Biografia Gerard Vergés | Associació d'Escriptors en Llengua Catalana\nGerard Vergés va guanyar, l'any 1948, els seus primers Jocs Florals.\nGerard Vergés, al seu laboratori.\nL'any 1985, navegant amb la seva dona María Imelda Alonso.\nL'any 1997, en el moment de rebre la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya.\nActe d'ingrés a la Reial Acadèmia de Farmàcia de Catalunya, l'any 2001.\nGerard Vergés al seu estudi l'any 2007.\nImatge de l'estudi de l'autor.\nL'autor, l'any 2012, escrivint a casa seva.\nGerard Vergés i Príncep (Tortosa, 7 de març de 1931 – 23 d'abril de 2014).\nFarmacèutic, poeta, assagista, traductor, articulista i professor.\nGerard Vergés neix a Tortosa el març de 1931 al Palau Capmany, carrer de la Rosa, 3, poc abans de la proclamació de la Segona República. Fill i nét d'apotecaris (aquesta paraula provinent de la veu grega aphoteka —el que guarda els medicaments— li agradava moltíssim), la farmàcia familiar, fundada l'any 1894, s'ubicava als baixos de l'edifici. Molt a prop hi havia la indústria farmacèutica GEVE, creada el 1903 pel seu avi, Gerard Vergés i Delsors i pel Dr. Oliveres. Gerard Vergés va créixer envoltat de fórmules magistrals, tubs d'assaig, plaques de petri i matrassos de destil·lació. Però també dels llibres de l'amplíssima biblioteca de casa.\nL'any 1936, quan comença la guerra ("la guerra civil més incivil), amb els seus pares, Rosa i Gerard, i el seu germà, Joan Antoni, es refugien en una modestíssima i minúscula caseta a Montaspre ("el toponímic és prou explícit... Reducte per a guineus i esparvers"), prop de Bítem. Per primera vegada, Gerard Vergés veurà el rostre del dolor.\nFinalitzat el conflicte, la família torna a una ciutat repetidament bombardejada, devastada i en ruïnes (Tortosa va ser front de batalla i l'Ebre una frontera). Comença l'escola, i a l'edat de 12 anys, estudia com a intern als Jesuïtes de Sarrià, a Barcelona, on cursarà tot el batxillerat. Li interessaven el llatí, la química i la literatura.\nAls Jesuïtes, el Padre Zurbitu li aconsella llegir Antonio Machado i Las 100 mejores poesías de la lengua castellana, selecció de Marcelino Menéndez y Pelayo. Aquestes lectures li van obrir les portes a la poesia de qualitat. Llegeix molt i escriu. El 1948 guanya els seus primers Jocs Florals, i a l'edat de 20 anys publica un poemari i un relat curt, en castellà, que més tard preferirà oblidar.\nEstudia farmàcia a la Universitat de Barcelona, i es llicencia l'any 1955. Ja a Tortosa —mentre treballa a la indústria farmacèutica familiar, els laboratoris GEVE—, sota la direcció del seu estimat professor Arsenio Fraile, catedràtic de fisiologia, obté, el 1962, el títol de Doctor en Farmàcia amb una innovadora tesi sobre l'acció farmacològica de la carbutamida.\nL'any 1957 es casa amb María Imelda Alonso, filla de notari. És un matrimoni llarg i feliç. Tenen set fills (dos d'ells també farmacèutics) i disset néts. Col·lecciona denaris romans i atresora llibres. Estima molt la vida, la seva llengua i, a imitació del seu mentor Pere Quart, professa, per damunt de totes les coses, "l'amor apassionat i desolat de la bellesa".\nEl 1966 inaugura un laboratori d'anàlisis clíniques, actiu fins a la seva jubilació, el 1997. Simultàniament, l'any 1976, funda amb el Dr. Lluís Ferré, una empresa de reactius per a bioquímica i immunologia: QCA (Química Clínica Aplicada, S.A.), avui en ple funcionament.\nHa estat professor a la Universitat a Distància (UNED) de Tortosa (1974-1980) i conseller assessor de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) des de la seva creació fins a l'any 1999. Ha publicat assaigs d'investigació en revistes professionals i ha pronunciat conferències científiques.\nDes de l'any 2001 és Acadèmic Numerari de la Reial Acadèmia de Farmàcia de Catalunya. Per la seva trajectòria professional, l'any 2003, la Generalitat de Catalunya li atorga la Medalla Josep Trueta al mèrit sanitari; i el 2007, el Col·legi Oficial de Farmacèutics de Tarragona, li lliura el seu màxim guardó, la insígnia d'Or.\nFins aquí la seva trajectòria professional, però Gerard Vergés, encara que molt dedicat a la seva feina, entremesclava ciència i cultura amb naturalitat. Així, funda amb el seu amic Jesús Massip la revista literària GEMINIS (1952-1961), una plataforma de difusió cultural dels ideals estètics i intel·lectuals de tota una generació.\nGerard Vergés, als cinquanta anys, apareix amb força en l'àmbit de la poesia catalana contemporània amb el seu primer llibre, L'ombra rogenca de la lloba, Premi Carles Riba 1981. Tenia cinquanta anys. Però aquesta no és l'obra d'un poeta de vocació tardana. El poemari se sustenta en un ampli bagatge literari i un indubtable domini tècnic que només s'aconsegueix amb l'exercici continuat d'ordir versos. Vergés ja té una llarga trajectòria de poeta ocult i una sorprenent saviesa literària, reflex de la seva sòlida formació humanística.\nDe la gent de ploma li plauen i conforten, sobre tots, Shakespeare, Ovidi i Ausiàs March. Dels moderns, Vicent Andrés Estellés i Eliot i Kavafis.\nDesprés vindrà la biografia El pintor tortosí Antoni Casanova (1983), una descoberta elegant i serena d'un pintor del realisme postromàntic d'èxit esclatant a París, que la crítica artística contemporània ha oblidat. El seu gust i el coneixement de la pintura també és una constant a la seva obra.\nDos anys més tard publica Tretze biografies imperfectes, Premi Josep Pla del 1985, una digressió amena i erudita sobre la bellesa, l'art i la memòria. Abunden les referències a Shakespeare i a Tortosa.\nPublica el segon poemari, Long play per a una ànima trista (1986). Quaranta poemes en hendecasíl·labs blancs, que probablement defineixen millor que cap altra obra l'univers líric del poeta: la infantesa, l'amor, la pàtria profunda i el temps passat i futur.\nL'Ajuntament de Tortosa li atorga la Medalla de Plata de la Ciutat (1986).\nEl tercer poemari que publica, Lliri entre cards (1988), títol que pren del seu admiradíssim Ausiàs March, està format per quaranta esplèndids sonets, estructurats en dues parts simètriques i amb vocació satírica i lírica.\nL'any 1990 guanya el premi d'assaig Josep Vallverdú amb Eros i Art, on expressa la seva absoluta passió per la bellesa del món, reflexionant i deambulant sobre l'erotisme de les obres mestres de la literatura i la pintura.\nA Tots els sonets de Shakespeare (1993), Gerard Vergés sap combinar amb inusual perícia l'elegància del metre i les rimes del sonet anglès, i la riquesa del català emprat, sense trair mai el sentit del text original. Per la traducció dels 154 sonets rep el Premi Crítica Serra d'Or de traducció poètica (1994).\nEl 1997 és guardonat amb la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya.\nTrigarà catorze anys a publicar el seu quart poemari, La insostenible lleugeresa del vers (2002), tretze poemes de vers lliure, on l'elegia, la memòria, les referències cultes i la ironia conciliada amb l'humor són la matèria que forja els seus versos.\nLa raíz de la mandrágora (edició bilingüe de l'any 2005), recull la seva obra poètica traduïda al castellà amb saviesa, devoció i gràcia poètica per Ramón García Mateos.\nL'any 2009 l'Ajuntament de Tortosa li atorga la Medalla d'Or de la Ciutat.\nDes del 1985 fins al 2005 col·labora al diari Avui amb una freqüència d'un article mensual. Cada article comença per una lletra de l'alfabet, ordenats de la A a la Z; una vegada acabat l'alfabet, comença de nou. Alfabet per a adults (2010), és un recull d'aquests escrits d'actualitat i precisió històrica i literària, resultat d’una curiositat sense límits, amena i de gran qualitat literària.\nUna setmana abans de morir, veurà la llum El jardí de les delícies (2014), una enlluernadora epifania. L'homònim tríptic d'El Bosco és el motiu germinal dels poemes que glossen la pintura, entrellaçant reflexió i èxtasi, sensualitat i meditació, culturalisme i sensibilitat, passat i present. El jardí de les delícies es publica acompanyat de les traduccions al castellà i l'anglès a cura de Ramón García Mateos i Sam Abrams respectivament.\n"—Què més vol el senyor?\nque arriba abril i no rebroten. Vull..."\n(L'ombra rogenca de la lloba, 1982)\nA finals de 2015 apareix publicada la poesia completa de Gerard Vergés, aplegada en un volum a cura de D. Sam Abrams, editat per Proa.


El Tribunal de Comptes de la UE alerta que Frontex és ineficaç per donar suport a la gestió de fronteres - Nosaltres La Veu\nEl Tribunal de Comptes de la UE alerta que Frontex és ineficaç per donar suport a la gestió de fronteres\nEls auditors veuen «preocupant» que el bloc europeu li hagi donat més poders\nUn guarda de Frontex a Lesbos (Grècia) | ACN\nEl Tribunal de Comptes de la Unió Europea ha alertat que Frontex és ineficaç per donar suport a la gestió de fronteres. En un informe publicat aquest dilluns, els auditors critiquen «incoherències en el sistema d'intercanvi d'informació que en debiliten la capacitat per vigilar les fronteres exteriors». També troben a faltar que l'agència faça anàlisis de risc completes, així com auditories internes sobre el seu funcionament. «Això és especialment preocupant ara que Frontex haurà d'assumir noves responsabilitats», ha avisat Leo Brincat, membre del Tribunal de Comptes de la UE encarregat de l'informe.\nEl 2019 la UE va ampliar les competències de Frontex perquè passara de tindre un rol de suport i coordinació a exercir una funció operativa. «Hi ha un risc significatiu que Frontex tinga dificultats per complir el nou mandat», pronostiquen els auditors. La UE va augmentar de manera «exponencial els recursos per a l'agència sense avaluar les necessitats dels estats i les capacitats de l'ens», opinen.\nPer complir el nou mandat Frontex disposarà de fins a 10.000 efectius d'ací a 2027, mentre que el 2019 només en tenia 750. A més, el seu pressupost es duplicarà i arribarà als 900 milions d'euros anuals.


Víctimes de violència masclista desprotegides\n14 de de setembre del 2015. Actualitzada 16 de de setembre del 2015 a les 10:27\n“Catalunya descuida la protecció de les maltractades”, titula avui un article a El periódico que recorda els continus assassinats de dones víctimes de les seves parelles sense ordre de protecció. A més, els jutges cada vegada concedeixen menys ordres de protecció, amb el consegüent desemparament de les víctimes. Aquesta tendència a Catalunya és alarmant, perquè actualment només es concedeix ordre de protecció al 34% de dones que ho sol·liciten, mentre que el 2006 es concedia a un 70%.\nDimecres passat el ministre responsable d'Igualtat va comparèixer al Congrés, pressionat per l'opinió pública després d'un estiu tràgic. Han estat massa les dones assassinades per les seves parelles o exparelles, i infinits els silencis de les institucions, que -no ho oblidem- són responsables de la seguretat de tota la ciutadania, també de les dones. El ministre no va explicar cap mesura nova, ni es va comprometre a dedicar més pressupost contra aquesta xacra, ni tan sols a recuperar la quantitat que s’hi destinava fa només quatre anys. Tampoc va respondre a la proposta d'un pacte d'estat per una societat lliure de violència contra les dones realitzada pel PSOE i reclamada per les entitats de dones.\nLa Llei pateix un atac d'interpretació restrictiva i de garreperia pressupostària, com va explicar la portaveu d'igualtat socialista Ángeles Álvarez a la comissió. El govern del PP va eliminar la violència de gènere de l'agenda, s'estan frenant els efectes positius de la llei integral amb retallades pressupostàries, eliminant accions de prevenció com l'assignatura d'Educació per a la Ciutadania o desmantellant les competències municipals en matèria d'igualtat. Existeixen dades preocupants com el descens del nombre de denúncies, la baixada de les ordres de protecció o l'increment de retirada de denúncies.\nAlarmant baixada de les ordres de protecció: el 73% al 34% de víctimes protegides\nLa dada més alarmant és la baixada en les ordres de protecció concedides a les dones víctimes de violència de gènere. És una baixada generalitzada. En el conjunt d'Espanya, s'ha passat de denegar el 25% de les ordres de protecció sol•licitades el 2006, al 43% el 2014. A Catalunya, les mesures de protecció a les víctimes han caigut de manera espectacular el 70% (2006) de ordres protecció concedides, a un 34% (2014), una baixada de 36 punts percentuals. En el conjunt dels jutjats de Barcelona, es va denegar el 73% de les ordres de protecció sol·licitades.\nQuè passa a Catalunya? S'acumulen molts factors, que tenen com a resultat que destaqui en la caiguda d'ordres de protecció, i estigui entre les pitjors CCAA en caiguda de nombre de denúncies i en l’augment de retirada de denúncies.\nD'una banda, hi ha una manca de professionals formats i especialitzats en violència de gènere en l'àmbit judicial. Després de 10 anys, a Catalunya no totes les demarcacions compten amb unitats de valoració integral, amb psicòleg i forense. En aquest sentit, doncs, no s'estan complint les lleis que recullen l'atenció especialitzada a les víctimes.\nA més, el Govern de la Generalitat no ha arribat a un acord amb el Govern de l'Estat i els mossos no utilitzen "Biotec", el sistema informàtic que utilitzen els cossos de seguretat de l'Estat. La ciència ens indica que els sistemes informàtics de predicció tenen millors resultats com més preguntes i més quantitat de dades d'altres casos hi hagi per comparar. Algú creu que a les víctimes de la violència masclista els interessa la desconnexió del sistema de protecció de l'Estat Espanyol?\nEls dos governs estan incomplint les lleis contra la violència de gènere, que recullen l'existència de professionals especialitzats en el procés judicial i d'atenció a les víctimes. La xarxa de professionals especialitzats i formats en violència de gènere fa aigües per tot arreu.\nCatalunya descuida la protecció de les maltractades\nTenim dues lleis que són molt avançades contra la violència masclista, però ni el Govern del PP ni el de la Generalitat estan desplegant aquestes lleis perquè en l'agenda de tots dos no figura la lluita contra la violència masclista. No n'hi ha prou amb tenir una bona llei, cal aplicar-la.\nLes dones tenim dret a viure segures, a viure lliures de violència de gènere. Les dones tenim drets específics respecte a la violència masclista, tenim dret a la prevenció de la violència de gènere i a un sistema integral de detecció, prevenció i atenció a les dones que pateixen la violència. I els nostres governs no tenen dret a deixar-nos desemparades.


Com prevenir l'acne a través de l'alimentació | Casanovas Dermatologia\n7 de Novembre de 2018 by Casanovas Dermatologia\nAliments per prevenir l’acne\nL’acne és un trastorn de la pell que ocorre quan els fol·licles pilosos es tapen amb greix i cèl·lules cutànies mortes. A l’hora de mantenir una pell sana i prevenir l’acne, has de saber que existeixen diversos aliments per evitar-ho.\nL’alimentació és la base de la salut i no podia ser menys en el cas de l’acne.\nEls peixos com el salmó, el verat i les sardines, aporten una excel·lent font d’àcids grassos essencials (omega-3 i omega-6) que ajuden a reduir la inflamació en el cos.\nLes deficiències en minerals com el zinc i el seleni s’han relacionat amb l’acne. La majoria de la fruita seca, com les nous, contenen seleni, vitamina E, coure, magnesi, manganès, potassi, calci i ferro, que són essencials per a una pell sana.\nL’alvocat és una bona font de vitamina C, la qual ajuda a disminuir la inflamació de la pell i a mantenir-la hidratada de forma natural.\nEls raïms vermells són eficaços per tractar afeccions inflamatòries i reaccions al·lèrgiques de la pell.\nEl fonoll té propietats com millorar la digestió, reduir la inflamació i ajudar a eliminar l’excés de líquids i toxines de la teva pell.\nLa carxofa és una bona font d’antioxidants, ajudarà a eliminar les toxines del cos.\nEl bròcoli conté vitamines A, complex B, C, E, i K, antioxidants que combaten els radicals i que contribueixen a tenir una pell perfecta.\nL’arròs integral és una rica font de vitamina B, proteïnes, magnesi i diversos antioxidants. En l’acne, la vitamina B actua contra l’estrès de la nostra pell, per la qual cosa ajuda a regular els nivells d’hormones i evitar la probabilitat de brots d’acne.\nFont: Mejor con salud\nnensuria – www.freepik.es\nphotoroyalty – www.freepik.es


“Cada vegada més gent jove mostra interès per l'òpera”\nAquest vespre (20 h) parlarà sobre ‘L’elisir d’amore’, de Donizetti, als Cinemes Illa, abans de la projecció gratuïta de l’òpera en la producció de Mario Gas i amb el tenor Rolando Villazón en el paper principal\nPer què han decidit portar ‘L’elisir d’amore’?\nConcretament perquè, a part de ser una òpera còmica i amb final feliç, resulta fàcil d’escoltar i de seguir argumentalment. És, per tant, una bona opció per a la gent que s’endinsa per primer cop en aquest món.\nEstà molt estesa la creença que una òpera ha d’estar plena de morts i tragèdia?\nEn general, sí, i això és completament fals. Òperes divertides i amb final feliç n’hi ha moltíssimes. Per això, l’activitat d’avui també té com a objectiu trencar aquest mite.\nDissortadament, no és l’únic prejudici que pesa sobre la lírica.\nSí, és curiós comprovar com molta


ENTREVISTA A MARC SANS - CONSELL COMARCAL PALLARS SOBIRÀ\nENTREVISTA A MARC SANS\nTÈCNIC DE MEDI AMBIENT DEL CONSELL COMARCAL DEL PALLARS SOBIRÀ\n“El PaP ha permès produir un compost d’alta qualitat mitjançant la recollida d’orgànica i arribar a ser la segona comarca de Catalunya que més recicla amb un resultat de tota la comarca de prop del 55% que en les zones porta a porta arriba fins al 64%”\nEl Consell Comarcal del Pallars Sobirà és un referent en la recollida porta a porta. Administra la recollida dels residus municipals i el seu correcte transport i tractament. Realitza i gestiona la recollida selectiva de paper i cartró, envasos, vidre, orgànica, voluminosos, residus especials en petites quantitats, plàstics d’ensitjar l’herba dels pagesos, vehicles fóra d'ús, electrodomèstics, olis vegetals, piles, etc. Gestiona el funcionament de les dues deixalleries de la comarca, la d'Esterri d'Àneu i la de Sort. I disposa d’una planta de compostatge que produeix un compost d’alta qualitat. La gestió és de tipus directe i actualment és la segona comarca que més bons resultats de recollida selectiva té a Catalunya.\nQuines línies estratègiques té el Pla Comarcal de Prevenció de Residus Municipals del Pallars Sobirà?\nEl Pla de prevenció de residus vol inferir en la reducció dels residus en el marc dels residus municipals. Per aquest motiu les línies estratègiques bàsiques són propostes en la reducció de residus en festes i esdeveniments populars mitjançant l’ús de gots reutilitzables , promoure els envasos de reutilitzables com els tapers i els boc’n roll. També es promou la reutilització des de les deixalleries, on hi ha dos espais on els usuaris poden deixar coses perquè un altre usuari les pugui aprofitar (per. Exemple un cotxet de nen petit que el pot aprofitar algú altre). En la mateixa línies es fan tallers de retalls de roba i de restauració de mobles.\nQuan vàreu iniciar el model de recollida porta a porta?\nEl model de recollida porta a porta es va iniciar el març de 2015 després de mes d’un mes de campanya que es va passar poble per poble a explicar el nou sistema de recollida.\nQuants municipis operen amb aquest sistema?\n13 municipis del 15 de la comarca.\nQuè ha permès aquest model i quins resultats de recollida selectiva us està donant?\nHa permès produir un compost d’alta qualitat mitjançant la recollida d’orgànica i arribar a ser la segona comarca de Catalunya que més recicla amb un resultat de tota la comarca de prop del 55% que en les zones porta a porta arriba fins al 64%.\nQuin model feu servir per residus domiciliaris i comercials?\nEs recull en les mateixos circuïts i es fa a la vegada un reforç de recollida comercial en cartró durant tot l’any . En temporades altes de Nadal, Setmana Santa i estiu es fa un reforç de recollida comercial per a totes les fraccions en la zona porta a porta de tal manera que es poden arribar a recollir tres cops per setmana cada fracció de selectiva. Això és degut a l’alta activitat turística en aquetes dates, que fa que els comerços, hotels, bars etc. tinguin aquesta necessitat de recollida. A les zones rurals s’augmenta la freqüència de recollida de totes les fraccions també en temporades de més afluència turística.\nEls cubells i contenidors porten un xip, què us permet controlar i quines mesures apliqueu?\nPermet identificar l’usuari del cubell i de quina manera usa el servei. Es fa un seguiment per tal de millorar l’ús del cubell i s’ha fet una campanya aquesta primavera que s’ha premiat aquells usuaris que han fet un millor ús del servei porta a porta mitjançant un premi a les 100 cases que millor han reciclat.\nA banda de la deixalleria teniu una planta de compostatge. Quina capacitat té?\nÉs una planta de compostatge ajustada a les nostres necessitats que està pensada per a 700 tones d’entrada de FORM anual, i que actualment rep unes 600 tones.\nQuè us ha permès?\nProduir compost de classe A (aplicable a agricultura ecològica) i no haver de transportar l’orgànica a una altra planta de compostatge a 70 km de distància. Per tant reducció de costos, millora ambiental i poder oferir un compost als veïns de la comarca que és molt apreciat.\nHa requerit una gran inversió?\nS’ha finançat el 100% mitjançant subvencions, i el seu cost aproximat és de 500.000 €. Les subvencions han estat de l’Agència de Residus de Catalunya i d’un ajut SCOW europeu.\nQuin tipus de vehicles heu necessitat per dur a terme aquest sistema de PaP?\nTenim una gamma diversa de vehicles, però tots són vehicles bi-compartimentats de càrrega posterior o amb sitja lateral. N’hi ha de 7.500 kg de PMA i d’altres de 14.000 kg de PMA. Són vehicles que també duen incorporat un ordenador embarcat que pot fer el recull de dades de tots els cubells recollits cada dia.\nQuina és la resposta ciutadana envers aquest model?\nDe bon principi hi va haver una part de la població que es va posar molt en contra del nou sistema. En part és comprensible per que aquest nou sistema exigeix més a la ciutadania per seguir un calendari i t’obliga a reciclar. Al meu parer, i per les enquestes que em realitzat en alguna campanya a poc a poc es va acceptant més el nous sistema i afloren les seves virtuts. Tot i així, encara manca molta feina per arribar a tota la població i que d’alguna manera tothom es senti obligat a reciclar i valori que l’esforç fet és una millora ambiental que no podem descuidar. Cada vegada més a totes les cases i activitats generem més residus i de més tipus, i des de les administracions superiors (Generalitat i Europa) se’ns demana que s’obtinguin gestions més correctes ambientalment i percentatges més elevats de recollida selectiva. Per aconseguir-ho ha calgut canviar el model convencional de recollida i fer-la més personalitzada, a l’hora que s’obliga més a reciclar mitjançant un calendari detallat de com treure els residus.


Què fer / Agenda / Esports / Dew Tour Am Series 2017\nDew Tour Am Series 2017Esports, Activitats en família\nEls dies 23 i 24 de setembre al Moll de la Marina i en el marc de les festes de la Mercè, Barcelona acollirà per primera vegada la gran final del Dew Tour AM Series, un dels campionats de skate de lliure accés més destacats del món.\nSerà un cap de setmana extraordinari dedicat a la disciplina olímpica de l’skate on el públic assistent podrà gaudir de manera gratuïta de les habilitats dels millors riders amateur d’Europa en un espectacular skatepark construït per a l’ocasió.\nEl famós skater professional nord-americà Sean Malt, amfitrió de l’esdeveniment, i els més de 20 finalistes de les sessions prèvies exhibiran els seus millors trucs.\nEl Dew Tour Bootcamp de Barcelona (23 de setembre) i la gran final del Dew tour AM Series (24 de setembre) aniran acompanyats de demostracions realitzades pels Mountain Dew Pro Riders, els skaters professionals de l’equip Mountain Dew, i d’altres activitats al voltant de l’skate en les quals els assistents podran participar.\nUn espectacle increïble per a tota la família.\n23 setembre, Dew Tour Bootcamp\n24 setembre, Dew tour AM Series


GAMIFICATION 6. Psicologia de la motivació (II) – GamifiCAT\n1. LIMITACIONS DEL CONDUCTISME\nWerbach posa l’exemple de The Speed Camera Lottery, la iniciativa de The Fun Theory per a reduir la velocitat al volant. Resulta que l’experiment va reduir significativament la mitja i, a més, resultava divertit. El problema és que, normalment, es redueix la velocitat en el moment que intuïm que pot haver-hi un càstig. Les senyals de trànsit, per exemple, són icones que aporten informació. Sabem que si no acomplim les ordres implícites a les senyals, podem rebre una multa, que pot ser automàtica mitjançant una càmera o a través d’un agent de trànsit. La qüestió és que patim més per evitar que ens multin que no pas per respectar les senyals…L’incompliment genera una multa però acomplir-ho no genera res. Prenem la decisió de reduir la velocitat per por; el sistema imperant no alimenta cap aprenentatge, no fa reaccionar i aprenendre de les “bones” accions sinó a reprendre per les “dolentes”.\nL’experiment de la càmera permet pensar de manera diferent, ja que, si bé es multa als que van més ràpid del compte, també es premia als que respecten la senyal i redueixen la velocitat al volant. Hi ha càstig però també hi ha opció a premi, i d’aquí, la novetat: a més de reduir la velocitat i evitar una multa, entrem en un sorteig per a guanyar els diners dels que han estat multats: divertit, recompensant, efectiu. La iniciativa va ser tot un èxit.\nPerò, més enllà d’aquest experiment, si bé les recompenses funcionen, també hem de tenir en compte les persones, les seves emocions; i com motivar-les.\n2. ELS PERILLS DEL CONDUCTISME\nUn dels grans perills del conductisme és aquesta mena de voluntat implícita de canviar comportaments: es pot arribar a pensar que és una altra forma de manipulació. I, en ocasions, es pensa que la gamificació és això, voler canviar la manera de fer i pensar de la gent per fer-ne d’ells el que es vulgui.\nUn segon aspecte important a remarcar del conductisme és el fet de veure el joc com un component hedonista, dedicat exclusivament al lleure i la diversió, a la recompensa, al circuit de la dopamina. Un problema que ens podem trobar és que si una persona s’acostuma a rebre recompenses, sempre les esperarà, amb la qual cosa “dependrà” d’un agent motivacional extern que haurem de proporcionar per seguir motivant. I no podrem parar de donar-li recompenses que li vagin motivant perquè segueixi jugant. La gràcia, però, està en dissenyar una experiència productiva, fidelitzadora però que motivi des de dins, des de les pròpies voluntats i no enganxant-nos a recompenses o premis que, en algun moment, deixaran de motivar-nos perquè, potser és divertit, però no aporta valor, no connecta amb nosaltres i, per tant, ho acabarem arraconant. Si basem, doncs, la gamificació en un canvi de comportament i basem el sistema en recompenses, correm el perill d’acabar avorrint al jugador, o desmotivar-lo.\nUn tercer perill a considerar és l’excessiva atenció a l’estatus social. De fet, tots busquem reconeixement però no a tots ens motiven les mateixes coses. Potser es tracta més de ser útil i valuós dins una comunitat que no pas voler “caure bé a tothom”.\n3. MOTIVACIÓ INTRÍNSECA I MOTIVACIÓ EXTRÍNSECA\nPer entendre què fan les persones també hem de posar atenció en el que els passa pel cap. Dins el nostre cervell es cuinen decisions a través d’emocions, de records d’experiències prèvies, de motivacions personals que ens mouen o no a fer una cosa, que ens fan prendre les decisions que prenem.\nLa motivació intrínseca parla d’aquelles coses que ens importen, que fem per voluntat pròpia i no perquè ens ho diuen. Ens reconforta fer-les perquè ens fan sentir millor amb nosaltres mateixos, perquè ens omplen. La motivació extrínseca és aquella basada en les recompenses, com podria ser un bagde. Aquestes motivacions es presenten més supèrflues perquè s’activen quan pensem que rebrem alguna cosa a canvi per fer una tasca. I la motivació, doncs, no neix de nosaltres sinó que és incentivada per una cosa externa a nosaltres, a les nostres voluntats i passions.\nGabe Zichermann, consultor en gamificació, distingeix entre quatre tipus de recompenses extrínseques que anomena SAPS (Status, Access, Power, Stuff) :\nLa primera és l’estatus social. Com tots volem ser reconeguts, busquem ser rellevants i ser tinguts en consideració. Tot plegat, hem d’admentre que ens fa pujar l’ego, que motiva, però també Werbach comenta que no ho és tot i, com ja comentavem fa un moment, tampoc hem de prestar excessiva atenció a l’estatus sinó potser en tenir cura de les coses que ens preocupen, d’intentar millorar-les i, de retruc, millorar-nos.\n“L’accés” refereix a l’exclusivitat de contingut, per exemple. Posem que et registres a una pàgina, que per visualitzar vídeos o participar en les discussions, obtens punts i, a més, accés a contingut que prèviament a cert assoliment, no està disponible, és a dir, que “te l’has guanyat”. En aquesta dinàmica de participació, a més, d’aquest accés, tens “poder”, és a dir, la possibilitat, per exemple, d’editar contingut, de ser moderador, de crear nous tòpics. En resum, pots fer coses que altres no poden fer. Per últim, “stuff” refereix a les recompenses tangibles que es poden derivar de la nostra activitat i participació.\nComenta Werbach que els badges podrien entrar en dues categories de recompensa: la intrínseca i l’extrínseca. Potser són un element extern que se’ns dóna per compensar una tasca. Però potser és una cosa que simplement ens agrada, que ho trobem bonic i per això ens agrada tenir-ho. Que sigui una cosa o altra sembla que és més qüestió de percepció personal.\n4. COM LES RECOMPENSES PODEN DESMOTIVAR\nDe vegades pot passar que algú estigui motivat amb una tasca però, un cop arribades les recompenses, la tasca deixa de tenir gràcia i un es desmotiva…Pot passar això? I per què passa? La situació, que es anglès es diu “Over-Justification Effect”, se sol donar quan les recompenses són extrínseques: diners, per exemple.\nEn un primer moment, podem pensar que la tasca l’estem fent per la recompensa, és a dir, que en realitat, la fem perquè ens donin el premi i no pas perquè ens motiva dur-la a terme. En aquest cas, hi hauria un efecte de substitució de la motivació intrínseca per la voluntat de rebre el premi.\nEls estudis que confirmen aquest efecte, impliquen les arts creatives, com el fet de dibuixar. Es va donar paper i llapisos de colors a un grup de nens i se’l va animar a que féssin un dibuix. Molts estaven encantats i van de seguida posar-se a dibuixar pel simple fet que els agradava, és a dir, que sentien una motivació intrínseca.\nDesprés, un investigador els va començar a donar premis per fer els dibuixos: organitzant, per exemple, un concurs per veure qui feia el dibuix més bonic; o bé donant estrelletes daurades per cada dibuix que el nen feia; o, simplement, amb paraules d’ànim, reconfortant el nen, dient-li que havia fet un molt bon dibuix. Més tard, l’investigador enretira els premis i els fa dibuixar com abans, pel simple fet de dibuixar. I què va passar? Doncs que els nens que al principi ja dibuixaven perquè els agradava, van seguir dibuixant, la recompensa era per a ells un afegit, però no el centre de la seva motivació, que era el fet de dibuixar per a si mateix; però els que ho feien pel premi es van desmotivar perquè ja no rebien res per fer les dibuixos.\nUn segon estudi es va fer a Israel. És un fet que molts pares arriben tard a recollir els seus infants a l’escola i aixó, implica que el personal hagi d’ampliar horaris. Per solucionar-ho van fer l’experiment de “castigar” econòmicament els pares que arribaven tard a recollir els nens. El problema va ser que els pares encara arribaven més tard a recollir-los Castigar, doncs, sembla que no funciona massa: els pares van acabar derivant la responsabilitat com a pares i part d’una comunitat als diners. Pagant, se sentien que solucionaven els problemes com a una mena de transacció expiatòria. I simplement, seguien arribant tard (o encara més tard) perquè, d’alguna manera, sentien que ja estaven pagant “el seu preu”.\nAquests estudis conclouen, doncs, que les recompenses poden arribar a crear desmotivació, és a dir, que aplicant-les malament podem crear un efecte invers. Sobretot, es basen en el que Werbach anomena “interesting tasks”, és a dir, tasques que impliquen la pròpia motivació de les persones, coses que són importants per a nosaltres i per això les volem fer, pel plaer de fer-les, motivacions intrínseques. És per això que la recompensa es torna important quan connecta amb la pròpia motivació interna.\nAlgunes recompenses desmotiven més que altres, com les tangibles (un descompte, un bonus) perquè poden ser entesos com a substituts de la pròpia motivació. Les recompenses o premis inesperats no afecten massa a la motivació intrínseca ja que no se sap si arribaran ni quan, així que no és una cosa de que depenguem, és aleatori, no té patró reconeixible i no crea cap tipus de conducta associativa. La recompensa anomenada “Performance-contingent”, és a dir, aquella que es rep per assolir satisfactòriament un objectiu (fet i, a més, ben fet, diguem) no desmotiva quan és un reforç informatiu: verbalment, per exemple, indicant que “ho has fet bé”. A aquestes conclusions arriben els investigadors Ed Desi i Rich Ryan, a qui coneixerem més endavant i que ens parlaran de la “Self-Determination Theory“.\nAls anys setanta Ed Desi i Rich Ryan, dos psicòlegs de la Universitat de Rochester, van començar a desenvolupar aquesta teoria, que parla de la motivació en les persones, de la intríseca i l’extrínseca, la que prové de nosaltres mateixos o la que ve donada per unes circumstàncies i un seguit de presa de decisions relacionades (o no) amb el que realment ens mou i motiva. Com és d’esperar, les motivacions intrínseques són més poderoses que les extrínseques.\nAl quadre, la teoria situa a l’esquerra la indiferència total, anomenada “Amotivation”. A la dreta del tot, la motivació màxima, “Intrinsic Motivation”, allò que fem perquè ens apassiona. I entre els dos extrems, la “Extrinsic Motivations”. En la regulació externa veiem les recompenses tangibles, per exemple: fes allò i et donaré això. Ho fem per rebre el premi no perquè realment ens apassioni fer-ho. Per exemple, treballar en allò que no ens agrada: ho fem realment per cobrar a final de mes, no per una altra cosa. Es basa en el sistema de càstig i recompensa tradicional.\nCom a “introjected regulation” entenem el fet de donar una nova orientació a la tasca per fer-la més atractiva: el fet de pensar, per exemple, que fent la tasca obtindrem, a més, cert estatus, ens farà importants i ens sentirem millor amb nosaltres mateixos. En realitat, és tot cosa nostra, afegim un valor o altre i, en aquest cas, tot i que també es basa en un sistema de càstig i recompensa, ens l’imposem nosaltres mateixos a l’afegir aquest valor de reconeixement, per exemple. Igualment, però, ens serveix com agent motivador, hi afegim un valor important per a nosaltres.\nSeguidament, tenim un altre tipus de motivació extrínseca anomenada “Identified Regulation”. En aquest cas, es refereix al fet de girar la truita i veure en la motivació externa alguna cosa d’interna, veient allò des d’un altra perspectiva que ens fa trobar-li la gràcia. Per exemple, en King Vidor, que sempre em fa gràcia recordar que, quan treballava de projeccionista, es passava setmanes posant la mateixa pel·lícula tres cops al dia: Ben-Hur. Vidor, per no aburrir-se de veure una vegada i una altra la mateixa peli, molt hàbilment, va girar la truita: a cada visionat, es fixava en un aspecte concret de la pel·lícula, ara el vestuari, ara la interpretació dels actors, ara els decorats o el llenguatge audiovisual. Sempre trobava la manera de girar la vela, depengués d’on bufés el vent. Un crack, en Vidor…L’últim tipus de recompensa és la “Integrated Regulation”, és a dir, la completa aliniació entre la recompensa i la motivació interna, on es troba sentit i congruència a la recompensa, on la recompensa té un valor afegit perquè ens importa i ens motiva fer-ho.\nSegons aquesta Teoria de la Self-Determination, hi ha tres tipus de motivació intrínseca: “Competence”, la competència relacionada amb una habilitat que ens agradi portar a terme; “Autonomy”, és a dir, l’autonomia que un sent quan creu que té control sobre alguna cosa: el fet d’experimentar, de prendre decisions per un mateix; i, per últim, el que anomenen “Relatedness”, el fet que les nostres passions van més enllà de nosaltres i que les fem per un benefici comú.\nCom a bibliografia per aprendre més sobre aquesta teoria, Werbach recomana dos llibres: el primer, “Drive“, de Daniel Pink, que s’aproxima a la teoria des del punt de vista empresarial, dels negocis; el segon, per Rich Ryan i Scott Rigby, es titula: “Glued to Games” (enganxat als jocs) i que enfoca el tema des de la perspectiva dels videojocs. En ell, s’exposa com els videojocs activen els tres motivadors intrínsecs: competència, autonomia i “relatedness”.\n6. A MEITAT DE CURS\nEn aquest breu mòdul, Werbach ens anuncia que som a la meitat del curs; i ens felicita (en un reforç informatiu verbal que emula una barra de progrés) per haver arribat fins aquí. Comenta que en aquesta primera part, s’ha atès conceptes més teòrics perquè són els fonaments de l’estructura del curs. A la segona part, però, es parlarà més d’aspectes pràctics, d’implementació de sistemes gamificats. Veurem com passar de la teoria a la pràctica. Veurem els perills de la gamificació però també les seves maneres d’integrar-se en disciplines diferents: des d’accions socials a iniciatives empresarials, a l’educació, al màrqueting, al social media.\n← GAMIFICATION 5. Psicologia de la motivació (I)\nGAMIFICATION 7. El disseny a la gamificació →


‘La Manada’, eufòrica en conèixer la sentència que els deixa en llibertat\n‘La Manada’, eufòrica després de conèixer la sentència que els deixa en llibertat\nEls cinc condemnats seran lliures un cop abonin els 6.000 euros de fiança\nper Redacció divendres, 22 de juny 2018 - 10:30h | Actualitzat a 22/06/2018 10:55h\n'La Manada', en llibertat | El Español\nAmbsomriures, alegria, i salts de la felicitat. Així van respondre els membres de ‘La Manada’ tan bon punt van tenir coneixement sobre la decisió de l’Audiència Provincial de Navarra. I és que la notícia de la seva posada en llibertat ha estat el millor regal que li podien fer als cinc condemnats per abusar sexualment i en grup d’una noia que acabava de complir la majoria d’edat.\nEufòria total entre els membres de ‘La Manada’\nJosé Ángel Prenda, Jesús Escudero i Ángel Boza, que fins al dia d’avui es troben empresonats a Pamplona, estaven a la sala en el moment que els magistrats van comunicar la seva decisió. Tal com relata ‘El Español’, la reacció per part dels tres membres va ser d’eufòria total tan bon punt van sortir de les instal·lacions.\nEls dos violadors i membres del grup que falten, Antonio Manuel Guerrero i Alfonso Jesús Cabezuelo –el militar–, no van poder acudir a la vista i es troben a la presó d’Alcalá Meco. Malgrat tot, també van rebre amb alegria la notícia sobre la seva posada en llibertat un cop hagin abonat la fiança de 6.000 euros imposada pel tribunal.\nVan celebrar la notícia amb els altres presos\nEls membres de 'La Manada' | EL MÓN\nEls tres membres de ‘La Manada’ que estan reclosos a Pamplona van tornar als mòduls que els corresponien amb l’acta dictada entre les mans, com si es tractés del seu tresor més apreciat. En arribar a la presó, van ensenyar la sentència als altres presos, que van compartir alegria i eufòria amb els agressors sexuals.\nAixí doncs, quan els condemnats per abusos sexuals paguin l’import de la fiança, podran tornar a xafar el carrer i a recuperar la vida que van perdre el dia que van decidir abusar d’una noia que acabava de complir 18 anys. Malgrat que no està tot dit, i no se sabrà del cert que passarà fins que es faci ferma la sentència que interposi el Tribunal Superior de Justícia de Navarra, la notícia ha aixecat molta polseguera i no ha deixat indiferent a ningú.\nFaltava poc perquè es complissin els dos anys de presó preventiva\nEls acusats portaven entre reixes des que van ingressar a presó preventiva poc després de ser detinguts. És a dir, que els condemnats per abús sexual esperaven la sentència definitiva des del passat 7 de juliol de 2016.\nPerò la sentència no arribava mai, i a punt d’esgotar el termini màxim marcat per la llei per restar a presó preventiva, l’Audiència Provincial de Navarra ha hagut de prendre la decisió amb molta celeritat i molt poc marge de temps.\nEls magistrats tenien dues opcions: o bé prorrogar l’estança dels abusadors a la presó, o bé oferir-los-hi la llibertat provisional previ pagament d’una fiança, com ha estat finalment el cas.\nURGENT: Surten a la llum els motius de la llibertat provisional de La Manada\nATENCIÓ: La nova organització de comandament que estudien els Mossos d'Esquadra


El MARQ acull el divendres 14 de juny la segona edició de la Marató de Donació de Sang 'Practica l'Doning' | | Noticies Dígitals\nEl MARQ acull el divendres 14 de juny la segona edició de la Marató de Donació de Sang ‘Practica l’Doning’\n06/06/2019 06/06/2019 noticiesdigitals 0 comentarios doning, marq, practica\nDesprés de l’èxit de la primera edició, el Museu Arqueològic d’Alacant acull el proper divendres 14 de juny la segona edició de la Marató de Donació de Sang ‘Practica l’Doning’. El Centre de Transfusions de la Comunitat Valenciana i ASISA impulsen aquesta proposta solidària que, per segon any consecutiu, compta amb la col·laboració de l’televisiu xef Pepe Rodríguez, artífex del piscolabis que rebran totes aquelles persones que s’apropin a col·laborar.\nA més, tots els donants rebran dues entrades per visitar el MARQ i dues entrades per assistir al concert que el cantant Carlos Baute oferirà al Teatre Principal el proper 5 de juliol, gentilesa d’ASISA.\nEl director gerent de la Fundació MARQ, José Alberto Cortés, ha presentat aquest matí tots els detalls d’aquesta jornada, que coincidirà amb la celebració del Dia Mundial del Donant de Sang i que començarà a les 09:30 hores i durarà fins a les 21 : 00 hores per facilitar un ampli marge d’horari a aquells que desitgin col·laborar.\nL’acte ha comptat també amb la intervenció de l’alcalde en funcions d’Alacant, Luis Barcala, de la sotsdirectora d’Infermeria del Centre de Transfusions de la Comunitat Valenciana, María Teresa Garro, i de la delegada provincial d’ASISA, Paula Giménez. Tots han aprofitat la seva intervenció per animar la ciutadania a sumar-se a aquesta marató, «en què es tornarà a posar de manifest que Alacant és una ciutat solidària que aposta per la vida».\n«Com no podia ser d’altra manera, el MARQ se suma un cop més a aquesta extraordinària cita amb l’objectiu de crear una cultura d’hemodonació altruista, contínua i periòdica que ens permeti ajudar a salvar vides», ha assenyalat José Alberto Cortés.\nIgual que l’any anterior, s’ha posat en marxa el hashtag #PracticaElDoning per fer més atractiva i dinàmica aquesta iniciativa, sobretot entre els més joves que són la garantia del futur. A la província d’Alacant són necessàries 250 donacions al dia per cobrir i atendre les demandes dels hospitals.\n«La donació és un acte voluntari i de caràcter altruista que no porta més de 20 o 30 minuts i ofereix tota una vida a la persona que rep aquesta transfusió», ha explicat la sotsdirectora d’Infermeria del Centre de Transfusions de la Comunitat Valenciana, que va ha afegit que «la sang no es pot fabricar i no té substitut. Per això, l’única manera d’obtenir-la és mitjançant la donació «.\nEn l’edició anterior, es van registrar un total 473 donants, dels quals, 81 van ser debutants.\n← Bravo insta els experts de Dret Processal a ajudar que s’emprengui la reforma integral de la «obsoleta» Llei d’enjudiciament criminal\nDues monografies analitzen la normativa valenciana i plantegen propostes de millora en transparència, cultura i educació →


Departament d’Expressió | SI de Badalona\nSanta Cecília, celebrem el dia de la música\nAl Baetulo hem celebrat Santa Cecília amb una batucada dels alumnes de 4ESO de l’l’optativa de música i amb una xocolatada a l’hora d’esbarjo preparada per l’AFA del centre i la nostra estimada excuinera. Gràcies a tots per la vostra col.laboració!!… Llegeix més»\nCantada amb la Gent Gran\nCom ja vam fer en el primer i segon trimestre, aquest dijous 9 de maig els alumnes de l’optativa de Coral de 3rESO han anat a la Residència de Gent Gran de Can Bosch a cantar amb la gent gran. Ha sigut com sempre una… Llegeix més»\n3r ESO, Departament d'Expressió, General, Portada APS, Projectes 0\nUn any més, hem fet la Jornada sobre rodes organitzada pel professor d’Educació Física. L’alumnat de 1r i 2n d’ESO hem anat fins a la platja de Sant Adrià seguint l’itinerari fluvial del Besòs. Tots circulàvem en bicicleta, patinet, monopatí o amb patins. Pel camí,… Llegeix més»\n1r ESO, 2n ESO, Departament d'Expressió, Portada 0\nEl divendres 26 d’abril vam celebrar els Jocs Florals. Com aquests darrers anys, des del Departament de Llengües hem preparat tot un acte performatiu per fer el lliurament dels premis més agradable. Aquest any, hem tingut la visita de Jules Verne que ens ha servit… Llegeix més»\nDepartament d'Expressió, Departament de llengües, ESO, General, Portada 0\n“Cantem plegats” amb la gent gran\nEl dijous 11 d’abril per la tarda, els alumnes de l’optativa de 3rESO de Coral van anar a cantar amb la gent gran de la Residència Can Bosch, dins del projecte de servei comunitari – aprenentatge i servei (APS) de “Cantem Plegats”. Aquest projecte que… Llegeix més»\n3r ESO, Departament d'Expressió, Portada APS, Projectes 0\nRenovem les parets\nAquestes darreres setmanes, alumnes de l’optativa de Plàstica de 4t han pintat la paret dels lavabos del segon pis. La pintura que hi havia fins ara s’havia fet malbé, sobretot des del canvi de la porta.\n4 ESO, Departament d'Expressió, General, Portada 0\nCom l’any passat, el departament d’expressió ens ha dut a fer una jornada lúdica a la neu.\nLa sortida va iniciar amb una petita excursió al Santuari de Queralt, a Berga. Des de la terrassa de Catalunya pujarem a la cova de la troballa, lloc on… Llegeix més»\nDepartament d'Expressió, ESO, General, Portada, sortida 0


SANTI CASTELLÀ: Cap infant sense l’alimentació bàsica garantida, amb confinament o sense | Diari La República Checa\nCap nen o nena s’ha de quedar sense l’alimentació bàsica garantida, ni enmig d’una emergència sanitària com la que estem patint. Precisament per això el Consell de Ministres d’aquest dimarts ha acordat destinar 25 milions d’euros (dels quals 3.003.000 euros a Catalunya) per garantir que cap infant es quedi sense els tres àpats nutricionals bàsics.\nÉs un tema menor (critiquen alguns)? En absolut, almenys per aquest Govern. Estem parlant de nens i nenes que rebien a les seves escoles una beca menjador que ara no tenen per estar, com la resta de la població, confinats a casa. No pot ser que aquesta situació d’excepcionalitat provoqui que es quedin sense aquesta alimentació essencial que rebien als seus centres educatius. Per això s’ha impulsat aquesta ajuda extraordinària que podrà consistir tant en transferències econòmiques directes com en la prestació també directe dels aliments.\nAquestes ajudes, com ha assenyalat el mateix president Pedro Sánchez, es prolongaran el que sigui necessari mentre les escoles no tornin a reobrir i aquests menors puguin tornar a disposar de l’efectivitat de la seva beca menjador. En resum, cap nen o nena sense l’alimentació bàsica garantida, amb confinament o sense.\nVull subratllar aquesta mesura, entre d’entre moltes altres, perquè aquests dies, per les xarxes socials o fins i tot per part d’uns pocs (ir)responsables polítics, alguns destinen totes les seves energies no a lluitar contra la pandèmia sinó a intentar ridiculitzar al Govern liderat per Pedro Sánchez dient que no fa res o que ho fa tot tard i malament. Doncs bé, tingueu la seguretat, que el Govern està mobilitzant tots els recursos de l’Estat, tots, per lluitar contra el virus. Pel que fa a les mesures, quan aquestes demostren la seva eficàcia s’incideix en elles, quan no ho fan es rectifica ràpidament per intentar guanyar en efectivitat. Pot haver comès errors un Govern? Sense dubte, com jo i com vostè, amable lector, en les nostres vides. Perquè equivocar-se és una possibilitat quan un no defuig les seves responsabilitats i intenta actuar. I certament, els que no fan res més que criticar i assenyalar culpables tranquil·lament asseguts al seu sofà no s’equivoquen mai, perquè mai fan res.\nPerò ara el que menys ens convé com a societat, precisament, és aquesta mena d’actituds catastrofistes. Ens acostem al més dur de la crisi pel que fa a l’augment de contagis en aquests propers dies. Tots hem d’estar units i unides en aquesta batalla on tots tenim una responsabilitat, ja sigui la del president del Govern a l’hora de prendre decisions difícils com la del ciutadà que es queda a casa per curtcircuitar la propagació dels contagis. I en aquesta batalla no veig enemics, ni adversaris, ni rivals polítics. Veig veïns i veïnes meus que assumeixen les seves responsabilitats amb una lliçó de coratge impecable perquè saben que la situació de crisi que estem patint no requereix d’un esport d’espectadors sinó d’herois compromesos.\nEl que menys necessitem son fake-news o a propagadors de teories conspiratives de forces obscures per aconseguir no-se-què. Dir i propagar, per exemple, que els supermercats es quedaran sense aliments és d’una mesquinesa insuperable. O afirmar alegrement que el Govern està “retenint material sanitari” (però en quin cap entra, mare de Déu!). O que tot forma part d’un pla secret pensat fa mesos “per intervenir als Mossos”, etc, etc, etc. Prou mentides i insensateses. La situació ja es pot greu com per haver de perdre temps i energies en desmentir “bulos”. El subministrament d’aliments està garantit pel Govern, també per als infants més vulnerables, i òbviament l’executiu no està retenint res sinó intentant agilitzar l’arribada de més material als hospitals d’arreu del país.\nSabem que estem demanant esforços i sacrificis molt importants al conjunt de la ciutadania. Ho sabem. Però tingueu la completa seguretat que tot es fa amb un únic objectiu: salvar vides. Un noble objectiu que mereix aquest esforç col·lectiu que la gent està exercint amb un coratge i un civisme que realment impressiona.\npreviousLa selectivitat es farà entre el 22 de juny i el 10 de juliol\nnextEls treballadors d’Activais a TGN demanen a Treball aturar l’activitat


Un cotxe s’encasta contra la terrassa de la Cafeteria Soler d’ #Igualada\nEnsurt descomunal per aquells que aquesta passada nit de dijous estaven a la terrassa de l’antiga Cafeteria Soler de l’avinguda de Barcelona de la ciutat d’Igualada. Un cotxe ha perdut el control i s’ha dirigit en direcció a les persones que ocupaven aquesta terrassa. Per sort, el vehicle s’ha encastat contra un la vegetació que rodeja l’espai i que ha evitat el xoc contra les persones que en aquells moments ocupaven aquesta zona que fa cantonada entre l’avinguda de Barcelona i el carrer de Pierola. Les primeres informacions han apuntat a Ràdio Igualada que una noia ha resultat ferida lleu, i que en el moment de l’impacte la seva parella ha estat a temps d’apartar-la de la trajectòria del cotxe. Al mateix temps, una persona gran s’ha sentit indisposada, i ha estat atesa dins les mateixes instal.lacions de la cafeteria. S’han desplaçat fins el lloc dels fets dues ambulàncies del SEM i dos vehicles del parc de bombers d’Igualada.\nL’accident ha estat molt espectacular, i si no hagués estat per la vegetació de l’entorn de la terrassa que ha ajudat a aturar el vehicle les conseqüències haguessin estat molt greus. Tot i així, ha estat només un ensurt que s’ha saldat sense ferits de consideració.


El consistori 2019-2023 es constituirà aquest dissabte, 15 de juny, als jardins del Palau Tolrà\nDissabte 15 de juny es constituirà el consistori 2019-2023.\nA l’acte s’escollirà també l’alcalde de Castellar del Vallès per als propers quatre anys\nEls jardins del Palau Tolrà acolliran aquest dissabte, 15 de juny, a les 12 del migdia, l’acte de constitució del nou consistori de Castellar del Vallès, després de les eleccions que es van celebrar el passat 26 de maig i que van donar la victòria a Som de Castellar-PSC.\nL’acte s’iniciarà amb una presentació a càrrec del Secretari de la Corporació, Josep Colell, i amb la constitució de la Mesa d’Edat, que formaran els regidors de major i menor edat, Pepe González (Som de Castellar-PSC) i Pau Castellví (Junts per Castellar) respectivament, assistits pel mateix Colell.\nA continuació, tindrà lloc la presa de possessió dels nous regidors, que ho faran seguint l’ordre de llista més votada a menys votada, essent els últims a fer-ho els membres de la Mesa d’Edat. Un cop finalitzada la presa de possessió dels 21 regidors que conformaran el Ple de l’Ajuntament entre 2019 i 2023, la Mesa declararà constituïda la Corporació si concorren la majoria absoluta dels regidors electes, i es procedirà a portar a terme l’elecció de l’alcalde.\nEls regidors hauran de votar l’alcalde d’entre els caps de llista que han obtingut representació i que hagin manifestat la voluntat d’aspirar a l’alcaldia. Un cop recomptats els vots, si algun dels regidors obté la majoria absoluta (11 o més vots), la Mesa el proclamarà alcalde electe. En el cas que cap regidor obtingués la majoria absoluta, la Mesa proclamaria alcalde el cap de la llista més votada en les passades eleccions municipals.\nFinalment, el regidor que sigui proclamat alcalde prendrà possessió del seu càrrec i, com és tradicional, els caps de llista que ho desitgin podran prendre la paraula, de menor a major representació, concloent l’acte l’alcalde electe.\nEn les eleccions municipals del passat 26 de maig, Som de Castellar-PSC va obtenir 12 regidors, ERC en va obtenir 5 , Junts per Castellar, 2, i finalment, les CUP i Ciutadans en van assolir un cadascun.\nEl consistori renovarà en total 11 dels 21 càrrecs electes. Del total de regidors i regidores, 11 seran homes i 10 dones (1 dona més respecte l’inici de l’anterior mandat). La mitjana d’edat dels membres del nou consistori serà de 46 anys (5 anys més respecte els regidors del mandat anterior i 10 anys més respecte el mandat 2011-2015).\nDes de la recuperació dels ajuntaments democràtics el 1979, 143 persones hauran ocupat el càrrec de regidor o regidora a Castellar del Vallès (102 homes i 41 dones), comptabilitzant els nous edils que s’incorporen dissabte. Fins al moment, 49 d’aquests regidors/es ho han estat durant quatre anys (període equivalent a un mandat), 49 més ho han estat per un període superior a un mandat i 45 ho han estat per un període inferior a un mandat (comptabilitzant també els 11 que s’incorporen per primera vegada dissabte). De mitjana, un regidor o regidora s’està al consistori castellarenc durant 5 anys.


Mara Aranda presenta la música sefardita de 'Diàspora' al Festival Nits de Tanit - Artxipèlag\nInici » Reportatges » Mara Aranda presenta la música sefardita de ‘Diàspora’ al Festival Nits de Tanit\nMara Aranda presenta la música sefardita de ‘Diàspora’ al Festival Nits de Tanit\nREDACCIÓ EIVISSA, 24.08.2018. El diumenge 26 d'agost, el Festival Nits de Tanit. Músiques del Món presentarà el concert 'Diàspora'\na càrrec de la cantant valenciana Mara Aranda. L'actuació serà a les 22 hores, davant l'edifici de la UIB -antiga Comandància\nMilitar- al carrer Calvari 1 d'Eivissa.\nMara Aranda és una de les intèrprets valencianes més internacionals. Porta trenta anys de trajectòria professional durant els quals ha investigat i cantat músiques valencianes, turques, gregues, occitanes i músiques antigues, medievals i sefardites, que han deixat com a resultat més d’una vintena de discos mereixedors de premis i reconeixements per part de públic i també de la premsa especialitzada.\nEl concert que oferirà a Eivissa es centrarà en la recuperació del llegat musical sefardita, al qual li ha dedicat discos com ‘Música i cants sefardites d’Orient i Occident’, ‘Sephardic Legacy’ i ‘La música encerrada’. El seu treball d’investigació l’ha portat a viatges de residència a Tessalònica, Istambul i Jerusalem, per contrastar la informació i completar el repertori musical que no pot entendre’s deslligat del seu context històric i cultural. El 2017 aparegué la seua darrera producció musical, ‘Sefarad en el corazón del Marruecos’. Una oportunitat magnífica per descobrir una música de gran bellesa, de la mà d’una intèrpret amb una sensibilitat molt especial.\nEls interessats poden adquirir les entrades o els abonaments telefonant al 680104856 en horari d’ 11 a 18.30 hores de dilluns a divendres i els dissabtes de 9 a 14 hores. També poden fer la reserva mitjançant al correu electrònic: promociocultural@conselldeivissa.es. Les entrades que s’adquireixin de manera anticipada tenen un preu de 10 euros. En el cas que decidiu fer la compra a l’últim moment, el preu a taquilla serà de 15 euros.


Oscar Camps carrega contra el govern espanyol: ‘Tergiversa la informació per a confondre l’opinió pública’\tOscar Camps carrega contra el govern espanyol: ‘Tergiversa la informació per a confondre l’opinió pública’\nEl Partit Popular europeu suspèn però no expulsa el partit d’Orbán\nNo podrà participar en les reunions del PPE, no tindrà dret de vot a les deliberacions internes ni podrà proposar candidats a càrrecs orgànics de la formació\nEl Partit Popular europeu (PPE) finalment s’ha pronunciat sobre el Fidesz, el partit del president hongarès Víktor Orban. En una reunió a Brussel·les, els conservadors europeus han aprovat amb 190 vots a favors i 3 en contra de suspendre amb efecte immediat Fidesz per la seva política antieuropea.\nAquesta decisió significa que el partit d’Orbán no podrà participar en les reunions del PPE, no tindrà dret de vot a les deliberacions internes ni podrà proposar candidats a càrrecs orgànics de la formació, segons que ha explicat el president del PPE, Joseph Daul.\nFa anys que Orbán és controvertit: per les mesures que ha anat implantant, impròpies d’un règim democràtic, i per l’allunyament progressiu de la Unió Europea. Una campanya propagandística recent en què blasma l’empresari George Soros i el president de la Comissió i membre del PP, Jean-Claude Junker, van acabar convencent una fracció del PP europeu de demanar-ne l’expulsió.\nL’expulsió de Fidesz la va proposar el Partit Moderat de Suècia (amb 3 eurodiputats). Els suecs encapçalen un bloc format, sobretot, per partits del nord d’Europa i de gran tradició democràtica. La reacció d’Orbán a l’anunci dels partits populars nòrdics de demanar-ne l’expulsió va ser paradigmàtica. El president d’Hongria els va acusar de ser ‘els babaus útils del comunisme’ i diu que el partit està controlat per ‘la màfia favorable als emigrants’.


Jornada sobre Innovació Tecnològica a l'àmbit Sociosanitari - Hemeroteca - Actualitat - Universitat de les Illes Balears\nSeccions: Jornada sobre Innovació Tecnològica a l'àmbit Sociosanitari\nJornada sobre Innovació Tecnològica a l'àmbit Sociosanitari\nAmb motiu del Dia Nacional de l'Esclerosi Múltiple\nDia: dijous, 18 de desembre de 2008\nHora: de les 16 h fins a les 20 h\nTindrà lloc la Jornada sobre Innovació Tecnològica en l'Àmbit Sanitari. La inauguració de l'acte serà a càrrec del senyor Carles Manera, conseller d'Economia, Hisenda i Innovació, el senyor Nicolau Terrassa, vicepresident de l'ABDEM, i la doctora Montserrat Casas, rectora de la Universitat de les Illes Balears.\nLa jornada se celebra amb motiu del Dia Nacional de l'Esclerosi múltiple, i està organitzada per la Fundació IBIT, conjuntament amb l'Associació Balear d'Esclerosi Múltiple (ABDEM), amb la col·laboració de la Universitat de les Illes Balears.\nEl 18 de desembre és un dia dedicat als malalts, a les seves famílies i a les persones que treballen per millorar la qualitat de vida dels afectats.\n16 h: Presentació a càrrec del conseller d'Economia, Hisenda i Innovació, Carles Manera, la rectora de la UIB, Montserrat Casas, i el vicepresident de l'ABDEM, Nicolau Terrassa.\n16.15 h: Telerehabilitació per a persones amb discapacitat física, per Enric Brunet i Núria Moreno, de l'ABDEM, i Riccardo Magni, de Pragma Engineering.\n16.45 h: Living Lab especialitat salut, a càrrec de Pedro Alarcón, de Telefònica I+D.\n18 h: El sistema d'interacció natural amb l'ordinador com una eina de rehabilitació per a persones amb discapacitats, per F. J. Perales de la Unitat de Gràfics i Visió per Ordinador i Intel·ligència Artificial (DMI-UIB), i Joan Jordi Muntaner, del Grup de Recerca Escola Inclusiva i Diversitat (GREID) de la UIB.\n18.30 h: Projecte: Coldiesis, escoltar els colors, a càrrec de Miquel Roca, del Departament de Física de la UIB, i Jessica Rossi, de la Unitat de Gràfics i Visió per Ordinador i Intel·ligència Artificial (DMI-UIB).\n19 h: Telefisioteràpia amb gent gran, per Pere Ferriol, de la Fundació IBIT, UIB, Telefònica I+D i IB-Salut.\n19.30 h: Cloenda a càrrec del conseller de Salut i Consum, Vicenç Thomàs, i el director territorial de Telefònica, José Manuel del Arco.\nData de publicació: 18/12/2008


Desfilada solidària de Brotocó atelier a favor d’Esperanza i Desig – Cronica Comunitat Valenciana\nDesfilada solidària de Brotocó atelier a favor d’Esperanza i Desig\nLa signatura Brotocó atelier, va haver d’ampliar aforament per a donar resposta a la gran demanda que experimente la seua desfilada solidària anual, que va congregar a dissenyadors de la talla de Rivers Brothers, Kianty i Francis Montesinos, així com les creacions de Brotocó Atelier.\nDes de primera hora de la vesprada, dissenyadors, maquilladors i perruquers van conjuminar esforços per a posar a punt als models, alguns d’ells de poca edat, perquè la desfilada se saldara amb un èxit absolut.\nL’empenyiment i compromís amb la moda i la solidaritat de l’ànima de Brotocó atelier, Judith Mas Fenollar i Mª Rosa Fenollar es va traduir en una gran posada en escena als jardins de l’Hotel The Westin, on la creativitat, la bellesa i l’harmonia van ser les protagonistes d’aquesta desfilada que va anar a benefici de l’Associació Esperanza i Somriure. Aquesta entitat social, treballa en col·laboració estreta amb l’Institut d’Investigació Sanitària de l’Hospital La Fe, en la investigació del càncer infantil. Una ONG creada per Amparo Ruiz 2015, mama de Iraila, la xiqueta que va participar en el programa “La veu” i que va morir durant l’emissió del programa. Aquesta ONG va sorgir del desig d’aquesta xiqueta de continuar lluitant.\nDe nou, l’encarregada de conduir la desfilada va ser Judith Fenollar que va saber transmetre l’ànima de tots els dissenys presentats i lluïts per uns 40 models. La desfilada també va comptar amb una actuació musical i una ballarina de ballet que van emmarcar les dues parts de la desfilada.\nEn la rebotiga d’aquesta acció benèfica estuvierin DC Events by Desireé Clari, en la producció de tot l’esdeveniment; Jaime Piquer, en la direcció de la desfilada; ARQUETIP amb el seu responsable de Comunicació Esther Cerveró al capdavant en la comunicació, difonent l’esdeveniment entre els mitjans de comunicació; B&S FORMACIÓ en perruqueria i maquillatge; Black or White amb la il·luminació i el so; Omnio- Design que amb els seus fantàstics dissenys decorarà la passarel·la; José Luis Carretero, amb el seu vídeo captarà tota la desfilada i Xocolates Papua que endulzaró als models participants.\nAixí mateix, es va comptar amb la col·laboració dels fotògrafs Joan Imprevist , Rafa Martínez, Vicente Molina (Ciberchinito), Octavio Juan , Cristina Carreño (Va Foto), Emilio Roca (Emivalfotos) i Fernando Catalá.


El Racó d'Agostinet: Final de Copa...\nPublicat per Agostí Tiralí a divendres, de maig 15, 2009\nCom diguè un membre del PNV: la xiulada lluny d'entendre's com una falta de respecte, era una reivindicació popular que mostrava la seua disconformitat amb la inclusió de l'himne espanyol.\nL'espanyolisme va arribar a tal extrem que TVE va censurar la pitada general per desprès anant-ho justificant com un error humà i emetent l'himne espanyol al descans on vet acì que sols es veien les imatges sense l'audio de la xiulada.\nUn acte mès de la centralització mès que evident de l'Estat espanyol. qui per cert, no admet que la resta d'idiomes cooficials no puguen participar a Eurovisió entre d'altres.\nCom sempre moltíssimes gràcies per les fotos.\n17 de maig de 2009, a les 3:09\nxe agus a la proxima sera xo be d tota manera el atletic va tractar d plantar cara k es limportant xD i be eske el barça està enguany intractable xD tnim els millors jugadors jajaj inga ens vejem dema a orquestra deu!\n20 de maig de 2009, a les 15:13\ninesperada ha dit...\nei agostí molt bon article, la veritat que va ser una pasada i em penedisc de no haver estat allí, pero la feina no meu va permitir.\nEn quan a lo de la pitada, la sexta eu va traure després al follonero, i va ser molt impresionant.


Escola, català i audiovisual: tres factors d’una equació que avui (encara) no rutlla - comunicació21\nEscola, català i audiovisual: tres factors d’una equació que avui (encara) no rutlla\nDaniel Condeminas i Tejel|2022-04-01T14:23:31+02:001 abril 2022|Comunicació21\nLa Sindicatura de Greuges, amb Rafael Ribó al capdavant, és una institució a la qual hem de reconèixer, a més de les seves actuacions en defensa dels drets de la ciutadania, l’encert en realitzar estudis rigorosos sobre qüestions molt rellevants amb les quals, ben intencionadament, vol contribuir a millorar o modificar les polítiques existents. El darrer informe Drets i usos lingüístics dels infants i adolescents a Catalunya toca un dels àmbits fonamentals per al futur del català, que va més enllà del seu aprenentatge a l’escola. Em centraré en el consum de continguts audiovisuals i la seva relació amb els hàbits lingüístics a les xarxes socials.\nUna relació que considero estratègica si el que volem és que tot l’esforç que s’està fent i es vol fer en incrementar l’oferta audiovisual adreçada a nens i adolescents obtingui l’impacte, els resultats que molts –tothom?– voldríem.\nAnem a l’informe. Aquest ens dona dues dades generals que no conviden precisament a l’optimisme: el consum de continguts audiovisuals en català representa un esquifit 12,8% del total, i a les xarxes socials tot just supera la quarta part. Cap sorpresa, però són dades més que alarmants, aterridores. El que trobo molt més interessant és quan les trobem segregades entre escoles que sí tenen el català com a llengua realment vehicular i les que –Oh! Sorpresa! N’hi ha!– la vehicularitat del català és qualificada de “baixa”; un eufemisme per dir que el català NO és llengua vehicular d’aquestes escoles catalanes.\nDoncs bé, el consum de continguts en català a les escoles que funcionen en català amb normalitat se situa quasi tres punts per sobre de la mitjana, mentre que les que no funcionen amb el català com a llengua normal situen el seu consum en un irrisori 8,5%. Vaja, un percentatge ben patètic –Ah! I un missatge per aquells que viuen en la realitat paral·lela del suposat consum extraordinari de continguts subtitulats: els alumnes d’aquestes escoles consumeixen quasi un 76% de continguts en castellà, que cal suposar que és la suma de versions originals en espanyol i doblatges–. En canvi, pel que fa a l’ús del català a les xarxes socials, el català quasi empata amb el castellà en les escoles que funcionen en català, mentre que a les altres l’ús del català se situa en un residual 10%.\nPer què destaco aquestes dues sèries de dades alhora? Per dos motius que considero molt rellevants i estretament relacionats. El primer és que, si volem promoure el consum de continguts audiovisuals en català entre les generacions més joves del país, hem de jugar a fons que esdevinguin molt presents a les xarxes socials, ja sigui amb continguts creats dins o per a aquests ecosistemes socials digitals, com amb versions adaptades, mems o altres formats específics per a les xarxes dels continguts que s’emeten o difonen a les televisions i plataformes digitals. O sigui, ser presents amb força tant a Twitch o TikTok com als grups d’amics, coneguts i saludats de WhatsApp. I el segon motiu és prou evident: si l’escola fa del català la llengua normal, promou el seu ús més enllà de les classes en català; en definitiva, si fomenta que el català esdevingui llengua ambiental de la comunitat escolar, la presència de continguts en català –de tota mena– en la dieta de xarxes socials dels seus alumnes deixarà de ser testimonial. I això és un element indispensable per trencar la creixent dinàmica de consums audiovisuals que no són en català. Normalitzar el català a les xarxes és un aliat indispensable per a la penetració dels futurs continguts audiovisuals en català. Res no va sol, però ben coordinat, tot suma o, en aquest cas, multiplica. Escola i audiovisual han d’anar de la mà al nostre país, ja.\nI la CCMA?\nAquesta coordinació estratègica precisa de decisions de fons i de recursos, molts més recursos dels que es tenen ara. No és suficient impulsar una política sostinguda de produccions audiovisuals pensades per al públic jove i infantil, que superi l’actual dinàmica d’èxits puntuals, i per tant només intermitents, com els meritoris resultats de programes com Eufòria o anteriorment sèries com Merlí o Polseres vermelles. Això és necessari, sí, però cal també un ingent esforç per ser presents, coneguts i reconeguts a les xarxes socials. I això vol dir diners. Talent? I tant! Però també inversions constants. Per tant, fer dels continguts en català prominents en les vies d’accés al consum audiovisual. Una prominència dels continguts en català –terminologia de la Directiva europea de serveis de comunicació audiovisual– que, si no hi ha agradables sorpreses de darrera hora, no sortirà enlloc al text de la futura llei estatal de l’audiovisual.\nPer això, reptes com els que definia la nova presidenta de la CCMA, Rosa Romà, de voler transformar la casa en una “gran plataforma de continguts”, necessitaran d’uns recursos financers que avui no hi són… i no voldria fer la broma fàcil d’afegir “i tampoc se’ls espera”. Ho he comentat altres cops: quan la Corpo havia de lluitar per les audiències televisives “només” amb les televisions privades espanyoles, TVE i una mica amb les plataformes televisives satel·litals, el seu pressupost se situava més d’un 60% per sobre de l’actual, calculat amb el diferencial de valor entre els euros llavors i els de 2022. I ara, la competència és abassegadora i necessites a més de produir molts continguts rellevants, emetre’ls i difondre’ls en plataformes pròpies i d’altri, fer un esforç ingent de promoció digital que, fa poc més d’una dècada, tot just s’insinuava als estudis de prospectiva de futur.


El desallotjament d'una altra nau tensa el 22@\nEls Mossos utilitzen esprai de pebre per detenir vuit persones que s'hi resistien\nNou desallotjament en naus del Poblenou. Al cor dels assentaments. I, aquest cop, gens tranquil. Els Mossos, que van detenir vuit persones, admeten que van utilitzar esprai de pebre "per defensar-se".\n3 min. BARCELONA. 11/01/2013 00:00\n260x366 El desallotjament d'una altra nau tensa el 22@ / EFE El desallotjament d'una altra nau tensa el 22@ / EFE\nNomés tres dies després que, a petició de l'Ajuntament de Barcelona, un ampli dispositiu policial s'encarregués de desallotjar una cinquantena de persones -la majoria subsaharians- de dues naus en desús del 22@, al carrer Zamora, la història es repetia ahir. Un cop més. El desallotjament d'una quinzena de persones -entre les quals n'hi havia algunes de les que dilluns van perdre el que era el seu sostre- va tornar a sacsejar ahir el districte de Sant Martí que, segons els càlculs municipals, té actualment uns 25 assentaments irregulars, on hi malviuen unes 400 persones. Aquest cop, però, l'actuació policial va estar motivada per la denúncia del propietari de l'edifici, situat a la confluència del carrer Sancho de Ávila amb el passatge Ratés, i no va ser, en cap cas, tranquil·la. Es va saldar, de fet, amb vuit detencions per delictes de resistència i desobediència a l'autoritat i d'usurpació.\nSegons el relat dels Mossos d'Esquadra, els ocupants haurien bloquejat l'entrada de la nau amb pals i diversos objectes i, quan els agents van aconseguir accedir a l'interior de l'immoble, haurien respost "de manera violenta" amb el llançament de pedres i, també, d'alguna barreja de productes químics que va provocar "un núvol de gasos i importants irritacions als ulls de les persones que hi havia allà". Els Mossos admeten, en aquest punt i argumentant defensa pròpia, que un agent va utilitzar esprai de pebre per combatre l'atac.\nTot i que l'advocat dels ocupants, Andrés García, assegura que feia com a mínim dos dies que aquestes persones havien entrat a la nau del carrer Sancho de Ávila i que, per tant, "ja es podia considerar el seu domicili", els Mossos destaquen el caràcter immediat de la reacció policial. Asseguren que l'ocupació va tenir lloc ahir mateix i que, per tant, el desallotjament es va produir al cap d'unes hores. García lamenta que la policia accedís a la nau sense ordre judicial, emparant-se en un suposat "delicte flagrant" i sense tenir en compte la inviolabilitat del domicili.\nEls detinguts són set homes i una dona. Cinc d'ells, d'origen subsaharià. I els altres dos, de nacionalitat espanyola. I engreixen el balanç de detencions d'aquesta setmana en el marc dels assentaments irregulars de Sant Martí, ja que dilluns la Policia Nacional en va fer sis a les dues naus desallotjades al carrer Zamora. En aquest cas, d'immigrants que no tenien la documentació en ordre. Dels 47 desallotjats, només set van atendre les propostes municipals de reallotjament.\nL'Ajuntament, al marge\nAhir, el consistori, tot i reiterar la seva proposta d'alternatives socials, es va situar al marge de l'actuació (dictada pels Mossos), cosa que va indignar l'ecosocialista Ricard Gomà. Acusa l'alcalde de "desentendre's" d'un problema que és "una conseqüència directa i més que previsible de la intervenció de dilluns" i avisa que "la repressió policial només agreujarà la situació".


Si el que necessites és contractar l’assegurança que vetlli millor pel teu benestar, Zona Assegurances s’encarregarà de trobar l’alternativa que s’adapti als teus desitjos i necessitats, amb un tracte proper, familiar i professional.\nEn seleccionar una corredoria d’assegurances, una de les coses més importants a tenir en consideració és, saber que sempre estarà al teu costat. Sigui quina sigui la teva necessitat o situació, Zona Assegurances és una empresa familiar quina vocació és la de fer-te sentir com algú més de la seva família.\nHi trobaràs tota la seguretat que necessites en els diferents productes que ofereix, ja que compta amb la confiança de prestigioses empreses asseguradores d’Espanya i Andorra, amb les quals tindràs sempre la màxima garantia de satisfacció. Des de les tradicionals cobertures de cotxes, motos i llar, fins a plans d’estalvi i de pensions amb bon rendiment, Zona Assegurances posa sobre la taula tota mena d’opcions pensades en el teu benestar. I, com que la teva mascota és part fonamental de la teva família, també ofereix cobertures perquè mai li falti res.\nLa filosofia marcada per la transparència, la proximitat i el professionalisme que caracteritza l’agència, és una qualitat que els seus clients valoren positivament, ja que, a banda d’oferir un ampli ventall d’opcions en matèria d’assegurances, compta amb diferents canals telemàtics, com ara xats de WhatsApp, telèfons i adreces de correu electrònic, perquè et puguis comunicar en qualsevol moment amb l’equip d’assessors de Zona Assegurances. Amb molta dedicació, t’atendran de manera personalitzada per complir cadascuna de les teves expectatives, perquè amb Zona Assegurances no hi haurà lletra petita.\nC/ Callaueta, 19. AD500 Andorra la Vella\nTelèfon: +376 800 201 · 356 777\nZona Assegurances també atén a:\nAv. de les Escoles, 18. AD700 Escaldes-Engordany\nTelèfon: +376 801 200 · 610 200\nCorredoria d’assegurancesprofessionalismeTransparènciaZona Assegurances


Afganistan.- Els talibà vigilen els accessos a l'aeroport, al costat del que acampen centenars de persones\nPublicat 18/08/2021 20:19CET\nEl Pentàgon informa que uns 4.500 militars es troben desplegats a l'aeroport\nMilicians talibà han erigit llocs de control als voltants de l'aeroport internacional de Kabul, potencial punt d'evacuació de centenars de ciutadans estrangers i de col·laboradors afganesos i al costat del que s'amunteguen centenars de persones que esperen --nombrosos d'ells acampats-- una oportunitat per sortir del país.\nUn portaveu talibà ha justificat els llocs aixecats a les carreteres d'accés a l'aeròdrom, al·legant en declaracions a l'agència Bloomberg, que és l'única forma d'impedir que es produeixi la massificació que es va veure el dilluns, quan una multitud va irrompre a les instal·lacions de l'Aeroport Internacional Hamid Karzai.\nSegons aquesta font, els talibà no estan impedint el pas de ningú que presenti documents vàlids de viatge, però les autoritats alemanyes ja havien advertit que nomes s'estaria permetent la circulació d'estrangers, la qual cosa complicaria l'evacuació del personal local.\nTestimonis consultats per l'agència DPA han informat de centenars de persones acampades als carrers limítrofs a l'aeroport, incloses famílies senceres. Molts d'ells haurien acudit atrets per rumors que anticipen la sortida de tot aquell que aconsegueixi arribar a la zona.\nEl comandant del Comandament Central dels Estats Units, Frank McKenzie, que ha avaluat la situació de l'aeròdrom de primera mà, ha assegurat en un comunicat que les instal·lacions són "segures" i estan "obertes al trànsit aeri civil", si bé aquest dimecres no hi ha indicis que operin més avions que els militars.\n"El diumenge, en reunions amb dirigents talibà a Doha, els vaig advertir que no interferissin en la nostra evacuació i els vaig deixar clar que qualsevol atac seria respost amb una contundència aclaparant en defensa de les nostres forces", ha assenyalat.\nPer la seva banda, el secretari de premsa del Pentàgon, John Kirby, ha informat aquest dimecres que uns 4.500 militars nord-americans es troben desplegats a l'aeroport de Kabul.\nEn roda de premsa, ha detallat que, en les últimes 24 hores, 19 avions militars han aterrat a la capital afganesa amb 700 soldats més "i equipament".\nEn l'últim dia, segons les xifres proporcionades per Kirby, els avions nord-americans han evacuat a unes 2.000 persones, 325 ciutadans nord-americans inclosos. El secretari de premsa del Pentàgon ha assenyalat que en les últimes 24 hores el nombre d'evacuats serà similar, ha recollit la cadena de televisió CNN.\nEn aquest sentit, ha incidit que l'aeroport de Kabul és "segur" i roman "obert" per a vols, encara que ha matisat que hi ha algunes "limitacions" per als vols comercials.\nD'altra banda, Kirby ha al·ludit a l'incident registrat el dilluns a l'aeroport, quan afganesos es van enfilar a un avió de la Força Aèria nord-americana que s'enlairava, després del que van acabar caient, i ha confirmat que, "amb l'evidència visual", va haver-hi diversos morts, encara que ha evitat entrar en els detalls al respecte.


Crear una solució senzilla i de baix cost per contenir els lots de productes.\nHavia de ser personalitzable i disposar de dues mides, gran i petita.\nEn ambdós formats havien de poder contenir ampolles de vi o cava.\nVam començar creant un pack totalment personalitzat, però els costos de producció eren molt elevats per la necessitat de petites quantitats.\nFinalment vam optar per unes caixes prefabricades que vam personalitzar amb el mateix disseny per a les dues mides.\nBuscàvem optimitzar costos amb un resultat acceptable.\nPer tancar les caixes vam crear una sèrie d’etiquetes que col·locades a les cantonades, a mode de faixes, combinen diferents missatges: “Gaudeix-me”, “Bones Festes”, “Amb amor”, “Sopar romàntic”, “Felicitats Pare”, etc.\nPackaging per a productes gourmet\nDirecció d’art, concepte, disseny gràfic i gestió de producció.\nPackaging i etiquetes.\n▶Destacat + Senyalètica\n▶Destacat + Packaging + Editorial\n▶Destacat + Packaging\n▶Destacat + Packaging + Marca


Voleu una Berlingo? - Interfren - Concessionari oficial Citroën a Figueres, Girona\nAl nostre concessionari oficial de Figueres trobareu la Berlingo Multispace en diferents colors i us la podreu endur de seguida! A més, els vehicles estan completament equipats: teniu navegador a la pantalla tàctil, suspensió sobreelevada en 7mm per davant i 10 mm per darrere i tecnologies MirrorLink i Apple Carplay. També disposem d’unitats de la Berlingo BlueHDI 100 i 120.\nUs agrada? Doncs ara teniu l’oportunitat d’adquirir aquest vehicle a un preu immillorable, a Interfren. Només cal que financeu un mínim de 7.000 euros durant 48 mesos i podreu adquirir la Citroën Berlingo Multispace per 13.900 euros*.\n*El cost de la matriculació no inclòs.


Núvols asperatus sobre Nova Zelanda\nCrèdit & Copyright: Witta Priester\nQuina mena de núvols són aquests? Tot i que se’n desconeix la causa, aquestes estranyes estructures atmosfèriques aparentment amenaçadores no són, en realitat, el presagi de cap fatalitat meteorològica.\nConeguts informalment com a núvols undulatus asperatus, es produeixen molt rarament i poden presentar un aspecte impressionant. Mentre que la majoria de núvols baixos són plans per sota, els asperatus semblen tenir una estructura vertical significativa en la part inferior. S’han estudiat relativament poc i, fins i tot, s’han suggerit com un nou tipus de núvol.\nS’especula que els núvols asperatus podrien estar relacionats amb els núvols lenticulars que es formen a prop de les muntanyes, o amb els núvols mammatus associats amb les tempestes, o potser amb el fogony, un tipus de vent sec descendent que flueix de les muntanyes. Un vent així, anomenat Canterbury arch, bufa a la costa est de l’Illa del Sud de Nova Zelanda.\nLa fotografia, feta el 2005 sobre Hanmer Springs a Canterbury (Nova Zelanda), mostra molts detalls en part perquè la llum del Sol il·lumina els núvols ondulants des del costat.\nAPOD 19/08/2018 Publicat enDiversos\nProtuberàncies actives en un Sol tranquil


El Calderí - Xiulet 247\nSeguim amb la iniciativa del Xiulet digital. Ja sabeu que si el voleu rebre només ens ho heu de comunicar.\nAquesta mateixa tarda hem rebut la visita del Sr. Carnestoltes i ens hem aplegat tots al gimnàs de l’escola per a donar-li la benvinguda. Com cada any, els alumnes de 6è han estat els seus portaveus i ens han fet arribar les consignes que hem de seguir la setmana vinent.\nEsteu preparats per a una setmana esbojarrada? Teniu ganes de riure i passar-ho bé? Doncs només cal que seguim les instruccions d’aquest rei tan divertit:\nDilluns: Anirem disfressats del que vulguem! Reis, pirates, princeses, marietes, bruixots, bombers... que es noti que comença la disbauxa!\nDimarts: Anirem ben estrafolaris! Amb una americana o camisa ben elegant i xandall posat, amb corbata i roba d’esport. Visca l’extravagància!\nDimecres: Tots de ferits, lesionats i malalts.\nDijous: Serà el dia del cap! Portarem barrets, perruques, màscares, cascos... tot per adornar i fer visible el nostre cap eixelebrat!\nDivendres: Serà el dia dels colors! Cada nen/a haurà de decidir de quin color vol anar vestit. De vermell, blau, verd, groc, lila o rosa, aquestes són les opcions que el Rei Carnestoltes ens ha donat. De cap a peus del color escollit!\nAprofitem l’ocasió per explicar-vos que enguany celebrarem el dijous gras o llarder. Totes les classes farem una sortida per conèixer l’entorn de Caldes i amb l’excursió compartirem les menges típiques d’aquesta costum. Així doncs, us convidem a portar botifarra d’ou, truita o coca de llardons el proper dijous dia 2 de març. Us avancem les excursions que farem:\nP3 i P4: Molí d’en Ral P5 i 4t: Torre Marimon\n1r i 2n: Font de les escales 3rA i 3rB: Font del dimoni\n5èA i 5èB: Torre Roja (tot el dia) 6è: La Pedrera (tot el dia)\nEls usuaris de menjador de CS haureu de notificar a la Minerva si voldreu el servei picnic abans de dimarts dia 21.\nLa COFE continua amb els preparatius del Carnaval! Ja sabeu que us esperem els divendres a partir de les 16’30h a la biblioteca de l’escola per a treballar-hi.\nLa Comissió d’Extraescolars organitzarà dos tallers gratuïts per als alumnes, un de bàsquet i un altre de hoquei. Les activitats es realitzaran del 6 al 31 de març seguint el següent calendari:\n- Bàsquet per a educació primària, de12,30 a 13,30h.\nDilluns per als alumnes de CS (dies 6, 13, 20 i 27 de març)\nDimarts per als alumnes de CI (dies 7, 14, 21 i 28 de març)\nDimecres per als alumnes de CM (dies 8,15, 22 i 29 de març)\n- Hoquei per a P4 i P5, divendres de 16,30 a 17,30h\n(dies 3, 10, 17, 24 i 31 de març)\nLes entitats que fan possible la realització d’aquests tallers són el CN Caldes i el Club Hoquei Caldes. Per a formalitzar les inscripcions adreceu-vos a la Sònia Lozano, mestra d’Educació Física i Psicomotricitat. El termini d’inscripció és del 20 al 24 de febrer.\nRecordeu que la Comissió Comunitat Escola de pares està organitzant un taller de danses africanes pels dies 20 i 27 de febrer i 6 de març, a les 16,45h. Anoteu-vos les dates!\nEl Departament d’Ensenyament ha publicat les dates de preinscripció del curs 2017/2018. El termini de presentació de sol·licituds per al segon cicle d’educació infantil i educació primària serà del 23 de març al 4 d’abril. Us avancem que la jornada de portes obertes serà el divendres 17 de març a la tarda.\nCaldes de Montbui, 17 de febrer de 2017