve molt de gust perdre's en la immensitat del mar. El llibre té un atractiu afegit: està inspirat en una història real. Alain Bombard era un metge d’un petit poble de pescadors que estava cansat de veure com els nàufrags morien perquè no tenien els coneixements i la sang freda necessaris. I un dia, l’any 1952, va llançar-se a l’Atlàntic en un bot pneumàtic i es va convertir en nàufrag voluntari. Balenes, núvols de peixos voladors, taurons ferotges, tempestes, calma, silenci, pintes fetes amb espines de peixos... i una pregunta a l’aire: naufragar pot ser una oportunitat?\n'El viatge meravellós d’en Nils Holgersson per Suècia'. Selma Lagerlöf amb traducció de Lluís Solanes (Adesiara). Totes les edats.\nEl Nils és transformat en un follet pel seu mal comportament però el càstig és també una oportunitat. És endut per les oques salvatges en la seva migració cap a les terres dels lapons, al nord de Suècia. Descobreix paratges increïbles però també una pila de llegendes i les petites històries de molta gent. L’autora va ser la primera dona que va rebre el premi Nobel de literatura, l’any 1909, i la primera que va entrar a l’Acadèmia Sueca.\n'Pirates a la mar de gel'. Frida Nilsson amb traducció d'Elena Martí (El jardí secret de Viena). A partir de 10 anys.\n249x249 Pirates a la mar de gel Pirates a la mar de gel\nLa Siri és una nena de deu anys que viu plàcidament en una illa remota de la mar de Gel amb el seu pare, que fa de pescador, i la Miki, la seva germana petita, fins que el ferotge pirata Capblanc captura la Miki per fer-la treballar a la seva mina de diamants. Molts altres nens viuen explotats per Capblanc però ningú s’ha atrevit mai a fer-li front fins que arriba la Siri. L'heroïna recorrerà llocs inhòspits i coneixerà illes remotes i personatges singulars en la seva aventura.\n'Ningú com jo (autobiografia d’un tirà)'. Ignacio Chao amb traducció de Xavier Pàmies i il·lustracions d’Eva Sánchez (Kalandraka). Totes les edats.\n“Jo, que pertanyo a una estirp pobra, vulgar, acostumada a viure amb el cap baix, soc ara l’elegit”, diu el protagonista. És ficció però amb grans dosis de realitat. Presenta, a través de la figura d’un porc, un tirà que repassa la seva trajectòria vital. El seu llenguatge és presumptuós, és egòlatra i no té cap mena d’empatia cap als seus súbdits.\n'Allumette'. Tomi Ungerer amb traducció de Carlos Mayor (Kalandraka). A partir de 6 anys.\nAllumette és un àlbum del 1974 que ha estat reeditat fa poc per Kalandraka. Es tracta d’una versió més moderna i reivindicativa de La venedora de llumins d'Andersen. La nena pateix la cobdícia, indiferència i mal cor dels rics, però quan invoca el cel per no morir sense conèixer el gust del bon menjar, comença a caure una pluja, no només d’aliments, sinó de tota mena d’objectes. Allumette decideix regalar-los i s’acaba organitzant una mena d’ONG.\n'L'ànima perduda'. Olga Tokarczuk amb traducció de Xavier Farré i il·lustracions de Joanna Concejo (Thule). Totes les edats.\n249x249 L'ànima perduda L'ànima perduda\nLa premi Nobel polonesa explica la història d’un home que sempre va atrafegat i a qui, a poc a poc, se li va esborrant l’existència. Arriba un punt en què ni tan sols sap el seu nom. El metge li diu que ha perdut l’ànima i que si la vol recuperar ha de buscar-se un lloc tranquil. El llibre convida a la reflexió filosòfica i és admirable la feina de la il·lustradora Joanna Concejo, que imagina l’ànima com una nena que va traient el cap.\n'La increïble història de... La gran fuga de l’avi'. David Walliams amb traducció de Ricard Gil Giner (Montena). A partir de 8 anys.\nUna història molt tendra sobre la relació entre un avi i el seu net amb la ironia i el sentit de l’humor de Walliams. Durant la Segona Guerra Mundial, l'avi d'en Jack havia estat un gran pilot d'avió. Ara però se li obliden les coses i els pares del Jack el fan anar a una residència que detesta. Tanmateix ni l’avi i el net es queden amb els braços plegats i ordeixen una fuga. El llibre s’acosta amb gran delicadesa a l’Alzheimer però el millor és com estan de prop estan avi i net.\n'Que no t'expliquin contes!'. Natza Farré amb il·lustracions de Gala Pont (Amsterdam). Totes les edats.\nUna nova mirada als contes clàssics. En aquesta versió, Farré i Pont fan viatjar la Caputxeta Vermella i una lectora curiosa a les històries de la Ventafocs, la rateta que escombrava l’escaleta o Hansel i Gretel perquè s’adonin que el que sempre s’ha explicat no és del tot cert.\nLlibres per jugar i per ments curioses\n'Minillibres per a nadons'. Janet i Allan Ahlberg (Flamboyant). A partir de 0 anys.\nEls Minillibres es van publicar per primera vegada a Anglaterra el 1982 i, gairebé quaranta anys després, Flamboyant ha decidit traduir-los per primera vegada. Es tracta d’un cofret amb nou volums de petites històries. Cada llibre descriu conceptes nominals i verbals propers a la vida quotidiana dels més petits.\n'Descobrim l’arquitectura'. Berta Bardí i Milà amb traducció de Susana Tornero i il·lustracions d'Eduard Altarriba (Editorial Joventut). A partir de 9 anys.\n249x249 Descobrim l'arquitectura Descobrim l'arquitectura\nPer a ments curioses que volen saber més coses sobre els edificis que ens envolten i que s’han construït arreu del món. Des de les cabanyes de fang de la història antiga fins als imponents edificis actuals.\n'El vermell mola'. Lucia Zamolo amb traducció d’Anna Soler Horta (Takatuka). A partir de 10 anys.\nL’objectiu de l’autora és ajudar a entendre el fenomen de la menstruació sobretot per als que no l’han viscut encara o no la viuran mai. El llibre està redactat com si fos un diari personal i recórrer els estats emocionals i físics del síndrome premenstrual fustigant prejudicis i supersticions.\nAprendre a estimar la diferència\n'Migrants'. Issa Watanabe (Libros del Zorro Rojo). A partir de 6 anys.\nL’autora va quedar impactada per uns infants dormint en un camp de refugiats i va començar a dibuixar. No li fan falta les paraules. Watanabe acosta els més petits als milions de refugiats que intenten trobar un lloc segur per viure utilitzant les figures d’animals.\n'Aristòtil i Dante descobreixen els secrets de l'Univers'. Benjamin Alire Sáenz amb traducció de Maria Climent (L’Altra Tribu). A partir d’11 anys.\nAristòtil té quinze anys, és introvertit i està sempre enfadat amb el món. En Dante és un setciències. Quan es coneixen sembla que no tinguin gaires coses en comú però aniran descobrint que els uneix una amistat molt especial que els ajudarà a perdre la por. El llibre situa la història als anys vuitanta i parla de la diversitat sexual però sobretot de la llibertat, que, al capdavall, a vegades és una elecció individual.\n'La noia ocell'. Sandy Stark-McGinnis amb traducció de Xavier Pàmies (Blackie Books). A partir d’11 anys.\n249x249 La noia ocell La noia ocell\nLa protagonista d’aquest llibre només té onze anys però ja ha viscut en moltes cases d’acollida i es nega a fer amics perquè sent que no encaixa enlloc. Li agraden molt els ocells, al llarg del llibre va demostrant els seus coneixements, i admira l’aviadora Amelia Earhart. Està convençuda que de les cicatrius que té a l’esquena en sortiran ales. Un gran llibre sobre la capacitat de resiliència.\n'La memòria de l’arbre'. Tina Vallès (Anagrama). A partir de 10 anys.\nPremiat i traduït a altres idiomes, el llibre de Tina Vallès narra la història del Jan, un nen de deu anys, a punt de fer-ne 11, que viu amb els seus pares i els avis. L’avi comença a oblidar-se de les coses, i el gran talent de Vallès és donar veu al Jan, que comença a fer-se moltes preguntes. No és gens fàcil posar-se en la pell d’un infant que intenta entendre el món adult, però l’autora ho fa sense que tot plegat soni artificiós.\n'La crònica d’Iu Eskar'. David Nel·lo (Edebé). A partir de 9 anys.\nGuanyador del premi Edebé, explica la història d’una família d’escarabats que han d’abandonar casa seva i viure en un hotel. La convivència, però, no serà gens fàcil. David Nel·lo convida a reflexionar sobre el racisme, què vol dir el territori o l’absurda lluita entre iguals.\nLlibres de misteri i aventures\n'El primer cas'. Ulf Nilsson amb traducció d’Elena Martí i Segarra (Viena). A partir de 10 anys.\nUna novel·la de misteri que no es limita a la intriga sinó que a través de les relacions d’un veterà detectiu gripau i una ratolina que s’estrena en l’ofici parla de la importància de comptar amb els altres i descobreix també alguns mètodes de deducció.\n'La veu de les ombres'. Frances Hardinge amb traducció de Xavier Pàmies (Bambú). A partir de 14 anys.\nAquesta és una història de misteri, intriga, acció i girs inesperats, que té lloc a l’Anglaterra que està en guerra durant el segle XVII. Un llibre amb un cert punt gòtic i que atrapa amb les aventures de la seva protagonista, una noia que pot percebre l’esperit dels morts.\nCort proposa als infants i joves que fotografiïn i escriguin el que senten durant el confinament\nUn Sant Jordi confinats: l'actualitat en 8 tuits


El somni de la salvació de l'Espanyol passa per guanyar el Leganés - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nJavi López, Pedrosa, Darder i Wu Lei són les novetats de l'onze que presenta Rufete davant del Leganés\nRedacció Esport3 05/07/2020 - 10.56 Actualitzat 06/07/2020 - 09.47\nRufet confia en què el miracle de la salvació de l'Espanyol encara és possible (EFE)\nLa supervivència de l'Espanyol a la màxima categoria comença a ser una qüestió d'equilibris. Els blanc-i-blaus, enfonsats a la cua de la classificació, necessiten desesperadament una victòria per recuperar els arguments per seguir creient en el miracle de la salvació\nMatemàticament encara és possible i a això s'agafa el nou entrenador blanc-i-blau, Rufete, que no es cansa de repetir una vegada i una altra que no deixaran de lluitar fins al darrer sospir.\nAquest diumenge (a les 17:00), el conjunt perico té una oportunitat d'or per agafar-se amb la punta dels dits a l'últim tren i és que reben a l'RCDE Stadium el Leganés, un altre dels grans candidats al descens. Serà un duel d'alt voltatge, un partit a vida o mort, el resultat del qual pot condemnar a l'infern un dels dos equips.\nEn qualsevol cas, comptant el partit contra el Leganés, l'Espanyol disposa de cinc oportunitats per obrar una gesta que ratlla l'impossible. 15 punts en joc que es repartiran en les dues pròximes setmanes i que decidiran el seu futur.


La Massana prepara per dijous la tradicional escudella - FÒRUM.ad\nLa Massana prepara per dijous la tradicional escudella\nOn: 14/01/19 14:45\nLa Massana celebra el 17 de gener la festivitat del seu patró, sant Antoni, amb la típica escudellada popular. El tret principal d’aquesta escudella és la seva qualitat, gràcies a l’equip de cuiners professionals, que han treballat per convertir aquesta festa en una jornada gastronòmica.\nUn dels impulsors de la iniciativa és el cuiner massanenc Josep Maria Troguet, que va voler recuperar l’essència de la festa, encapçalant un grup d’escudellaires voluntaris. També s’hi van apuntar una dotzena de cuiners professionals del país, que aporten el seu toc al plat més típic de l’hivern.\nLa característica principal de l’escudella massenca és que és desgreixada, mantenint tota l’essència i elaborada amb productes naturals.\nLes olles, que començaran a bullir a partir de les cinc de la matinada, estan numerades per tal que l’escudella sigui la mateixa fins al final del repartiment.\nLa celebració del patró de la Massana començarà a les 11 h, amb la tradicional missa a la capella de sant Antoni de la Grella, amb la presència de les autoritats comunals. Hi haurà un bus gratuït, a les 10.30 h, amb sortida a la parada del Centre de la Vila. Cap a les 12 h començaran als Encants populars a la plaça de les Fontetes i, tot seguit, començarà el repartiment d’escudella, previst cap a les 13 h, que s’intentarà agilitzar el màxim possible, gràcies a la implicació de l’equip de voluntaris.\nPrevious Post: 661 estudiants de centres andorrans i del Pirineu participaran al concurs WhatsApp relats\nNext Post: Batalla es reuneix amb la nova presidenta de la diputació de Lleida


El govern municipal reitera que el que fa és reprogramar projectes però admet que invertirà 5 milions menys\n4 min. Barcelona 13/07/2018 16:21\n651x366 El tinent d'alcalde Gerardo Pisarello i el responasble de l'àrea econòmica, Jordi Ayala, durant la compareixença El tinent d'alcalde Gerardo Pisarello i el responasble de l'àrea econòmica, Jordi Ayala, durant la compareixença\nLa polèmica sobre les possibles retallades que el govern d'Ada Colau estaria preparant en matèria d'inversions creix cada dia que passa i amenaça de marcar la recta final del mandat. Avui ha sigut el líder d'ERC, Alfred Bosch, qui ha comparegut davant la premsa amb una llista de 30 projectes que, segons els republicans, serien alguns dels damnificats per la tisorada de 107 milions en inversions –la major part, previstes per al 2019– que va treure a la llum el PSC i que el govern continua negant, ja que defensa que es basa en un document "desfasat" i que responia al pitjor escenari polític possible. L’equip de Colau, però, tot i negar-se a parlar de retallades, sí que admet que haurà de reajustar alguns projectes.\nLes iniciatives que perdrien pressupost, segons la llista feta pública per ERC, són des d'escoles bressols –com la de les Casernes de Sant Andreu i la de Can Carreras, a Nou Barris– fins a pisos d'acollida per a dones víctimes de la violència masclista, o escoles com la d'Anglesola, però també transformacions urbanístiques, com la de la ronda de Sant Antoni, i iniciatives com la transformació del Teatre Arnau. Però ERC també ha advertit que el govern hauria donat ordres per reduir la despesa corrent un 5%, cosa que també han denunciat altres grups com la CUP o el mateix PSC, i que es podria traduir en una retallada de fins a cent milions d'euros. "Hi ha instruccions clares de reduir la despesa corrent un 5% per fer front a una insuficiència financera", ha denunciat Bosch . Per tot plegat els republicans ja han començat a promoure la celebració d'un ple extraordinari, que també defensen el PDECat, el PSC, el PP i Cs, perquè el govern hagi de donar explicacions.\nEl que ha fet el primer tinent d'alcalde, Gerardo Pisarello, ha sigut reiterar que totes les crítiques es basen en documents antics i que responen a hipòtesis que ja no es corresponen amb la realitat. Tot i així, ha admès que sí que caldrà "reprogramar" algunes actuacions i que el govern està "preocupat" per la caiguda de l'impost de les plusvàlues i les transferències de l'Estat, a més de per deutes com l'aportació del Govern a les escoles bressol. Segons els càlculs del govern municipal, però, els canvis en el pressupost queden molt lluny dels 107 milions d'euros que denuncia l'oposició. Pisarello assegura que treballen amb l'escenari d'acabar el mandat havent executat només cinc milions menys d'inversió dels 1.675 previstos –el canvi s'inclourà en el pressupost del 2019, que encara no està tancat– i ha tret pit de poder acabar el mandat destinant 850 milions més a inversió social i obres que el mandat anterior. El que sí que ha admès és que ara el seu govern ha de ser "prudent" i potser no pot posar tota la inversió que voldria en nou projectes.\nPisarello ha negat que estiguin preparant una rebaixa de la despesa corrent del 5% i que hagin enviat cap comunicació als districtes en aquest sentit, com han apuntat diferents grups de l'oposició, i ha defensat que reajustar alguns projectes és un comportament habitual i que, en qualsevol cas, no es deixaran de fer projectes icònics com els del pla de barris, sinó alguna pavimentació, però ha negat que això siguin retallades. Ha defensat, a més, que és fals que s'hagin aturat les obres en alguns projectes dels que han aparegut a la llista de l'oposició i a la de 159 inversions afectades per la retallada que avui ha avançat 'La Vanguardia'.\nDesprés de les explicacions del tinent d'alcalde, en què no ha detallat quins són els projectes que es preveu reajustar ni quin és l'escenari de càlcul en el qual es treballa ara, el cap de files del PDECat, Xavier Trias, ha comparegut per denunciar "manca de transparència" i demanar al govern que convoqui la junta de portaveus i exposi els números als diferents grups. El ple extraordinari per demanar expilacions a l'equip de Colau s'haurà de celebrar durant les pròximes dues setmanes. El regidor no adscrit Gerard Ardanuy (Demòcrates), al seu torn, ha demanat que se celebri una comissió extraordinària d'economia per explicar la situació.\nAmb les llistes de possibles projectes retallats fetes públiques avui –que el govern ha titllat d'"irresponsabilitat"–, alguns veïns ja han començat a fer notar el seu malestar al govern. És el cas, per exemple, de l'Associació de Comerciants de Sant Antoni, preocupada pel calendari de reforma de la ronda.\nColau, reprovada altre cop


Dels 600 habitatges de luxe de BCN, cap es troba a Sant Andreu | L'Exprés de Sant Andreu\nLa societat especialitzada en habitatges d’alt standing ha establert els 2 milions d’euros de valor com a barem per realitzar l’estudi. Un tipus d’immoble que, tal com assenyala l’informe, tampoc es localitza cap a Nou Barris, tot i que sí que es poden trobar 42 a Ciutat Vella, 27 a Sant Martí, 14 a Gràcia, 9 a Sants-Montjuïc i 2 a Horta-Guinardó.\nSegons la immobiliària, aquests pisos de luxe tenen de mitjana entre 150 i 350 metres quadrats, mentre que si són cases la superfície se situa entre els 400 i els 1.000 metres quadrats (sense comptar el terreny de la finca). A més, acostumen a tenir una gran sala d’estar, entre quatre o cinc habitacions, tres banys, ascensor, sostres alts, terrasses àmplies, bon aïllament acústic, servei de consergeria, plaça de pàrquing i molta llum.\nSobre aquest darrer aspecte, des de Barnes International assenyalen que un pis de luxe amb bones vistes pot veure incrementat el seu valor entre un 30% i un 50%. Per aquest motiu, les llars orientades al sud i amb vistes al mar acostumen a duplicar el preu del mercat en el qual es troben habitatges de característiques similars.\nUn cartell immobiliari gegant ja recobreix el Mercaodeon de Fabra i Puig / DGM\nSi bé a Sant Andreu la promotora Stoneweg Living ha posat en marxa la promoció Odeón Residencial que contempla la construcció de 32 habitatges d’alt standing, cap d’aquests pisos tindrà un valor superior als 2 milions d’euros. Ara bé, el preu de sortida de l’habitatge més assequible serà de 300.000 euros. Un altre punt on s’estan aixecant pisos de luxe és al carrer de Pons i Gallarza, cantonada amb el carrer de Fraga.\nDe fet, si es consulten els portals immobiliaris virtuals, cap dels habitatges que estan a la venda a Sant Andreu de Palomar supera el milió d’euros. El més car està ofert per l’exclusiva immobiliària Engel & Völkers per 850.000 euros. Tal com detalla el portal, es tracta d’una casa amb ascensor en les tres plantes, tres terrasses i cinc habitacions, distribuïdes en una superfície total de 343 metres quadrats.\nPunt final a mesos de creixement pràcticament ininterromput. L’arribada de la COVID-19 i el confinament per\nLa Fundació Hàbitat3 ha posat en marxa les obres per rehabilitar l’antiga residència de la Casa\nNotícia anterior Notícia anterior: La L1 del metro tornarà a arribar fins a Fondo\nNotícia següent Notícia següent: Dues escales de veïns denuncien que conviuen amb ratolins


Què són els errors de medicació? | ICS Catalunya Central\n← L’ICS posa en circulació la primera remesa de la nova flota de 344 vehicles 100% sostenibles\nUn error de medicació és qualsevol incident que pot ocasionar danys al pacient o donar lloc a una utilització inapropiada dels medicaments. Poden estar relacionats amb el professional, els medicaments, la prescripció, l’etiquetat, la dispensació, l’administració o la utilització per part del pacient. Un exemple seria prendre un medicament per un altre o prendre una dosi diferent de la indicada.\nPer tal d’evitar els errors de medicació i aconseguir tractaments més segurs, és important entendre el nostre tractament i saber per a què serveix cada medicament que prenem. Hem de preguntar sempre que tinguem dubtes o quan no recordem alguna recomanació o indicació relacionada amb el tractament. Hem de tenir molt clara la pauta per prendre els nostres fàrmacs i en quines condicions, així com guardar-los de forma correcta per evitar equivocacions o que es deteriorin.\nPer ajudar-nos a evitar aquests errors, recordem que tenim el suport dels professionals sanitaris, com poden ser el metge, la infermera o el farmacèutic.\nEn el cas que sospitem que podríem haver comès un error de medicació, el primer pas és sempre consultar perquè ens indiquin com actuar de forma correcta i segura.\nLa setmana que ve t’explicarem: Hi ha medicaments per a tota la vida?\nAquesta entrada s'ha publicat dins de Notícies i etiquetada amb Catalunya Central, Farmacologia i Farmàcia, Guies útils, ICS. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Qui som - Lucius & Cornelia\nLucius & Cornelia és un despatx professional especialitzat en concebre espais de disseny d’interior amb ànima, funcionals, bonics, per viure’ls i sobretot saludables, sostenibles i eficients.\nTenir un interior que respongui a les nostres necessitats funcionals i estètiques és una opció personal, que a més sigui saludable és una condició que ens hauríem d’exigir a nosaltres mateixos ja que comença a ser un factor determinant del benestar en la vida de les persones (i en la de les nostres mascotes també).\nLa bona qualitat de l’aire interior depèn de diversos factors i té influència d’aspectes com poden ser la qualitat dels materials, la ventilació natural (o mecànica), els valors de temperatura i humitat a l’interior, la càrrega d’electricitat estàtica, substàncies nocives de diferent procedència i molts més que cal tenir en compte des de la fase de disseny en tots els projectes.\nActualment, la tecnologia i els materials actuals ens permeten una bona unió entre el disseny i la sostenibilitat, amb una estètica totalment actual i un ús més raonable dels recursos; per poder aconseguir un interior amb aquestes característiques ens hem preparat en diferents àmbits que ens permeten coneixer els materials, els sistemes constructius i la eficiència energètica.\nEntenem que parlar de materials de baix impacte ambiental, residu zero, anàlisi de cicle de vida, canvi climàtic, economia circular, … ja formen part del nostre vocabulari i del nostre dia a dia.\nA l’estudi Lucius & Cornelia, es projecten espais pensant en les persones i en el seu benestar. En la fase de disseny conjuga criteris d’estil, sostenibilitat i eficiència amb el resultat d’estades saludables, elegants i funcionals que promouen la salut.\nLa proposta de valor d’aquest estudi es basa en concebre espais amb una bona qualitat de l’aire interior, funcionals i saludables resolts al seu torn amb un bon disseny pensat per perdurar.\nContacta amb Lucius & Cornelia


Micro-ressenya sobre pe·lícula ' Un mundo normal' de Achero Mañas (2020)\n(Movistar +) Road movie menuda, entretinguda que reivindica la vida, les ganes de viure i que, si no eres excessivament exigent, no està malament. A més és una oportunitat de veure en acció els nostre paisans Pau Durà i Oscar Pastor, tots dos candidats als Goya com a millor actor de repartiment i millor actor […]\nRessenya sobre la sèrie danesa 'The Investigation' de Tobias Lindholm (2020)\n(Movistar +) Mini sèrie danesa (6 episodis) basada en fets recents i reals que explica la investigació duta a terme per la policia judicial danesa per demostrar la culpabilitat del presumpte assassí de la periodista Kim Wall. A diferència d’altres sèries, ací no es tracta de descobrir l’assassí (que està descobert des del primer moment) […]\nRedacció - 06/01/2021\nUna opinió solta sobre la sèrie El desorden que dejas ' de Carlos Montero (2020) que es pot veure a NETFLIX\n(Netflix) Sèrie d’investigació criminal (8 episodis) que no m’ha acabat d’agradar massa. Les dos actrius principals, Inma Cuesta i Bárbara Lennie, genials. També l’assumpte de les dos accions paral·leles explicant la història de cadascuna i la moralitat que transmet: ‘passe el que passe mai vages a explicar-li-ho a la Guardia Civil’; però l’argument té més […]\nPep Jordà - 16/11/2020\nPep Jordà - 16/10/2020\nPep Jordà - 24/05/2020\n(Filmin) Peli islandesa que m’ha agradat moltíssim i que conta el dolor, la ràbia i la pena d’un policia jubilat que s’ha quedat vidu i que s’assabenta que la seua dona li posava banyes. Però la història és el que menys importa. Està filmada d’una manera espectacular, magistral, amb intenció. Les escenes parlen i transmeten […]\nUna microressenya de la segona temporada d'aquesta interessant sèrie dirigida per Paolo Sorrentino\nEm va agradar moltíssim la primera part i em va fer respecte encetar aquesta segona, però és igual de bona si no millor. Imatges bellíssimes filmades de manera espectacular, diàlegs àgils, esmolats, divertits; actuacions que peguen un esclafit; molt gran, enorme, el cardenal Voiello (Silvio Orlando) i la resta, per suposat. Una de les millors […]\nUna ressenya de la pel·lícula dirigida per Costa-Gavras en 2019 bassada en el llibre de Yanis Varoufakis ‘Comportar-se com adults’\n(Filmin) M’ha resultat molt interessant aquesta pel·lícula del director esquerrà Costa-Gavras basada en un llibre de l’ex ministre d’economia grec Yanis Varoufakis que explica, perquè ho entenguem les persones que no entenem de economía, la crisis grega de 2015 que va estar a punt de treure Grecia de l’euro. Està clar que es tracta d’un […]\nUna ressenya d'aquesta sèrie, basada en els personatges de George Lucas, dirigida per Jon Favreau, Dave Filoni, Deborah Chow, Rick Famuyiwa, Bryce Dallas Howard, Taika Waititi\nSèrie molt xula (8 capítols / 1ª temporada) dirigida, entre d’altres, per Taika Waititi que va d’un paisà de Boba Fet que recorre els confins de la galàxia (el que vindria a ser una espècie d’Extremadura galàctica) per protegir una criatura de la espècie de Yoda; i que pel camí va carregant-se restes del imperi, […]


Susana Marqués exposa a Madrid l'experiència del projecte LIFE CERSUDS a Benicàssim\nL'alcaldessa de Benicàssim i el regidor d'Urbanisme assisteixen a l'esdeveniment europeu sobre l'adaptació de les ciutats al canvi climàtic\nL'alcaldessa de Benicàssim, Susana Marqués, i el regidor d'Urbanisme, Carlos Díaz, han participat hui a Madrid en l'esdeveniment europeu organitzat per LIFE CERSUDS amb el títol "Adaptant les nostres ciutats al Canvi Climàtic: experiències recents a escala europea".\nSusana Marqués ha sigut l'encarregada d'obrir l'acte i, com ha indicat en el seu discurs, “les evidències científiques sobre les conseqüències del canvi climàtic que ja s'estan produint, són un vertader repte per a les nostres ciutats, i obrin un nou escenari de governança, en la qual haurem de ser capaços d'oferir innovadors solucions que comporten, necessàriament, la implementació d'accions que afavorisquen un creixement urbà equilibrat, eficient i sostenible”. Dins d'aqueixes accions s'emmarca el projecte LIFE CERSUDS, que té com a objectiu adaptar a les ciutats als efectes negatius causats pel canvi climàtic, emprant, en el cas de Benicàssim, ceràmica fora d'estoc i de baix valor comercial. Com la primer edil ha afegit “l'oportunitat de poder acollir a Benicàssim aquesta experiència Europea, que aposta clarament per l'I+D+I, ha sigut una extraordinària oportunitat, que ens ha posicionat en l'avantguarda de bones pràctiques i d'innovació, en projectes ambientals”. Recordar que el carrer Torre Sant Vicent de Benicàssim ha sigut el lloc triat per al desenvolupament del demostrador del Sistema Urbà de Drenatge Sostenible. El sistema posseeix la capacitat d'emmagatzemar l'aigua de pluja que posteriorment pot ser reutilitzada com a aigua de reg per al manteniment de l'espai públic.\nL'alcaldessa ha volgut agrair a la resta de socis la seua implicació i constància perquè aquest demostrador SUDS siga una realitat: a l'Institut de Tecnologia Ceràmica, la Universitat Politècnica de València, el Centre Ceràmic de Bolonya a Itàlia, el Centre Tecnològic dona Cerâmica e do Vidro de Portugal i empreses com CHM Obres i Infraestructures i Trencadís de Sempere.\nL'alcaldessa ha finalitzat la seua exposició dient que “volem demostrar que apostar per la tecnologia, per la investigació i per experimentar noves propostes, és sinònim de creixement, de sostenibilitat, de solidaritat... I de futur”.


El mercat de productes ecològics ha patit des dels seus inicis una certa confusió amb altres productes similars, o que pretenen ser-ho, però que realment estan molt allunyats del que és un producte ecològic. Per facilitar el coneixement d’aquests aliments entre els consumidors, del 29 de maig al 7 de juny la Cerdanya és l’escenari de la Setmana Bio Catalana per l’alimentació ecològica. Una bona oportunitat per conèixer de prop un sistema de producció agroalimentari de qualitat i respectuós amb el medi ambient i un mercat cada cop més estès.\nLa Setmana Bio Catalana per a l’alimentació ecològica és una iniciativa que agrupa un seguit d’actuacions amb l’objectiu comú de promocionar i donar a conèixer el sistema de producció i alimentació ecològic, difondre’l i promocionar-lo.\nEl segell de la CCPAE certifica que els aliments que han estat produïts i elaborats seguint les normes de la producció agrària ecològica, i que han estat controlats en tot el seu procés de producció, d’elaboració, envasat i comercialització. Per a més informació: www.ccpae.org\nDes del Pànxing us presentem els següents productors certificats ecològics:\nPrograma d’activitats de la Setmana Bio a l’Alt Urgell i Cerdanya\nDe 10 a 17h Taller d’activitats transversals Cluster el Sol dels Pirineus. Jornada oberta i transfronterera per treballar l’agricultura, la salut, l’esport i les energies renovables sota el marc de la sostenibilitat.\nDe 20 a 21h La producció i comercialització dels productes agraris ecològics a l’Alt Urgell. Xerrada divulgativa al restaurant Paisatges de La Seu d’Urgell\nDe 10a 14h Disseny d’horts ecològics a muntanya. Jornada tècnica PATT al Museu Cerdà de Puigcerdà\nDe 20.30 a 21.30h La producció i comercialització dels productes agraris ecològics a Cerdanya. Xerrada divulgativa a la Biblioteca Comtat de Cerdanya.\nDe 10 a 13h Visita guiada i tast d’oli d’oliva ecològic a la finca d’oliveres ecològiques Sol d’Ares d’Organyà\nDe 16 a 18h Visita guiada a l’explotació ramadera ecològica Cal Andreu d’Alàs\nDe 10 a 12h Visita guiada a l’explotació ramadera ecològica Cal Duc de Saneja (Guils de Cerdanya).\nInfo. i inscripcions:\nTel. 972 88 45 50\nText: Font: Núria Fontanet. Dinamitzadora de la Producció Agrària Ecològica de l’Alt Urgell i Cerdanya.\nMés en aquesta categoria: « Productors ecològics de la Cerdanya amb certificació Arriba l’Ultra Pirineu 2017, competició i natura »


La imatge més afable de la vellesa\nLa darrera novel·la de Richard Mason explica la història d'una dona que té Alzheimer i que és traslladada a un centre geriàtric.\nREDACCIÓ Barcelona Actualitzada el 19/03/2011 14:44\nL'escriptor sud-africà Richard Mason ofereix en la seva última novel·la, Una habitación iluminada, una visió afable de la vellesa i de l'Alzheimer en una trama on es relaten els llaços sentimentals i obligacions familiars que uneixen durant tota una vida una mare, la Joan, i la seva filla Eloise. "És depressiu pensar que la vellesa és avorrida i miserable. És emocionant viure en la teva ment, escoltar coses, veure coses, ser capaç de viatjar en el teu propi cap", explica l'escriptor que es declara enamorat del personatge principal de la novel·la.\nJoan McAllister és una dona sud-africana que viu a Londres. Amb 90 anys, i després d'una vida d'entrega i sacrifici, veu com la seva filla decideix traslladar-la a un geriàtric de luxe on l'Alzheimer comença a fer estralls en la seva ment. Comença a navegar entre dos móns: un real i avorrit i un altre imaginari i ple d'aventures i activitat.\nPerò Mason, que ve d'una família amb molts casos de trastorns psicològics, ofereix un punt de vista entranyable, lluny de la dramatització. "En una de les meves visites al geriàtric vaig conèixer una anciana molt agradable però que sempre estava una mica distreta. Li vaig explicar la història que estava escrivint i li vaig preguntar com és estar una mica boig. Ella, amb un somriure, em va respondre: és bastant divertit", explica l'escriptor que va estar una llarga temporada visitant centres d'ancians mentre preparava la novel·la.\nDesprés d'una època turbulenta de la seva vida, ja que l'èxit precoç de les seves dues primeres novel·les que li va provocar diversos atacs d'ansietat, Richard Mason ha trobat l'estabilitat en aquesta última obra, Una habitación iluminada, on la vellesa, la família, la guerra, l'amor i el mercat borsari s'entremesclen en una trama complexa i entretinguda.\nL'autor assegura que ha escrit una història optimista i que espera que desperti en els seus lectors un veritable interès per "el món interior que hi ha en cadascun d'ells"


El vi torna a Sant Cugat amb l’Ortiga i Can Bell | elCugatenc\nEl vi torna a Sant Cugat amb l’Ortiga i Can Bell\nLa nostra ciutat no s’explica sense el passat vinícola. La seva història, teixit social i arquitectònic responen en gran mesura a l’economia d’un poble que, tot i tenir vinya des de la romanització, va viure del vi durant el segle XIX i bona part del XX. Així ho hem explicat durant els darrers mesos en el marc d’un especial pel centenari de la construcció del Celler Cooperatiu, la gran obra de la pagesia santcugatenca i símbol de l’anomenat Sant Cugat del vi.\nDurant aquest especial hem repassat la història del Celler, dels moviments polítics vinculats als rabassaires (els orígens, la República i la Guerra Civil) i l’impacte de la vinificació en l’arquitectura del poble pagès. Cent anys després de la construcció del Celler Cooperatiu, que als anys 90 va abandonar la forma cooperativa fins cessar l’activitat vinícola, què queda a Sant Cugat més enllà del llegat històric?\nLa ciutat –llavors com a poble pagès– va començar a transformar-se amb l’arribada del tren al 1917, un punt d’inflexió que va portar estiuejants barcelonins que encara convivien amb l’entorn agrícola de la vila. Les transformacions del segle XX han estat determinants, amb canvis urbanístics especialment durant la segona meitat del segle i molt especialment durant les darreres dècades, que han convertit Sant Cugat en una ciutat residencial, de serveis i amb polígons d’activitats econòmiques que poc tenen a veure amb el passat agrícola i vinícola de la vila.\nActualment hi ha dues iniciatives que s’han proposat recuperar la vinya a Sant Cugat, la cooperativa de segon grau l’Ortiga i l’aposta familiar de Can Bell. Com va explicar aquest diari en un FOCUS dedicat a l’agroecologia i l’alimentació saludable de proximitat, les iniciatives agrícoles santcugatenques es troben moltes dificultats per l’entorn urbà, la relació amb el Parc Natural i l’alta presència de senglars. La situació es fa evident en les xifres recollides al Pla Especial de Protecció del Medi Natural i del Paisatge (PEPNat) de Collserola: a Sant Cugat hi ha 47,1 hectàrees d’ús agrícola a l’àmbit del Parc Natural i el seu entorn immediat i se’n podrien recuperar 25,8 més fins arribar a les 72,9.\nÉs en aquest context que neixen les iniciatives de recuperació de la vinya. D’una banda, l’Ortiga, a Can Monmany, finca de propietat pública (de l’Ajuntament i l’EMD) que exploten a través d’una concessió. “S'està desenvolupant entre l'Ortiga empresa agrària, el suport de la cooperativa de segon grau de l'Ortiga i altres entitats i persones del municipi vinculades al món del vi professionalment”, explica Ignasi Solà, “el projecte consisteix en la recuperació del cultiu de vinya i l'elaboració de vi a la finca de Can Monmany, dins del marc de Collserola”.\nSegons Solà, la idea és recuperar un cultiu històric de la vila, permetent no només aplicar la idea romàntica de recuperar el passat sinó també convertint-ho en “una manera transformar el paisatge periurbà i donar-li un valor nou per a les persones que l’habiten dia dia”. Hores d’ara tenen concedida la plantació d’1,44 hectàrees de vinya a Can Monmany, la plantació de les quals s’executarà al 2022, amb l’objectiu d’elaborar el primer vi al 2025: “És un projecte a mig- llarg termini amb un forta inversió inicial i per tant un cert risc, que pretén donar activitat econòmica vinícola durant un llarg període d’anys a la finca de Can Monmany i al nostre municipi”.\nLa família Bell, en canvi, ja ha tingut la primera producció de vi. Va plantar mitja hectàrea de vinyes al 2018, de la varietat xarel·lo –coneguda antigament a la vila com a pansalet–, la històrica de Sant Cugat. Per ara han començat a fer proves i en una primera collita aquest any van recollit 67 quilos de raïm que ha servit per produir 40 ampolles per a l’autoconsum. Clàudia Bell explica que fins que no es recullen més de 300 quilos és difícil fer una producció que vagi més enllà de l’autoconsum.\nConscients de la dificultat d’estendre el producte a nivell comercial –tant per la quantitat a produir com pel control i certificats sanitaris que implica la comercialització–, es marquen l’horitzó de fer arribar el vi a Sant Cugat. Van embotellar la primera prova al novembre del 2020, aconseguint un vi amb un toc àcid, sec i amb més aroma que el que esperaven. Si el volen fer arribar a la ciutat, hauran de buscar un celler on fer-lo, el que suposa perdre poder de decisió però també tenir més viabilitat econòmica que apostar per un celler propi. Per ara la Generalitat ja els ha autoritzat tenir 1,5 hectàrees més de vinyes de la mateixa varietat, que es proposen plantar durant l’any vinent.


A la balitresca: Tiranies\nÉs curiós com hi ha tanta gent que no accepta segons quines mesures sanitàries dictades pels governs, que restringeixen els seus drets de reunió o de moviment, però en canvi accepten altres tiranies igual o més pernicioses sense ni tan sols plantejar-s’ho. Posaré un parell d’exemples.\nEl primer, el canvi d’hora. Un fenomen que no té gaire sentit avui dia (inicialment se’ns va vendre com una forma d’estalvi energètic, però així s’ha quedat). Aquesta activitat, dos cops per any ens canvia els hàbits de mala manera. Passem d’uns costums més nocturns a uns més de diürns i després a l’inrevés.\nEvidentment, és una cosa que no només propicia el canvi d’hora, ja que el temps meteorològic hi té molt a veure. No és el mateix l’hivern amb fred que l’estiu amb calor, per condicionar les activitats humanes.\nPerò tothom, com xaiets, avancem o endarrerim les agulles (analògiques o digitals) dels rellotges per seguir aquest estrany costum. Els aparells digitals, com tauletes, smartphones o els mateixos ordinadors, ni ens donen l’oportunitat: ho fan ells solets, automàticament.\nAlguns protesten d’això, però tothom segueix l’hora. Ves quin remei! No es tracta d’arribar a deshora a la cita del metge o al treball. O de treballar una hora de més (o de menys), que després passa el que passa.\nEl segon exemple, és l’estructura dels noticiaris públics (els privats que facin el que vulguin: són els públics els que paguem en bona part amb diners dels nostres impostos). Si els veiem íntegres, hem d’aguantar cada dia un espai dels anomenats esports que, almenys a Catalunya, es redueix al futbol i concretament a què fa el Barça, amb algunes notes més o menys esporàdiques d’altres equips i d’altres esports.\nSón realment esports? Jo diria que saber si el Messi està trist o les declaracions patètiques que fan molts jugadors o entrenadors, que tenen serioses dificultats per expressar-se, sigui per l’idioma o directament per les seves nul·les capacitats d’expressió, no són temes relacionats en absolut amb l’esport.\nDe fet, l’esport mou quantitats enormes de diners. No parlo de les fitxes dels jugadors de futbol o de bàsquet (la resta malviuen, per desgràcia, en general, a menys que siguin veritables cracs mundials). Parlo de les quinieles i els seus clubs o més recentment, de les ingents apostes per internet.\nTot això no són esports: són jocs i espectacles. Després la gent s’escandalitza quan s’assabenten (com si no ho sabessin!) quant cobra un investigador mèdic i quant cobra un futbolista. Però qui s’empassa els “esports” i per tant manté tota aquesta colla d’individus que no fan res per la Humanitat excepte entretenir-los una estoneta i omplir-se les butxaques de milions?\nQue consti que no m’estic ficant amb la noble pràctica de l’esport o amb l’esport de base. Això és molt respectable i encomiable, fins i tot. Parlo d’un fenomen que no ens ve pas de nou. Què eren els gladiadors o les curses de quadrigues a l’època romana? Més del mateix. Panem et circensis.\nSuposo que molts no ho veureu així. Respecto totes les opinions. Prego que respecteu també la meva.\nposted by Yarhel (Enric Quílez) @ 3:54 p. m. 0 comments


Palma, octubre 2007\nAquesta espectacular imatge va ser pressa per l'amic Colau Nadal, a Palma. Hi havia 3 trombes al mateix temps. Dia 16 d'octubre de 2007.\nAixò no és Capdepera, però fa gràcia\nCap Vermell any 26. QUI VOL DIBUXAR?\nA partir de la serigrafia que ens va fer Pere Joan pel nostre 25è aniversari hem fet una petita modificació del que és ara el Cap Vermell digital i vos proposam que di doneu color, textura o el fotoshopeu al vostes gust i manera. Clicau damunt la imatge per tenir la còpia en gran i, endavant!.\nNosaltres n'hem fet un de mostra, que evidentment no concursarà en la dotzena de postres den Toni Navarro que ens obsequia pel guanyador. Vegeu-lo.\nMentre algunes festes populars es dilueixen i perden força, com és el cas de Tots Sants, reduït a la visita al cementeri i poc més (ja es regalen pocs "rosaris", gairebé no es fan penellets...), altres tradicions foranes comencen a substituir les locals. És el cas del Hallowen. De cada vegada, més comerços, bars, restaurants o particulars munten festes i decoracions amb estètica "ad hoc". Així, proliferen grups de jovenel·los vestits de vampirs, bruixots, dimonis i altres herbes. Per contra, gairebé ningú sortí a fer les serenates de les Verges, i això que els bunyols i el moscatell són un bon reclam.\nJa se sap, els temps canvien a una velocitat...\nAutoretrat de Courbet\nNiu de bruixes\nAquesta curiosa formació que fan els pins s'anomena niu de bruixes.\nFoto a la comuna de Bunyola.\nPensau el que volgueu. Nosaltres, pel que cobram, no ens arriscam.\nEnguany és un any de bolets.\nGairebé has d'anar alerta a trepitjar-los.\nPerò com el que ha trobat en Joan Genovart, pocs. Feia més de mig quilo (i deim feia perqué ja és dins la panxa).\nLa foto del mes: una flor en moviment\nEns ha agradat tant la foto del mes que li hem possat dos peus, i així podrem gaudir durant més temps el seu moviment.\nAl bon gelat!\nAixò no és Hawai, que guai!\nEscrit per: foto: Lluís Galian\nIdò no. Aquesta foto no està pressa a les platges de Hawai, ni als arenals de Sondika, ni als nordamericans del Pacífic, ni a l'anomenada zona de Tarifa... Aquesta imatge esta pressa un dia de llevantada (dissabte dia 29) a la platja de Son Moll. I els surfistes son jovenel·los del municipi. Qualsevol ho diria!\nJa ho diuen, geni i figura... i bon humor, com el d'aquesta paradeta de la Cofraria, on es prenen la feina com una festa i reben així les autoritats.\nSi no ho fessin així, seria un dia mal de passar.\nEls més llampuguers\nLa llampuga i Cala Rajada comencen a ser dues paraules lligades. Grâcies a Mostra de la llampuga, la comfraria de pescadors ha fet de la llampuga un peix nostrat i apreciat.\nPerò heu de pensar i creure, que hi ha altres contrades on aquest misteriós peix, que compareix amb les primeres tempestes de la tardor, és molt apreciat. De fet se'l viu amb devoció, i dedica un important contingent de barques a la seva pesca i captura. És el cas de Malta, un petit país mediterrani format per tres illes, entre Itàlia i Tunissia. Tal és l'importància que li atorguen des de l'antiguitat, que les seves monedes de 10 cèntims inlcouen la llampuga com a imatge.\nA Cala Rajada començam a estimar la llampuga, a Malta fa segles que la veneren i... l'aprofiten!


L'IVA de l'úvula | Lleida.com\nInici Blogs Blog de Rosa Peroy L'IVA de l'úvula\ndilluns 21 de juliol 2014 - 07:45\nAl cap d’una estona apareix un camió retolat amb el nom de l’asseguradora. Un home baixet i suat em rep amb cara de circumstàncies. Té la pell coberta de tatuatges. —Agafo les pinces, no? És la bateria, m’han dit—. Parla amb un català aprés amb posterioritat a l’EGB. Acostumada a tenir-ho tot agafat amb pinces, no m’estranya que el cotxe s’engegui ara al primer intent. Asseguda davant del volant, veig pel vidre que el senyor dels tatuatges em fa una rialla triomfal, de súperheroi dels Marvel. Fent-se l’home –no oblideu que a més d’autònoma, sóc una pobradonasolaquenotéidead’anarpelmón- em recomana que vagi directa al mecànic, perquè creu que la bateria està ja a l’última pregunta. Li signo el servei en una tablet d’empresa que em fa sentir del pleistocè (la tecnologia ha vingut per quedar-se, companys!) i la meua úvula i jo anem cap al mecànic, demanant a déu a cada semàfor vermell que no es pari el cotxe.\nAl final el cotxe s’ha de quedar al mecànic (aquest sí que ha vingut per quedar-se, de manera literal). Em deixa un Picasso de cortesia que em porta cap a casa. Amb la broma he perdut tot el matí i he d’acabar la feina. Quan al vespre torno a buscar el cotxe, amb la bateria i els discos dels frens canviats, el Roderic em pregunta per la meua úvula dolorosa i jo li pregunto per la ‘dolorosa’. —La vols amb IVA, oi?— i li dic que sí. Perquè per la tele m’han passat un anunci d’un senyor que s’assembla al Bárcenas que es veu que defrauda hisenda i per culpa d’ell no es poden construir hospitals, escoles ni carreteres. I mentre em carrega un 21% addicional a l’import de la factura, em sento una bona ciutadana, perquè compleixo amb els meus deures socials i contribueixo al bé comú. Liquido i me’n vaig a treballar malalta cap a casa. M’aturo abans en una farmàcia perquè noto que la febre m’està pujant. Compro una caixa d’ibuprofè, sense recepta, perquè intentar que a aquella hora del vespre m’atengui el metge és un brindis al sol (tercera!).


Director de l'Àrea d'Auditories a Andubay, consultora especialitzada en ciberseguretat. Organitzador del “No CON Name” (NCN), primer congrés de hacking i seguretat informàtica a Espanya, en el qual els principals experts i hackers a nivell nacional i internacional es reuneixen anualment per donar a conèixer les últimes investigacions en seguretat informática.\nDirector de Seguretat i Continuïtat de Negoci del Grup Agbar per a Espanya i Xile. Coordinador del Centre de Ciberseguretat Industrial a Xile i representant per Sud-amèrica i Amèrica Central del Business Continuity Institute (BCI). Enginyer en Telecomunicacions i MBA per l'EuroMBA.\nSubinspector cap de la Unitat Central. Integrant de la Unitat Central de Delictes Informàtics des de l'any 2004. Enginyer en Telecomunicacions.


Comissions - PIUS Hospital de Valls\nComissió Assessora de Formació\nLa Comissió Assessora de Formació del Pius Hospital de Valls està constituïda per un conjunt de membres de caire interdisciplinari, representats per professionals de la Institució i membres del Comitè d'Empresa.\nTé una funció assessora de la Direcció, pel que fa a la detecció de necessitats formatives pels professionals de la Institució.\nCol·labora en la gestió i elaboració del Pla de Formació anual del centre a partir de la detecció de necessitats formatives, planifica i coordina els cursos interns, selecciona els assistents als cursos i s'ocupa del finançament d'ajuts individuals.\nAvalua les activitats formatives que pertanyen al Pla de formació, tant a nivell qualitatiu , a través de qüestionaris d'avaluació, com a nivell quantitatiu, mesurant el grau de compliment dels diferents indicadors establerts.\nEstableix i fa una revisió continuada dels criteris, circuits i documentació relativa a la formació de l'organització.\nLa Comissió de Bioètica del Pius Hospital de Valls és una comissió assessora per la Direcció i per tots els professionals del centre en diverses àrees que presentin implicacions ètiques i emet recomanacions al respecte (voluntats anticipades, actuació davant malalts terminals, suport vital/reanimació, etc).\nLa Comissió de Bioètica examina, analitza casos i elabora criteris d'actuació, promou la qualitat del contingut del consentiment informat de l'hospital i revisa els documents que presenten implicacions ètiques.\nTambé organitza cursos i congressos per fomentar l'educació en Bioètica dels professionals del centre.\nLa Comissió d'Infeccions del Pius Hospital de Valls té la missió de dissenyar el programa anual de vigilància i control de la infecció nosocomial, avaluar el seu resultat i assenyalar els camps apropiats d'intervenció. També li correspon promoure les pràctiques de millora de l'atenció de la salut en la lluita contra la infecció, a tots els nivells de l'organització.\nLa Comissió de Docència del Pius Hospital de Valls té la funció de vetllar per l'existència de les actituds d'ensenyar i aprendre dins la nostra institució, de col·laborar amb la direcció del centre en el control i gestió de tots els temes relacionats amb l'acreditació com a centre docent de Medicina Familiar i Comunitària i dels convenis amb Institucions o Centres Docents tan assistencials com no assistencials.\nGestiona la docència de pregrau de medicina dins l'hospital i organitza, supervisa i desenvolupa els períodes formatius dels metges interns residents de Medicina Familiar i Comunitària.\nLa Comissió de Docència també organitza les sessions clíniques generals d'hospital i col·labora amb la comissió assessora de Medicina Familiar i Comunitària.\nComissió de Documentació Clínica\nLa Comissió de Documentació Clínica del Pius Hospital de Valls vetlla per la qualitat de la Història Clínica, determina els documents que són necessaris implantar o suprimir, procura pel seu format i participa en la creació de la història clínica electrònica.\nLa Comissió també té cura del correcte ús de la Història Clínica i de la confidencialitat de les seves dades, realitzant audits periòdics per avaluar-ho.\nLa Comissió de Farmàcia i Terapèutica del Pius Hospital de Valls, s'encarrega de seleccionar, en base a criteris documentats de seguretat, eficàcia i cost, els medicaments que seran dispensats a pacients hospitalitzats i ambulatoris del Pius Hospital de Valls. Aquests medicaments es recullen a la Guia Farmacoterapèutica que la Comissió elabora, actualitza i difon.\nPer altra banda, la Comissió de Farmàcia i Terapèutica facilita informació farmacoterapèutica i resol problemes relacionats amb el medicament, mitjançant la promoció d'una correcta farmacovigilància, la prevenció, detecció i comunicació d'errors de medicació.\nComissió de Lesions per Pressió i Ferides Cròniques\nLa Comissió de Lesions per Pressió i Ferides Cròniques del Pius Hospital de Valls és un grup tècnic assessor de la Direcció i per tots els professionals de la Institució, encarregats de fomentar, organitzar i coordinar els cuidatges dels pacients amb lesions per pressió o amb risc de desenvolupar-les, en les vessants de prevenció, tractament, control epidemiològic, formació i investigació, amb la finalitat de garantir uns cuidatges experts basats en la millor evidència científica.\nLa Comissió vol ser un òrgan que examina, assessora, analitza casos i elabora guies d'actuació amb els següents objectius:\nMillorar la qualitat i eficiència dels cuidatges oferts als pacients amb LPP o risc de desenvolupar-les.\nPrioritzar i fomentar les mesures de prevenció en tots els àmbits de decisió i actuació d'infermeria.\nImplantar plans d'actuació específics, amb la intenció de disminuir la incidència de les LPP.\nActualitzar, optimitzar i unificar els criteris d'actuació en el tractament dels pacients amb LPP, disminuint la variabilitat professional.\nPromoure l'ùs de les evidències relacionades amb la prevenció i tractament de les LPP i la seva incorporació a la pràctica diària.\nImpulsar la formació dels professionals involucrats en el cuidatge de les LPP.\nMillorar la comunicació, la relació i la coordinació entre els diferents nivells assistencials.\nComissió de Morbimortalitat\nLa Comissió de Morbimortalitat esdevé un òrgan essencial de l'hospital al fer una supervisió de les dades estadístiques i una anàlisi crítica i objectiva de la mortalitat i morbilitat hospitalària, per detectar, solucionar o evitar deficiències, i proposar millores amb la implementació d'accions de caràcter correctiu o preventiu.\nLa comissió està constituïda per un equip multidisciplinar, amb el compromís de realitzar de forma compartida una important feina d'avaluació de la pràctica clínica per millorar la qualitat assistencial.\nLa Comissió de Morbimortalitat suposarà una valuosa eina per a la planificació i gestió facilitant l'assoliment del principal objectiu com a institució sanitària, que és millorar l'atenció dels pacients.\nLa Comissió de Transfusions del Pius Hospital de Valls, s'encarrega, entre d'altres tasques, de regular i avaluar periòdicament l'ús de la sang i altres hemoderivats a l'Hospital. També promou la millora de la pràctica transfusional mitjançant la revisió del compliment de les normatives establertes per organismes legals, el debat i informació sobre noves tècniques o mètodes en medicina transfusional i la millora de les indicacions de transfusió.\nTambé és funció de la Comissió la revisió de les directrius per avaluar les reaccions transfusionals i estimular l'interès i el coneixement de la medicina transfusional dels diferents estaments implicats.\nLa Comissió de Voluntariat del Pius Hospital de Valls està constituïda per professionals de la institució i facilita l'oportunitat, a totes les persones amb inquietuds de servei, de contribuir en el seu entorn per un món més just i solidari.\nOrganitza activitats, obertes a tothom, de caràcter sociocultural amb l'objectiu de promoure la participació i fomentar l'esperit de germanor.\nLa Comissió Oncològica del Pius Hospital de Valls, es constitueix com un grup de treball amb abordatge multidisciplinar, format per diferents especialistes del centre, on es poden comentar els diferents casos relacionats amb els tumors malignes, a nivell de diagnòstic, opcions terapèutiques i seguiment pertinents.\nLa Comissió, afavoreix la posada en comú dels casos, elaboració de protocols i sessions d'actualització en la matèria i assegura la correcta utilització del circuit.\nComissió Pastoral de la salut\nLa Comissió, afavoreix la posada en comú dels casos, elaboració de protocols i sessions d'actualització en la matèria i assegura la correcta utilització del circuit. és treballar en col·laboració amb els professionals de la salut, tenir una actitud atenta i propera a la persona malalta, per a que en cada situació de la seva vida tingui present els valors humans i transcendents que la dignifiquen fins el final de la seva vida.\nPer això, un dels seus objectius és treballar per a una millor humanització en tots els àmbits de l'hospital, residències i centres en benefici del malalt, la persona gran i els seus familiars.\nAquesta comissió ajuda a afavorir la trobada personal amb les seves creences i valors, proporcionant el recolzament necessari mitjançant l'acompanyament, diàleg-escolta, orientació i proporcionar les atencions religioses que sol·licitin el malalt o els seus familiars.\nComitè de Gestió Mediambiental\nEl Comitè de Gestió Mediambiental del Pius Hospital de Valls és l'òrgan responsable del seguiment dels objectius relacionats amb la millora del Medi Ambient de l'Hospital. D'entre les seves principals funcions destaca l'estudi dels problemes derivats de la gestió ambiental i l'anàlisi dels indicadors que mesuren l'impacte ambiental del centre i adopta les mesures correctores necessàries o elabora plans de millora.\nPer altra banda, el Comitè recull, valora i desplega les propostes i suggeriments del personal de l'hospital relacionades amb la millora del medi i sensibilitza als professionals mitjançant la difusió de la política mediambiental del centre\nJornades, congressos i publicacions dels nostres professionals\nAccés al correu PIUS\nAccés al Portal del Treballador


El plaer de descobrir un gran escriptor poc conegut\nVa ser a l’estiu de fa tres anys. Era a Son Bauló, i les hores que m’amagava del sol em lliurava a l’avorrida tasca d’autotraduir-me. Una crisi creativa m’havia fet concebre la idea desesperada de convertir La mirada obscura en e-book i penjar-la a Internet per a la posteritat. Però abans la volia tenir en versió castellana. En un descans, al límit del fastig, vaig sortir al porxo i vaig trobar la Isabel llegint. «Què llegeixes?», li vaig preguntar. Va tancar el llibre i em va mostrar la portada. Stoner, John Williams, vaig llegir.\nEl nom de l’autor no em deia res. «Me’l va recomanar la meva germana i he vist que el tenien a la biblioteca». «I què tal?» «Tot just acabo de començar». A mi no m’agrada que m’interrompin quan llegeixo i vaig pensar que era el que precisament estava fent. De manera que la vaig deixar amb la lectura de Stoner i vaig tornar a la traducció.\nAl cap d’una setmana, jo continuava amb la traducció i la Isabel ja havia acabat la lectura i havia abandonat Stoner sobre la taula del porxo a l’espera de tornar-lo a la biblioteca de Can Picafort. Avorrit com estava, el vaig agafar i vaig llegir la contracoberta. Devien ser les dotze del migdia; la Isabel era a les roques, banyant-se amb les amigues; hi havia un silenci plàcid, intensificat pel xerricar de les cigales. I no vaig poder resistir la temptació d’asseure’m al balancí i començar a llegir. Em vaig passar tota la resta del dia llegint; només vaig aturar-me per dinar; i a les nou del vespre ja l’havia acabat. Va ser tal la fascinació que va despertar en mi el personatge de William Stoner que no el vaig poder abandonar fins que va expirar en la solitud de la seva habitació.\nEra natural que Stoner em fascinés. Relata la vida d’un jove granger, senzill i honest, que un bon dia descobreix la literatura i s’hi lliura en cos i ànima. No és un gran creador, no té talent per això, però es consagra a transmetre la seva passió pels escriptors i l’escriptura amb el rigor, la paciència i l’honestedat que marquen tota la seva vida, tan dissortada en altres aspectes. Però no era únicament una certa identificació amb el personatge el que em va mantenir enganxat a una lectura continuada hores i hores; la prosa de Williams era tan precisa, tan intensa en la seva simplicitat, que llegia sense adonar-me’n, les frases fluïen amb una naturalitat i un ritme imperceptibles, com flueixen els segons d'una vida i els batecs del cor.\nImmediatament vaig buscar ampliar la informació que donava la contracoberta sobre John Williams. I la veritat és que no vaig trobar gaire cosa més. El que sí vaig confirmar era la intensa càrrega autobiogràfica del personatge de William Stoner. També vaig veure que havia publicat tres novel·les més ―Nothing Bud the Nigth (1948), Butchers’s Crossing (1960) i Augustus (1973)― i dos poemaris ―The Broken Landscape (1949) i The Necessary Lie (1965)―, i va deixar una cinquena novel·la sense acabar.\nL’octubre del 2013, en entrar en una llibreria vaig veure que Edicions 62 acabava de publicar Butcher’s Crossing, i que el mes de gener havia publicat August. I vaig comprar tots dos llibres il·lusionat amb la lectura que m’esperava. Vaig començar per Butcher’s Crossing, i la sorpresa va ser trobar-me amb una història i un tractament narratiu que poc tenia a veure amb el de Stoner. Però, refet de la sorpresa i familiaritzat amb aquella prosa més plàstica i descriptiva, vaig caure de nou a mans de John Williams i em vaig deixar arrossegar per aquella història èpica al voltant d’una cacera de bisons, potser la darrera. I Butcher’s Crossing va tornar a ser una lectura intensa, emocionant i colpidora. En un registre completament diferent, John Williams tornava a manifestar-se’m com un escriptor admirable.\nVaig deixar passar unes setmanes abans de d’abordar August, la novel·la amb la qual l’any 1973 Williams havia obtingut el prestigiós National Book Award. En ella torna a experimentar un nou registre ―ara és el biogràfic―, i a través de presumptes cartes i fragments de memòries, diaris personals i documents oficials va dibuixant amb una mestria extraordinària la dimensió humana i política de Gai Octavi César, el primer emperador de Roma, que ha passat a la història com August.\nDesprés d’aquesta grata experiència lectora amb John Williams, sento veritable curiositat per conèixer la resta de la seva obra, que de moment només està publicada en anglès. I com el meu nivell d’anglès és del tot insuficient per abordar una lectura amb continuïtat, m’hauré d’esperar que algun traductor em faci el favor de traduir-la a alguna de llengües que conec. Mentrestant, he agafat Stoner de la meva biblioteca ―no és que no el tornés, sinó que me’l vaig comprar en ser a Barcelona― i em disposo a llegir-lo de nou, ara amb un llapis a la mà, que es com m’agrada llegir.


L'Ontinyent 1931 comença a donar forma al seu nou projecte - radioontinyent.com\nEl porter Cristian Martínez, primer fitxatge oficial de l'Ontinyent 1931\nPrimeres baixes confirmades, renovacions i fitxatges per a la 2022/23\nL'Ontinyent 1931 ja ha començat amb la reestructuració de la parcel·la esportiva de cara a la pròxima temporada 2022/23. Després del colp que va suposar quedar-se fora del 'play-off' després d'una mala recta final de temporada, els de Roberto Bas ja compten amb els primers noms confirmats.\nEn l'apartat de les renovacions ja s'han fet oficial les dels dos centrals Marc Tormo i Pau Sanchis, així com la del porter Ivelin Popov. Son sols les primeres de les moltes que s'espera que arriben pròximament, les dels jugadors que han suposar la columna vertebral. Jugadors com els laterals Rafeta i Paco Sáez, o de jugadors que van iniciar el projecte i que en els pròxims dies podrien ser ja oficials.\nEn l'apartat de baixes ja s'han confirmat les dos primeres, el central Rubén Bella i el porter Rubén García no continuaran defensant la samarreta blanc-i-negra en la pròxima temporada. Hi haurà altres baixes, algunes de jugadors que van ser molt importants per al gran debut en Regional Preferent.\nEn l'apartat d'altes de moment sols s'ha confirmat la del porter Cristian Martínez Liberato, un dels millors porters de la categoria com ha demostrat les últimes temporades a la UD Castellonense, un dels equips referents de la Preferent. En els pròxims dies també podria fer-se oficial la incorporació del migcampista de Benigànim Jesús García, que arriba de ser important en la gran temporada del Quintanar del Rey a la Tercera RFEF. També podria fer-se oficial prompte la incorporació d'altre jugador de la UD Castellonense, el defensa central Pablo Bonet, qui ja fora important en l'històric ascens de l'Atzeneta a Tercera fa unes temporades, equip del que va ser capità. Un central de garanties que arriba de fer uns grans anys al Castellonense.


El secret - La mar de fácil\nInici Col·lecció AktualEl secret\nL'Ernest va tornar a acariciar la mà de la mare. Es va preguntar una vegada més, amb més ràbia, per què havien deixat de ser una família. Ara es retrobaven després de tant de temps. Però només perquè la mare estava a punt de morir. La seva mare, l'esposa del senyor Ernest Noguerol Villalba, l'home més ric de la comarca, el pare que els va abandonar feia 30 anys.\nIl·lustracions: Gemma Capdevila


Bits & Beats: Una mica al dia amb les sèries\nEstant al Japó, amb la resta de companys comentàvem que just tornant ja començarien les sèries que seguim, entre elles Dexter i Heroes. Aquí va una mica d'opinió sobre què m'han semblat els inicis de temporada:\nDexter: Va començar diumenge 28, i la vam veure junts amb en Juan. Vam coincidir en que el primer capítol no és gran cosa. Bo, però acostumats al altíssim nivell que ens va deixar la segona temporada, aquesta tercera es presenta una mica com 'más de lo mismo' amb l'agreujant que té pinta de convertir-se en una mica de drama-culebrón. Perill! Esperem que millori, ja es poden aconseguir el 2n i 3r capítol, confio en que millorarà i el nostre assassí ens oferirà un bon entreteniment! Per cert, al canal oficial de Showtime de YouTube podeu veure els capítols sencers online (sense subtítols).\nHeroes: Amb les expectatives força altes després de les promeses dels guionistes a l'acabar la segona, he de dir que aquesta tercera no s'aguanta per enlloc. Ja no sorprèn res perquè ens han fet creue que tot és possible i pot passar de tot. D'un episodi a un altre canvien les coses radicalment. Trobo que ja no hi ha evolució de la trama (i molt menys dels personatges!), és tot un gran despiporre. Tot i així, la seguiré veient a veure si millora. En Hiro, amb l'apreci que li tenia...cada dia l'odio més, està molt atontat.\nDesperate Housewives: Un plat fort que mai decep. La quarta temporada va acabar amb la sorpresa d'un salt temporal de cinc anys. Així doncs, se'ns presenten les desesperades amb unes vides força canviades (factor ideal per enganxar nou públic), i amb alguns flashbacks al més pur estil Lost que ens expliquen una mica perquè es troben en la situació actual, o què les ha portat a acabar així. Interessant l'evolució dels fills dels Scavo, que s'han convertit en uns petits delinquents juvenils. Un sèrie entretinguda que no deixaré de veure (aquesta temporada m'he atrevit a veure-la sense subtítols, i sembla que me'n surto!).\nPrison Break: Quèee? Hi ha nova temporada de Prison Break? Doncs sí. Després del final precipitat (i de merda) de la tercera, sembla que els guionistes s'han posat les piles i han replantejat la sèrie. De fet ja no cal que es digui Prison Break: en el primer capítol trenquen amb tot el passat, s'obliden de les anteriors temporades i van de cara a barraca: Scofield i els seus es converteixen en una mena d'Ocean's Eleven que per encàrrec han d'enfonsar La Companyia. No pinta malament, li donarem una oportunitat...\nFringe: El nou projecte del creador de Lost, J.J. Abrams és una mena d'Expediente X actualitzat. Una agent de l'FBI és fitxada per una unitat per investigar casos força paranormals, amb una suposada connexió entre tots ells. Efectes especials, conspiració, misteris...ingredients que se li donen bé a Arbams, però que per mi no va més lluny. Cada episodi planteja un cas diferent que es resol (d'aquella manera) en el mateix episodi, a part de la trama principal que avança (o no) capítol a capítol. De moment em sembla una mica patillera. És molt atractiva visualment, les introduccions als misteris dels capítols són genials, però perden força durant el capítol. És com una tia bona que no té res a explicar. A veure si amb el quart capítol la cosa millora.\nTrue Blood: Del creador de Six Feet Under (A dos metros bajo tierra), Alan Ball i una garantia per la cadena on s'emet HBO): Ens planteja un futur proper on els vampirs conviuen amb els humans, però problemes com que la seguretat social no abasteixi de la sang que necessiten o que hi hagi cert racisme contra aquests fan que no sigui la típica història de vampirs. Només he vist el capítol pilot, així que tampoc puc opinar massa: provarem de veure'n alguns a veure què tal.\nLes dues grosses (Lost i Galactica) no tornen fins al febrer, així que ens tocarà esperar...\ntags desperate housewives, dexter, fringe, heroes, prison break, series, temporada, true blood, tv\nJAVO 15/10/08 03:32\nBon post per posar-nos al dia. Estic més o menys d'acord amb les teves opinions. Evidentment només amb les sèries que segueixo.\nPer cert... com pot ser que no hagis parlat de.... NIP/TUCK!!!\nPoques sèries han gosat mostrar la degradació de l'espècie d'una manera tan realista i la propera i darrera temporada als EUA promet!\nsunxez 22/10/08 06:09\nem sap greu... no segueixo nip/tuck!!\nsí, potser me l'hauria de mirar, però des del principi!\nara mateix ja segueixo masses sèries, i hauria d'esperar a una època de vacanceso així...


Barcelona és Capital - Primàries (BCAP) | Jordi Graupera 2019\nSom una candidatura independentista encapçalada per Jordi Graupera. L'única sorgida íntegrament d'unes primàries obertes on hi van participar més de 10.000 persones, que ha obtingut 28.230 vots a les eleccions municipals de Barcelona.\nAlgunes de les nostres propostes clau...\nNo defugir el conflicte amb l'estat espanyol\n1. Fer fora l'Estat de Barcelona\nDesplegarem totes les competències de la Carta Municipal, recuperarem el control de la zona maritimoterrestre d'acord amb el BOE, emprendrem accions contra l'Estat quan causi perjudicis econòmics a l'Ajuntament.\nSolucionar l'emergència habitacional a Barcelona\n2. Assolir 115.000 lloguers assequibles\nA curt termini treballarem per aprofitar més de 14.000 locals buits com a habitatge quan se’ls pugui concedir cèdula d’habitabilitat. A llarg termini aconseguirem arribar al 15% de pisos de lloguer assequible.\nMillorar la mobilitat i la qualitat de l'aire a Barcelona\n3. Implantació d'un peatge de congestió\nIntroduirem un peatge de congestió amb tarifes que obeïran a criteris socials, ambientals i comercials, que serà sotmès a un referèndum un any després de la posada en marxa per estabilitzar-lo o retirar-lo.\nMillorar l'educació pre-escolar (0-3 anys)\n4. Augmentar les places d'escoles bressol\nAmpliarem les places als barris amb més demanda, flexibilitzarem horaris, disminuïrem les ràtios educador-infant, farem una política tarifària segons circumstàncies familiars i enfortirem el rol del català.\nBarcelona és Capital (BCAP) som una candidatura independentista encapçalada per Jordi Graupera que vol irrompre a les institucions perquè la política catalana necessita una alternativa.\nEls 7 moments claus de BCAP-Primàries\nPreguntes i mites sobre BCAP-Primàries\nEls 41 candidats\nExplora el nostre canal de Youtube per conèixer-nos a través dels nostres actes i aparicions a mitjans\n1er discurs de campanya\nJordi Graupera explica la campanya\nClara Ponsatí tanca la llista\nL'estat ens boicoteja\nPer fi sortim a TV3!!\nBarcelona i el conflicte nacional\nDiscurs al teatre Victòria\nSobre la unitat de l'independentisme\nÉs molt important que puguem tenir ulls a tots els col·legis electorals per supervisar que la jornada transcorri amb normalitat.\nLes propostes estrella del programa electoral\nAquestes són les 10 propostes estrella del programa electoral votades per més de 6.000 persones en una votació online.\nIncorporar el referèndum com a eina normal de presa de decisions en polítiques de gran impacte a la ciutat, i treballar sobre el model d’experimentació-avaluació-referèndum per a prendre decisions col·lectives.\nVEURE LES ALTRES PROPOSTES\n2. Capitalitat i sobirania\nAplicar les mesures proposades per l'Assemblea Nacional Catalana en l'àmbit de la política munciipal: sobirania fiscal, aposta per empreses deslligades del poder polític i econòmic de l'Estat espanyol i afavorir el consum de proximitat.\nImpulsar el Model Integrat de Policia Intel·ligent: basat en les noves tecnologies permetrà analitzar les reaccions policials a cada zona, ser més transparents i eficients, visualitzar problemes crònics, rendir comptes i treballar des de la proximitat.\n4. Polítiques socials i educació\nAugment de les places en residències de dia i residències assistides als barris amb més demanda, amb models urbanístics de pacificació i proximitat de serveis socials.\n5. Habitatge i urbanisme\nHoritzó 115.000 habitatges de lloguer assequible, amb la implicació d’actors públics i privats.\n6. Mobilitat i qualitat de l'aire\nIncentivar la intermodalitat i deixar enrere l’ús de vehicles privats a través de models tarifaris integrats de tarifa plana, amb tarificació social i avançant cap a la gratuïtat.\n7. Turisme i economia\nAprofundir en la persecució dels “pisos turístics” il·legals, i obligar a totes les plataformes d’intermediació a la vigilància del compliment de la legalitat.\n8. Cultura i esports\nAbandonar el model de faraonisme i propaganda de grans equipaments culturals i apostar per detectar les mancances i necessitats concretes a cada barri.\n9. Ciutats intel·ligents, recerca i innovació\nRecuperar els edificis i terrenys de l’Estat al front marítim per a la creació d’una xarxa de centres de recerca i innovació que faci de contrapès al monopoli turístic de la zona i visualitzi el conflicte amb l’ocupació per part de l’Estat Espanyol.\n10. Medi ambient i fauna urbana\nCrear una oficina d’ajut a la transició energètica que es dediqui a impulsar, facilitar i multiplicar les iniciatives de canvi de model energètic i a assessor els ciutadans que vulguin fer el pas a les renovable.\n100.000€ per combatre el silenci mediàtic\nNo devem res als bancs, ni als mitjans, ni als partits\nEt necessitem per seguir explicant el nostre projecte. Després d'haver assolit el 2n objectiu de 100.000€, ara volem fer arribar el nostre missatge a tants barcelonins com puguem. Cada € serà decisiu per entrar amb força a l'Ajuntament. Per cada € que aportis el nostre missatge podrà arribar a 1 barceloní\nPer cada € arribem a 1 Barceloní\nEmpapera la ciutat!\nEl 2017, quan els mitjans es van negar a publicar la propaganda de l'1O, l'equip que ara treballa perquè Barcelona És Capital obri un forat a la política catalana, va engegar empaperem.\nDescarrega els cartells!\nA Barcelona És Capital necessitem el teu talent. Uneix-te a la xarxa de centenars de voluntaris que han fet possible les primàries que han donat lloc a la candidatura més plural i amb més suport ciutadà preelectoral (10.000 vots) de la història de la ciutat.\nReservant plaça per la presentació de la candidatura...


Jesucrist, centre de la fe - Arquebisbat de Barcelona\nEl beat John Henry Newman, que fou cardenal de l’Església i un teòleg eminent, va escriure aquestes paraules: “El cristianisme és una persona, i no qualsevol persona sinó la persona de Jesucrist; el cristianisme és Crist”. Per això, el temps de Quaresma és un temps ben propici per preguntar-nos: quin concepte tenim de Jesucrist? El coneixem de debò? Els homes ens hem fet diferents conceptes del Crist. Així, l’hem considerat com a fill de Déu o com el Messies promès o com un dels grans mestres de la moral humana o com un revolucionari del seu temps, etcètera.\nLa fe de l’Església ens invita a descobrir en Jesús de Natzaret el veritable Fill de Déu fet home. Així ho professem i així ho confessem els cristians, tot esforçant-nos a seguir el seu camí amb amor i fidelitat. En l’exhortació del Sant Pare Francesc titulada La joia de l’Evangeli hi ha una clara insistència a posar Jesucrist en el centre de la vida cristiana i en el centre de la reforma de l’Església. Francesc ho fa dient: “Déu se’ns ha manifestat en Jesucrist. No em cansaré de repetir aquelles paraules de Benet XVI que ens porten al centre de l’Evangeli: ‘Hom no comença a ser cristià per una decisió ètica o una gran idea sinó pel trobament amb un esdeveniment, amb una Persona que dóna un nou horitzó a la vida i, amb això, una orientació decisiva’”.\n“Només gràcies a aquest trobament o retrobament amb l’amor de Déu –afegeix Francesc- que es converteix en feliç amistat, som rescatats de la nostra consciència aïllada i de l’autoreferencialitat”. Aquest terme és molt freqüent en el pensament del papa Francesc, ja des dels temps en què era arquebisbe de Buenos Aires. Per a ell té aquest sentit: que l’Església no ha de ser el centre de si mateixa sinó que s’ha de descentrar per centrar-se en Jesucrist i evitar tota temptació de narcisisme i d’autocomplaença.\nL’Església existeix per donar Jesucrist, font de gràcia i de perdó per al món. Enmig de la creixent indiferència religiosa que hi ha avui en els nostres ambients, no manquen persones que cerquen la veritat, que tenen set de sentit, que tenen set de Déu, l’únic absolut. La salvació que ens porta Jesucrist és una salvació transcendent, que comença en aquesta vida i la fa més humana, però que té l’acompliment en l’eternitat.


albert el Dl 05 Oct 2009, 23:08\nDissabte, varem sortir per la zona de l´Estartit, i d´activitat ben poca cosa.Vam trobar esporadiques saltades que es dissolien rapidament, vam clavar una oblada a spinning.Llavors a segues, varem fer 2 barracudes, una de 2.5kg i 3 kg a spinning, 1 bonitol de 5.4kg al curry i un bis.Podrien haver estat dos bonitols, sino s´hagues desbocat a tocar la barca, per cert, tambe molt guapo.\nteixi el Dt 06 Oct 2009, 08:35\nescolta albert ereu 2 que anaveu amb una barca amb consola central, i que vau treure una peça al sur de medas ???????????\nRaül el Dt 06 Oct 2009, 13:58\nmolt bona pesca!!! VAig veure la foto de la barracuda i el bonito i feien por! Deus tenir peix per tota la setmana!!! No us van entrar a spining els bonitos? avui baixarè a la tarda al golf de roses. MArca vent de sud... si puc pescar amb tranquil.litat els buscarè mar endins, sinó m'haurè de quedar per les gàbies... Ja us tindrè informats!\ngràcies Albert per compartir amb nosaltres el teu dia de pesca!\narb58 el Dt 06 Oct 2009, 15:51\nEnhorabone Albert, per no haver activitat, está molt be company.\nalbert el Dt 06 Oct 2009, 22:37\nArb58, quan dic que no hi ha activitat, em refereixo que no havien saltades, ja firmaria que sempre fos aixi, je je.\nRaul, el de la foto el vam fer al curry i a spinning en vaig perdre un de molt guapo.Jo em vaig quedar 1 barracuda, el resto el soci.Aquest any, de moment sense fer conserva i el congelador mes buit que mai,que hi farem...\nTeixi, la previsio no es pas massa bona, mirarem de tenir fe, collons de tamuntana!\nRaül el Dc 07 Oct 2009, 14:00\nahir res de res... no vam ni sortir del canal! Quin ridícul! Pensava que almenys podria arribar a les gàbies, però el company no ho veia clar i vam recular. Almenys vaig deixar la barca plena de gasolina pel pròxim dia. Demà potser baixarem a fer calamars, si més no, faré un aparell de birres....\n3 dies de festa i marca tramunana!!!! (jo no baixaré, tindré feina...)


Matadepera aprova el primer paquet de mesures socials i econòmiques\nL'alcalde Nil López en el ple telemàtic\nEl primer ple telemàtic va tenir el Covid-19 com a protagonista\nL’alcalde Nil López en el ple telemàtic | Matadepera.cat\nEn un ple insòlit, el primer realizat per videoconferència entre tots els seus regidors i que es va poder seguir, com és habitual, pel canal de You Tube de Matadepera Televisió, l’Ajuntament de Matadepera va celebrar aquest dilluns el seu segon ple ordinari del 2020, el que havia de tenir lloc el passat mes de març i que va quedar ajornat a causa de la pandèmia. El punt més destacat va ser l’aprovació d’un primer paquet de mesures socials i econòmiques, que afecten tots els àmbits d’actuació municipals, i que implicaran la modificació del pressupost municipal del 2020, per tal de donar resposta a les necessitats provocades per la pandèmia.\nEl consistori ha decidit ampliar la partida pressupostària per a l’atorgament d’ajudes econòmiques a la ciutadania de Matadepera que hagi vist els seus ingressos vitals minvats i es trobin en situació de vulnerabilitat, sense poder atendre a les necessitats bàsiques pròpies i de les seves famílies. Els ajuts van destinats a cobrir les necessitats bàsiques d’alimentació, productes d’higiene, farmàcia i connexió d’internet (en cas que es necessiti per teletreballar i tele estudiar). Es preveu una primera aportació de 50.000 € (20.000 en ajuts d’urgència i 30.000 de servei d’assistència domiciliària).\nS’ha aprovat també una partida de 100.000 € de subvenció de promoció econòmica destinada a autònoms, petites empreses i microempreses afectades per la COVID-19. Una altra de les accions marcades ha estat la facilitació de tots els tràmits per oferir serveis de productes de primera necessitat o venda a domicili, així com una campanya de promoció per a donar a conèixer els establiments que ofereixen serveis a domicili i facilitar l’abastament de productes i la reducció de la mobilitat de la ciutadania.\nDes del servei d’ocupació que coordina la Regidoria de Promoció Econòmica es centralitza tota la informació i ajudes per a empreses i autònoms. També es gestiona una borsa de treball per a cobrir les necessitats dels serveis sanitaris i socials i es mira d’atendre amb rapidesa a les persones que estiguin a l’atur i a les empreses que necessitin intermediació.\nUna setmana després del decret d’estat d’alarma, el Consistori ja va anunciar l’endarreriment del calendari fiscal, per tal de facilitar el pagament d’impostos, taxes i preus públics en període voluntari. Per tal de donar la màxima flexibilitat en els pagaments, es fraccionarà l’IBI en tres rebuts.\nL’oposició ha valorat de diferent manera les mesures. Així, Anna Piñol per part d’ERC va comentar que les diferents propostes que el seu grup va formular no s’han tingut en compte. “Estem a favor que s’hagin pres mesures”, va declarar, “però ens han semblat insuficients i poc estructurades. Donada la situació tan greu que estem vivint, estaria bé que fossin preses en col·laboració i no per imposició”.\nRosa Martínez de CUP Matadepera va apuntar que “hem intentat ser constructius i proactius des de l’inici del confinament, però la inèrcia d’aquest govern de majoria absoluta segueix essent el mateix de sempre, d’anar fent sense haver de comptar amb el suport de l’oposició”. També va apuntar que “amb el romanent de tresoreria es podria fer molt més per minimitzar els danys de la crisi derivada per la Covid 19”.\nFinalment, i de Ciutadans, Alberto Sánchez, que està en el tram final de la recuperació de la malaltia, ha volgut afegir-se al pla de recuperació econòmica, demanant la creació d’un nou pressupost municipal que contempli més mesures per combatre la pandèmia, l’homenatge i reconeixement als professionals i voluntaris que hi han treballat, i l’avaluació de mesures per evitar futures situacions d’alarma.\nEl punt de l’aprovació de la modificació pressupostària va ser aprovat amb els vots de l’equip de govern, l’abstenció d’ERC i Ciutadans i el contrari de la CUP.


“Les declaracions de Puig sobre els Mossos van ser una sortida de to treta de context” | Del 31 al 32\n“Les declaracions de Puig sobre els Mossos van ser una sortida de to treta de context”\ncatalunya, CDC, CiU, Comunicació, Espanya, Felip Puig, Independència, Mossos, Roc Fernández\nRoc Fernández, responsable de continguts digitals de la Direcció General de Comunicació del Departament de Presidència de la Generalitat de Catalunya. També és Conseller Nacional de CDC des de 1996 i president de CiU a Sant Feliu de Codines, la seva ciutat natal.\nCom creieu que els resultats de les eleccions gallegues i basques que poden influir en la campanya?\nNo creiem que incideixin en les nostres eleccions, ja que formen part d’un context totalment diferent. Estem en unes eleccions convocades a mitja legislatura i en una situació en la què no ens havíem trobat mai en els 30 anys de democràcia que portem.\nCom ha de ser la comunicació d’un govern durant una campanya electoral de tanta importància?\nEn aquesta època electoral el Govern va amb els peus de plom per saber què ha de comunicar i què no. Podem fer campanyes d’atenció i informació ciutadanes, però tots aquells actes que puguin interferir en campanya i siguin susceptibles de ser interpretats des d’una òptica política s’han d’aparcar.\nTots els consellers estan inclosos en les llistes de CiU. A l’hora de fer campanya com es separa el rol de militant de CiU amb el de conseller?\nAixí com el president Mas fa el seu paper institucional, mantenint la seva agenda i els discursos, i el de candidat a la reelecció per CiU, la resta de consellers de la Generalitat també han de separar terreny institucional del del partit. S’intenta ser escrupolosament rigorós a l’hora de saber distingir l’actuació com a membre del Govern de la Generalitat i com a membre de CiU.\nQuan un conseller es surt de les pautes marcades i fa una declaració polèmica, com va ser el cas de Felip Puig sobre la defensa de Catalunya per part dels mossos en un hipotètic conflicte amb Espanya, com s’actua perquè això afecti el mínim a la campanya i al Govern?\nVa ser una sortida de to treta de context, aquests errors hi són, a vegades. Amb tanta pressió hi ha gent a que li interessa mal interpretar, però sempre pot passar que s’opini sense conèixer del tot l’abast d’aquelles paraules.\nCom gestionen amb el Senyor Homs la resposta de la Generalitat a les últimes declaracions del Govern espanyol?\nIntentem, sobretot, no crispar l’ambient. El que ens dóna força és el to serè i educat de Mas i no entrar en aquests espirals de declaracions que l’únic que busquen és crispar l’ambient i enfosquir els objectius que enceta Catalunya, que són ben clars i diàfans.\nQuins són aquests objectius de cara a la propera legislatura?\nEstàvem acorralats a la paret, es va fer una proposta que Madrid va rebutjar, per tant ara toca salta aquesta paret de forma pacífica, transparent i democràtica. Això s’haurà de fer a través d’una consulta al poble català i la primera consulta seran les eleccions del 25-N.\nPer què, com va dir Oriol Pujol, s’utilitzarà durant la campanya el terme “Catalunya, nou Estat d’Europa”, enlloc d””independència”?\nPerquè és la realitat. Actualment no hi ha cap país independent, tots tenen interdependències així com nosaltres les volem tenir amb la resta d’Europa com a un Estat més.\nQuins resultats s’espera obtenir des del Govern del 25-N?\nL’ideal seria que qui ha portat a Catalunya a aquest procés en surti reforçat, ja que així s’avalaria la gestió del Govern i li permetria actuar amb la contundència que requereix el moment.\nCom s’interpreta l’elevat nombre d’indecisos de cara a les eleccions que han mostrat les enquestes?\nAquest frenètic mes de setembre ha fet sacsejar el taulell de la partida d’escacs i totes les fitxes s’han mogut. Això també ha fet que el discurs d’alguns partits també hagi quedat trastocat. Hi ha molta gent que dubte entre quin partit votar i crec que això es decidirà el 25-N.\nUn alt nombre d’abstenció afavoriria al Govern?\nCrec que no hi haurà abstenció, estem en un context excepcional i la gent sap que es tracta de les eleccions més transcendentals de Catalunya, ja que plantegen un canvi en el paradigma.\nCom creu que ha funcionat la intenció d’Artur Mas d’”internacionalitzar la causa” catalana?\nLa causa ja està internacionalitzada. Des de la manifestació de la Diada el focus mediàtic està sobre nosaltres, es parla de Catalunya de manera que mai hauríem arribat a imaginar. Fins i tot hem creat el Pla Eugeni Xammar perquè gestioni tot el material, imatges, entrevistes que se’ns demanen d’arreu del món.


Simón admet que l'efecte esperat de la Setmana Santa «no s'està produint» - Regió7\nEl director del Centre de Coordinació d'Alertes i Emergències Sanitàries (CCAES) ha admès aquest dilluns que l'efecte esperat d'augment de contagis de la covid-19 després de la Setmana Santa "no s'està produint". Simón ho ha dit apel·lant a la cautela i demanant corroborar l'afirmació amb les dades dels pròxims dies. El portaveu del Ministeri de Sanitat també s'ha referit a l'anunci del ministre de Seguretat Social, José Luís Escrivá, segons el qual les mútues laborals podran vacunar contra la covid si les autonomies ho volen. Simón ha subratllat que el fet que aquest actor pugui intervenir en la vacunació no implica cap mena de canvi en l'estratègia pactada sobre l'ordre en què la població ha de rebre els vaccins.\nEl màxim responsable del CCAES també s'ha referit a l'estat d'alarma, que està previst que acabi el 9 de maig. Simón ha recordat que les Comunitats Autònomes continuaran tenint marge de maniobra per aplicar restriccions i, sobretot, ha demanat "no confondre que l'eliminació d'una mesura vulgui dir eliminar-les totes".\nTambé ha augurat que d'aquí al 9 de maig la situació serà "més favorable", tot subratllant que, en aquests moments, hi ha entre un 15 i un 20% de la població que ha passat la malaltia, a la qual s'ha d'afegir el 20% que ha rebut almenys una dosi d'una de les vacunes aprovades per l'Agència Europea del Medicament (EMA per les sigles en anglès).\nPer això ha afirmat que "ara mateix, amb la situació que observem, no seria necessari l'estat d'alarma", tot i que ha advertit que aquesta afirmació caldrà corroborar-la "amb el que vagi passant els pròxims dies".


La Vent de Dalt es celebrarà el 7 i 8 de juliol\nPublicat el Dilluns, 19 Juny 2017 09:55\nEls armadors de creuers ja es poden anar preparant. I és que torna la Vent de Dalt el segon cap de setmana de juliol. La tradicional regata celebrarà la seva quinzena edició.\nTot a punt per la regata nocturna Metromar\nPublicat el Dijous, 11 Maig 2017 15:51\nGran ambient entre la flotes del sud de Catalunya i el nord de la Comunitat Valenciana davant la Regata Nocturna Metromar que organitza el Club Nàutic de l'Ampolla, amb el suport del Club Nàutic Cambrils i Marina Benicarló. En total seran més de 30 vaixells de creuer els que competeixin demà divendres 12 de maig a partir de les dues de la matinada, en una cita atípica en el calendari nacional de vela pesada.\nL'Arosa guanya les 25s Singladures Costa Daurada\nPublicat el Diumenge, 16 abril 2017 09:17\nL’embarcació Arosa, del Club Nàutic de l’Hospitalet-Vandellòs, de Fernando Garcia, guanyava ahir la 25a edició de Les Singladures Costa Daurada, una de les regates de creuers amb més tradició que organitza el Club Nàutic Cambrils. Aquest cop n’eren 18 els participants.\nCambrils punt de partida de la Ruta Aventura San Patricio\nPublicat el Dilluns, 20 Març 2017 16:22\nUna trentena d’embarcacions han participat aquest cap de setmana la 4a edició de la RutaAventura San Patricio, organitzada organitzada Patricio Náutica amb seu a Port Ginesta. Una regata que es caracteritza pel seu caràcter social, més que pel competitiu. La sortida es va fer dissabte des de Cambrils, tot i que la festa ja va iniciar-se amb el sopar de divendres.\nTorna la Ruta Aventura San Patricio


La Natura a la Baixa Tordera: Algunes notícies per llegir 1 i 2/6/2017...\nLa Confraria de Blanes va subhastar el mes de maig peix i marisc per valor de 1.072.873 euros\nEl passat mes de maig la Confraria de Pescadors de Blanes va subhastar 283.623 quilos de peix i marisc, que en conjunt van aconseguir un valor total de 1.072.873 euros. Les captures més valuoses van ser la gamba, el seitó i la sardina, que van totalitzar poc més de 245.000 euros, el 22,89% del total subhastat.\nGamba 11.231 313.570\nSeitó 140.558 116.432\nSardina 67.998 95.624\nSonso 5.191 93.563\nEscamerlans 6.714 93.337\nLluç palangre 4.445 57.859\nGamba blanca 2.298 48.909\nTonyina 3.090 35.528\nRoger vermell 3.596 29.468\nMollera roquer 8.309 16.597\nPop roquer 2.986 14.756\nSipia 905 11.745\nPagell 1.493 10.068\nRap vermell 973 10.043\nDiversos osteictis 1.506 9.041\nRàdio Calella 1/6/2017\nTot seguit poden escoltar l’entrevista sencera a Xavier Amor, emesa a l’Info Migdia...\nL’ampliació del càmping Bella Terra, denegada\nEl Punt Avui 2/6/2017\nLa propietat havia fet una proposta a Urbanisme per legalitzar les instal·lacions, que estan en sòl agrícola d’especial protecció i en zona de flux preferent del riu\nUna part del càmping es va ampliar en sòl agrícola Foto: Q. PUIG.\nU. COMAS /N. FORNS - BLANES\nLa comissió d’Urbanisme de Girona va denegar ahir l’avanç del pla especial urbanístic presentat pels propietaris del càmping Bella Terra de Blanes, atès que no compleix el planejament del 1981, que és el que ara hi ha vigent després que el del 2010 el va anul·lar el jutjat. El planejament no permet l’activitat de càmping a la zona de la desembocadura de la Tordera, que és on té els terrenys, i a més el càmping tampoc s’ajusta a la modificació del reglament hidràulic estatal aprovada a finals de l’any passat, en què es diu que a les zones amb més risc d’inundació no hi pot haver càmpings. De fet, bona part de les 5 hectàrees que els propietaris volien ampliar amb aquest pla especial ja s’estan utilitzant, i el que es buscava és legalitzar la situació, però a banda d’aprovar-se un pla especial, també és imprescindible que el planejament urbanístic municipal ho permeti. “No és impossible que amb el pla general es pugui legalitzar”, va dir ahir el director general d’Urbanisme, Agustí Serra, que no obstant això va reconèixer que prèviament hi haurà d’haver un acord entre el Ministeri, l’Agència Catalana de l’Aigua i Urbanisme. Actualment una part de les instal·lacions del Bella Terra estan en zona agrícola d’especial protecció i per aquest motiu ja ha estat objecte de set expedients disciplinaris municipals, des del 2002 fins al 2016. El propietari del càmping és el president de l’Associació de Càmpings de Blanes, i l’Ajuntament ja li va imposar el mes passat una sanció d’1,5 milions.\nOna Malgrat 1/6/2017\nLa proposta de l'Estat espanyol per regenerar la platja de Malgrat de Mar afectada pels temporals de l'hivern passat és fer un dranatge selectiu de la bocana dels ports, on s'acumula sorra que dificulta la navegabilitat dels vaixells. Des de Costes, s'ha insistit que la Llei d'impacte ambiental permet extreure aquesta sorra. La previsió és regenerar uns 70.000 metres cúbics, aproximadament. Mireia Castellà (JXM), regidora d'Obra Pública, Serveis i Medi Ambient, ha detallat que aquests treballs s'allargaran "com a mínim fins al 23 de juny". "Aniran obrint la platja a mesura que vagin acabant cada tram", ha afegit Castellà.\nPel què fa a les obres de construcció de l'escullera, que paga el Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient, avancen a bon ritme. La previsió és que estiguin acabades abans de l'inici de la temporada d'estiu. Finalment, el camí d'accés als càmpings, que els temporals també van deixar destrossat, s'ha arranjat amb sauló de manera provisional. Mireia Castellà ha detallat que "la setmana que ve ja entreguen l'obra i ja es pot accedir amb cotxe al càmping". Els treballs de rehabilitació del vial s'iniciaran al setembre.\nEtiquetes de comentaris: aigua, costa, espais-La Plantera/Horta d'en Ferrer (Blanes), espais-Malgrat de Mar, espais-Pineda de Mar, espais-Port de Blanes, geologia, muntanya, notícies, pesca, turisme, urbanisme