Els cas de l’espionatge contra els independentistes catalans, els seus entorns i els seus advocats, demostra, entre altres coses, que dins d’Espanya no hi tenim cap futur. Ens considera ciutadans de segona i ens nega els drets més bàsics.\nA l’altar de la “Unidaz de Ejpaññña” hi sacrifiquen els nostres drets i malbaraten els recursos públics. No és únicament que ens neguin les inversions que, per dret, ens correspondrien, sinó que a través de les clavegueres de l’estat, busquen la forma de castigar-nos i reprimir-nos. És a dir, els nostres impostos serveixen bàsicament perquè l’estat ens perjudiqui.\nSón tan galifardeus que cometen errors que els posen en evidència. Ha passat amb el programa Pegasus amb el qual han infectat els telèfons mòbils dels líders independentistes catalans -i també alguns bascos- dels seus entorns familiars, dels seus col·laboradors i dels seus advocats.\nEs tenen comptabilitzades, fins al moment, seixanta-cinc persones (entre ells hi ha els darrers quatre presidents de la Generalitat) als quals han entrat als seus dispositius mòbils amb una tecnologia que els permet manipular la informació interna fins al punt que hi poden “col·locar” o treure el document que vulguin. A alguns els han entrat més d’una vegada. A Gonzalo Boye li han fet 18 vegades, més tres violacions de domicili.\nEs diu que cadascuna de les entrades il·legals té un cost de 150.000 euros i només en el pirateig dels aparells s’haurien gastat més de vint milions d’euros. Una enormitat de diners que malbarata els nostres impostos. Les converses, els missatges, les fotografies de la família, els comptes corrents, tot el que hi ha dins del telèfon, ha anat a parar als centres de poder de les clavegueres de l’Estat. I sent molt greu, no és pas el més greu.\nEl més greu és que des del telèfon, posem per exemple de Laura Borràs o de Gonzalo Boye, poden haver enviat missatges incriminadors o afegit e-mails i missatges falsos que, en un moment donat, els poden acusar falsament davant dels jutges. Experiències en aquest camp, en tenim a cabassos.\nLa barroeria de les clavegueres de l’Estat genera entre els catalans la pitjor inseguretat que existeix: la inseguretat jurídica. Només cal que un jutge doni per bons els “informes policials” per ser condemnat a la inhabilitació, la multa i/o la presó. Vox i Ciudagramos ho estan esperant ansiosos per a exercir la “acusación particular”.\nSoc de l’opinió que en aquest estat de coses, totes les causes judicials han de decaure immediatament i els responsables de l’espionatge, i qui els mana, han de dimitir.\nSi ells no cauen, caurem tots nosaltres.\nArticle anteriorLa jaqueta que portava la víctima, clau en la detenció del violador d’Igualada\nPròxim articleAlba Vergés serà la candidata d’Esquerra a les municipals d’Igualada


Acord pressupostari aprovat per endavant | elCugatenc\nAhir dia 27, ben entrada la tarda, es feia saber als mitjans l’acord entre Convergència i ERC-MES per aprovar els pressupostos del 2016. Això vol dir que, tot i les al·legacions que puguin fer la resta de partits en els pròxims 15 dies, el més segur és que els pressupostos s’aprovin donat l’acord. En el ple extraordinari d’ahir el pressupost va quedar aprovat per l’acord entre el partit de govern i ERC-MES. Es van abstenir ICV-EUiA, CUP-PC i PSC. Ciutadans i Partit Popular van votar en contra.\nCarles Brugarolas, tinent d’alcaldia d’economia, empresa, ocupació i Recursos Humans, en la seva inicial va voler destacar l’augment de la partida pressupostària a entitats i associacions socials i culturals, així com la destinada al manteniment de l’entorn urbà i al coneixement, innovació i tecnologia. També va remarca que les nòmines dels funcionaris de l’ajuntament augmentaran un 1%. Respecte les inversions, Brugarolas va fer referència a les obres públiques que ja estan començades i a l’expropiació de zones verdes. Com a resum, el tinent d’alcaldia va afirmar que: “Baixa lleugerament el rati d’endeutament, es preveu mantenir el manteniment de les ordenances municipals i que en general els pressupostos ofereixen més serveis i més inversions”.\nCUP-PC i PSC no van veure amb mals ulls l’acord i van afirmar que per aquest motiu el pressupost havia millorat, tot i que no en tots els punts. El PP per la seva part no va dir res i Ciutadans critica que ERC-MES només ha modificat un 0,6% i va titllar la coal·lició de conformistes amb la frase de Sergio Blázquez “encara que alguns consentin, nosaltres no”.\nFerràn Villaseñor, l’encarregat de desgranar l’acord\nVa ser el regidor d'ERC-MES qui va explicar l’acord amb el que han arribat amb l'equip de govern. Es basa en quatre eixos: Tarifació social, habitatge, emprenedoria i millores en els barris i a la ciutat.\nPel que fa a l’habitatge, es destinarà 125.000 euros en ajuts en l’habitatge a persones amb dificultats econòmiques. Hi ha un increment de 188.500 euros en a dotació per donar suport a l’habitatge de lloguer social. També hi ha una partida pressupostària de 75.000 euros en ajudes per fer front a les despeses d’habitatge i per casos de pobresa energètica.\nEn urbanisme hi haurà una subvenció de 25.000 euros per activitats de dignificació urbanística.\nIniciatives d’emprenedoria social i cooperativa, de proximitat i urbanes tenen destinades una línia de subvencions de 30.000 euros. També hi ha contemplat una línia de subvencions per aquelles entitats sense ànim de lucre, cooperatives i emprenedors de persones en situació d’atur amb un pressupost de 125.000 euros.\nRespecte a les millores dels barris, es preveu una inversió de 10.000 en un pla de participació en el barri de Monestir, i una dotació inicial de 30.000 euros a redacció de projectes. Es destinaran 300.000 euros a estudis i projectes per a la reorganització d’equipaments socioculturals concretament a l’eix Monestir-Pla del Vinyet. El cobriment de la piscina del Parc Central té un pressupost de 10.000, que inclou l’estudi i el projecte executiu.\nEls consells de barri del centre Est i Oest rebran una partida de 15.000 euros. Les Planes, Mira-sol i La Floresta rebran un pressupost de 80.000 euros pel manteniment, en el qual es contemplen inversions i diners destinats per lliure disposició.\nFoto de Patricia Cirera. Ferran Villaseñor explica l'acord.\nTot i que ja s’ha presentat el pressupost, cal tenir en compte que encara no se sap la despesa exacte que suposarà l’expropiació de zones verdes, i que tant l’administració autonòmica com estatal deuen diners que tampoc se sap quan arribaran. Tampoc està assegurat el finançament de l’Àrea Metropolitana de Barcelona pel Servei d’Ocupació Ciutadana, que en tot cas baixaria 150.000 euros i sí que està contemplat en el pressupost, segons Brugarolas. Els convenis amb les entitats Correllengua i el Centre Castellano-Manchego tampoc està reflectit. A més d’altres despeses vàries com els 600.000 euros d’indemnització a dos veïns pel cas Costa del Golf.\nEls quatre eixos en els quals es regeix l’acord, també és on han incidit més la resta de partits en la seva proposta de pressupostos. A més de l’IBI.\nPel que fa als ingressos, el portaveu del Partit Popular, Álvaro Benejam, va valorar positivament el no augment de l’IBI, les aportacions al SOM i l’aportació de l’Estat valorat en més de 18 milions d’euros. Segons Benejam “l’Estat és el que més aporta a l’ajuntament després dels ciutadans”. Benejam va voler reivindicar, però, que el SOM hauria de ser una eina més eficaç. Pel contrari, valora negativament l’impost del ICIO (impost per construccions i instal·lacions) i creu que s’hauria de rebaixar perquè considera que seria un reclam per les noves empreses que vulguin tenir seu a Sant Cugat. També va lamentar que no s’hagi incidit en les plusvàlues que han de pagar les persones per un immoble que en realitat no té el valor econòmic, lo qual agreuja la situació la situació d’haver de vendre per sota del valor de compra. Critica també l’augment de l’IPC en un 9% en aquests últims cinc anys. Referent a les despeses, Benejam va valorar també les inversions en polítiques socials, tot i que considera que dins d’aquest àmbit s’ha reduït el pressupost en certes coses i que no calia, segons el seu parer. Va valorar de forma positiva la dotació al Pla de Joventut. En canvi, va veure de forma negativa el no increment en la partida pressupostària per l’inclusió social de persones amb discapacitat. Veu insuficient el pressupost destinat al manteniment dels carrers i als equipaments esportius que no són del centre. Benejam va afirmar que: “Les entitats que fan política s’han de finançar per altres canals com fan els partits polítics i no amb finançament públic”.\nEl PSC veu certa irrealitat en el pressupost donada la no regularitat del finançament provinent tant de la Generalitat com del Govern Central. Pere Soler, portaveu del grup, no creu que l’augment de empadronaments faci baixar l’IBI i creu que les inversions en polítiques socials fan curtes. El Partit Socialista de Catalunya divideix el pressupost en dos blocs, despeses o inversions, i ingressos i reduccions. Soler veu mancances en alguns programes que lliguen empreses amb empreses aturades, així com en les tarifacions socials. Va proposar fer una bossa de contingència d’uns 5 milions d’euros per l’impagament de les administracions autonòmiques i estatals. Així com dotar amb el mateix pressupost els consells de barri del centre que els dels altres barris. Soler va reivindicar un pla de mecenatge per entitats esportives i l’incorporació d’agents cívic en el cos policial. Va lamentar que no estigués reflectit en el pressupost les millores en el barri de Can Barata. Soler veu sobre recaptació de les plusvàlues.\nICV no comparteix la baixada de l’IBI tal i com es planteja ja que considera que, al no ser un impost gradual i que va en funció dels immobles, només afavoreix a qui més té. Això suposa, deixar de recaptar 1 milió d’euros. D’altra banda veuen positiva l’inversió en tarifació social, tot i que falten inversions importants. En la roda de premsa del dia 26 el grup també va fer referència a l’ecotaxa d’1 € als hotels per cobrir les despeses de promoció del cooperativisme i formació a persones en situació d’atur. Així com una bonificació de la taxa de prestació de serveis en els mercats municipals, per les parades que certifiquin la comercialització directa de productes de la seva pròpia producció i de productes ecològics. També van fer referència a la falta de renovació d’una flota municipal amb criteris d’eficiència i estalvi energètic.\nPer la seva part, ERC-MES defensa l’acord amb CDC pel pressupost al·legant que fan una oposició responsable, i que d’aquesta manera han demostrat que es poden aconseguir implementar les propostes des de l’oposició. “En aquest pressupost no està tot el que hi ha en el nostre programa electoral ni és el pressupost que hauríem fet, però si una bona part d’aquest pressupost té la nostre petjada”, afirma Ferràn Villaseñor, regidor del grup. “El pressupost també té la petjada dels grups de força d’esquerra perquè molts tenim programes molt similars”, argumenta Villaseñor.\nCiutadans es va queixar que de les 19 propostes que van fer, només 1 ha estat acceptada, raó principal per la qual han votat en contra. Entre les propostes del partit hi ha un pla de millora de les voreres i del clavegueram. Consideren escassa la partida destinada a la formació de policia local. També reclamaven una dotació més àmplia destinada a Càrites. Veuen excessiu el pressupost destinada al Consorci de Normalització Lingüística, que tot i que no veuen malament la tasca de l’entitat, es queixen de la seva politització. Així també el grup creu que altres partides diverses destinades diferents projectes s’haurien d’haver congelat i no augmentat. Sergio Blázquez, regidors del partit, va fer èmfasi en que l’ajuntament no crea llocs de treball, sinó que posa les eines perquè els autònoms i les PYMES en creïn. Per això, Blázquez assegura que: “Cal alliberar recursos i això implica deixar de recaptar”. Titlla de “massa optimista” la generació d’ingressos. Valoren positivament, però, que en el pressupost es vegi reflectit l’augment de pressupost en qüestions de cultura. Blázquez assegura que: “Les inversions seran mínimes degut a al cost de les expropiacions forçoses de les zones verdes”.\nIgnasi Bea, regidor de CUP-MES, va comentar que: “El model de ciutat queda reflectit en el pressupost”. Reivindica que els beneficis dels serveis externalitzats es tornin a revertir en l’eix municipal i en benefici col·lectiu. Veu l’estructura administrativa sobredimensionada i que per tant hi ha duplicitats gerencials i polítiques. Per aquest motiu la coal·lició proposa retallar en aquest sentit. Tampoc estan d’acord en la rebaixa de l’IBI, ja que segons Bea a Sant Cugat hi viu gent que es pot permetre pagar aquest impost i que no té sentit perdre aquests ingressos. Bea va voler remarcar que tot i que l’atur a baixat, hi ha més precarietat i afirma que hi ha gent que ha de marxar del municipi perquè no es pot permetre viure a la ciutat. Creu que es pot millor la tarifació social i que cal incidir més en l’habitatge de lloguer. També demana una major partida pels consells de barri, ja que reben menys finançament que quan eren districtes. Respecte l’acord, el grup veu amb bons ulls que s’inclogui la sala polivalent i l’habitatge social.\nEl Partit Popular, PSC i Ciutadans van coincidir en considerar que el pressupost en comunicació és excessiu, i que cal comunicar de forma més eficient. Benejam posa com exemple que no es comunica les bonificacions sobre l’aigua a la que tenen dret els veïns que tenen contracte amb Sorea, així com altre tipus de bonificacions.


Per tercer any consecutiu Lloret de Mar presenta el seu Calendari Interreligiós - Fundació SER.GI\nSala Polivalent de la Casa de la Cultura. Lloret de Mar\nEl dijous dia 22 de febrer a les 19.00 h, a la Sala Polivalent de la Casa de la Cultura de Lloret de Mar, tindrà lloc el nou acte del cicle “Pluralisme, Convivència i Religió” de l’any 2018.\nAquest acte forma part del cicle, que s’emmarca en el projecte de sensibilització “Lloret, mar de cultures”; un espai de trobada per sensibilitzar a la ciutadania. Aquest any, aprofitant que és l’any Panikkar, es presenta el Calendari Interreligiós del nostre municipi amb una xerrada de la mà d’Ignasi Moreta, professor i editor, i a més comissari de l’any Panikkar.\nEn aquest acte que forma part dels actes organitzats al llarg del tot l’any al voltant de la figura de Panikkar a diferents indrets, podrem conèixer de primera mà tot l’extens llegat que va deixar en Raimon Panikkar al voltant del diàleg interreligiós.\nAl finalitzar l’acte es realitzarà la presentació de la nova edició del Calendari Interreligiós de Lloret de Mar 2018, que vol ser un eina per apropar als veïns i veïnes del nostre municipi, i en el que es recullen les festivitats de l’església catòlica, l’evangèlica, l’ortodoxa, de l’hinduisme, l’islam, el sikhisme i el judaisme.\nEl calendari és podrà trobar a diferents punts de l’Ajuntament i a la seva plana web.\nIgnasi Moreta (Barcelona, 1980)\nÉs professor de literatura catalana a la Universitat Pompeu Fabra i editor de Fragmenta. Doctor en humanitats per la Universitat Pompeu Fabra, s’ha especialitzat en l’estudi del pensament de Joan Maragall. Ha publicat treballs de recerca en l’àmbit de la filologia catalana i de les religions en diverses revistes especialitzades, i ha impartit conferències en universitats i institucions culturals d’Espanya, Mèxic, Colòmbia i el Perú. És autor de No et facis posar cendra. Pensament i religió en Joan Maragall (2010) i de Converses amb Josep Rius-Camps (2014), ha tingut cura de l’edició de dos llibres de Maragall —Visions & cants (2003) i, a Fragmenta, La Setmana Tràgica (2009)—, i forma part del comitè editorial de l’edició crítica de les obres completes de Joan Maragall. És director literari de Fragmenta Editorial, que va fundar —juntament amb Inês Castel-Branco— l’any 2007. L’any 2012 la Cambra del Llibre de Catalunya va reconèixer la seva tasca editorial amb el premi Memorial Ferran Lara a un jove emprenedor del sector del llibre.\nEl filòsof i teòleg Raimon Panikkar i Alemany (Barcelona 1918 – Tavertet 2010), autor d’una vuitantena d’obres escrites en sis llengües, doctor honoris causa per les universitats de les Illes Balears, Tübingen, Urbino i Girona, i professor, entre d’altres, a les universitats de Harvard i Califòrnia (d’on fou catedràtic emèrit), va ser una figura de rellevància mundial en el diàleg entre les cultures i religions i en la cerca d’alternatives als reptes del món contemporani.La seva obra completa s’està publicant actualment en italià, català, francès, anglès i castellà. Doctor en Filosofia, en Química i en Teologia, la seva activitat interdisciplinar el va portar de Barcelona a Bonn, Madrid, Salamanca i Roma. El 1954 va arribar per primer cop a l’Índia. La trobada amb les cultures de l’Índia va ser decisiva en el seu itinerari (“Me’n vaig anar cristià, em vaig descobrir hindú i torno buddhista, sense haver deixat mai de ser cristià”). Durant molts anys la seva vida es va repartir entre la recerca personal i espiritual a l’Índia i la docència als Estats Units (sobretot a la Universitat de Califòrnia a Santa Barbara).La seva activitat intensa i apassionada el va fer relacionar-se amb molts dels grans noms de la cultura del darrer mig segle, en àmbits com la filosofia, la religió, l’estudi de la mitologia o la cerca de nous paradigmes de comprensió de la realitat. El premi Nobel de Literatura Octavio Paz va qualificar Panikkar de “catalán hindú, a un tiempo teólogo y ave viajera en todos los climas” i “hombre de inteligencia eléctrica”.Un dels ensenyaments de Panikkar és que la realitat és profundament interdependent i cal superar tot dualisme. Això inclou la relació de l’ésser humà amb la Terra, àmbit on Panikkar proposava passar de l’ecologia a l’ecosofia.El 29 d’agost del 2017 el govern de la Generalitat de Catalunya va acordar commemorar el centenari del naixement de Raimon Panikkar i Alemany. L’Any Raimon Panikkar, impulsat pel Departament de Cultura mitjançant la Institució de les Lletres Catalanes i per l’Ajuntament de Barcelona mitjançant el comissionat d’Immigració, Interculturalitat i Diversitat, compta amb la col·laboració de la Diputació de Barcelona, de la Fundació Vivarium Raimon Panikkar, del Fons Raimon Panikkar de la Universitat de Girona i d’altres institucions.


Tot esperant dimarts | DIARI DE MIQUEL ICETA\n← Renoi, quin dia!\nManuela m’emociona, un cop més →\nTot esperant dimarts\nDimarts, amb l’aprovació del Preàmbul, la Comissió Constitucional del Congrés clourà el dictamen sobre el projecte de reforma de l’Estatut d’Autonomia de Catalunya. Com no em cansaré de repetir, la millor manera de fer-se una idea de la feina feta i de l’enorme potencial d’autogovern del text estatutari, que supera amb escreix l’Estatut vigent, és llegir-lo tal com ha quedat (aquí el trobareu en versió castellana). Demà demanaré a la Comissió Executiva del PSC que prengui la decisió de donar-hi ple suport en la votació final del conjunt del text que tindrà lloc dimarts.\nAls amants de les estadístiques els pot interessar conèixer un resum numèric: de 226 articles, sols hi ha hagut tres discrepàncies entre la majoria de la Comissió Constitucional del Congrés dels Diputats i la majoria de la Delegació del Parlament de Catalunya (seleccions esportives, gestió de ports i aeroports, i circumscripció electoral europea). De 23 disposicions addicionals, transitòries i finals, sols hi ha hagut una discrepància (gestió de ports i aeroports). Per tant, de 249 preceptes, només 4 discrepàncies, l’1,6%.\nSobre seleccions esportives i gestió de ports i aeroports podeu llegir la nota que he confegit al respecte.\nSobre el text del nou Estatut us pot interessar llegir l’article que m’ha demanat la revista ZERO, l’anàlisi que en fa Miquel Caminal i la denúncia de Manuela de Madre de l’actitud destructiva del PP (aquí la trobareu en versió castellana).\nNo em resisteixo a recomanar que llegiu la meva intervenció a la Comissió Constitucional defensant el Títol del finançament. Podreu comprovar com no vaig desautoritzar el President Maragall i, sobretot, com vaig aprofitar-la per denunciar l’estratègia del PP. No els va agradar, però què esperaven? Pensaven que ens mossegaríem la llengua i no denunciarem les moltes mentides que han dit sobre l’Estatut? Pensaven que no els recordaríem la infàmia de dir que el projecte d’Estatut estava tutelat per ETA? O que oblidaríem que han anat recollint firmes per fer un referèndum il·legal basant-se en que el projecte era una reforma encoberta de la Constitució? No els havíem de recordar que el Tribunal Constitucional ha rebutjat ja aquest fals argument? No els havíem de dir que Tejero va signar aquests fulls que reparteix el PP? No havíem de recordar que en la recent Convenció del PP, Fraga va dir que els colpistes del 23-F eren gent ben intencionada? O que per Internet han recollit les signatures de Superman i Super-ratón? O volíem que oblidéssim les ignominioses falques de ràdio del PP andalús que comencen dient: “¿Sabes que ahora las Comunidades más pobres son las que dan dinero a las ricas?” En fi, que em vaig quedar descansat, us ho ben asseguro!\nPerò em sembla que l’argument que els va tocar més és quan vaig citat literalment les propostes de finançament del PP de les Illes Balears. Perquè vaig demostrat que volen negar a Catalunya el que estan demanant per a les Illes. El Sr. Matas de dia recull signatures per a la campanya del PP contra l’Estatut català però a la tarda demana que l’Estatut de les Illes sigui, almenys, tan ambiciós com l’Estatut que estem proposant. Fa dies també es va demostrar que el PP havia votat a favor de la inclusió d’un catàleg de drets al nou Estatut valencià, que volien negar que s’incloguessin al nou Estatut català… Quina barra!\nERC ha decidit votar no al projecte en el Congrés dels Diputats. No cal dir que discrepo profundament d’aquesta decisió però que, al mateix temps, la respecto. ERC ha estat decisiva en l’impuls a l’aprovació del nou Estatut i, a través de Joan Ridao, autora d’aspectes ben rellevants del projecte; de fet, l’ha votat positivament en més d’un 80%. Vaig escoltar ahir atentament Josep-Lluís Carod-Rovira defensar un “no, no obstruccionista”, “un no, que no vol impedir avenços”. És probable, doncs, que la posició d’ERC al Congrés no hagi de coincidir necessàriament amb la que defensin al referèndum. És evident que la seva valoració sobre el text que aprovaran les Corts Generals és ben diferent si estableixen una comparació amb el text aprovat pel Parlament o bé si ho fan amb l’Estatut vigent. Haurem de seguir de prop l’evolució del debat intern en el si d’ERC que pot fer decantar les posicions en un sentit més positiu i, per tant, compatible amb la continuïtat del govern catalanista i d’esquerres. Que, entre d’altres coses, està desenvolupant una magnífica política econòmica com vaig posar de relleu en un article publicat a Expansión.\nPerò si la intervenció de Carod davant el Consell Nacional d’ERC deixava oberta una porta a l’esperança, l’entrevista al Conseller Joan Carretero publicada avui a La Vanguardia és tota una altra cosa. No és acceptable que un Conseller de la Generalitat parlant com a tal digui que “El President està en línia amb el que opinem a Esquerra”. Perquè és fals. El President dirigirà la campanya pel sí a l’Estatut, mentre ERC diu “d’entrada, no”. ¿Com justifica el Conseller Carretero que vol seguir governant Catalunya amb el PSC si diu que en el que no estem d’acord ERC i PSC és en el tema nacional de Catalunya? ¿Pot un Conseller de Catalunya dir de forma impune que Zapatero es el principal culpable d’aquest immens desastre de l’Estatut? ¿O acusar el President del Govern d’Espanya de demagog? Jo crec que no.\nGràcies a Zapatero Catalunya tindrà l’Estatut més potent de la història. Gràcies a Zapatero els papers de la Generalitat incautats després de la guerra civil han retornat a Catalunya. Gràcies a Zapatero s’ha honorat per part del Govern d’Espanya l’honor del President Companys. Gràcies a Zapatero el català ha obtingut el reconeixement institucional a la Unió Europea. Gràcies a Zapatero Consellers de la Generalitat poden participar a reunions de la Unió Europea de nivell ministerial. Gràcies a Zapatero la Comissió del Mercat de les Telecomunicacions s’ha instal·lat a Barcelona. Gràcies també a Zapatero s’ha reconegut per ICANN el domini puntCAT. Zapatero va ser present als camps de concentració nazis en reivindicació de la memòria dels republicans espanyols, d’entre els quals molts catalans. Zapatero no es mereix les desqualificacions que li ha fet un Conseller de la Generalitat que, actuant així, no ha fet precisament honor a la confiança que li va fer el President de la Generalitat en nomenar-lo.\nAprofito per recordar que Zapatero porta dos anys al Govern i que el balanç que pot presentar és molt positiu: retirada de les tropes d’Iraq, ampliació de drets i llibertats, creació d’un milió vuit-cents mil llocs de treball (500.000 aturats menys), increment del salari mínim en un 17,4% (amb 600.000 beneficiaris), injecció de 3.000 M € per a la sanitat, tres milions de pensionistes han vist com la seva pensió s’apujava per sobre de l’IPC i com pujaven encara més les pensions més baixes. Aquí podeu llegir un bon resum d’aquest magnífic balanç de govern. I les paraules del propi José Luis Rodríguez Zapatero en un acte commemoratiu dels dos anys de govern celebrat a la seu central del PSOE.\nDavant d’aquests fets, l’oposició del PP i desqualificacions com les del Conseller Carretero. Veieu com l’humorista Antonio Martínez bateja l’oposició “alomojó”. O com vaig posar de manifest en un article sobre el segon aniversari de l’11-M publicat en el diari ABC l’estratègia del PP es basa en la mentida: “El PP va voler mantenir-se al poder mentint i ara pretén tornar al govern de la mateixa manera”. O la gran floració de casos de corrupció que afecten càrrecs electes del PP recollida en una informació publicada pel diari El País.\nPer acabar us recomano la lectura de l’article de Jordi García Soler sobre la reestructuració de RTVE, l’editorial de NOU CICLE denunciant l’intent d’apropiació partidista de l’expressió “ciutadans de Catalunya”, l’article de Walter Oppenheimer sobre les propostes de reforma política que s’estan debatent al Regne Unit, i el Manifest de Solidaritat amb Àfrica impulsat entre d’altres per la Plataforma No Nos Resignamos.\nUs recomano la visita a llocs web que m’han fet arribar subscriptors del Diari: Prou Racisme, Apropament Catalunya-Madrid, Concordato i Red Voltaire. I saludo noves bitàcoles com la de Carme Valls-Llobet i la iniciativa d’agregar en una pàgina les darreres actualitzacions de les bitàcoles de la blogsfera socialista.\nZW núm.32 Recomanació d’enllaços al servei de la reflexió i l’acció política i social realitzada pel meu amic Antoni Gutiérrez-Rubí.\nEl passat dimarts, dia 14, el primer ministre italià Silvio Berlusconi i el candidat del centreesquerra Romano Prodi es veien les cares en un debat televisat amb l’objectiu de convèncer els votants indecisos de cara a les eleccions generals dels propers dies 9 i 10 d’abril.\nEl debat, retransmès per la cadena pública (RAI), ha estat el punt culminant de la campanya electoral i ha mostrat al públic dos estils de candidats totalment oposats. Per a la confrontació televisada, es va treballar sobre una acurada posada en escena i es van definir unes “regles de joc” (Le regole del confronto). En aquest vídeo curt es fa referència a altres debats polítics televisats com el de Kerry i Bush als EE.UU. o el de Merkel i Schroeder a Alemanya i les normes que es van definir en relació a l’escenografia, l’estructura temàtica, els temps d’intervenció per a cada bloc, la presència del moderador i/o de periodistes, la intervenció del públic, el control de les càmeres… Podeu consultar també els comentaris posteriors que feia sobre debat el director de La Reppublica, Ezio Mauro.\nLes paraules, la imatge, la comunicació verbal i no verbal, d’un candidat es poden tornar en contra en un moment decisiu o ser l’element clau que l’ajudi a transmetre el seu missatge amb tota efectivitat. La TV ha estat des de sempre un mitjà bàsic per arribar a la majoria dels ciutadans. Des de la pàgina de The Living Room Candidate, podeu visionar alguns dels espots electorals que s’han fet als Estats Units des de l’any 1952.\nPer acabar, en relació al seguiment de l’actualitat política a casa nostra, fer notar l’aparició d’OasiCatalà.com. Un portal que permet seguir les últimes informacions presentant en una sola plana els títols i els enllaços als últims articles dels blocs agregats (alguns blocs actualitzats de membres dels partits polítics presents al Parlament de Catalunya, de periodistes i altres on s’escriu sobre política i la seva actualitat). En aquesta línia ja existeixen Bitàcoles.net i Catapings.com on també es poden consultar els blocs que s’han actualitzat en les darreres hores.\nPosted on diumenge 19 Març 2006, in Estatut, Política. Bookmark the permalink.\tComentaris tancats a Tot esperant dimarts.


Un exemple de bona història – Gestió del coneixement\n23 Març 2009 xarxes5 comentaris\nReprenent el tema de les històries que va encetar Jesús Martínez, i mentre vaig practicant per crear les meves pròpies, us en suggereixo una que m’ha semblat molt apropiada al nostre àmbit i que he llegit al bloc d’un educador social, El educador social en Alaska. Sovint ens queixem de la falta de respostes o de les negatives als nostres problemes o formulacions laborals, però ens hem preguntat mai si hi hem perseverat fins intentar aconseguir un resultat positiu, o bé ens hem donat per vençuts a la primera dificultat? Com ens fa palès la senyora Sofia d’aquesta història, moltes vegades l’èxit depèn bàsicament de nosaltres.\n5 thoughts on “Un exemple de bona història”\n23 Març 2009 a les 9:57 am\nTrobo l’entrada realment molt interessant i actual. A vegades penso que estic en un hospital dels ai, ai, ai que sento, però no es fa res (potser és que estem molt bé).\nVal la pena mirar el bloc, està ple d’històries molt interessants per a la reflexió.\nAmb el teu permis l’afegiré al bloc del meu grup. Hi estan connectats molts educadors i altres professionals d’ajuntaments que els pot interessar molt passejar-s’hi.\n23 Març 2009 a les 10:08 am\nÉs molt interessant la manera com enllaces la conferència de l’altre dia amb respostes que tens al teu entorn. De vegades tenim eines al nostre abast que no ens imaginem. Aquestes històries de l’Educador a Alaska, sembla que estiguin tretes de la mateixa conferència, oi???\nFelicitats per ser tan bona Susana.\n23 Març 2009 a les 10:34 am\nGràcies Sònia, però en aquest cas concret (i en molts d’altres, darrera meu sempre hi ha la comunitat, la veritat és que jo sense els meus companys perdo molt) ) no ha estat mèrit meu trobar aquesta història. Joan Antoni, educador a Ponent, ens la va fer arribar al grup d’entusiastes de la comunitat i jo l’he volguda compartir amb vosaltres. Primer perquè és un exemple claríssim de com de bé pot funcionar una bona història; segon perquè crec resumeix a la perfecció la filosofia del programa Compartim. A tots nivells, la comunitat tira endavant perquè un grup d’educadors i educadores social de presons va decidir contestar la pregunta que fa Sofia a la història que he penjat, i treballar per millorar el que creiem que falla al nostre entorn professional. El que està clar és que nosaltres som afortunats i tenim una eina per a fer-ho a la nostra disposició. No ens podem permetre el luxe de no aprofitar-la, seríem uns irresponsables si no ho féssim. I ja no hi ha excuses, només ens hem de fer la pregunta i respondre-hi amb sinceritat: “¿Y usted que hizo ante eso? ” No podem passar-nos la vida esperant que els altres trobin les solucions. Ja no, a aquestes alçades.\nQueda clar que cada cop més gent decideix compartir per aprendre, Internet és ple d’exemples. I si no, et puc presentar un grup de monitors i monitores que està fent una tasca impresionant. Et sona?\n01 Abril 2009 a les 10:46 am\nAl bloc de Mediació familiar he llegit que també parlen d’una obra de teatre d’uns educadors socials a Alaska: és una destinació predilecta per als educadors socials?\nEn fi, per si us pot interessar, accediu al post que es diu Obra de teatre Educador en Alaska, de Los Sánchez!\n01 Abril 2009 a les 11:02 am\nJo et recomanaria que hi passis una estoneta. El educador social en Alaska s’està convertint en un bloc de referència i en un molt bon exemple de l’eficàcia de les bones històries. L’obra de teatre està basada en els seu posts. Les seves reflexions són molt interessants i sempre tenen molts comentaris. Forma part de l’ Edusosfera, un planeta de blogs d’educadors i educadores socials. La veritat és que als educadors ens ha costat posar-nos a escriure, però ara que hem arrencat, ja no hi ha qui ens pari !!!


Canviar l’ànima - Nosaltres La Veu\nDimecres, 13 d'abril de 2022 - 06:00h\nRecorde un llibre de la premi Cervantes, Cristina Peri Rossi, molt apropiat per conversar amb la conjuntura actual: Europa después de la lluvia. Publicat el 1986, a ell, dialogant amb la pintura de Max Ernst, parlava d’una Berlín reconstruïda i, al mateix temps, testimoni de la seua història. A un dels poemes deia que les ciutats són estats d’ànim. Recorde aquests dies aquesta idea, quan les bales tornen a ressonar als vents europeus i els rostres es desdibuixen en una indiferència general: la guerra no alarma, però els preus pugen per culpa de la guerra. Sembla que la vida segueix perquè hem aconseguit una explicació senzilla.\nMargaret Thatcher va dir en 1981 que l’economia era un mitjà, però que l’objectiu era canviar l’ànima. Era eixa la clau perquè el neoliberalisme s’instal·lara: suscitar valors que enfortiren l’establiment del sistema (individualisme, productivisme, immediatesa, etc.).\nD’aquesta manera, ens reflectim molt bé a l’espill de la dicotomia èxit/ fracàs. Mirar enrere ens lleva temps, defensar les idees ens lleva temps. I no en podem perdre, els economistes ens ho recorden: el temps és una mercaderia valuosa.\nRellegir aquests dies els poemes de Peri Rossi em transporta a una mirada humil de la història, amb ganes d’entendre, d’assolir. Allò que s’ha anomenat la construcció europea es va fer sota una idea romàntica de passat comú, democràtic, civilitzat i hospitalari.\nTanmateix, l’ànim de les ciutats es dilueix en consignes mercantilistes i reaccionàries. La democràcia no es pensa, es confon amb una suma de vots espaiats en el temps. M’agrada, en aquest punt, recordar Juan de Mairena, quan ens advertia que la llibertat no està en dir allò que es pensa, sinó en poder pensar allò que es diu. No era l’economia, estúpids, era el nostre cor.


Dutxa comprar Points - notícies - Hangzhou Haotai comerç co, Ltd\nDutxa sala compra punts Jan 10, 2017\n1. no cobegen barat. Cal comprar aquells amb més fàbrica nom, adreça i producte certificació dels productes.\n2. patrons color ha de ser coherents amb la decoració de bany. Forma de la dutxa és generalment simètrica en forma de ventall, Lavabo, gran plaça pot també ser seleccionat. La majoria dels consumidors com la mirada amb estampats translúcid dutxa, aspecte decoratiu del producte mateix, donar a la gent l'alegria de bellesa; però hi ha algunes persones grans o persones amb dutxa de teixit tradicional, luxe, com teles, és simple però no transparents, el més gran benefici és que membres de la família també pot utilitzar el lavabo dutxa\n3. identificar el material. Dutxa, el principal material de vidre temperat, temperat diferències de qualitat de vidre, vidre fals allà és un gran risc de seguretat, vidre autèntic aspecte de vaga patró. Marc dutxa de producció d'aliatge d'alumini, superfície es ruixa amb mànec de plàstic, no podrir, acer inoxidable. Millor gruix d'alumini de columna vertebral 1,1 mm o més, no fàcilment deformades. També comprovar la giratòria de boles és flexible, Kai és llum disponible, la combinació és el marc amb els cargols d'acer inoxidable.\n4. opcions xassís. Dutxa amb cilindre d'alta i baixes conques de dues maneres. Amb un cilindre de tipus d'estar per a les persones, ideal per a famílies amb persones grans o nens, també pot utilitzar d'un cilindre, com ara bugaderia, l'aigua, les deficiències són problemes de salut. En canvi, la conca baixa compacte, relació preu baix. A més, els consumidors a seleccionar xassís costat panells extraïbles per a fàcil neteja, mala olor.\nUn parell de: Quatre punts de manteniment de mobiliari de bany\nSegüent: Dutxa sala fonaments\nFabricants de dutxa d'acer inoxidab...\nCom triar Dutxa?\nCom es neteja la sala de dutxa?\nDutxa sala compra habilitats\nPràctica dutxa multifunció sala pas...\nMirall de fusta bany de marbre Gabinet vanitat amb mobles de clara\nBany negre i blanc conca PVC conca vanitat Gabinet\nMDF Vintage formen cantonada MDF bany vanitat armari amb llum\nBlanc armari de Base bany vanitat impermeable amb llum barats\nXina sanitaris termostàtica exposats ocult vàlvula dutxa Head ocults bany Ad dutxa aixeta dutxa\nKohler banyera d'hidromassatge Spa Jet de massatge banyera d'hidromassatge


Resultats per a la cerca "culpa" dins totes les àrees temàtiques\nca culpa, n f\nes culpa, n f\nes imprudencia, n f\nAcció o omissió contrària a les normes de diligència o prudència comunes, de la qual deriva un resultat danyós no previst pel culpable però penat per la llei, o que, tot i havent estat previst pel culpable, aquest no esperava que es produís.\nca culpa, n f sin. compl.\nAcció o omissió contrària a les normes de diligència o de prudència exempta de mala fe i de voluntat de causar dany, per bé que conscient i voluntària.\nLa imprudència és la segona forma d'imputació subjectiva del delicte, i està basada, negativament, en l'absència de dol i, positivament, en la infracció personal d'un deure de cura. L'existència d'imprudència en el fet del subjecte és el mínim imprescindible per a iniciar qualsevol imputació delictiva. En aquest sentit, l'article 10 del Codi penal (CP) defineix els delictes o les faltes com «les accions i omissions doloses o imprudents penades per la Llei», i l'article 5 del CP estableix que «no hi ha pena sense dol o imprudència».\nTanmateix, l'òrgan legislador espanyol, seguint el mateix criteri que altres ordenaments jurídics, no sanciona la comissió imprudent de tots els fets sancionats en la modalitat dolosa. Això vol dir que s'allunya del sistema de numerus apertus, clàssic en l'ordenament espanyol, que en principi feia possible la sanció de la comissió imprudent de qualsevol tipus objectiu de delicte, a pesar de la correcció posterior per raons dogmàtiques i estructurals o polítiques i criminals relatives al tipus delictiu concret. En lloc del sistema tradicional, s'introdueix el sistema de numerus clausus: «Les accions o omissions imprudents només s'han de castigar quan ho disposi la Llei expressament» (art. 12 CP).\nAquest sistema és, d'entrada, més de conformitat amb el principi de taxativitat o mandat de determinació; hi ha dubtes, en canvi, que sigui de conformitat amb el principi de subsidiarietat. La conformitat depèn del nombre de casos en els quals l'òrgan legislador ha introduït la clàusula de comissió per imprudència. Els casos en què la sanció de la modalitat imprudent greu de comissió del delicte està regulada són els que recullen els articles següents del CP: 142, 146, 152, 158, 159.2, 220.5, 267, 3101.3, 317, 324, 331, 344, 347, 367, 391, 447, 467.2, 532, 601 i 621. El mateix article 621 del CP estableix la sanció, com a falta, de l'homicidi per imprudència lleu i de determinades lesions (les recollides en l'article 147.2 del CP) comeses per imprudència lleu; la persecució penal d'aquestes dues conductes està sotmesa, però, a una condició objectiva de perseguibilitat (la denúncia regulada en l'article 621.6 del CP).\nD'acord amb l'exposició anterior, en general els fets comesos per imprudència no són punibles. Excepcionalment, ho són els comesos per imprudència greu, i molt excepcionalment (només en cas d'homicidi i de certes lesions) són punibles també els fets que es produeixen per imprudència lleu. Les qualificacions de greu i lleu han estat introduïdes pel CP del 1995 i, per tant, no tenen tradició en la història juridicopenal de l'Estat espanyol. En general, però, hi ha consens doctrinal ampli a l'hora de considerar aquests conceptes equiparables a les categories tradicionals d'imprudència temerària i d'imprudència simple. Per això, en aquests casos són aplicables els estàndards clàssics que la doctrina ha establert per a distingir ambdues modalitats d'imprudència. És imprudència greu la que comporta una actuació contrària als deures de cura, que respectaria, fins i tot, la persona menys curosa. La imprudència lleu, en canvi, és la que pot cometre fins i tot una persona curosa.\nActualment hi ha una discussió politicocriminal important sobre la despenalització de la imprudència lleu. Un sector doctrinal significatiu defensa la despenalització perquè considera que la infracció del deure de cura representada per la imprudència lleu no es pot evitar mitjançant normes penals de motivació, atès que la distracció o la relaxació momentànies són consubstancials a la persona, que no pot mantenir la màxima diligència permanentment. Si aquesta posició doctrinal fos acceptada, això comportaria el trasllat de la imprudència lleu a l'àmbit de la responsabilitat civil. La doctrina dominant, però, no sembla acceptar, de moment, aquesta argumentació per als delictes d'homicidi o les lesions greus, que són els únics casos en què el CP fixa la sanció de la comissió per imprudència lleu.\nEl CP regula una altra modalitat d'imprudència especialment greu: la imprudència professional. Aquesta modalitat d'imprudència està regulada en els articles 142.3, 146, 152.3 i 158 del CP, és a dir, de manera paral·lela als delictes d'homicidi, de lesions, d'avortament i de lesions al fetus. L'apreciació de l'existència d'una imprudència professional té conseqüències transcendentals, atès que es fixa la imposició d'una pena d'inhabilitació especial de fins a sis anys en alguns casos, que a més és acumulativa a la pena de privació de llibertat. Ara bé, no hi ha una idea clara sobre els casos en què té lloc una imprudència professional. La jurisprudència accepta que s'ha de distingir entre la imprudència professional i la imprudència dels professionals; és a dir, s'accepta que no tota imprudència comesa per un o una professional és una imprudència professional. En principi, la imprudència professional se sol identificar amb el desconeixement de regles bàsiques de la professió pròpia o amb l'aplicació errònia de les regles, però es discuteix que aquesta identificació sigui un fonament suficient per a la distinció entre aquestes imprudències i d'altres dels professionals i per al tractament agreujat.\nLa distinció doctrinal fonamental de la imprudència professional no coincideix amb la legal, sinó que té lloc entre la imprudència conscient i la inconscient. El criteri fonamental és, doncs, la representació o el coneixement que el subjecte tingui del contingut de risc de la conducta pròpia. Possiblement, aquest plantejament té problemes terminològics, atès que si la imprudència és, per definició, absència de dol (és a dir, error), la imprudència conscient no pot ser del tot conscient i ha de contenir un espai de desconeixement, alhora que necessàriament inclou un cert coneixement del risc. La imprudència inconscient és la que té lloc quan el subjecte no té cap grau de coneixement del contingut de risc de la conducta pròpia, cap representació del risc.\nActualment hi ha una discussió doctrinal important sobre si la imprudència inconscient ha de ser sancionada penalment o si només hauria de generar responsabilitat civil. Un sector doctrinal es posiciona a favor de la despenalització, perquè considera que en la imprudència inconscient no hi ha cap decisió contrària al dret i que aquesta decisió és el fonament per a la intervenció del dret penal. La doctrina majoritària, però, es posiciona a favor de la sanció per raons de política criminal. A més, s'afirma que el moment de decisió en contra del dret es pot situar, en els casos d'imprudència inconscient, en un moment anterior; d'aquesta manera, quan el subjecte inicia una activitat determinada, davant de la possibilitat general que l'activitat pugui generar riscos, no s'informa dels perills que hi pot haver i, per tant, no els combat. Cal tenir en compte, però, que aquesta posició transforma la culpa inconscient en conscient mitjançant un raonament que és propi de l'actio libera in causa, d'una banda, i, de l'altra, no analitza els casos en què el subjecte no s'arriba a imaginar res. La discussió, per tant, ha de continuar, perquè no es pot afirmar que la sanció de la imprudència inconscient estigui plenament fonamentada.\nEls delictes imprudents només són punibles en la modalitat de la consumació. La temptativa imprudent, és a dir, la conducta imprudent que no dona lloc a cap resultat imputable, no és punible. Els casos de delictes de perill especialment establerts per la llei són una excepció a aquesta regla general i constitueixen, estructuralment, imprudències sense resultat (per exemple, els articles 379 i 381 del CP). Això determina que la imputació objectiva del resultat sigui especialment important en els delictes imprudents, i, de fet, és en l'àmbit d'aquests delictes on les idees exposades han obtingut el desenvolupament principal. Un aspecte important d'aquesta doctrina, amb incidència sobre l'àmbit de la imprudència, és la qüestió de la rellevància juridicopenal dels coneixements especials del subjecte i dels seus coneixements superiors en particular. Aquest problema ha estat objecte de discussió, sobretot, en l'àmbit de la imputació objectiva, amb posicions favorables a modificar el barem segons els coneixements del subjecte (seria, aleshores, una imputació de caràcter objectiu i subjectiu alhora) i d'altres de contràries. Si s'arriba a la conclusió que els eventuals coneixements especials superiors del subjecte no permeten fonamentar la imputació objectiva del resultat quan ha actuat de conformitat amb els estàndards objectius de conducta, només el cas dels poders inferiors és rellevant per a la responsabilitat per imprudència. Els subjectes sense capacitat personal per a evitar el risc rellevant penalment generat amb la conducta pròpia no ha de ser objecte de la imputació subjectiva del fet.\nLa nova regulació legal de la imprudència a l'Estat espanyol ha provocat una discussió renovada de temes dogmàtics clàssics, com ara el relatiu a la sanció de la participació per imprudència, és a dir, a la participació imprudent en un delicte dolós i a la participació imprudent en un delicte imprudent. Un sector doctrinal rebutja fins i tot la mateixa possibilitat conceptual de la participació per imprudència, mitjançant l'acceptació del concepte unitari d'autoria en l'àmbit dels delictes imprudents. Tanmateix, aquesta teoria, vinculada als conceptes del finalisme i a la regulació legal alemanya, és acceptada per la doctrina dominant espanyola. La doctrina majoritària a l'Estat espanyol considera que el concepte restrictiu d'autoria és aplicable, també, als delictes imprudents, i per tant accepta la possibilitat conceptual de la participació per imprudència, per bé que està dividida a l'hora de determinar-ne la punibilitat. Una part d'aquesta doctrina defensa la impunitat de la participació imprudent per raons politicocriminals i, també, perquè considera que la nova regulació del CP ho impedeix. L'altra part d'aquesta doctrina intenta, amb arguments diferents i amb plantejaments no sempre coincidents, defensar la possibilitat de sancionar, en determinats casos, la participació per imprudència.\nEl sistema legal de numerus clausus establert per a la incriminació de la imprudència té altres conseqüències rellevants. D'una banda, exclou de manera definitiva la possibilitat de considerar la imprudència un delicte (la idea del crimen culpae). Concretament, això significa que, en els casos en què a conseqüència d'un fet imprudent es produeixen un seguit de resultats lesius, no es pot considerar que hi ha un únic delicte, sinó, necessàriament, un concurs de delictes (en principi, un concurs ideal). D'altra banda, el sistema de numerus clausus ha generat la desaparició de les regles especials de determinació de la pena característiques del sistema de numerus apertus. D'aquesta manera, les regles generals de determinació de la pena de l'article 66 del CP també són aplicables als delictes imprudents. Només les faltes imprudents estan sotmeses, com la resta de les faltes, a un sistema propi de determinació de la pena, basat en el prudent arbitri dels jutges (art. 638 CP).\nEn la terminologia juridicopenal espanyola, els substantius culpa i imprudència han estat sempre equivalents. Igualment ho eren i ho són els adjectius culpós/culposa i imprudent, emprats per a designar la conducta vulnerant del referit deure de cura. Tot i això, sembla que el vocable imprudència és el més tradicional i, finalment, ha acabat sent dominant en la doctrina i en la legislació.\nLes raons que, generalment, es donen en favor del substantiu imprudència i l'adjectiu imprudent són que poden ser més fàcilment entesos pels profans i, sobretot, que permeten una clara distinció amb el substantiu culpabilitat i l'adjectiu culpable, els quals designen fenòmens que, en la dogmàtica moderna del delicte, no tenen cap mena de relació amb la imprudència. Malgrat tot, es recorre sovint a les expressions culpa i culpós/culposa, tant en la bibliografia juridicopenal com en les sentències dels tribunals. Aquestes també són les denominacions usades en alguns preceptes legals.\nes imprudencia, n f sin. compl.\nCulpa és actualment un terme obsolet.


Tinta xinesa: Els hereus de Francesc Pujols. El pensament català brota i rebrota com un ceballot. Iván Sánchez Moreno i Francesc de Castro i Piera. Editorial Dux.\nEls hereus de Francesc Pujols. El pensament català brota i rebrota com un ceballot. Iván Sánchez Moreno i Francesc de Castro i Piera. Editorial Dux.\nTrena-una entrevistes endreçades per temes, temes relacionats tots amb Francesc Pujols: la literatura, la filosofia, les arts, l’exili, la ciutat de Martorell i el rock català.\nJoaquim Auladell, Quimi Portet, Perejaume, Roger Mas, Enric Casasses, Pau Riba, Jaume Sisa, Pascal Comelade i Heribert Barrera, entre molts altres, estiren el fil d’aquest cabdell infinit, personatge controvertit, genial, radical, que brota i rebrota com un ceballot en ple segle XXI.\n“Vostè sempre diu que al llarg de la història de la literatura catalana, Pujols ha sofert una conspiració contra les seves obres...\nUna conspiració? No! Tres o quatre! La primera conspiració és la dels noucentistes, aspirants a una vida ordenada com a funcionaris de la Diputació (com per exemple l’Alexandre Plana) i d’una poesia pulcra, a les antípodes de la poesia pujolsiana. Pujols, poeta consagrat per Maragall i autor d’El nuevo Pascual, tenia diners i no havia de complaure cap amo (que era llavors Cambó) i podia dir el que volgués. I evidentment això neguitejava els noucentistes, els posava frenètics.\nQuines són les altres dues o tres conspiracions?\nLa segona gran conspiració és la dels franquistes. Pujols era un propietari, però els franquistes li feiens ois. Com no havia de ser així, si en la terra que ocupaven no es podia parlar ni de filosofia, ni de religió, ni d’art, ni de psicologia, ni d’antropologia, ni de faldilles! Era com si Catalunya estigués submergida al fons del mar. Imagineu com havia de ser d’asfixiant la vida de vileta de Martorell! Pujols vivia ofegat pel feixisme quotidià al carrer, a casa i a frec de pell. Caldria analitzar encara la història de Martorell dels anys quaranta i cinquanta per entendre el que dic.\nLa tercera conspiració és la dels estalinistes. Amb el canvi de govern aparegueren per tot arreu professors que havien sentit dir a Lukacs que Kierkegaard i Schopenhauer eren rendistes i que per això no eren de fiar, uns professors que judicaven l’art i la literatura guiant-se pel cànon ribià per a la poesia i el lukacsià per a la novel·la i que no s’havien adonat encara que l’art de masses, al segle XX, no eren pas la poesia ni la novel·la, sinó el cinema!\nAixí ens va. La majoria de xavals de 15 anys no han passat més enllà de llegir Harry Potter.\nLa quarta conspiració és la dels pujolistes. No pel president Pujol, que repetia de bona fe allò d’”els catalans ho tindrem tot pagat, com deia en Pujols”. La intenció de Pujols era consolar beneits, no pas crear eslògans pels pujolistes! Però els pujolistes seguidors de Pujol temien que els pujolsisme de Pujols acabés tenint més espia que el pujolisme a la Gran Enciclopèdia Catalana. I si voleu saber de qui parlo, potser entre els lectors d’aquestes línies hi ha algun d’aquests comissaris culturals del pujolisme que van ofegar i/o escanyar el pujolsisme durant més de vint anys, i si és així, pregunteu-me. Sóc jo, Mestre?”\nAquest volum de tres-centes vint-i-set pàgines quedarà amorrat al piló de “llibre d’entrevistes que conté molta informació sobre Pujols, Francesc”.\n3 que prenen la paraula links to this post\nEt convido a visitar Poesilvia\n19 de desembre, 2008 12:05\nm'he creat un bloc\ncom es posa per a que isca en català?\n20 de desembre, 2008 17:31\nEi, que això no és un tauler d'anuncis... què en penseu del Francesc Pujols o del llibre que comento?\n21 de desembre, 2008 17:35


Volen que l'Ajuntament pugui tenir la concessió de la barraca de Cala Estreta durant 30 anys\nLa popular barraca de Cala Estreta, escenari d'esmorzars populars, dinars o sopars, pot passar a dependre temporalment de l'Ajuntament. Així ho demana l'Àrea de Medi Ambient i Patrimoni, que demà al ple portarà aquesta proposta. Ara mateix aquesta barraca és del Servei de Costes, del Ministeri de Medi Ambient.\nL'argument és que si la pot cuidar l'Ajuntament, estarà més ben tractada.¿Qui no ha fet algun sopar o dinar a la barraca de Cala Estreta? Aquesta barraca és propietat del Ministeri de Medi Ambient, concretament del servei de Costes, i ara l'Ajuntament de Palamós vol que aquest ministeri li faci una concessió durant trenta anys. L'interès és conservar i tutel.lar l'ús d'aquesta popular barraca. Si això s'aconsegueix, l'Ajuntament podrà actuar davant de problemes, com l'erosió o els danys que pugui patir-ne l'estructura.\nSi se li fa la concessió, l'Ajuntament no haurà de perdre el temps a l'hora de demanar permisos o arreglar-la. Podrà actuar amb més rapidesa davant dels desperfectes que vagi detectant.\nDemà es vol portar aquest tema a l'aprovació del ple.\nAra mateix hi ha un gran forat central just al davant de la porta d'entrada. El forat s'ha fet a la part de ciment que fa de plataforma d'entrada, i s'ha ocasionat, segons s'apunta, pels últims temporals d'aquest hivern.\nL'Ajuntament de Palamós ja ha elaborat un projecte d'arranjament, que tenen els Serveis Tècnics Municipals.\nEl regidor de Medi Ambient i Patrimoni, Josep Espadalé, explica que si hi hagués la concessió a trenta anys, les reformes serien més ràpides de fer, perquè s'evitaria la pèrdua de temps amb tramitacions.\nTot i que hi ha referències documentades del 1531 sobre una barraca o botiga a cala Estreta, s'apunta que l'actual caseta és del segle dinou. És una barracad e parets de pedra, de forma rectangular, encastada al desnivell del terreny. Està coberta per una volta de canó de tres gruixos de rajola. És un exemple típic de construcció d'arquitectura popular de la Mediterrània, com a refugi de pescadors i magatzem ocasional.\nL'immoble està protegit dins del Pla Especial de Protecció del patrimoni Local, i forma part de diferents inventaris de la Generalitat.\nJosep Espadalé, regidor de Medi Ambient i Patrimoni


Lliurats els premis FotoFlash 2018\nPàgina principal >> Esports >> Lliurats els premis FotoFlash 2018\nUn any més, el concurs de fotografia FotoFlash organitzat pel Club Excursionista Anoia, clou la seva edició 2018 amb la decisió del jurat i el lliurament de premis als seus guanyadors.\nEl passat dissabte dia 19 de maig es va celebrar la tria dels guanyadors de la darrera edició del concurs FotoFlash. Però, com ha estat el concurs d’enguany?\nEl passat 8 d’abril es va celebrar una nova edició dels concursos de fotografia FotoFlash i FotoFlashRETARD organitzats pel Club Excursionista Anoia. Per aquest motiu es va visitar la població de El Castellet (Alt Penedès) i també es va realitzar una visita al seu castell. Aquestes dues activitats van ser el tema per l’edició 2018 d’aquests dos concursos.\nEl FotoFlash, es diferencia de la resta de concursos per realitzar-se durant una activitat i recollir les fotografies en el moment de la seva finalització. D’aquesta manera no es deixa opció als participants a fer cap retoc a les seves fotografies abans de presentar-les. En canvi, el FotoFlashRETARD permet als participants retocar, combinar i muntar tant com vulguin un màxim de tres fotografies durant els dies posteriors al concurs.\nEn aquesta edició 2018 s’hi han presentat 10 participants amb un total de 353 fotografies distribuïdes de la següent manera:\nEn la modalitat FotoFlash s’hi van presentar sis participants, presentant un total de 342 fotografies y, en la modalitat FotoFlashRETARD van ser quatre participants els que van presentar 11 fotografies. D’aquest total de treballs presentats, el jurat va escollir les 25 millors fotografies de la modalitat FotoFlash i 8 de la modalitat FotoFlashRETARD passant totes aquestes a la fase final de la qual parlem i en la que el jurat desplaçat a Masquefa i format per Sònia Poch, Manel Caballé i Xavier Pallarès, tots ells membres de l’Associació Fotogràfica d’Igualada i acollint-se a les bases proposades per l’organització, van valorar aquestes fotografies finalistes i van acordar premiar-les de la següent manera:\n1er. Premi a Àngel Prieto Romero\n2on. Premi a Juan Antonio López\n3er. Premi a Ester Rubio Mora\n1er. Premi a Juan Antonio López amb la foto FAROL\n2on. Premi a Àngel Prieto Romero amb la foto CASTELLET I EL FOIX\n3er. Premi a Xavi Prieto Romero amb la foto COLEUR\nTambé i durant aquesta jornada, tothom que va visitar l’exposició de fotografies va poder votar a aquella foto que més li agradés de cada categoria, atorgant així el premi del Jurat Popular a aquell treball més votat. El resultat va ser el següent:\nPremi Jurat Popular a Àngel Prieto Romero\nPremi Jurat Popular a Juan Antonio López amb la foto FAROL\nLes fotografies agraciades amb premi es poden veure adjuntes a aquesta crònica i també exposades al local del Club Excursionista Anoia.\nTots els guanyadors van rebre un trofeu donat per l’entitat organitzadora i una ampolla de cava Brut Nature donada per Cava Boncuvée. Els classificats en primer lloc també van rebre un val per a dues persones per poder gaudir d’un àpat a la Fonda Can Parellada de Masquefa.\nEl Club Excursionista Anoia aprofita aquesta crònica per a agrair tant als participants com als col·laboradors el seu suport a aquesta activitat, ajudant a combinar l’art de la fotografia amb la tradició de l’excursionisme, on des de l’entitat es vol donar a conèixer racons i llogarets poc coneguts del nostre País.


L’Ajuntament de Castelló d’Empúries instal·la plaques fotovoltaiques al Centre de Serveis d’Empuriabrava - Castello.cat\n07/01/2022\tSetac, Urbanisme, Hisenda i Transparència\nAquests darrers dies han acabat els treballs per a la instal·lació de plaques fotovoltaiques al Centre de Serveis d’Empuriabrava. L’objectiu és que generi energia per alimentar les dependències de tot l’edifici. A l’immoble, situat al barri del Puigmal, s’hi troben les oficines de la Policia Local però també s’hi porten a terme altres activitats i, per tant, s’optimitzarà el consum d’energia renovable. El fet que la coberta de l’edifici del centre de serveis sigui plana és molt positiu per a la instal·lació que ha tingut un cost de de 40.000 €.\nDes de l’Ajuntament de Castelló d’Empúries es vol apostar per aquest tipus d’energia, més sostenible i a la llarga més econòmica. El departament d’Urbanisme ja estudia la possibilitat de fer noves instal·lacions en espais i edificis públics afavorint així la transició gradual cap a un model energètic més responsable.\nVI Cicle de Conferències de Castelló d'Empúries


Dos detinguts per estafar més de 6.000 euros a gent gran | betevé Web\nRedacció btvnotícies dissabte 15 de juliol, 2017 , 11.11\nUn dels arrestats treballava al supermercat on anaven a comprar les víctimes i va copiar les dades de les seves targetes bancàries\nEls Mossos d’Esquadra de la Unitat d’Investigació de la comissaria de Gràcia han detingut dues persones per haver estafat almenys vuit persones d'edat avançada. En total els van usurpar més de 6.000 euros utilitzant les dades de les seves targetes bancàries per comprar per internet. Un dels arrestats treballava al supermercat on compraven les víctimes, on aprofitava per copiar les dades de les targetes amb què pagaven.\nLa detenció es va produir el 29 de juny, i el "modus operandi" dels dos estafadors -un home i una dona de nacionalitat espanyola i equatoriana residents a Barcelona- era sempre el mateix: l’home es fixava en les persones d’edat avançada que pagaven la compra amb targeta bancària i en copiava les dades sense que se n’adonessin. Un cop a casa, compraven productes per internet amb les dades de les targetes prèviament copiades. Els estafadors compraven productes electrònics, roba, sabates i complements.\nLa informació que facilitaven al comerç electrònic eren les dades personals de les víctimes i per aquest motiu van crear adreces de correu electrònic amb els noms dels estafats. En canvi, els números de telèfon i les adreces que aportaven sí que corresponien als estafadors, fet que ha facilitat la investigació policial.\nUna vegada detinguts, els Mossos van entrar al seu domicili i van recuperar 41 objectes comprats de manera fraudulenta i també van interceptar un paquet provinent d’una altra compra il·legal. Entre els objectes recuperats, a més, van obtenir informació de possibles noves víctimes. De moment s'han localitzat vuit víctimes, totes d'edat avançada, i els diners estafats sumen 6.332 euros. La investigació no es dona per tancada en espera de noves dades.\nLes persones detingudes van passar a disposició judicial i el jutge va decretar llibertat amb càrrecs i retirada del passaport per a tots dos.\nestafagent granMossos d'Esquadra\n14 detinguts per vendre aparells mèdics falsos a gent gran


NW La Revista de Reus - El nou centre comercial 'La Fira', a la portada de la revista d'octubre\nEl nou centre comercial 'La Fira', a la portada de la revista d'octubre\nL'exitosa història de l'escuderia Folch Endurance és un altre dels temes de la revista d'aquest mes\n20/10/2015 | Per NW Revista de Reus\nL'obertura, el pròxim 6 de novembre, de "La Fira-Centre Comercial" és el tema del reportatge principal de la revista NW d'aquest mes d'octubre. La revista explica com serà el complex, en repassa la seva història recent, hi dedica l'article editorial del Director i també recull l'opinió del president de la Unió de Botiguers de Reus, Ernest Juncosa, que diu que el comerç tradicional afronta el repte del nou complex "amb una mà al davant i l'altra al darrere". La revista surt a la venda aquest dimecres, 21 d'octubre. El nou centre comercial suposa la incorporació més gran en matèria comercial de els últimes dècades al teixit urbà de la ciutat.\nLa revista explica altres coses, com la història de l'Escuderia Folch-Endurance, amb un palmarés impressionant en les competicions de resistència del motociclisme de velocitat i que ha estat durant molts anys a l'elit internacional.\nEn matèria d'actualitat, NW entrevista aquest mes la regidora Montserrat Caelles, que s'estrena a l'Ajuntament governant les àrees de Cultura i també de Promoció de ciutat.\nEl tercer reportatge de la revista explica com els edificis de l'Institut Pere Mata han servit d'inspiració a molts escriptors, que l'han utilitzat d'escenari de les històries que expliquen les seves novel·les. El darrer ha estat Jordi Folck, que publica la novel·la Boig per tu.\nAquests temes, a més de les seccions habituals de la revista, els podreu gaudir a partir d'aquest dimecres, 21 d'octubre, data en què la revista es comenárà a distribuir als quioscos i entre els subscriptors. També a partir de dimecres a primera hora, la revista estarà disponible en la seva versió digital, que podeu adquirir a l'apartat "botiga" d'aquesta pàgina web.


Blogger també s'apunta al català\nAssumpte: Blogger també s'apunta al català Dl Jun 25, 2007 4:43 pm\nDivendres, 22 de juny de 2007 a les 17:00\nEl conegut gestor de blocs "Blogger" ja es troba disponible en català. Des de fa pocs dies el servei de blocs que ofereix Blogger -també Blogspot-, que l'any 2003 va ser comprat per Google i que actualment és el més important de la xarxa, inclou la llengua catalana com a una de les disponibles per a obrir-hi un bloc. Això implica que també s'ha traduït al català la interfície de gestió del bloc, totes les plantilles, i en general tot l'entorn dels blocs Blogger. A més a més el sistema identifica la llengua del navegador i en cas de tenir-lo en català redirecciona directament a la versió catalana del Blogger.\nEl català passa a ser d'aquesta manera una de les 33 llengües (més tres variants, anglès americà, portuguès brasiler i xinès tradicional) en les que hom pot emprar Blogger. Google continua així afegint la llengua catalana als seus serveis més populars, tal i com ha anat passant amb el mateix Google, amb el GMail, amb el Google Picasa i properament amb el Google AdSense, que tot i que ja admet la llengua catalana encara no ha estat implementada a la interfície ni es permet filtrar per aquesta llengua a l'hora de visualitzar anuncis.\nCom a curiositat fins i tot es pot visitar en català l' "about" amb la història del naixement de Blogger.


Badanotis :: Inspeccionat un locutori de l’avinguda del Marquès de Mont-roig on pernoctaven de manera habitual diverses persones\nAgents de la Guàrdia Urbana han localitzat a la planta baixa de l’establiment diversos llits, matalassos i sofàs\nLa Guàrdia Urbana de Badalona ha inspeccionat recentment un locutori situat a l'avinguda del Marquès de Mont-roig davant la sospita que en aquest establiment pernoctaven de manera habitual diverses persones. Els agents van poder comprovar que a la planta baixa d'aquest locutori hi havia diversos llits, matalassos i sofàs.\nA més, la Guàrdia Urbana va aixecar dues actes durant la seva inspecció ja que la titular de l'establiment, de nacionalitat xinesa, no havia comunicat el canvi de titular de l'activitat i tampoc no va presentar l'assegurança de responsabilitat civil.\nDavant d'aquesta situació i a causa de l'ús indegut d'aquest local comercial com a habitatge, l'Ajuntament de Badalona ha iniciat la tramitació de l'expedient administratiu corresponent des del Departament de Disciplina Urbanística amb l'objectiu de restablir la legalitat. Si aquest establiment comercial manté uns usos no legalitzats que no s'ajusten a la seva activitat com a locutori, se li podria aplicar una sanció administrativa i fins i tot clausurar-lo.


Piqué, el central golejador - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesPiqué, el central golejador\nEDUARD GANGOSO - 05/10/2016 | 22:21\nPiqué celebra el gol que va marcar davant el Borussia Mönchengladbach | MIGUEL RUIZ - FCB\nEl protagonista de l'històric 2-6 al Bernabéu\nEn la seva primera temporada com a blaugrana, Gerard Piqué, va voler sumar-se a la festa del Barça al Santiago Bernabéu i en una acció típica del central català, va pujar en un contracop blaugrana i després d'una centrada d'Eto'o, va marcar el sisè gol definitiu de la nit en una històrica golejada del Barça al Reial Madrid.\nUn gol que va encaminar la Lliga\nPiqué va fer l'únic gol del Barça en la seva visita a El Madrigal el curs 2010/11. El Barça visitava el Vila-real durant el mes d'abril i necessitava la victòria per seguir amb pas ferm cap al títol de Lliga i evitar complicacions de cara al tram final del campionat. Un gol de Piqué van significar tres punts d'or (0-1).\nEstrena amb triomf a la Champions\nLuis Enrique s'estrenava a la Lliga de Campions com a tècnic del Barça davant l'APOEl al Camp Nou. Un partit que els blaugranes van guanyar per 1-0 gràcies a un gol de Piqué a la sortida d'un còrner. Un triomf important d'una temporada que el Barça va acabar guanyant la Lliga de Campions i el segon triplet de la història del Club.\nUn gol de remuntada\nEl Barça s'enfrontava al Sevilla al Camp nou en el tram final de la Lliga el curs passat. Un gol de Piqué va permetre al Barça remuntar un partit que s'havia complicat contra el conjunt andalús. El gol del central va significar el 2-1. El Barça acabaria guanyant la Lliga en l'última jornada després de guanyar a Granada (0-3).\nEls dos últims gols de Piqué són una autèntica mostra del seu lideratgesobre el terreny de joc. El '3' del Barça va posar-se l'equip a l'esquena i va marcar dos gols per intentar una remuntada èpica a Balaídos. Tot i l'esforç, la remuntada es va quedar en el camí i el Barça no va poder aixecar el resultat davant el Celta (4-3).


La tendència de contagis millora a Calaf i a la seva Àrea Bàsica\nLa darrera setmana només s'ha registat 1 cas positiu al municipi i eleva a 43 el nombre de casos acumulats des de l'inici de la pandèmia. D'altra banda, s'han comptabilitzat 12 noves persones sospitoses, arribant fins a un total de 247 acumulades, dades a la baixa comparades amb les 21 de la setmana anterior. Pel que fa a tota l'Àrea Bàsica de Salut, els positius acumulats són 106 (1 més que la setmana passada) i els sospitosos acumulats 464 (21 més)\nDades Covid Calaf AQUAS - actualització 04.08.2020\nDades Covid ABS Calaf AQUAS - actualització 04.08.2020\nLes dades obertes facilitades pel Departament de Salut indiquen que Calaf i la seva Àrea Bàsica de Salut han millorat la seva tendència pel que fa a les setmanes anteriors. El nombre de casos positius acumulats a Calaf és de 43 ( 1 més respecte la setmana passada que era de 42 ) i a l'ABS és de 106 (1 més respecte als 105 que indicaven les darreres dades).\nD'altra banda, també hi ha hagut una millora pel que fa al nombres de casos sospitosos - persones que tenen algun símptoma però a qui no han fet la prova -. Aquesta darrera setmana els sospitosos a Calaf han augmentat fins a 247 acumulats (12 més que la setmana passada ) i a l'ABS han arribat als 464 casos (21 més que la setmana passada). Tot i l'increment, però, cal dir que la tendència ha estat inferior, ja que veníem d'uns dies on s'havien comptabilitzat fins a 54 persones sospitoses (21 a Calaf i 33 a l'ABS).\nPel que fa a les dades facilitades per la Conselleria de Salut a través dels informes de seguiment del risc de rebrot, a data del 31 de juliol, mostren que la tendència general a la Regió Sanitària de la Catalunya Central és de baixa incidència. Així doncs, el nombre de casos positius diaris detectats amb PCR als diferents municipis és baix i està controlat, ja que els municipis que tenen incidències altes en una setmana aconsegueixen revertir-les la següent. Aquesta setmana, veiem com Cardona o l'Alt Berguedà, que havien experimentat un creixement els darrer set dies, l'han controlat. En canvi, Tona, Vic, Roda de Ter, Manresa o Sant Hipòlit de Voltregà són els que experimenten crescudes aquests darrers set dies però molt per sota del que es podia considerar un possible brot.\nA més, el nombre d'hospitalitzacions a la Catalunya Central per Covid-19 continua estable i, fins i tot, a la baixa respecte els dies anteriors, sense suposar un perill pel sistema sanitari.\nTaxa incidència Catalunya Central (a 31 de juliol de 2020)\nTendència noves hospitalitzacions Catalunya Central 04.08.2020\nDades Covid Calaf portal DIBA - actualització 01/08/2020\nAquesta primera versió de l'eina permet conèixer la situació actual i observar la tendència amb la finalitat d'anticipar-se i decidir l'adopció de mesures per poder controlar possibles brots i minimitzar els impactes de la malaltia causada pel nou coronavirus SARS-CoV-2.


El teu hotel boutique a la Costa Brava, Empordá\nUna casa indiana al centre històric de Begur\nEl teu Boutique hotel a Begur\nEl nostre hotel té 10 habitacions, restaurant, bar cocteleria, servei de massatges, lloguer de bicicletes elèctriques i pàrquing. Està situat al centre històric de Begur (Costa Brava), en una zona molt tranquil.la, a 5 minuts a peu de la zona comercial de la vila. Estem oberts de Febrer a Desembre\nEl Palauet Indià\nL'edifici que alberga l'hotel és un Palauet Colonial de 1.866, una casa indiana, catalogat pel seu interès històric. Construït per Bonaventura Caner Bataller, un indià que va emigrar a Cuba amb el seu germà Pere a 1.833. Es poden veure les seves inicials, B.C.B, tant al llindar de la porta d'entrada a l'hotel, esculpit en pedra, i en la reixa d'entrada a l'restaurant, forjat en ferro. Es pot passejar per Begur seguint un itinerari al llarg del qual es poden anar coneixent les diferents cases indianes encara en peu.\nHem convertit aquest preciós Palauet en un hotel boutique, conservant la distribució i els elements originals. I ho hem decorat com si fos casa nostra: antiguitats, mobles vintage, mobles recuperats per nosaltres mateixos.\nLes vostres habitacions\nNomés 10 exclusives habitacions, com una casa. Totes elles, fins i tot els banys, amb llum i ventilació natural. Reformades completament durant el 2020. Cadascuna decorada per un/a interiorista diferent. Segur que et ve de gust veure-les. Et presentem també a cadescun/a dels seus interioristes.


Leo Messi rep la Creu de Sant Jordi per ser “el millor futbolista de tots els temps”\nL’ha recollit en un acte multitudinari, juntament amb La Trinca, la corredora Núria Picas i els expresidents del Parlament Ernest Benach i Joan Rigol\nLeo Messi ja ha rebut la Creu de Sant Jordi. // EFE - Alejandro García\nAnna Felipe Villalobos Cap de Cultura\nActualitzada el 17-05-2019 12:32\nLeo Messi, La Trinca i els expresidents del Parlament Ernest Benach i Joan Rigol ja tenen la Creu de Sant Jordi. L’han recollit aquest dijous al vespre, en un acte multitudinari, que s’ha fet a l’Auditori del Fòrum de Barcelona.\nTot i la transversalitat dels premiats, la cerimònia ha tingut un to polític marcat.\nUn exèrcit de mòbils s’ha aixecat quan Messi ha recollit la Creu de Sant Jordi\nEl jugador del Barça ha saludat el president de la Generalitat, Quim Torra, i s’ha girat per saludar tímidament els nombrosos convidats.\nMessi ha estat molt aplaudit, però també ha rebut una sonora ovació Núria Picas. La corredora de muntanya, amb llaç groc a la solapa, ha comparat les dificultats en què es troba en les seves curses amb el futur de Catalunya.\nSoc molt optimista amb el futur del nostre país. Malgrat totes les adversitats, i tenir sempre el vent de proa, la capacitat del poble català és tan notable que tard o d’hora sabrà fer realitat tot allò que volem la majoria de catalans\nLa cerimònia ha acabat amb crits a favor de la llibertat dels líders independentistes empresonats, i aquí Messi, que sí que havia aplaudit les reflexions polítiques de Picas i Juste de Nin, ha abaixat els braços.\nLa cerimònia ha acabat amb crits a favor de la llibertat dels polítics independentistes presos, i aquí Messi, que sí que havia aplaudit les reflexions polítiques de Picas i Juste de Nin, ha abaixat els braços. // EFE - Alejandro García


El Consell pren en consideració la 'regla d'or' amb els vots a favor de la majoria - FÒRUM.ad\nOn: 18/09/14 21:06\nEl Consell General ha pres en consideració la proposició de llei de sostenibilitat de les finances públiques i d´estabilitat pressupostària, més coneguda com a ‘regla d´or’. Ho ha fet amb el vot favorable del grup demòcrata i els vots contraris dels dos grups de l´oposició. Consideren que és inconstitucional, que no és aplicable i que no es pot presentar sense consens a aquestes alçades de la legislatura.\nEl Govern ha manifestat el criteri favorable a la proposició demòcrata, amb una sèrie d´apreciacions que caldrà modificar amb esmenes. El ministre de Finances i Funció Pública, Jordi Cinca, ha deixat clar que, tot i que caldrà polir la manera d’aplicar-la, està a favor de la ‘regla d´or’.\nEl president suplent del grup demòcrata, Daniel Armengol, ha reiterat els motius per presentar el text tot subratllant la necessitat de limitar l’endeutament públic. “No volem que es gasti més del que s’ingressa en èpoques de creixement, sinó fer guardiola. I no volem que augmenti la imposició directa per sobre d’aquest 10% generalitzat que tothom ha interioritzat”, ha declarat Armengol.\nUns arguments que ha rebatut durament el president del grup mixt, Jaume Bartumeu, que ha acusat els demòcrates de carregar-se l´estructura constitucional “introduint per sobre de totes les institucions un tribunal econòmic que sembla polític i sense cap control democràtic. La veritable voluntat que s’amaga darrera és la limitació de la recaptació impositiva directa”.\nEn aquesta línia, el president del grup socialdemòcrata, David Rios, ha assegurat que la llei és una revenja per haver hagut d´aprovar l´IRPF i que no és aplicable. “Amb el marc fiscal en plena implantació és impossible tenir una previsió d’ingressos i despeses clara i acurada i, per tant, és obvi que es farà impossible complir els límits que estableix la proposició de llei”.\nEls dos grups de l´oposició són molt escèptics sobre el marge de maniobra i el resultat que pot donar el treball en comissió.\nEl Consell General també ha aprovat per assentiment la proposició de la Llei qualificada de finançament de partits polítics que, finalment, ha incorporat 28 esmenes. Els grups parlamentaris destaquen que gràcies a aquest text es reforça la democràcia i s’arriba a un finançament més just i transparent.\nPrevious Post: Nomenen Rosa Ferrer ‘Hoste Distingit’ de Morelia (Mèxic)\nNext Post: L’oposició critica durament la reforma de les pensions dels funcionaris proposada pel Govern


Proposem millores al servei de transport urbà de Sant Sadurní - amtu\nProposem millores al servei de transport urbà de Sant Sadurní\nEl director general de l’AMTU, Joan Prat, s’ha reunit amb l’alcalde de Sant Sadurní d'Anoia, Josep Maria Ribas, i el regidor de Mobilitat, Via pública i Medi Ambient, Toni Sisternas, per presentar-los l’estudi que servirà com a base per buscar millores en el servei de transport públic urbà al municipi.\nAMTU ha fet un diagnòstic de la situació actual i ha lliurat un conjunt de propostes, que ara l'equip de govern estudiarà de cara a millorar el sistema de transport públic urbà al municipi.\nActualment Sant Sadurní compta amb dues dies línies de bus urbà, realitzades pel mateix vehicle, el qual es coordina el màxim possible amb les arribades i sortides dels trens, atès que el 66% dels usuaris tenen com a destí o punt de partida l'estació de Renfe.\nUna de les dues línies enllaça amb el nucli urbà d'Espiells, on hi ha l'Escola de Viticultura i Enologia Mercè Rosell i Domenech. El conjunt de la línia realitza 24 expedicions en dies escolars i feiners.\nEs calcula que en un dia feiner pugen al bus una mitjana de 315 viatgers. La distribució de les parades fa que pràcticament tota la població (un 99%) que resideix a Sant Sadurní tingui una parada a menys de 300 metres. Els nuclis urbans, excepte Espiells, no tenen servei de bus


Centres de formació EFEC Adults\nLa participació dels centres en el programa EFEC Adults és voluntària i gratuïta. Tot i que els tallers són impartits per voluntaris treballadors del sector econòmic i financer, la implicació dels professors i direcció dels diferents centres -aportant la seva experiència pedagògica i assistència logística- és essencial per l’èxit del taller.\nEnguany proposem 3 tallers amb una durada de dues hores, que es duran a terme entre els mesos de gener i abril de 2021, i que tracten les següents temàtiques:\nAls tallers poden participar-hi els alumnes que consideri el centre. Es recomana realitzar els tres tallers però cada centre pot escollir la seva programació (no és obligatori fer-los els tres).\nSessió d’Educació Financera del Programa EFEC Adults\nA EFEC Adults el centres aporten les instal·lacions (aula, ordinador, projector) i col·laboren en la coordinació (horaris, recepció i custòdia del material, presència durant el taller i realització de l’enquesta de valoració). Cal tenir en compte que, durant la impartició del taller el professor responsable del projecte està present a l’aula amb l’objectiu d’incorporar els conceptes treballats en el taller en altres matèries.\nFes la inscripció aquí!


Concentració davant l'Audiència Provincial de Barcelona en suport d'en Marcel i exigir la seva absolució\nConcentració davant l’Audiència Provincial de Barcelona en suport d'en Marcel i exigir la seva absolució\nDavant d’aquest judici polític, en el marc de la macro causa contra l’independentisme, el Grup de Suport convoca a una concentració de suport el dilluns 22 les 9h davant de l’Audiència Provincial de Barcelona (Passeig de Lluís Companys, 14) i un acte polític paral·lel al judici, a les 10h. El 18 de desembre va tenir lloc un judici fallit, per absència de dos Mossos d’Esquadra. Aquest dilluns 22 tindrà lloc el judici polític on li demanen fins a 6 anys i mig de presó.\nConcentració davant l?Audiència Provincial de Barcelona en suport d'en Marcel i exigir la seva absolució\nEl passat 29 de setembre de 2018 milers de persones es manifestaven al centre de Barcelona per mostrar el rebuig a l’associació neofeixista Jusapol, un sindicat de Policies i Guardia Civils que volia ocupar la plaça Sant Jaume. Començava el “Holi Festival” a Via Laietana, amb l’objectiu de posar color a la foscor del feixisme i amb aquesta acció engegava una violenta reacció de la policia, la qual va efectuar nombroses càrregues contra els manifestants que restaven atònits davant d’una reacció policial desproporcionada.\nArran d’aquestes mobilitzacions, la fiscal responsable del procediment, Ana Sanz, acusa en Marcel de de desordres públics, atemptat a l’autoritat i lesions lleus, demanant fins a 6 anys i mig de presó, 600 euros de multa i 1.560 euros d’indemnització. Per la seva banda, la Lletrada de la Generalitat, Encarna Garcia Rosado, formula la mateixa acusació, demanant 4 anys, 9 mesos i un dia de presó, 600 euros de multa i 1.549,77 euros d’indemnització. Totes dues acusacions volen fer pagar al Marcel unes lesions al canell que ell no va provocar, sinó que amb tota probabilitat responen a la brutalitat amb que els agents van colpejar als manifestants antifeixistes.\nEl 18 de desembre va tenir lloc un judici fallit, per absència de dos Mossos d’Esquadra. Aquest dilluns 22 tindrà lloc el judici polític on li demanen fins a 6 anys i mig de presó.\nA l’acte polític hi participaran Ana Algarra (encausada de La pública a judici), Xavier Antich (Òmnium Cultural), Elisenda Paluzie (ANC), Ferran Muñoz (Grup de Suport Adri et volem a casa), Dolors Sabater (diputada de la CUP – G), Willy Toledo (activista i actor), Anna Sala (encausa de 8mil motius), Norma Pedemonte (Alerta Solidària), Albert Botran (diputat al Congrés dels Diputats de la CUP-PR), Queralt Guinart – Keraturre (artista), entre d’altres.\nL’objectiu de la mobilització, a més de mostrar el suport i la solidaritat a en Marcel, és de denunciar la situació i fer pressió per tal que l’absolguin ja que consideren que manifestar-se no pot ser un delicte.


El conseller de Territori i Sostenibilitat, Lluís Recoder.\nBarcelonaEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Lluís Recoder, ha dit aquest dimarts en una entrevista a Els matins de TV3Els matinsTV3 que la decisió de la ministra de Foment, Ana Pastor, de no descentralitzar l'aeroport del Prat, significar donar "un pas enrere".\nTot i això, Recoder confia que aquest fet "ens permeti agafar impuls i arribar més lluny", perquè és una "qüestió fonamental" que el Prat "no estigui supeditat a Barajas". Això, segons ha subratllat, "només ens ho garanteix que tinguem majoria en la gestió".\nEl titular de Territori i Sostenibilitat va reclamar aquest dilluns una gestió individualitzada del Prat que no estigués "sota el paraigües de la de Barajas", davant la proposta de Pastor.\nLa ministra de Foment va liquidar aquest dilluns les reivindicacions catalanes sobre el Prat per gestionar individualment l'aeroport de Barcelona. Segons va informar, el govern espanyol opta per impulsar conjuntament les infraestructures del Prat i de Barajas.\nEn aquest sentit, Recoder ha afirmat que "els aeroports espanyols no es complementen, sinó que competeixen entre ells".\nEl conseller ha reclamat "una alternativa" a aquesta situació, i ha afegit que "estem disposats a treballar-hi".\nFinalment, Recoder ha dit que en els propers dies es trobarà amb Ana Pastor, tot i que no ha confirmat que aquesta reunió tingui lloc abans de l'1 de febrer, data en què està prevista la primera reunió entre el president del Govern, Artur Mas, i el cap de l'executiu espanyol, Mariano Rajoy.\nLluís Recoder aeroport el prat descentralització Ana Pastor Barajas infraestructures


Carrer Nou, 8, 17600 Figueres, Girona – https://www.instagram.com/casalspromise/\nDE MITGES CASALS A CASALS PROMISE 100 ANYS D’HISTÒRIA\nEl 1922, en Paquito Casals i la Lola Reixach, dos ordinencs acabats de casar, van obrir una merceria al carrer de la Portella núm. 1.\nEl 1930 es van traslladar al carrer Nou núm. 8 on estem avui en dia. A poc a poc, el negoci va anar guanyant més reconeixement, tant a la Vila de Figueres com a la Comarca, sobretot en la venda de mitges. El Paquito i la Lola sabien que modernitzar-se era vital i, per això, el 1962 varen fer una gran reforma de l’edifici. Un aspecte interessant va ser la construcció d’una façana de vidre pionera a l’època. El 1968 es va incorporar a l’empresa el fill dels Casals, Joan i la seva parella, Montserrat Subiros.\nles bas Christian Dior – Medias CASALS ( arxiu fotogràfic familiar)\nGràcies al fet que la moda dels anys 60 i 70 era la faldilla/ minifaldilla, i la generalització de l’ús dels pantis en substitució de les mitges tradicionals, van afavorir a “l’etapa daurada” de la venda de mitges. ”Qui diu minifaldilla, diu pantis a joc per acompanyar-la”.\nTot empresari ha d’estar preparat pel canvi. Amb la nova tendència del segle XXI de l’ús dels pantalons com una peça de vestir còmoda i pràctica en el dia a dia de les dones, la família Casals-Subiros va haver d’adaptar-se. Quina va ser la solució? Introduir la cotilleria i pijames.\nPaquito Casals amb una clienta ( arxiu fotogràfic familiar)\nLa Montserrat sempre havia tingut el somni de poder tenir una marca que treballés amb col·leccions, i el 2010 la va trobar per fi. Es deia Promise, un negoci Barceloní que proporcionava molta varietat d’articles per dona i home, i amb una qualitat excel·lent. Després de tenir aquesta marca durant un temps, tant per Promise com per la meva mare va ser amor a primera vista. A dia d’avui, portem 10 anys de la mà i gràcies a ells i el nostra esforç, hem aconseguit arribar a on estem ara.\nDesprés de cinquanta anys gaudint de la botiga, el 2020 la Montserrat va donar pas a la següent generació: la seva filla Emma Casals, qui continua el negoci amb moltes ganes.\n(Casals, s. f.)\nMitges Casals, carrer Nou núm 8. ( arxiu fotogràfic familiar)\nCasals, E. (s. f.). [DE MITGES CASALS A CASALS PROMISE 100 ANYS D’HISTÒRIA]. Arxiu Familiar, DE MITGES CASALS A CASALS PROMISE, Figueres, Espanya.\nFOTOGRAFIES > SABATERIA BOSCH


Oikocredit newsletter: Durant les properes setmanes fem només atenció telefònica i per mail\nSeguint les recomanacions de les autoritats sanitàries arran de l’impacte del coronavirus (Covid-19) a Oikocredit Catalunya deixarem d’oferir atenció presencial fins, com a mínim, el divendres 27 de març (inclòs). No obstant, i atès que fa anys que estem preparades per fer teletreball, durant aquests dies us seguirem atenent per telèfon o correu electrònic amb total normalitat.\nEl cafè-tertúlia sobre l'Study Tour a Ghana que teníem previst per al dijous 19 de març també s'aplaça fins a nova data, pendent de concretar.\nA mida que hi hagi novetats, us informarem puntualment d’aquestes.\nA nivell d’Oikocredit Internacional l’operativa tampoc s’atura i simplement algunes gestions es poden veure lleument afectades per alguna demora raonable. Podeu llegir més informació sobre l’impacte del coronavirus a la cooperativa internacional en aquest comunicat.


L'Hospital General de Castelló podrà fer operacions de reassignació de sexe - Diari La Veu\nEscriba el número 624303\n6 abril 2019 13:34h\nAl centre hospitalari castellonenc hi ha 30 persones trans en espera d'una intervenció quirúrgica mamària. / DANIEL GARCÍA-SALA\nCASTELLÓ DE LA PLANA. L'Hospital General Universitari de Castelló ha obtingut l'acreditació de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública per a realitzar mamoplàsties i mastectomies a persones transsexuals. Es converteix així en el centre sanitari de referència per a aquest tipus d'intervencions quirúrgiques a la demarcació de Castelló.\nDes de la Unitat d'Identitat de Gènere del centre, constituïda l'any 2017, Ángel Merchante i el seu equip d'endocrinòlegs, amb la implicació de la gerència del centre, han sigut els "principals promotors" d'aquesta iniciativa, ja que han atés ja 80 persones trans –30 d'elles en espera d'una intervenció quirúrgica mamària–, segons ha explicat el centre hospitalari en un comunicat.\nLes persones que accedeixen a aquesta fase del procés de reassignació de sexe passen prèviament per altres dues etapes, seguint el protocol de la Unitat d'Identitat de Gènere: l'atenció psicoterapèutica i la teràpia hormonal i farmacològica. La primera es realitza al Departament de Salut de la Plana i la segona, al General de Castelló.\nEn aquesta tercera fase acabada d'aprovar per la Conselleria es podran realitzar operacions de mamoplàstia i mastectomia a persones transsexuals en el centre sanitari castellonenc.\nFins ara, les intervencions quirúrgiques mamàries al col·lectiu transsexual es realitzaven a l'Hospital Doctor Peset, a València. Ara, les persones que es troben en tractament ja disposen dels recursos per a operar-se a Castelló, evitant així haver de traslladar-se a València.\n"Se m'ha qüestionat pel fet de dir que sóc trans; però, si no ho diem, no existim"\nGuillem MontoroRegidor de l'Ajuntament de Paiporta\nEscriba el número 873234


L'adjudicació de la llicència per al Hard Rock Entertainment World continua la seva tramitació sense un termini definit | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nL'adjudicació de la llicència per al Hard Rock Entertainment World continua la seva tramitació sense un termini definit\nLa companyia nord-americana i la Generalitat van consensuar una pròrroga al setembre per analitzar els requisits tècnics de la proposta\n01 de Gener de 2018, per ACN\nZona de bosc on es planteja el Centre Recreatiu i Turístic (CRT) a PortAventura i just a sobre, la muntanya russa Shambhala, amb una vagoneta en ple trajecte\nL'adjudicació definitiva de la llicència de casino que farà possible el Hard Rock Entertainment World al Centre Recreatiu i Turístic (CRT) de Vila-seca i Salou continua "la seva tramitació ordinària" i sense un termini definit, segons han confirmat a l’ACN fonts del Departament d’Economia. La previsió inicial era culminar el procés al setembre, però es va haver d’ajornar perquè la companyia i la Generalitat van consensuar una pròrroga per analitzar els requisits tècnics de la proposta. Malgrat que el Departament confiava enllestir el tràmit a l'octubre, a hores d'ara l'adjudicació del concurs encara no s'ha resolt.\nHard Rock va demanar més temps per respondre al Govern atesa la complexitat del concurs –el document tècnic del projecte presentat per l'empresa consta de més de 3.000 folis. Això ha fet que els terminis del procediment es mantinguin "congelats" tal com permet la Llei de procediment administratiu. Tot i això, "estem dins el calendari previst en les bases" i "en la part final del concurs", segons les mateixes fonts. Un cop s'enllesteixi aquest tràmit, es podrà resoldre el concurs i adjudicar la llicència però no hi ha un termini establert perquè això passi.\nL’exsecretari d’Hisenda i president de la mesa d’avaluació i adjudicació, Lluís Salvadó, havia manifestat la seva intenció d’escurçar al màxim el procés, després que el 10 de juliol es fes públic que Hard Rock era l’única aspirant a impulsar el macrocomplex turístic, oci i joc al Tarragonès, l'antic 'BCN World'.\nUn cop s'aprovi l'informe definitiu d'adjudicació, Hard Rock tindrà un mes per constituir la unió temporal d'empreses que ha de desenvolupar el projecte, que com va avançar l'ACN es farà de la mà de Value Retail i Port Aventura. Passat aquest termini, la UTE tindrà un altre mes per adquirir els terrenys on s'ha de desenvolupar el Hard Rock Entertainment World, que són propietat de 'la Caixa' i tenen un preu de 120 milions d’euros.\nEl projecte de Hard Rock, valorat en 2.000 milions d'euros, es començarà per una primera fase valorada en 665 milions. Els primers treballs inclouran la construcció d'un hotel amb forma de la icònica guitarra de Hard Rock de 600 habitacions. En aquest hotel hi haurà l'únic casino que podrà tenir el complex, amb una superfície de fins a 10.000 metres quadrats.\nPer la seva banda, Port Aventura desenvoluparà un segon hotel, de 500 habitacions i enfocat al públic familiar, i Value Retail -l'empresa que gestiona La Roca Village- impulsarà un espai de 75 botigues. A més, Hard Rock preveu construir una gran piscina de 6.000 metres quadrats i un espai per a concerts amb capacitat per a 15.000 persones.\nConfiança a Salou\nMalgrat la manca de notícies sobre el projecte en els darrers mesos i la situació política a Catalunya, la Generalitat ha seguit treballant en l'àmbit tècnic amb la companyia nord-americana, segons ha pogut confirmar l’ACN. En aquesta línia, l’alcalde de Salou, Pere Granados, ha manifestat recentment que l’empresa no ha perdut l’interès en invertir al territori i que el seu projecte no corre perill.\nSalou es prepara per la festa del 30 d'octubre\nSalou recaptarà fons per a la lluita contra el càncer\nL'Ajuntament de Salou executa diverses millores a les escoles\nSalou i el govern espanyol impulsen les darreres fases del projecte per acabar el Camí de Ronda\nUna cinquantena d’entitats i col·lectius a l’Ofrena floral de la Diada Nacional a Salou