Vàndals sabotegen el menjador social de Bonavista | Diari La República Checa\nVàndals sabotegen el menjador social de Bonavista\nMenjador Social Bonavista\nNou acte vandàlic a la ciutat. Segons ha avançat el ‘DM’, el menjador social del barri de Bonavista ha patit un atac per part d’uns vàndals que han encolat els panys dels accessos d’aquest local, impedint als voluntaris poder accedir i realitzar la tasca solidària amb els més necessitats del barri.\nEn declaracions al gratuït, la responsable d’aquesta entitat ha explicat que a causa d’aquest acte no han pogut començar la jornada fina a dos quarts de deu del matí, quan normalment comencen a cuinar a les vuit, per tal de poder donar servei a una mitjana de 300 persones al dia.\nAquests fets ja han estat denunciats als Mossos d’Esquadra. D’altra banda, des de l’Associació de Veïns de Bonavista han qualificat l’acte “d’inadmissible”, on han volgut reivindicar la gran tasca solidària que realitzen els seus voluntaris en aquest barri de la ciutat.\npreviousEl Homrani diu que negocien amb Saint-Gobain perquè segueixi a l’Arboç\nnextNomés 48.000 manifestants participaran de les concentracions de la Diada


CATACRIC.40 - Recomanació teatral - Roser Garcia Guasch - Teatre Barcelona\nCATACRIC.40: Entranyable, com sempre\nLa Companyia de Tortell Poltrona, el Circ Cric, celebren enguany el seu 40è aniversari i ho fan, com sempre, amb l’alegria lligada a la seva feina i la seva professionalitat. Catacric 40 és un regal doble, amb passejada pel Montseny i espectacle, i ho anuncien com ”Circ i Natura, una màgica aventura”.\nDurant aquests anys hi hem anat moltes vegades, amb els fills, amb família, amb amics, amb amics dels fills i continuem fent el ritual anual amb els nets, membres nous i amics dels nets. No ens cansem de veure la puça petita saltant d’una banda a l’altra de les grades o el “ja està, ja està” del número del micròfon entortolligat amb les mànigues de l’americana i el “no està, no està”. La gent menuda és capaç d’entendre-ho tot, hi entren, riuen i s’hi entreguen.\nPoltrona ha fet escola, ha creat un circ amb humor fi, intel·ligent, elegant i sensible. Cada vegada hi ha més carpes a Sant Esteve de Palautordera perquè fan residències, escola, obren les portes a nous intèrprets i participen a “Pallassos sense fronteres” amb la que han dut els seus espectacles a molts camps de refugiats. Enguany poden sentir l’orgull d’haver portat el somriure a petits i grans a llocs en conflicte de tot el món.\nTortell Poltrona, Titat (Montserrat Trias), Bobas (Boris Ribas), Pep Pascual, Luara Mateu i Brunette Bros són els pallassos que apareixen, marxen i van tocant diferents instruments. El ritme és ràpid però no trepidant de manera que et deixen gaudir de les bromes i de la música que és molt variada i va des del Bolero de Ravel amb harmòniques de tots els tons fins a una versió d’un nocturn de Chopin o una peça de jazz estàndard “Lullaby of Birdland” o”Tea for two”. Tots els temes els toquen o canten el temps just perquè els adults ho reconeguem i en gaudim i els nens escoltin música coneguda interpretada magistralment per músics d’una gran qualitat.\nEls números d’acrobàcies són impecables amb aquell puntet de risc que té el circ. Hem trobat a faltar en aquesta ocasió a Toni Gutierrez amb les seves teles i l’elegància de moviments amb les cordes però el que no l’ha vist abans es queda meravellat amb els números aeris, les piruetes, tombarelles i les acrobàcies de Asvin López, Marina Benites, Fernando Melki i Fifi Rossenblat.\nEl matí ha estat complet i ple de màgia i la gent surt cantant el número final del Tortell. Per molts anys a tota la Companyia!\n← Tornar a CATACRIC.40


Fia-Faia: Patrimoni cultural i immaterial de la humanitat - Pànxing\nLa Fia-faia de Bagà i Sant Julià de Cerdanyola ha estat inscrita al registre de Patrimoni Cultural i Immaterial de la Humanitat per la UNESCO. És una fita compartida, entre Bagà, Sant Julià de Cerdanyola i molts altres pobles del Pirineu.\nEl projecte original, promogut per Andorra era pensat per a les falles del solstici d’estiu. Ens n’assabentarem arran de la participació, l’octubre de 2013 a les Desenes trobades culturals pirinenques, dedicades al patrimoni estiu del Pirineu, on vaig presentar una comunicació sobre la Fia-faia. Hi havia altres comunicacions fallaires: d’Isil, de la Ribagorça i d’Andorra la Vella. Aquests darrers, en explicar les seves falles, donaren la notícia de la seva expectativa de ser declarats Patrimoni Immaterial de la Humanitat junt amb les altres falles del Pirineu, el tràmit estava en curs.\nAllà mateix es va fer constar el desig que la Fia-faia fos inclosa a la candidatura. Tema assumit i impulsat de seguida pels Ajuntaments i l’Associació de la Fia-faia. Les gestions foren laborioses. L’ingrés dels ajuntaments de Bagà i Sant Julià de Cerdanyola a l’Associació de Municipis Fallaires, la coordinació de l’Associació de la Fia-faia, el suport de la Direcció General de Cultura Popular de la Conselleria de Cultura i l’acolliment dels fallaires ho van fer possible. Finalment la Fia-faia va ser inclosa al tràmit i es va afegir al projecte. Des d’aleshores sempre hi ha hagut presència nostra a les reunions de la candidatura.\nEls nostres arguments han estat de pes: la Fia-faia, junt amb les falles d’Isil, són les úniques que tenen el reconeixement de Festa Patrimonial d’Interès Nacional, de les poques que mai s’han deixat de celebrar, i a hores d’ara la de Bagà és la més espectacular pel que respecta a la quantitat de faies cremades i Sant Julià de Cerdanyola és originalíssima en conservar el ritual de vetlla festiva tota la nit. Entre les dues aporten espectacularitat, autenticitat i continuïtat, a més de ser les úniques faies de solstici d’hivern que es conserven a tot el Pirineu. No podien ser ignorades. El tremp de baganesos i cerdanyolencs mantenint la festa viva a través dels segles, tampoc. La fia-faia té molta força i n’aporta al conjunt de la candidatura.\nFinalment dir que al Manifest dels Fallaires aprovat a Andorra el passat dia 3 de desembre s’inclou la demanda d’un canvi de nom de la candidatura, que sigui molt més incloent per a nosaltres: “Festes del foc del solstici als Pirineus: falles, haros i brandons”. No podem més que sentir-nos agraïts per l’acolliment de la comunitat fallaire, de la que sempre ens hem sentit part.\nA la Fia-faia cada època hi ha deixat la seva petjada, la de la nostra generació serà excel·lent: s’ha recuperat la baixada i la dansa, s’ha posat la música, el toc de corn… i obtingut els reconeixements, en podem estar satisfets. Els baganesos i cerdanyolencs compartim aquest orgull amb tots els que ens han ajudat. Seguirem. Fia-faia !


Avui comença a Eivissa el I Festival Internacional de Cinema Gai i Lèsbic - Indymedia Barcelona\nAvui comença a Eivissa el I Festival Internacional de Cinema Gai i Lèsbic\nper Llibertari Gay\t 19 jul 2004\nEIVISSA, 18 (EUROPA PRESS)\nAvui comença el I Festival Internacional de Cinema Gai i Lèsbic d''Eivissa, que durarà fins al pròxim 22 de juliol als cinemes Serra. Cada jornada es dividirà en dues sessions: a les 21.00 hores es podran veure quatre curtmetratges, i a les 23.45 hores, un llargmetratge.\nEl preu de les entrades és de 6 euros per sessió, 18 euros l''abonament per a quatre sessions, i 35 euros l''abonament per a tot el festival, que pretén oferir un repàs al cinema fet els últims anys en aquest camp.\nEs podran visionar produccions d''Espanya, Alemanya, Suïssa, França, Itàlia i Irlanda. El director del Festival, Frieder Egermann, confia que aquest certamen es converteixi en un referent i motiu per visitar l''illa.\nRe: Avui comença a Eivissa el I Festival Internacional de Cinema Gai i Lèsbic\nper puaj\t 19 jul 2004\nper stophomofòbia\t 19 jul 2004\nEndavant amb el festival! Canya als homòfobs!!


L’explotació sexual infantil: l’esclavitud del segle XXI (M. Eugènia Gay)\nCal aprovar una llei integral de protecció de les persones víctimes del tràfic d'éssers humans\n5 min. 15/04/2019 19:07\nM. EUGÈNIA GAY Degana del Col·legi de l’Advocacia de Barcelona\nLes dades recollides a l’'Informe global sobre tràfic de persones' de l’Organització de les Nacions Unides –presentat aquest passat mes de gener a Viena, i en el qual s’analitzen uns 24.000 casos documentats el 2016 en 142 països– són alarmants: el 72% de les víctimes globals del tràfic de persones són nenes, adolescents i dones adultes. Altres fonts oficials ratifiquen que el 27% de les víctimes són nenes menors de 15 anys.\nA aquesta situació preocupant s’hi ha de sumar que els països on hi ha conflictes armats el tràfic de persones està creixent exponencialment, ja que les xarxes d'explotació s’estan aprofitant de la situació de vulnerabilitat de les víctimes. Així, per exemple, en zones en conflicte de l’Àfrica Subsahariana i el Pròxim Orient, els grups armats estan convertint nenes i dones en esclaves sexuals per aconseguir reclutar per a les seves files més homes, ja que les utilitzen com a premi o recompensa dels combatents.\nAquests fets ens podrien semblar llunyans, però les dades indiquen que Espanya és un dels principals països d’Europa de trànsit i destí de les dones amb finalitats d’explotació sexual, ja que hi ha una alta demanda de sexe de pagament.\nEspanya és un dels principals països d’Europa de trànsit i destí de les dones amb finalitats d’explotació sexual, ja que hi ha una alta demanda de sexe de pagament\nEl negoci del tràfic de dones a Espanya va moure el 2015 més de 5 milions d’euros al dia, i el 2017 aquesta xifra rondava els 10 milions, segons dades oficials de l’ONU presentades el 2019. Mercantilitzar una vida humana en ple segle XXI pot costar molt poc en relació als guanys que es poden obtenir amb de la seva explotació en l’àmbit sexual, que s’estima que pot ser d’un mínim de 6.000 euros al mes. De manera que el negoci del tràfic de persones amb finalitats d’explotació sexual és tant lucratiu o més que el tràfic de drogues o la venda il·legal d’armes.\nPerò darrere d’aquesta realitat se n’hi amaga una altra: consumir sexe de dones i nenes víctimes de les màfies de tràfic de persones és una altra forma de violència de gènere.\nPer aquest motiu i coincidint amb la commemoració del Dia Internacional Contra l’Esclavitud i l’Explotació Infantil, es fa necessària una crida al legislador, perquè a la seva agenda incorpori com a prioritària l’aprovació d’una llei integral de protecció de les persones víctimes del tràfic d'éssers humans que adopti un enfocament integral que inclogui les mesures necessàries per a la persecució efectiva dels delictes relacionats amb aquestes conductes i per a l'assistència integral a les víctimes.\nResulta imperiós que l’ordenament jurídic espanyol incorpori les previsions del conveni del Consell d'Europa sobre prevenció i lluita contra la violència envers la dona i la violència domèstica –conegut com a Conveni d’Istanbul– per erradicar aquesta xacra social del segle XXI.\nLa introducció d’aquestes reformes legislatives és fonamental per garantir els drets de les víctimes, ja que les dones i nenes que pateixen explotació sexual estan desposseïdes de la llibertat que té l’home que compra els seus serveis. Ells arriben lliurement als centres d’explotació sexual; elles no. Amb la legislació espanyola vigent, actualment només es castiga els clients de prostitució quan hi ha violència, coacció i una situació abusiva.\nAmb la legislació espanyola vigent, actualment només es castiga els clients de prostitució quan hi ha violència, coacció i una situació abusiva\nTots aquests canvis normatius han d’anar orientats a aconseguir un objectiu clar: crear un marc que atorgui seguretat jurídica per tal d’afavorir que les nenes i dones víctimes de les màfies de tràfic de persones i del proxenetisme denunciïn els seus explotadors. Només així podrem evitar que es repeteixin casos com el de la Lily, la prostituta del barri del Raval de Barcelona la vida de la qual va ser cruelment truncada fa uns dies sense que hagués pogut denunciar les persones que l'havien maltractat i explotat, tot i que la seva situació era flagrant i coneguda per molts veïns del barri, els cossos policials i l’administració.\nL’explotació sexual és la més cruenta de les formes d’esclavitud, perquè atempta contra la dignitat, la llibertat i la innocència de les menors, i la seva erradicació ens interpel·la a tots i a totes com a societat i els poders dels estats com a garants de la seva seguretat.


Bloc dels Farell -Catalunya-\nSanti Ramos i Farell classifica el 213 a la seva segona TITAN DESERT. http://www.titandesert.es/\nSegons la mitologia grega els noms dels titans són els següents: Titans: Ceos, Crios, Cronos, Hiperió, Jàpet i Oceà. i SANTI!!!!\nEn Santi va acabar la Titan del 2012 però per culpa d'una lesió no va poder repetir el 2013. Ara -abril'14- hi ha anat ben convençut, animat pels familiars, amics i espònsors, i ha completat l'edició del 2014, que ha estat sens dubte la més dura de totes. Al Marroc s'ha enfrontat amb etapes de fins a 10 hores, passant l'Atles amb molt de desnivell, i fent l'etapa més llarga de totes les edicions. Tot un Tità de la bicicleta! Ni més ni menys que 49 hores, 35 minuts i 44 segons en 6 dies consecutius d'etapes.\nPublicat per David Farell a 11:56 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEls Farell del Maresme us desitgem un Bon Nadal i un pròsper 2014!\nLa foto va ser feta a Cabrils el 25 de desembre del 2013. Al centre, els patriarques Joan Farell i Torruella i Montserrat Garrigós i Nadal. Al voltant, 9 dels seus 10 fills (el Xavi està fent les Amèriques), a més dels cunyats i un bon nombre de néts!\nUn gran goig!\nPublicat per David Farell a 2:12 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\n3a. FARELLADA 2013: Més de 90 Farells a Can Comalada (Argentona)\nLa III Farellada ja és història. Si la trobada de Mura (Moianès) el 2010 ens va deixar un bon regust, aquesta d'Argentona també va tenir els seus moments importants: xerrada sobre els Farell de renom, intercanvi de dades, rècord d'assistents (92 persones!), partidet de futbol i un munt d'ocasions per a enfortir l'amistat entre membres de les diferents branques durant el dinar. El 2016 serem més.\nLes fotografies demostren aquest bon ambient.\nUna bona mostra d'aquesta gran assistència a la III Farellada. Foto de grup feta al davant de la casa de Can Comalada (Argentona, Maresme), un cop acabada la xerrada de la tarda.\nAlguns Farell consultant les carpetes de les branques FARELL que tenim començades.\nEl "clan de la brasa" en plena acció.\nEls germans Montse, Meritxell i Santi Ramos i Farell. Laura Farell i Garrigós (centre, a dreta).\nMontse Farell i Garrigós i Joan Farell i Garrigós (dreta)\nEn Joan Farell Nadal amb la seva família.\nEn Nacho Farell i Garrigós (conill en mà), amb la Ma. Àngels Alarcón, Miquel Arrufat i Farell (vingut expressament de Madrid), Xavier Farell i Garrigós, Joan Farell i Torruella (Sabadell, 1937), i les germanes Montserrat i Maite Garrigós i Nadal.\nVista general de l'espai on vam fer el dinar, al costat de la casa de Can Comalada.\nTaula amb el dinar dels més menuts.\nEulàlia Farell i Serra (2a a l'esquerra)\nEn primer terme, taula amb els representants de la branca 15, molt nombrosos. Encapçalats pel Jaume Farell i Martínez (Barcelona, 1939), els Farell Munté, Álvarez Farell, Farell Ciprés i altres.\nPublicat per David Farell a 11:30 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\n3a FARELLADA: Dissabte 11 de maig de 2013 a can Comalada (Argentona)\nJa ens trobem propers a la trobada dels clans FARELL i és moment de donar-vos tota la informació:\n-Tenim l'esdeveniment "Farellada" obert al Facebook obert i també el "Grup Farell" del Facebook que aquests dies aniré obrint per si em voleu comentar algun dubte.\n-LLOC I HORA DE TROBADA: L'arribada a la casa de Can Comalada d'Argentona estarà senyalitzada amb les inicials FAR des de la rotonda d'entrada a la vila, venint per la C-60 des de Granollers. Penseu que la finca està a pocs minuts d'Argentona i que queda a la zona rural, fora vila. Amb cotxe s'hi arriba molt bé. Amb l'enllaç del Google Maps encara us situareu millor: http://maps.google.es/maps?hl=ca&tab=wl\nI si no, un mapet que ajuda...\n-A mig matí, cap a les 11, alguns Farell ja hi serem, mirant d'organitzar l'espai. Sou convidats a col·laborar, sobretot per preparar les taules del dinar. No és que hi hagi gaire més feina, la veritat. Si teniu canalla, aquesta podrà anar a la zona esportiva i passar l'estona jugant.\n-L'espai de dinar estarà dividit en dues zones: infantil i grans. A la infantil, els pares que ho desitgin podran donar el dinar als menuts a partir de les 13:30. Els nanos podran dinar junts i després els grans fer el nostre dinar. Però això, a voluntat de cadascú. Mentrestant, ja es podrà anar fent la carn a la brasa. Per la resta, tothom es porta la teca i la beguda. El tema del cafè només el podem resoldre si tenim termos o el fem a la casa.\n-A ben dinat, a l'envelat, EL RACÓ DELS FARELL. Estaria molt bé que tothom qui sàpiga dades s'animi a dir la seva a nivell de com està portant la recerca, mostrant fotos antigues dels seus, documents, arbre genealògic, etc. Cada família tindrà una cartolina a l'envelat per si vol mostrar coses. Aquests espai es muntarà abans de dinar i tothom podrà veure el que hi ha penjat. Serà com una expo. improvisada!!!\n-1 EURO PER PERSONA: L'euro de cadascú (nens també) servirà per sufragar el lloguer de la finca amb tots els serveis. A la casa hi tenim nevera per begudes o altres, WC i saletes per deixar-hi coses, tot i que els cotxes seran al costat. També hi ha per ping-pong i una carpa on després del cafè qui li vingui de gust podrà escoltar/comentar aspectes de genealogia. A mitja tarda, ja paït el dinar i la xerradeta, muntarem algun partidet d'aquells de costellada.\nSegur que em deixo alguna cosa, però si teniu dubtes, millor els resolem via facebook o per mail: davidfarell@hotmail.com\nPublicat per David Farell a 8:58 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEs presenta la reedició en facsímil de l'obra L' ANUNCI (1898) de Joan Farell Rodríguez\nUNA FARELLADA AL "CLUB FALCONS" AMB PRESENTACIÓ LITERÀRIA EXCEPCIONAL\nLa masia de Sant Oleguer (c/ Osaka de Sabadell), seu del club Falcons, fou novament la seu d'un dinar de germanor dels Farell.\nLa "Farellada", que ahir dissabte 26 de maig de 2012 va reunir uns 50 membres de les branques Farell i Molins, Farell i Gabarró, Farell i Torruella, i descendents, fou el marc de presentació escollit per la reedició del joguet còmic de finals del segle XIX "L'Anunci", del sabadellenc Joan Farell Rodríguez.\nEl treball, aconseguit per David Farell i Garrigós i per Marcel Alonso i Farell -besnéts de l'autor-, es va dedicar als presents i de manera especial als néts de l'autor. Ahir, cadascun dels néts que hi era present va rebre'n una còpia i va agrair la recuperació d'aquesta obra, de la qual en desconeixien l'existència. L' exemplar original va aparèixer a casa de na Maria Farell i Gabarró.\nPublicat per David Farell a 8:03 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nHa mort la Teresa Farell i Pujal, de Mura. Amb 92 anys era la més longeva dels Farell.\nEm sap greu comunicar-vos que el dimarts 26 del juliol, als 92 anys, morí la Teresa Farell i Pujal, de Mura (Mura 1918-2011).\nLa "iaia", la més longeva dels Farell que ens consta, fou enterrada al cementiri de Mura, el seu poble natal.\nPrecísament fou a l'emblemàtic poble de Mura (Bages) on l'any 2010 celebràvem la 2a Farellada i tinguérem el plaer de conèixer alguns descendents de na Teresa.\nFem arribar el nostre condol als seus familiars més propers.\nPublicat per David Farell a 10:31 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Mor Teresa Farell i Pujal\nFarells de renom (III) Fra Maties Solà i Farell (1884-1973)\nFra Maties Solà i Farell, bisbe (Sant Llorenç Savall, 1884 – Barcelona, 1973)\nReligiós caputxí consagrat bisbe pel cardenal Vidal i Barraquer l'any 1931 en el convent de Pompeia (dels pares franciscans, caputxins). Bisbe titular honorífic de Colofó (Àsia menor, actual Turquia). Després del seu pas per la diòcesi de Bluefields (Nicaragua), on fou vicari episcopal del 1931 al 1942 quan els caputxins tenien cura d’aquella zona, residí als Caputxins de Sarrià (Barcelona).\nPer trobar informació de fra Maties Solà i Farell hem hagut d’anar a les biografies d’altres religiosos (per ex. Mn Dalmau, ordenat pel mateix Solà o Mn. J. Cartañà. bisbe de Girona), així com a diferents llibres locals.\nDe moment no podem afegir dades genealògiques dels parents d’en Solà i Farell. Essent nat a Sant Llorenç Savall al darrer quart del segle XIX, concretament l’11 d’agost de 1884, hores d’ara només podem indicar la probabilitat que la família Farell (de la seva mare) estigués emparentada amb la casa coneguda com a Marquet de la Roca, en aquell temps habitada per Miquel Farell “Miqueló” i na Coloma Salallasera (deducció a partir de dades de l’arxiu genealògic dels Farell a cura del sota signant). Morí als 89 anys el 26 d’agost de 1973 i les exèquies tingueren lloc a Ntra. Sra. de Pompeia de Barcelona.\nCaputxí des de 1901, havia rebut el sacerdoci el 1909. Alternà un intens ministeri sacerdotal amb el magisteri de la filosofia al Col•legi superior de l’ordre d’Olot. Així mateix havia estat promocionat als diversos càrrecs interns de guardià o superior dels convents de Sarrià i Pompeia, de definidor o assistent provincial i de ministre provincial en el trienni 1927-30.\nCom a preparació específica en el camp missioner havia exercit de comissari provincial per a les missions, i en particular en els anys 1925-26 s’ocupà del delicat encàrrec de visitador de les missions caputxino-catalanes a Amèrica. Aquesta visita, aparentment de rutina, tenia la finalitat concreta de salvar les fundacions caputxines a Mèxic, llavors en situació convulsa sota la pressió persecutòria del president Plutarco Elias Calles. Res va poder fer davant la decisió sectària d’expulsar del país a tot el clero estranger. Però l’experiència li serví de molt de cara a conèixer la situació americana.\nAl produir-se el 1930 la mort del primer vicari apostòlic de Bluefields, monsenyor Agustí Bernaus i Serra, la santa seu designar a Solà per succeir-lo. Preconitzat l’1 de març de 1931 bisbe titular de Colofó i vicari apostòlic de Bluefields, rebé el 22 d’abril la consagració episcopal a l’església del Convent de Pompeia (d’on era guardià des de 1930).\nI on és Bluefields, em preguntava jo? Doncs a la costa atlàntica de Nicaragua, on els caputxins catalans hi treballaren un vicariat apostòlic amb valentia, en un territori que era en bona part protestant (abans fou britànic). Entrà a la seva missió de Bluefields el 12 de juliol de 1931, essent rebut per unes dues mil persones. Monsenyor Maties començà actuant a fons amb l’organització de sis circumscripcions missioneres. Però no va poder complir el seu programa. La guerra civil (1936-39), amb la conseqüent crema de convents i l’assassinat d’uns 36 caputxins, impedí a Catalunya enviar-hi nou personal missioner. Solà cercà ajut a altres missions de l’Ordre, rebent-la de Detroit (Estats Units), a qui finalment se cedí la direcció espiritual de Bluefields, i ell presentà la seva renúncia o dimissió voluntàriament.\nRetornat a Catalunya el 1942, el bisbe Solà s’instal•là a Pompeia, ajudant al bisbe de Barcelona -amb el títol de bisbe de Colofó-, tasca que exercí amb discreció i disponibilitat, guanyant-se l’amistós apel•latiu “el bisbe de les confirmacions”. La raó que fra Maties ordenés a Josep Dalmau (1926-1969) era el parentiu que els unia: ambdós eren fills de Sant Llorenç Savall. La cerimònia va tenir lloc al mateix poble: “Hi va venir tothom, l’església era plena de gom a gom, tothom em saludava i em felicitava… Va ser un dia entranyable, tot va anar molt bé. Ara ja era capellà. I estic segur que qui més intensament va viure aquest goig va ser la meva mare”. Una declaració entranyable de mossèn Dalmau que l’unia ministerialment a l’entranyable bisbe caputxí.\nEl parentiu amb el bisbe Solà li fou un salconduit que li permeté accedir al convent dels caputxins de Sarrià en plena caputxinada (10 de març de 1966). Mossèn Dalmau explica que recollí al bisbe Solà en el convent de Pompeia i en un taxi arribaren al convent amb l’excusa de visitar els malalts de la infermeria. Pogueren passar enmig dels policies que assetjaven la zona: “Quan els policies van veure el solideu vermell del bisbe Solà, van quedar impressionats i ens van deixar passar”. Quan eren dins del recinte conventual va ser quan la policia va rebre l’odre directa de Franco d’entrar i agafar els tancats. Mossèn Josep va ser agafat per dos policies però la intercessió del bisbe va fer el seu efecte: “El bisbe, espantat, es va treure la teula i va deixar al descobert el solideu vermell, que entre els policies va semblar que tingués màgia, i els dos em van deixar anar alhora”. Qüestionat per protegir-lo, el bisbe Solà, tremolós, argumentà el parentiu que tenien. Un mes després mossèn Dalmau visità el bisbe caputxí que “estava eufòric d’alegria perquè molta gent l’havia felicitat per com havia actuat aquell dia. Havia rebut una vintena de cartes que li agraïen que hagués donat tan valentament la cara i que s’hagués solidaritzat amb els detinguts”.\nGràcies als historiadors local podem saber d’alguns passatges de la vida del bisbe Solà que varen passar a Sant Llorenç Savall, el seu poble natal, on hi té dedicat un carrer. Així, el 1948 l’ajuntament de Sant Llorenç Savall manà la reposició de la làpida que recordava el seu naixement a la població i que sembla ser que havia estat destruïda als anys 30 (VALLS i VICENS 2010: 369). El 1951 l’ajuntament llorençà acordà nomenar fra Matíes Solà i Farell fill il•lustre. Feia anys que Solà anava sovint a Sant Llorenç, on feia el paper d’ “home bo” del poble prop de les autoritats franquistes i assistia als actes eclesiàstics destacats (VALLS i VICENS 2010: 377).\nDe l’epistolari del Bisbe Josep Cartañà hem extret una carta que aquest va escriure des de Girona a Fr. Maties Solà el 26 d’abril del 1963. Es dirigeix a Solà en tant que bisbe de Colofó, tot i que li adreça la carta a Barcelona. Li demana desplaçar-se a Girona per fer-li un favor, donat que la salut de Cartañà no li permet atendre uns assumptes.\nCERVERA i VALLS, caputxí. Les memòries de Mn. Josep Dalmau i els Caputxins. Al web http://www.caputxins.cat/publicacions/llibres/any2009/dalmau/index.html Del llibre editat per Proa “Josep Dalmau, un capellà rebel, un sacerdot lliure”.\nCLARA, Josep (2000). Epistolari de Josep Cartañà, bisbe de Girona (1934-1963). Ed. Publicacions de l’Abadia de Montserrat. Pàg. 256.\nVIDAL, Ramon. Diari LA VANGUARDIA. Necrològica a l’hemeroteca (Edición del martes, 28 agosto 1973, página 23): http://hemeroteca.lavanguardia.es/preview/1973/08/28/pagina23/34282249/pdf.html\nVALLS, Jaume i VICENS, Albert (2010). Sant Llorenç Savall. Més de mil anys d’història. Ed. Ajuntament de Sant Llorenç Savall i Farell editors. 1a. ed. Juliol 2010. Pàgs. 369 i 377.\nDavid Farell i Garrigós (Barcelona, 1965)\nPublicat per David Farell a 1:44 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nAbril 74 (Llach).. la meva cançó ! (cliqueu el triangle del "play" de la dreta per escoltar-la)\nLa muntanya d'El Farell (Caldes de Montbui) a Google Earth\nSanti Ramos i Farell classifica el 213 a la seva s...\nProfessor de Secundària de l'Escola Sant Feliu (Cabrera de Mar, el Maresme), historiador de l'antiguitat del Maresme, pirineista d'estil alpí i entregat a les curses d'orientació.\nHistòria de Can Farell de la Vall (Santa Eulàlia de Ronçana)\nLa llegenda del Fort Farell\nA pagès hi vivia un home que pel alçada i força era anomenat el “fort Farell”. Assabentat que un gegant moro havia pres la ciutat de Barcelona, arrencà un gran pi del camí i se’n anà amb rapidesa al seu pas. Els nens i les nenes que el veien passar li cantaven això:\n“el gegant del pi, ara balla ara balla\nel gegant de pi, ara balla pel camí”\nArribat al peu de la muralla hi aparegué el moro, el “gegant de la ciutat” de semblants proporcions i sabre en mà. Quan el Farell el reptà a combat, aquell se li en rigué de valent, dient-li que no en tenia ni per començar. El nostre gegant li proposà de jugar-se la ciutat de Barcelona. El moro acceptà, tot dient:\n-“d’acord, ara baixo”.\nLa lluita no durà pas gaire. El fort Farell li etzibà un fabulós cop de pi i el moro fou llençat a molta distància, per sobre de les cases i davant l’admiració de la gent. Estabornit, el moro s’aixecà i, per no tornar a rebre, corria saltant les teulades. Era la riota de la gent, que li cantava …\n“el gegant de la ciutat, ara balla ara balla\nel gegant de la ciutat, ara balla pel terrat”.\nEnllaç per veure i escoltar la cançó en imatges infantils: http://www.youtube.com/watch?v=jtUUWMupPVQ\nEl Ball del Gegant Farell -el Gegant del Pi-\nEl ball del gegant Farell\nEs tracta de formar cercles concèntrics amb tots els farells congregats. Al centre s’hi col·loca el Farell més alt i fort amb una branca de pi a la mà, prenent-la com un bastó.\nAl primer cercle interior hi posem els més menuts i els de més edat (alternats: nen-gran-nen-gran,…). Al segon, el jovent. I en el tercer cercle -l’exterior-, els adults (pares, oncles, germans grans, i amics tots…). Si falta gent en un dels cercles es fa la compensació necessària.\nUn cop fet l’assaig de la lletra i rebudes les instruccions, tots ens posem a cantar la cançó del Gegant del pi, donant-nos la mà i encarant-nos al de davant. El gegant del centre comença a girar en direcció horària i marca el pas de la cançó, cantant i picant el pi al terra i amb el peu alhora. Tots els cercles volten en la mateixa direcció la primera estrofa, mentre que a la segona canviaran a contra horari i a la tercera i última els cercles s’aniran tancant poc a poc cap el gegant, fins a formar la pinya dels Farell i aixecant els braços units .\nAcabada la cançó, el gegant pot fer entrega del pi a un voluntari que sàpiga afegir una estrofa fent rimar el farell amb altre paraula. Els cercles voltaran en sentit horari novament.\nIdea: David Farell i Garrigós. Estrena: 2a. Farellada. Mura, 17 abril 2010\nLa cançó del Gegant del Pi -el Gegant Farell-\nEl gegant Farell\nara balla al solell\nAdaptat per: David Farell i Garrigós 2a. Farellada. Mura, 17 abril 2010\nFarell més gran - Farell més petit\nEl/La Farell de més edat:\nTeresa Farell i Pujal, 92 anys (Mura, 1918-2011)\nGuim Pérez i Farell, fill de Judit Farell i Batallé i de Sergi Pérez i Farré. Neix el 1 de novembre de 2013.\nBerta Farell i Alarcón, filla de Nacho Farell i Garrigós i de Ma. Àngels Alarcón. Neix 20 de maig 2010.\nEduard Farell i Fillol, fill d'Eduard Farell i Garrigós i de Lorena Fillol. Neix el 17 de maig del 2010.\nAina Farell i Àlamo, filla d'Enric Farell i Rovira. Neix el 6 de febrer de 2009.\nMontse Arrufat i Farell, és filla de Carol Farell i Garrigós i de Miquel Arrufat i Pujol. Es dona el cas extraordinari que la Montse és la petita de 10 germans (vegeu quants Arrufat i Farell són nats ja aquest segle), i que sa mare, la Carol, també forma part d'una família de 10 germans. Enhorabona!\nDarreres DEFUNCIONS Farell (segons coneixement de l'autor del blog)\n2002-Joan FARELL i Domingo (Sabadell)\n2007-Jaume FARELL i Ibáñez (Alacant)\n2008-Jaume FARELL i Pujalt (a l'estiu)\n2009-Magda Duran i FARELL (gener)\n2010-Tresa FARELL i Guàrdia (març) Terrassa\n2011-Teresa FARELL i Pujal (juliol) Mura\nRètol Font del Farell (al Montmajor)\nFoto feta al Mas Farell de la Muntanya el 27 de juliol de 2008.\nBanc dels Farell (ermita de Sant Sebastià de Montmajor)\nHeus ací un antiquíssim banc de l'esglesiola de Sant Sebastià que ocupaven els Farell del Mas de la Muntanya. L'històric "Pepet" de l'ermita de Sant Sebastià ens el mostra durant la visita feta el 26 de juliol de 2008.\nSepultura de Farell (ermita de Sant Sebastià de Montmajor)\nA 26 de juliol de 2008, en David Farell i Garrigós i en Roc Farell i Teixidó fotografien aquesta pedra que es troba al peu de l'altar de l'antiga ermita de Sant Sebastià. Caldrà investigar quin o quins Farell del Mas hi estan enterrats, però a hores d'ara ja ho considerem tota una troballa!!!\nMas Farell de la Muntanya\nL'any 1167 un privilegi comtal permeté edificar aquest mas al cim del Montmajor: "in loco quem vocant Farell" (en el lloc anomenat Farell). El llinatge començà amb Sorian Farell i Ermengarda.\nRellotge de sol del Mas Farell de la Muntanya\nA dalt del disc solar s'hi llegeix "1067-1967", i al capdamunt, "FARELL"\nFoto: 26 juliol 2008\nLlinda a Can Farell de la Vall (Santa Eulàlia de Ronçana) Pau Farell 1741. Clica foto per saber Ha.\nCan Farell o La Pineda (Mura)\nCasa fortificada del t.m. de Mura (Bages), situada al cim del pujol del Farell i propera a Santa Creu de Palou. Antigament era coneguda amb el nom de La Pineda. Un document del 1613 esmenta Farells a la propietat.\nEl Mas de Farell, a Massoteres\nA molt pocs km. al nord de Guissona, en t.m. de Massoteres (la Segarra), també hi ha un mas Farell. El trobàrem en obres durant una visita feta el juliol del 2004. A la zona hi ha la Font Farell, la necròpolis Farell i la Costa Farell, i una mica més al nord-oest (prop de Cabanabona) un altre Mas Farell.\nMas de Farell, a Massoteres\nEl 31 d'agost de 2008 hem tornat a visitar aquest antic mas Farell de la Segarra, molt proper a Guissona. La casa continua en restauració, però gairebé enllestida.\nMas de Farell, al t.m. de Massoteres\nA l'arcada que dona entrada al mas s'hi pot veure aquesta inscripció que ens remet al segle XVIII.\nMas Farell de Florejachs (La Segarra)\nA 31 d'agost de 2008 hem anat a conèixer aquest mas Farell (abans "la Boïga"), prop de Cabanabona. A la foto, d'esquerra a dreta: David Farell i Garrigós, Roc Farell i Teixidó (12 anys), Gustau Farell i Vidal i Jordi Farell i Vidal. El propietari ens ha explicat que la casa fou construïda l'any 1930, i que les anomenades "Les Farelles" l'ocuparen fins acabada la Guerra Civil.\nFont de La Farella (Cabanabona, La Noguera)\nA 31 d'agost de 2008 fem aquesta fotografia un cop visitat el Mas Farell del t.m. de Florejachs (molt proper). Preneu nota de la dita: "font Farella, aigua sana i ferrella".\nEl gegant Farell de Caldes (foto)\nEls gegants de Caldes de Montbui (Vallès) perpetuen la imatge del Fort Farell cada cop que surten als carrers de la vila. El llegendari "Farellàs" provenia de Caldes; qui sap si del mas Farell de la Muntanya.\n7 juny de 2012. AMB LA IL·LUSTRADORA PILARÍN BAYÉS\nAmb motu dels 50 anys del Col·legi Parroquial Sant Feliu (Cabrera de Mar), el passat 7 de juny, Pilarín Bayés i David Farell i Garrigós van presentar el llibre de la "Petita Història" d'aquesta escola. Les il·lutracions d'aquest llibre han anat a càrrec de la Pilarín Bayés, i la història de l'escola ha estat redactada per en David Farell.\nÉs Aquil·les? el Gegant Farell? És Santi TITAN Ramos Farell !!! ...\nEn Santi Ramos Farell a la Titan Desert 2012\n8 d'octubre 2011. Cinc dels germans Farell i Garrigós al costat del Refugi Coma de Vaca, a 2.000m\nDavid, Joan Ma, Nacho, Xavi i Edu. Dels nois només ens ha faltat el Toti.\n8 d'octubre 2011. Excursió Queralbs-Refugi Coma de Vaca-Queralbs\nUna colla de Farell's ens hem animat a encetar la tardor amb una excursió imponent. Els nens Nacho i Marc Farell i Alarcon, Paula Farell i Fillol, i Jan Farell i López (tots 4 tenen entre 7 i 9 anys) han completat els 800m de desnivell fins al refugi i la tornada. En total, més de 7 hores d'alta muntanya i la constatació que hi ha bona pedrera per a futurs reptes.\nMarç 2011. Els cosinets futbolistes!\nJuste Ono i David Serra i Farell\n2011. La nova Messi del Cabrils!\nÉs la Carla Serra i Farell.\nAgost 2010. El Gamper ... tot un plaer!\nEls culers vam tornar a omplir l'estadi. Els Farell i Teixidó (a la imatge en David i la Laia) hi vam anar amb els Alasà i Teixidó de Cabrera. L'homenatge a Ronaldihno s'ho valia. Els Villa, Messi, Puyol, Bojan... són collita de la bona. El millor club del món és català, i això és un orgull pels aficionats i per al país. I que duri !\nJuliol 2010. L'Aneto, el nou cim d'en David Farell\nNo trepitjava el cim de l'Aneto des del 1986. He fet desenes de cims entremig; per tant, vaig tenir un regust de veterà, molt agradable i feliçment compartit amb en Miquel Arrufat i Farell (a l'esquerra), amb qui ja vam assolir la Pica d'Estats durant la Diada 2009. A la foto, darrera nostre, podeu veure la gent que passava el famós "pas de Mahoma".\nPrimavera 2010. El Toti Farell a Escòcia.\nEl Jordi Farell i Garrigós ha estat uns mesos treballant a Escòcia i ens ha enviat aquesta magnífica estampa a l'estil William Wallace. Quina enveja!\nJuny 2010. La Laia Farell i Teixidó amb el seu nou equip: Vilassar de Mar.\nLa Laia ha començat la seva etapa en el futbol femení, al club de Vilassar de Mar. Fins ara, ha fet dos anys d'aprenentatge en el Cabrera de Mar masculí. En aquesta foto, el seu primer partit, contra l'Espanyol.\nFoto de la Farellada de Mura publicada al "Diari de Sabadell"\nL'Arola Farell ens ha passat aquesta foto. També la teniu al "Grup Farell" del Facebook.\n2a FARELLADA Mura, 17 abril 2010\nGairebé tots els Farell van fer un pic nic a Mura. Foto: X. Farell i Pastor\nFarellada al Club Falcons de Sabadell. Març 2010\nEl dissabte 6 de març de 2010 més de 60 cognominats Farell de les branques sabadellenques FARELL-CASACUBERTA i FARELL-TORRUELLA (i descendents), ens vàrem trobar per fer un bon arròs i per a compartir una bona estona a la nostrada masia de Can Oleguer-Club Falcons. Foto: Xavier Farell i Pastor.\nEn Xavi Farell i Garrigós va fent la seva vida al sud de l' Índia, a Kochi,... amb un coco a la mà!\nFoto del gener 2010, mentre a Catalunya aguantem el fred i la pluja hivernal.\nPica d'Estats. Setembre 2009\nLa Laia Farell i Teixidó, amb 10 anys que tenia el 12 de setembre, ha fet el cim de la Pica d'Estats (3143m). Al seu costat, David Giménez, Miquel Arrufat i David Farell. (Cliqueu per veure'n més. Galeria D. Giménez).\nAgost 2009. Amb l'avi del Barça a la final de Mònaco.\nLa Supercopa d'Europa no es va escapar. Un títol culer més! Els Farell hi érem... com no!?\nAbril 2009. Marc Farell i Alarcón, 'Armat de Mataró'\nPer a saber-ne més: http://www.armatsdemataro.voluntariat.org/\n2009. En Santi Ramos i Farell a la Marató de Barcelona\nEn Santi ja ha corregut 3 maratons. El darrer, el de Barcelona (març 2009), amb un temps de 4h 44' 23". Si voleu veure algunes fotos del nostre atleta gegant, obriu el web "asiphoto.net", cliqueu "Marató de Barcelona", escriviu el seu dorsal a "Bib" (9845) i cliqueu "start". És impressionant!!!\nEl nou 'Armat de Mataró'\nLa Setmana Santa'09 ha viscut l'estrena del Marc Farell (Mataró, 2002) com a membre dels 'Armats de Mataró', una institució de més de 300 anys a la ciutat. I en Marc no és un membre qualsevol, sinó el més petit de tots! A la foto podeu veure la seva primera sortida, en plena Riera de Mataró. Fou el dijous Sant (9 d'abril), i val a dir que ho va fer molt bé, seguint les instruccions en tot moment. L' origen d'aquesta tradició és llegendària. Segons s'explica, Pons Pilat envià una guarnició de legionaris la mateixa nit de la mort de Jesús per comprovar si, tal i com el Mesies havia dit, ressuscitava o no. Aquest fet, posteriorment, voldria ser recreat amb les desfilades d'uns homes vestits de soldats romans, els Armats.\n2008. La Laia Farell i Teixidó, futbolista.\nAquesta temporada 2008-09 la Laia ha començat a jugar a futbol 11 en l'aleví del Cabrera de Mar. El seu sommni: arribar a jugar a la selecció nacional catalana. Qui sap?\n2008. FARGRUP (Mataró): en Nacho Farell destacat com a empresari. (Dossier Econòmic. Desembre 2008)\n2008. En Jordi Farell i Garrigós ja és arquitecte !\nFoto del dia de la seva graduació, amb els seus pares, Montserrat i Joan.\n2008. Moments abans de la graduació, amb alguns dels germans.\n2008. CiM al Djebel TOUBKAL 4.167m (ATLES)\nEn David Farell i Garrigós assoleix el Cim de l'Atles, el Toubkal. Fou un trekking molt ben aprofitat, realitzat durant 4 dies del pont de maig'08, junt al David Fitó, la Tresa Bonfill i el Joan Rodon. L'Abdullah (a la dreta) n'era el guia.\n2008. Santi Ramos i Farell ... un Farell maratonià !\nEn Santi Ramos i Farell, participant a la Marató del Mediterrani (Castelldefels, tardor 2008). Va fer el seu millor registre: 4h 48' 59"\n2005. Els 10 germans Farell i Garrigós al Castell de Burriac\nEn el 40è aniversari d'en David, el 12 de juny de 2005. Fou durant la 6a. Trobada d'Amics al castell de Burriac (Cabrera de Mar)\n2001-2005. En Jordi Farell i Pastor (Sabadell, 1961) fa història competint al Rally DAKAR.\nDels 133 pilots que van sortir de París l'any 2001 només 76 van arribar a Dakar. En Jordi, aleshores pilot iniciàtic en Motos, fou penúltim, però un d'ells (cliqueu la foto per llegir entrevista). L'any 2005, ja experimentat, explicava amb emoció algunes vivències accidentades, doncs ell sempre considerà el Dakar com una carrera de supervivència. "Moltes vegades t'enfonses, però quasi sempre t'aixeques. Sembla que estiguis posseït. No importa que dormis malament, que no et dutxis, el més important és aquell esperit aventurer que portem a dins". ("http://www.lavozdeasturias.es/noticias/noticia.asp?pkid=174332").


Dissenyant el nou EQA de procés de la Diabetis Mellitus tipus 2. Quins indicadors et serien útils en la pràctica diària? | SI9SAP\n← Canvis EQA adults 2017: Malaltia Cardiovascular\nMés canvis en el càlcul de l’EQA d’adults 2017 →\nL’any 2016 es va iniciar, amb l’EQA de la malaltia cardiovascular, una nova forma de treballar els processos de malalties més prevalents. De cada grup de malalties o malaltia prevalent es varen definir una sèrie de dimensions, que mostren diferents indicadors de resolució, aportant una visió global del procés.\nLes 7 dimensions incloses són: qualitat diagnòstica, prevenció primària, prevenció secundària, prevenció quaternària, capacitat resolutiva en atenció primària, seguiment i resultats (tractament, grau de control i esdeveniments).\nActualment estem treballant en el procés de la Diabetis Mellitus tipus 2 i ens agradaria comptar amb la participació dels professionals assistencials d’atenció primària (medicina, infermeria, facmacologia, tècnics de salut), perquè ens transmeteu la vostra visió i necessitats en la pràctica clínica diària, per tal d’ajudar a millorar l’atenció i la salut dels nostres pacients.\nCom ja hem comentat anteriorment en el blog, pots enviar-nos les teves propostes de nous indicadors a partir de la pantalla inicial del SISAP-ECAP, en el link: ‘Proposa’ns nous indicadors’, només accessible des de la intranet.\nCal que omplis el formulari i ens l’envies. Un cop rebuda la sol·licitud, l’analitzarem i si cal ens posarem en contacte amb qui hagi fet la proposta per acabar de polir-lo. Un cop acceptat, validarem els llistats amb un grup petit de professionals i si tot és correcte quedarà inclòs en l’EQA de Diabetis Mellitus 2.\nAquesta entrada s'ha publicat en EQA, Inici, Pantalles i etiquetada amb col·laboracions, EQA. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


DATARUS Sistemes flexibles, escalables i adaptables\nCAPTURA, VALIDACIÓ, GESTIÓ I ANÀLISI DE DADES AUTOMATITZADA\nLA RECERCA BIOMÈDICA ÀGIL, SEGURA I EFECTIVA\nSISTEMES FLEXIBLES, ESCALABLES I ADAPTABLES A QUALSEVOL PROJECTE\nGESTIONAR DADES AMB DATARUS ÉS SEGUR, CONFIDENCIAL I TRAÇABLE\nCOMPLIM ELS REQUERIMENTS DE LA FDA, EMEA I AEMPS\nMés de cinquanta institucions, empreses, laboratoris, centres de recerca, CROs, i investigadors ja ens han confiat els seus projectes.\nEl nostre equip integra experts informàtics, investigadors coneixedors de tots els dissenys utilitzats a la recerca biomèdica (experimentació de laboratori, assaig clínic en totes les seves fases, estudis de cohort, cas-control, cas-cohort, transversals, etc.), estadístics experimentats en les anàlisis de dades més sofisticades, i un personal de recolzament administratiu i de monitorització online sòlid i eficient. Tenim ben identificats els punts del procés d’un projecte de recerca que requereixen més especialització, claredat i agilitat. Ens especialitzem en el disseny d’aquest procés, i anticipem les estratègies més eficients en la recollida de dades i la seva anàlisi.\nServei segur d’adquisició de dades en quadern de recollida de dades (QRD) electrònic.\nProcessat i anàlisis de dades automatitzats.\nLa nostra empresa té el seu origen en una startup impulsada el 2011, i es fonamenta en la dilatada experiència de diversos professionals de la recerca cardiovascular amb més de 400 publicacions científiques que han liderat dotzenes de projectes multicèntrics, europeus i nacionals, i de xarxes d’investigació. El nostre equip inclou experts en:\nManeig de dades\nGestió de projectes científics\nL’ARS.Services, amb els seus productes dataRus, té vocació de modernitat. Basa la seva estratègia d’èxit en els projectes que gestiona anticipant i resolent els possibles problemes durant el disseny de la recerca o dels formularis de recollida de dades. Utilitzem els recursos tecnològics i de programació més avançats que proporcionin solucions online directes i simplificades a l’investigador o al professional que li garanteixin l’accés en qualsevol moment i en qualsevol lloc amb una connexió a internet, en completa privacitat i amb totes les garanties de qualitat i seguretat.\nTelèfon (si preferiu que us truquem)\nEmpresa Hospital Centre d’investigació Particular


Curtmetratge "GUNE BERDEAK" (AREES VERDES) - Proyecto INMA\nCurtmetratge “GUNE BERDEAK” (AREES VERDES)\nGUNE BERDEAK (AREES VERDES) és una peça breu d’animació per a aprendre la importància dels espais naturals a les nostres ciutats i les millores de qualitat de vida que ofereixen a la població. Des del punt de vista dels nens i nenes, reforçant la seva empoderament, es tracta d’un curtmetratge que el portarà en un viatge d’aprenentatge, en el qual, com si d’un joc es tractés, s’ha creat per aconseguir que ells mateixos identifiquin , apreciïn i aprenguin els beneficis dels espais verds.\nLes zones verdes de la ciutat tenen un impacte positiu en la salut física i mental. De fet, tenen la capacitat de reduir factors negatius de la ciutat com la contaminació atmosfèrica, el soroll o les illes de calor de la ciutat. A més promoure l’exercici físic, crea un cohesió social més forta i redueix l’estrès. El curtmetratge GUNE BERDEAK aquesta creat perquè els més petits entenguin el model teòric d’efecte dels espais verds.\nPartint d’això, des del punt de vista dels nens i nenes, GUNE BERDEAK part d’un moment que els nens i nenes més desitgen al llarg del dia, la visita a parc. En aquest moment del dia es dóna una experiència que iguala física i emocionalment del punt de vista dels nens i nenes amb el dels adults, sense perdre mai la seva emoció, baixar pel tobogan. Per a molts nens i nenes és un dels moments més emocionants del dia.\nAixò ofereix un alt grau d’identificació (i un nivell d’atenció equivalent) de l’infant, a el temps que li permet a un nen veure el món des del punt de vista d’un adult, des de la part superior de l’tobogan. Des d’allà són capaços de veure-ho tot, tenint a el mateix temps la sensació de canviar les coses. Perquè el tobogan és el cim que puja cada dia un nen.\nEls nostres dos protagonistes viuran la mateixa realitat, un amb els beneficis dels espais verds, però l’altre no. Així, com un joc de rols tradicional, se’ls dóna als nens i nenes l’oportunitat de comprendre i aprendre situacions complexes d’expressar, podent l’educador o educadora parar el vídeo identificant així les diferències de les dues realitats.\nAllunyat de la investigació purament científica, a través d’aquesta petita faula infantil, GUNE BERDEAK és una proposta que estimula l’aprenentatge dels petits de la casa i comparteix el coneixement.\nGUNE BERDEAK és una producció de l’estudi d’animació Undo Animotion de Donostia i s’ha realitzat amb investigadors de Biodonostia i la UPV / EHU sota el patrocini de Kutxafundazioa.


Monedero va ingressar 420.000 euros el 2013 i 2014, segons la seva declaració | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nMonedero va ingressar 420.000 euros el 2013 i 2014, segons la seva declaració\nL'empresa del cofundador de Podem té un saldo de 412.000 euros\nMadrid 27 FEB 2015 - 13:54\tCET\nJuan Carlos Monedero, divendres passat a Madrid amb Pablo Iglesias. ULY MARTIN EL PAÍS\nEl cofundador de Podem Juan Carlos Monedero va ingressar 420.000 bruts el 2013 i 2014, segons la seva declaració de béns publicada aquest divendres juntament amb la dels membres de la direcció del partit. Aquesta quantitat inclou 48.528 euros corresponents al seu rendiment de treball com a professor de Ciència Política a la Universitat Complutense de Madrid i 370.969 euros per "activitats econòmiques". La declaració imputa aquesta quantitat a "informes i consultories internacionals" elaborats entre l'octubre del 2013 i el desembre del 2014, la seva activitat docent, la publicació de llibres, la presentació de La Tuerka i la participació en tertúlies. El dirigent del partit declara, a més, haver pagat 187.739 euros en concepte d'IRPF del 2013. Aquesta quantitat va ser abonada a l'Agència Tributària el passat 29 de gener per evitar una sanció fiscal.\nEl 23 d'octubre del 2013 Monedero va crear la seva empresa, Caja de Resistencia Motiva2 Producciones, i segons la documentació que va mostrar divendres passat en una compareixença pública, una setmana després, el dia 31, va facturar 425.000 euros al Banco del ALBA, amb domicili fiscal a Caracas (Veneçuela), a través d'aquesta societat.\nAra aquesta empresa, valorada en 3.000 euros, té un saldo de 412.160 euros, en el qual figura crèdit a favor del dirigent de Podem "per factures impagades de l'empresa, que està en procés de capitalització perquè té en l'actualitat un valor patrimonial per sota del capital social". Monedero declara també un rendiment per dipòsits bancaris de 2.786 euros, una quantitat molt elevada per al saldo de 72.428 que figura en aquestes dates als seus tres comptes corrents.\nEl professor de Polítiques té, a més, dos habitatges, un adquirit a Madrid el juliol del 2012 per 152.659 euros i un altre que va comprar el setembre del 1988 a Segovia per 3.586 euros. També té una Vespa GTS 300, el vehicle amb el qual es desplaça habitualment, amb un valor de 750 euros.\nEn la factura dels ingressos que va percebre del Banco del ALBA, aportada la setmana passada per Monedero, figuren com a concepte d'aquests ingressos els “honoraris de confecció d'estudi comparatiu dels àmbits financers dels països del ALBA i l'anàlisi de les bases d'harmonització juridicofinancera, implementació i assessoria puntual sobre el projecte”. Aquesta relació laboral, segons el document, va finalitzar el passat 31 de desembre del 2014. El dirigent de la formació habitada, membre del consell de coordinació i responsable del programa electoral, no va participar dimecres passat a la rèplica de Pablo Iglesias al discurs de Mariano Rajoy en el debat sobre l'estat de la nació.


08 maig 2021 21:40\ndBalears | 03 novembre 1999\nAniversari del mur de Berlín Deu anys després de la caiguda del mur, Alemanya romandra econòmicament dividida i l'antiga República Democràtica Alemanya (RDA) dista de ser el «paisatge florent» que l'aleshores canceller federal, Helmut Kohl, vaticinà pels estats federats orientals. Després de l'eufòria generalitzada viscuda durant els esdeveniments del 9 de novembre de 1989, començà un ardu procés d'acostament entre les dues Alemanyes, que un any més tard culminà en la reunificació del país.AGÈNCIES.\nCinc víctimes en una matança La crisi de bogeria assassina d'un jove de 16 anys que disparà als vianants des de ca seva a Bad Reichenhall (Baviera) s'ha cobrat una cinquena víctima, un home de 54 anys que finà ahir a conseqüència de les ferides que patia, indicà la Policia. Abans de l'esmentat finat, Martin Peyerl havia assassinat abans d'ahir dos transeünts i ferit altres vuit, quatre de gravetat, abans de matar la seva germana de cinc trets i de suïcidar-se amb una descàrrega d'escopeta a la boca.E.P.\nPerill de malalties contagioses La tuberculosi, el còlera i la malària representen una seriosa amenaça per a la població de Timor Oriental amb l'arribada de l'estació de les pluges, advirtí ahir l'Organització Mundial de la Salut (OMS). El risc de la propagació de la tuberculosi preocupa seriosament l'OMS, que considera d'extrema urgència que es posin en marxa programes pel seu tractament. Segons els estudis epidemiològics de l'OMS, el 2'9 per cent dels refugiats timoresos a Austràlia són portadors del virus de la tuberculosi.AGÈNCIES.\nContinuarà patint els bombardeigs Rússia prosseguí ahir amb els seus bombargeigs contra Txetxènia, després d'haver obert un pas pels refugiats en la frontera amb Ingushetia. Les forces russes avançaren en l'oest de la república del Caucas, a prop d'Assinovskaia, ocupant noves posicions a uns 30 quilòmetres a l'oest de Grozni. Per l'altra banda, el primer ministre rus, Vladimir Putin, després de reunir-se a Oslo amb el president nord-americà Bill Clinton, declarà sobre Txetxènia que «Es tracta d'un assumpte intern rus».E.P.


cap de bec: de març 2016\nEl tamborino mallorquí com a llegat\nEstava tafanejant l'interessant blog Memòries d'un tabaleter, quan vaig retrobar un vell gravat que feia temps que no veia: és una làmina del Syntagma Musicum de Praetorius (exactament, la làmina XXIII del segon volum) on s'hi mostren diversos tipus de tambor. Un d'ells, si deixem de banda les mides, és idèntic a l'instrument que avui coneixem com a tamborino mallorquí:\nLlavors, vaig pensar: Jordi, tant reivindicar els bombos i els tamborinos grossos pot fer pensar que tens algun tipus de mania o de despreci envers aquest instrument. I, ans al contrari!, és un instrument que aprecio molt, i al que dono molt de valor. Altra cosa és que qüestioni que hagi de ser l'instrument "estàndard", i que faci desaparèixer totes les altres formes de percussió, però el tamborino en sí és un magnífic instrument, que tot flabiolaire hauria de saber fer sonar. I per això vaig pensar: dedica-li un article al blog. I és el que faig ara. I li dedico aquest article tot centrant-me en el que per a mi és el gran valor que té: la seva història. I el privilegi que representa, per als flabiolaires, poder ser hereus i transmissors d'aquest llegat tan especial.\nTornem al gravat de Praetorius. Com podeu veure, es tracta d'un timbal cilíndric, raonablement igual d'amplada que d'alçada, on les pells van lligades directament a les cordes, sense riscla externa. Aquesta imatge, de 1619, no difereix gaire d'una altra mostra iconogràfica: l'àngel tamborinaire del Tabernacle dels Teixidors de Lli (Tabernacolo dei Linaioli), una obra de Fra Angelico, pintada vers 1432-1433, i que es conserva al Museu nacional de Sant Marc de Florència (no us perdeu el detall de la flauteta de la mà dreta):\nTant una com l'altra també són molt similars a un altre exemple, aquest cop més proper: es tracta del tamborino que toca un músic al retaule de l'església de Sant Joan, de Lleida. En aquest cas, aquesta obra de Pere Garcia de Benavarri, de finals del segle XV (i que es conserva al MNAC), mostra el tamborino en dues escenes: al banquet d'Herodes, i a la decapitació de Sant Joan:\nAquest tipus de timbal o, si voleu, aquest sistema de pellat i encordat del timbal, sembla que fou el més habitual en la música europea durant molts anys, fins que (segons la hipòtesi que habitualment es dóna per fet, i que jo no penso pas contradir) fou substituït per l'anomenat "sistema francès", o "sistema napoleònic" (que rep aquest nom pel fet que -diuen- va ser l'exèrcit napoleònic el que el va acabar de difondre per Europa). El sistema francès incorpora dues riscles externes, on es lliguen els cordes, i són aquestes les que tensen la pell. No és un canvi estètic: la moda de l'època era el redoble, i el redoble necessita una major tensió de les pells. La riscla externa permet una major tensió de la pell, sense deformar l'instrument. Així doncs, els dos tipus d'instrument també comporten dues maneres de tocar, dos estils percussius diferents.\nUna mostra d'aquest segon tipus de timbal és el que podem veure a l'obra Ronda de nit de Rembrandt, pintada entre 1640 i 1642. Evidentment, aquesta imatge és molt anterior a Napoleó: aquest tipus de timbal també és antic, no neix al segle XIX, que serà quan viurà la seva major difusió. Per cert, fixeu-vos en el detall del timbal: els claus que hi ha al voltant del forat de ressonància no us recorden els del tamborino mallorquí?\nAixí doncs, aquests timbals sense riscles externes es considera que són un model arcaic, ancestral, de timbal. Un instrument que forma part de l'instrumentari d'origen medieval i desaparegut amb el temps: cítoles, cítares, guiternes, salteris, lires, derbuques... Un model desaparegut fins i tot del "coneixement comú": en general, el timbal amb riscles és considerat com el timbal "normal", mentre que l'arcaic és vist com un instrument "estrany". Avui, sortosament, dins el món de la música antiga, alguns artesans han recuperat aquests instruments, a partir de pintures com les que hem vist anteriorment. Una mostra n'és aquest, d'origen anglès:\nAra bé, aquesta substitució, sorprenentment, no va aconseguir ser absoluta. I, malgrat tenir totes les de perdre, aquests tambors arcaics no van desaparèixer del tot: en la música popular, aquests timbals van seguir tenint els seus espais, i la seva continuïtat. Així doncs, el que avui anomenem tamborino mallorquí és un supervivent, és un timbal d'origen medieval que ha perviscut fins a l'actualitat: a Mallorca, fins avui dia. I, a Catalunya, fins a l'arribada dels bombos i dels tamborinos grossos. De fet, tenim algunes (poques!) fotografies que testimonien aquesta darrera pervivència al Principat: els tamborinos d'Esteve Ubach (a) Estevet de la Seu, i el Perdigot de Solsona. En aquesta imatge podem veure el primer cap al 1910 amb els gegants:\nI en aquesta hi podem veure el Perdigot (no sé de quin any és la foto):\nDe la foto del Perdigot sempre m'ha sobtat que els tensors de les cordes no semblen ser els habituals passadors de pell, sinó algun tipus de cinta o veta, més llargs, amb una funció també ornamental. És interessant, ja que algun dels primers tamborinos de cobla de sardanes, encara encordats, també mantenien aquesta funció dels tensors (així com el sistema de lligar les pells). Fixeu-vos sinó en aquest tamborino de finals del s. XIX, del fons del Museu de la Música de Barcelona (MDMB 402):\nDe fet, el cas dels tamborinos de cobla és força curiós: si bé en la història dels timbals primer es van imposar les riscles externes, i més tard els tensors metàl·lics, es conserven tamborinets amb tensors metàl·lics, però sense les riscles externes, com aquest, de finals del segle XIX (MDMB 401):\nAcabo. Quan avui, a Mallorca, a Catalunya o on sigui, toquem amb aquests tamborinos, estem donant continuïtat a uns instruments amb segles i segles d'història. Un instrument que, de no ser pels flabiolaires, hagués desaparegut a casa nostra. I que de nosaltres depèn que no ho faci. Diu el DIEC que "llegar" significa "transmetre de generació en generació". El tamborino que anomenem mallorquí és, doncs, un llegat amb uns orígens que es difuminen al fons dels segles. No us fa una mica de vertigen?\nP.D. Alguns us preguntareu si cal seguir anomenant-lo "mallorquí". Trobo que sí. En primer lloc, perquè és de justícia reconèixer als mallorquins (i eivissencs) que preservessin l'instrument, quan al Principat es va perdre. En segon lloc, perquè la major part dels instruments d'ús actual són fets a Mallorca. En tercer lloc, perquè les mides i proporcions que fem servir són les del model estandarditzat mallorquí. I, en quart lloc, perquè tampoc no hi ha de moment cap altre nom que faci ombra a "tamborino mallorquí".\nLa flauta de Rocabruna\nEn el número 16 de la revista Les Garrotxes (tardor-hivern del 2015), en un reportatge sobre el castell de Rocabruna, entre les restes arqueològiques que s'hi han trobat hi destaquen "la troballa d'un bec de flauta tallada en os i decorada amb incisions geomètriques" que "aporta al conjunt la pinzellada musical que ens apropa encara més a valorar els estadants del castell fa més de 500 anys". Fa gràcia que els autors parlin de bec ja que, precisament, el que no té aquesta peça és bec: és un cap de flauta (entenent flauta com a genèric d'aquest tipus d'instruments) de tipus pla. Antigament, aquest tipus de cap era força habitual, si bé el cap de bec amb el temps es va anar imposant. Que jo sàpiga, els darrers instruments del nostre país on es va mantenir la forma de cap pla foren els flabiols d'Arbúcies i els flabiols mallorquins.\nLa imatge que podeu veure és la il·lustració de l'article, escanejada. Estaria bé que algun expert en organologia pogués estudiar aquesta peça, per intentar determinar de quin tipus d'instrument es tracta. Segurament, deu ser el cap d'una flauta recta. Però, i si es tractés d'un flabiol?\nPer si voleu buscar l'article original: Bibiana Agustí i Dolors Codina, "El castell de Rocabruna", Les Garrotxes, núm. 16 (tardor-hivern 2015), p. 74-75\nPublicat per JPuigMartin a 22:00 2 comentaris:


Parlament – Pàgina 11\nIglesias destaca que la candidata d’En Comú Podem té “l’honestedat que la gent es mereix” Un vot “triple”. Que serveixi “per una entesa d’esquerres com a alternativa a Junts perCat”, que obri la via a “polítiques públiques per sortir de la crisi” i per “tallar les ales a l’extrema dreta”, tot esdevenint “el malson d’Abascal i de la seva colla”. La candidata d’En Comú Podem a la presidència, Jéssica Albiach, ha demanat aquest dissabte al matí a Santa Coloma aquest […]\nAlbiach: “Hem de tenir una conselleria de Feminismes que posi la igualtat al centre”\nLa candidata d’En Comú Podem crearà també “un sistema públic de cures” Candidata a ser la primera presidenta de la història de la Generalitat, Jéssica Albiach vol també que el feminisme passi per totes les polítiques públiques del nou Govern. “Hem de tenir una conselleria de Feminismes que posi la igualtat al centre”, ha dit la candidata aquest divendres a la tarda en un acte sobre els drets de les dones a Barcelona, al costat de la ministra d’Igualtat, Irene […]\nDes de Confluència Jove fem una crida al jovent català per anar a votar aquest 14 de febrer per En Comú Podem amb la Jessica Albiach. Jove: el futur depèn de tu! Sortim a demanar el vot sota el lema “Jove: el futur depèn de tu”, inspirat amb el de Reunámonos con Salvador Allende, “De ti depende el futuro”, de la coalició electoral Unidad Popular, que va portar-lo a la presidència. El cartell s’inspira amb el que va fer servir […]\nColau: “Volem un Govern que lideri en inversió social, que creï un dentista públic i una elèctrica pública”\n“La Generalitat porta deu anys absent”, defensa l’alcaldessa de Barcelona L’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha defensat aquest dijous en l’acte de campanya d’En Comú Podem sobre el municipalisme que Catalunya mereix que cal que les iniciatives que en els darrers anys ha liderat el municipalisme siguin abraçades per una Generalitat presidida per Jéssica Albiach. “Volem un Govern que lideri polítiques com la inversió social, el dentista públic, que garanteixi un pla de salut mental i porti l’energia pública a […]\nL’alcaldessa de Barcelona, acompanyada de la cantant de rap Miss Raisa i candidates d’En Comú Podem, posa veu a la cançó de campanya. El tema vol tornar-li a la gent l’esperança i rendeix tribut a qui, en aquesta pandèmia, ha estat treballant en primera línia i a aquelles persones que han patit les conseqüències de la crisi sanitària i econòmica. La cançó també és una dedicatòria a la lluitadora antifranquista Maria Salvo. La campanya d’En Comú Podem estarà marcada […]


Edna • ANIMA Design\nDispositiu pro-iònic per a l’estimulació per radiofreqüència a 448 Khz, que estimula l’activitat cel·lular.\nEl seu efecte tèrmic genera més nutrients com la sang, oxigen, elements del sistema immune i accelera les reaccions metabòliques i restaura els teixits. 2 aplicacions principals: la bioestimulació atura el creixement adipós per a tractaments estètics.\nAntiproliferatiu – promou la regeneració d’ articulacions i ossos.\nEl dissenys del mànec es va desenvolupar conjuntament amb el departament I + D d’ INDIBA. Observació de diferents usuaris i proves per adaptar-se a tot tipus de mans, així com elements de goma sobre-injectada per augmentar l’ adherència durant l’ús combinat amb gel.\nUn producte soldat per ultrasons per evitar cargols, brutícia i garantir l’estanqueïtat.


L’Avui.Cat no penja els tràilers en català!\n12 d'agost de 2007 8.2. Llengua i cinema\nNo me’n sé avenir. Segurament, perquè la meva capacitat de sorprendre’m no n’aprendrà mai. El cas és que, per casualitat, he anat a raure a l’apartat "Cine & agenda" de l’ Avui.Cat i he vist que tenien el tràiler d’ Els 4 fantàstics i en Silver Surfer. Francament, a simple cop d’ull, ja m’he adonat que l’enllaç era amb la versió original i no pas amb la doblada al català; però ho he volgut contrastar. Efectivament, enllaça amb el tràiler original. M’ha sobtat, perquè la Generalitat té penjat al web la versió en català i Totcinema.Cat, també l’hi té, a més de l’orginal. He pensat que podia ser un problema de "vacances del noi o noia que ho porta" i he mirat, a l’ Avui.Cat, la resta de pel·lícules que s’estrenen doblades en català: tampoc no hi ha el tràiler en català, només la versió original. Ni a Harry Potter i l’Orde del Fènix, ni a Ratatouille, ni a Shrek Tercer… a cap, no hi ha l’enllaç amb el tràiler en català. En cada cas, hi són tant a Totcinema.Cat com al web de Política Lingüística de la Generalitat de Catalunya. Val a dir, que tampoc he sabut veure els enllaços amb les versions catalanes dels films en espanyol subvencionats aquí.\nAlgunes consideracions i hipòtesis (?) sobre el tema, anant a "Vull llegir la resta de l’article"\nFoto: cartell català d’ Els 4 fantàstics i en Silver Surfer\nPotser l’Avui els hi volia penjar i hi ha hagut un problema de drets. Si aquest fos el cas, s’imposaria una rectificació immediata, una intervenció governamental; ja que, si el diari en català per excel·lència "no pogués" difondre la versió catalana dels films el doblatge del qual paguem entre tots, em semblaria inacceptable, clarament lesiu i una mancança greu en la normativa de subvencions del doblatge. Potser es tracta d’un problema tecnològic: escoltin, solucionint-lo (se m’acut que, disposant el govern del material, ha de ser fàcil, fer-ne les adaptacions, si cal) i, mentrestant, posint una nota informativa, que visualitzi la normalitat que fóra disposar del tràiler en català i ens situï en la transitorietat de la qüestió.\nSi, al contrari, l’ Avui no els ha volgut penjar en català i els responsables del web ni hi han caigut, em semblaria una escandalosa manca de respecte al lector i client del mitjà, ja que té tot el dret de rebre la informació que aquella pel·lícula la pot trobar en la seva llengua.\nA mi, aquesta mena de desaprofitament (nostre) dels recursos, aquest desgavell, si no desinterés, m’empipen i, com deia, és que no me’n sé avenir!\nUna resposta a "L’Avui.Cat no penja els tràilers en català!"\n13 d'agost de 2007 a les 16:34\nAixò que dius em fa que pensar, ja que al meu bloc de crítiques de cinema "CINEMA PARADISO" (en castellà i en català), a més de penjar els videos de cada pel.lícula en V. O. o en castellà, vull penjar-hi també d’altres en català, però no trobo cap. I penjo els de Youtube, malgrat que n’hi ha molts en la nostra llengua, però gairebé cap en català. I d’en Ventura Pons, com no n’hi ha gairebé cap, tinc que penjar sempre el mateix.


El Comissionat - Ajuntament de Manresa\nPla transversal del Comissionat pel Centre Històric: 73 actuacions\nLa missió del Comissionat pel Centre Històric és la d'accelerar el procés de revitalització del centre Històric de Manresa per atraure persones, activitats i projectes. Alhora, el Comissionat té la funció de fer de pont entre els diferents agents que actuen al barri per facilitar la col·laboració mútua i solucionar possibles problemes.\nAquests són, a grans trets, els objectius del Comissionat del Centre Històric de l’Ajuntament Manresa, que va començar a caminar el març del 2016 amb Adam Majó al capdavant i a qui Pere Gassó va prendre el relleu el setembre de 2018.\nLes actuacions del Comissionat s’agrupen principalment en 5 línies de treball:\n1. Omplir buits. Buscar i donar ús a edificis buits, començant pels que estan situats en punts estratègics i que tenen caràcter singular i valor patrimonial: els Jutjats Vells, l’Auditori Sant Francesc, l’antiga Cambra de Comerç, l’Anònima i l’antiga Fonda Sant Antoni serien objectius prioritaris.\n2. Millores en l’espai públic. Promoure actuacions puntuals que millorin substancialment la qualitat de l’espai públic. Alguns exemples serien els enderrocs al carrer Na Bastardes per millorar l’aspecte de la part posterior de l’Ajuntament i de la baixada dels Jueus, endreçar l’entrada al carrer Alfons XII des de la Reforma, millorar l’aspecte i la funcionalitat de Sant Ignasi-Drets, eixamplar l’espai públic a la cruïlla entre Mel i Urgell, convertir la plaça Milcentenari en espai verd, reformar el carrer Sant Andreu o el de santa Maria, adequar els espais lliures a l’entorn del carrer de la Mel, etc.\n3. Itineraris comercials i de passeig del barri antic, sobretot als sectors de Sant Miquel, Sobrerroca i Alfons XII. Per fer-ho, caldrà millorar la il·luminació, definir itineraris escolars, potenciar les activitats a la Plaça Major i al Parc de la Seu per reforçar els carrers que hi van a parar, buscar usos per als baixos d’aquests carrers sense limitar-nos als estrictament comercials, proposar fórmules per abaratir l’aparcament, donar facilitats a la instal·lació de nous projectes...\n4. Habitatge. El problema de l’habitatge al Centre Històric no és tant de pisos nous o semi-nous desocupats sinó de pisos vells que necessiten obres de rehabilitació importants. Caldrà ser selectiu, prioritzant els habitatges amb llum natural i encarats al sud, i caldrà combinar l’acció municipal directe amb la col·laboració amb els propietaris privats a través de la masoveria urbana, els acords de cessió, els microcrèdits i la subvenció directa.\n5. Percepció. Des del Comissionat es considera que el Centre Històric té un problema de percepció negativa injusta i es treballarà per revertir-la de dues maneres: Amb fets, generant notícies positives, i amb discurs, destacant les nombroses avantatges de viure o treballar al Centre Històric.


caducs – ARBRES I PALMÀCIES DEL MEDITERRANI\nNom comú: auró arrugat, auró blanc, uró, orió, arracader, arrugatFamília: sapindàcies (Sapindaceae) Origen: Europa i Àsia Menor. També el nord d’Àfrica. Etimologia: Acer, nom genèric, procedeix del llatí acer-eris, “esmolat”, en referència a les puntes característiques de les seves fulles. Campestre, epítet també procedent del llatí, “del camp”.Descripció: arbre caducifoli, de ràpid creixement, que pot arribar als 20 metres d’altura però…\nNom comú: tell de fulla grossa, farot, tell argentat, tell de lleiFamília: tiliàcies (Tiliaceae)Origen: centre d’Europa. Després s’ha escampat per tota Europa i part d’Àsia. A Catalunya el trobarem, de forma natural, als Pirineus, al Montseny, a Montserrat i a les Muntanyes de Prades.Etimologia: el nom genèric Tilia, prové del nom llatí d’aquests arbres. Platyphyllos, epítet llatí que…\nNom comú: flor de nit, bella de nit, mirabajà, meravella de nit, santjoans.Família: nictaginàcies (Nyctaginaceae)Origen: zona tropical seca d’Amèrica del sud (de Mèxic al Perú)Etimologia: el nom del gènere, Mirabilis, ve del llatí mirabilis-e, “admirable, meravellós”, amb referència a les seves flors. L’epítet específic Jalapa fa referència a la ciutat mexicana de Jalapa, a la…\nNom comú: aloc, agnocast, alís, pebre bord, pebre de frare. Família: laminàcies (Laminaceae) Origen: nadiu de la costa mediterrània, viu als marges de les rieres, torrents i rambles del litoral silícic. És al Maresme on està millor representat tot i que cada vegada és més difícil trobar-lo. A les Balears està amenaçat i és considerada espècie d’especial interès. Etimologia: Vitex prové…\nNom comú: no disposem de nom en català, altres noms: africans, afrikàners, bemba, lozi, unda, weeping wattle, etc. Hi ha un exemplar magnífic al Jardí Botànic de Barcelona (ara en plena floració). Família: fabàcies (Fabaceae) Origen: Àfrica, per sota l’Equador Etimologia: el nom genèric, Peltophorum deriva del grec i vol dir “portant escut” i fa referència a la forma de l’estigma. L’epítet Africanum lògicament indica el seu lloc…\nNom comú: ginjoler, gínjol (una expressió típica catalana és “més content que un gínjol”) Família: ramnàcies (Rhamaceae) Origen: la Xina, tot i que es conrea en molts països de la conca mediterrània des de temps molt antics.Etimologia: Ziziphus, nom genèric, prestat del llatí zizyphus i d’origen persa, zayzafun. Jujuba, epítet del llatí medieval, deformació de zizyphus. Descripció: és un arbre o arbust caducifoli, i això depèn directament…\nNom comú: sumac americà, sumac de Virgínia Família: anacardiàcies (Anacardiaceae) Origen: costa est d’Amèrica del NordEtimologia: Rhus, nom del gènere, deriva de la paraula grega i significa “vermell” en al·lusió al cridaner color que tenen a la tardor. Typhina, epítet llatí “com el gènere Typha“. Descripció: arbust o petit arbre caducifoli, dioic (exemplars mascles i exemplars femenins en diferents peus), de…\nNom comú: budleia, arbust de les papallones (atrauen molt aquest insecte). Família: buddleiàcies (Buddlejaceae)Origen: la Xina central Etimologia; Buddleja, el nom del gènere, és en honor del botànic anglès Adam Buddle (1662-1715). L’epítet davidii, és en honor del missioner i naturalista francès Armand David (1826-1900).Descripció: arbust caducifoli o semiperennifoli que pot arribar a 2-3 metres d’altura. Les fulles, allargades i amb…


Notícies - Joly demana al PSC que retiri el contenciós contra la pròrroga de la concessió de la recaptació tributària a FS\nJoly demana al PSC que retiri el contenciós contra la pròrroga de la concessió de la recaptació tributària a FS\nEl tinent d'alcalde de Promoció Econòmica diu que els socialistes judicialitzen la política i fan perdre 'temps i diners' a l'Ajuntament\nel 12/jul/05 Miquel Herrada Economia PDF\nEl PSC ha presentat un contenciós-administratiu contra la decisió de l'Ajuntament de concedir una pròrroga fins a finals d'any a l'empresa FS, concessionària de la recaptació tributària municipal. L'Ajuntament ha tingut coneixement d'aquest contenciós aquesta mateixa setmana, poc després que el TSJC hagi desestimat un recurs anterior del PSC contra el model de gestió tributària municipal i l'adjudicació a FS de les tasques auxiliars de recaptació. El tinent d'alcalde d'Economia, Jordi Joly, ha demanat als socialistes que retirin el segon contenciós, tenint en compte la sentència del TSJC, i ha instat el PSC a abandonar un model d'oposició que 'fa perdre temps i recursos públics' a l'Ajuntament.\nJordi Joly considera que després de la sentència del TSJC que avala la legalitat del model de gestió tributària municipal 'no té sentit' continuar insistint, per via judicial, sobre el mateix tema. Per això, el tinent d'alcalde de Promoció Econòmica i Hisenda insta el PSC a retirar el segon contenciós-administratiu per evitar que l'Ajuntament segueixi 'perdent temps i recursos públics' en aquestes qüestions que, segons Joly, ja han quedat sobradament aclarides pels tribunals.\nDemano efusivament al PSC que retiri immediatament aquest contenciós, havent conegut ja la sentència del primer recurs. Estem entrant en una espiral que fa perdre recursos públics i temps a l'Ajuntament. La sentència és clara i rotunda.\nEn aquest sentit, Joly critica l'estil d'oposició del PSC, i fa una crida als socialistes a què confiïn en la legalitat de les accions que impulsa l'equip de govern, ja que aquestes estan avalades per la secretaria general i la intervenció.\nEl primer contenciós ens va costar 30.000 euros. Per qüestions formals i legals, sempre ens posen en entredit amb aquest tipus d'oposició i crec que ja és hora de posar-hi punt final. Els cossos d'habilitació nacional, la secretaria general i la intervenció vetllen per la legalitat de tot el que realitzem.\nRecordem que l'actual model de funcionament tributari de l'Ajuntament es fonamenta en l'Organisme Autònom Municipal de Gestió Tributària que, a través d'un concurs públic, va adjudicar a l'empresa FS algunes funcions auxiliars de la gestió dels tributs. Aquesta concessió va ser prorrogada per l'Ajuntament fins a finals d'aquest any, però en els darrers mesos l'equip de govern ha explorat altres alternatives de gestió que comportin un estalvi per a la ciutat. En aquest sentit, avui mateix es podria anunciar un acord amb la Diputació de Barcelona perquè aquest organisme supramunicipal assumeixi algunes tasques de la gestió tributària municipal.\nEl preu del lloguer d'habitatge a Sant Cugat puja un 18,9% en tres anys\nL'EMD treballarà per evitar la supressió de serveis del CAP de Valldoreix


Aparatologia ES – Esmatges Periodòncia\nComptem amb l’última tecnologia com a mitjà de suport al diagnòstic i tractament clínic.\nCarestream CS 9300 SELECT. MODALITAT 3D\nL’alta qualitat d’imatge amb la tecnologia Cone Beam CT amb baixes dosis de radiació permet una visualització detallada de les estructures òssies i dentals que s’apliquen a la cirurgia oral, implants i odontologia operatòria.\nAIR-FLOW MASTER ELECTRO MEDICAL SYSTEMS\nÉs un equip ultrasònic de profilaxi per a l’eliminació de placa bacteriana en bosses periodontals profundes. Proporciona un polit per aire eficaç, fiable, ràpid, silenciós combinat amb la màxima protecció de les genives\nSISTEMA INTRASPIN (L-PRF)\nQue el pacient no pateixi cap pèrdua de dents, os o teixits tous al maxil·lar suposa un veritable repte per a qualsevol professional durant el procés d’una cirurgia oral o durant la col·locació d’implants.\nCAMBRA INTRAORAL CS 1500\nCaptura imatges detallades i d’aspecte real proporcionant les proves visuals que es necessiten per informar el pacient i realitzar diagnòstics precisos.\nRADIOGRAFIES DIGITALITZADES KODAK RVG 5100\nSistema per capturar i analitzar radiografies dentals ràpidament i fàcilment. Gràcies a la seva resolució real superior a 20 lp/mm, proporciona la resolució més alta de qualsevol sistema de radiologia digital del sector. El seu programari permet visualitzar ràpidament cada imatge, fer diagnòstics segurs i compartir-les mitjançant correu electrònic.\nLa sonda florida és un instrument computeritzat de mesurament del sondatge periodontal que exerceix una pressió constant i molt fiable. S’empra en el diagnòstic i seguiment de la malaltia periodontal.\nSISTEMA PROTOCOL·LITZAT DE DESINFECCIÓ\nDisposem de protocols de desinfecció i esterilització tant de l’àrea del personal com de l’instrumental utilitzat per a cada pacient.\nL’halimeter és un cromatògraf de gasos que ens permet mesurar els components químics de l’alè. Verifica la composició dels sulfurs volàtils que són els responsables de l’halitosi i diferencia el seu origen intraoral / extraoral. Aquest origen determinarà el tractament que durem a terme.\nEl làser de díode és un instrument quirúrgic dissenyat per al tractament de lesions en els teixits tous de la cavitat bucal. Incorpora un dispositiu per al blanquejament dental.


Aquest Nadal, clàssics de la literatura universal! - Llibreria Papasseit\n19 des. 2014\nAquest Nadal, clàssics de la literatura universal!\nby La Papasseit | posted in: Literatura | 0\nHi ha títols pels quals no passa el temps perquè el seu contingut és d’una vigència intemporal, són els clàssics de la literatura universal. I pels amants de la literatura, sempre és un plaer tenir entre les mans una bona edició d’alguns llibres, tingueu-ho en compte!\nUs en proposem una selecció:\nFrancis Scott fitzgerald, “El gran Gatsby” (1925).\nJay Gatsby és el nou heroi del segle XX, fet a sí mateix i sense masses escrúpols, un aventurer i alhora un romàtic que és capaç d’arriscar-se per allò que vol.\nLa novel·la, contextualitzada en l’alegria de l’era del jazz, planteja la dualitat entre la classe benestant tradicional i la pujant nova burgesia (una espècie de lluita generacional com la del Gattopardo de Lampedusa).\nGustave Flaubert, “Madame Bovary” (1857)\nObra realista que narra els pensaments i vivències d’Emma Bovary, una dona infeliçment casada disconforme amb la seva vida i a la recerca de noves experiències a través de la posada en pràctica de les aventures de la literatura del Romanticisme.\nLa protagonista ha esdevingut un arquetip literari equiparable a la versió femenina del Quixot i és una crítica al convencionalisme burgès.\nYukio Mishima, “Nieve de primavera” (1966)\n“Nieve de primavera” és la primera novel·la de la tetralogia “El mar de la fertilitat” i narra l’apassionada història d’amor que viuen els dos protagonistes, membres de la noblesa japonesa, a l’inici de la seva joventut.\nLa novel·la, ambientada al període històric que segueix a la mort de l’emperador Meiji, descriu detingudament l’evolució psicològica del protagonista que passa del narcisisme a la rebel·lió contra les normes socials establertes.\nHermann Hesse, “Demian” (1919)\n“Demian, història de la joventut d’Emil Sinclair” és una novel·la que relata en primera persona el pas de la infantesa a la maduresa del protagonista, que ha viscut fins al moment en el “món de somni”. Emil es desperta d’aquest món a través d’una mentida que el portarà a conèixer un personatge, Max Demian, que l’ajudarà a destruir els paradigmes materialistes propis de la infància.\nJames Joyce, “Ulises” (1922)\n“Ulises” és considerada per gran part de la crítica com la millor novel·la del segle XX en llengua anglesa i ha estat objecte de nombrosos estudis, crítiques i controvèrsies.\nEl títol prové del protagonista de “L’Odissea” d’Homer (obra amb la que estableix tot un sistema de paral·lelismes) i relata el pas per Dublín del seu protagonista durant un dia qualsevol, el 16 de juny de 1904. Organitzada en 18 capítols, l’autor empra un estil diferent per a cadascun d’ells.\nJ.D. Salinger, “El vigilant en el camp de sègol” (1951)\nEn el moment de la seva publicació, “El vigilant en el camp de sègol” va provocar nombroses controvèrsies pel seu llenguatge provocador emprat per retratar la sexualitat i ànsia adolescents. Tant és així que el seu protagonista ha esdevingut icona de la rebel·lia adolescent..\nGünter Grass, “El tambor de hojalata” (1959)\n“El tambor de hojalata” relata la vida d’un infant en el context de la Segona Guerra Mundial (des de 1920 fins als anys 50 del segle passat). Internat en una institució psiquiàtrica, el protagonista narra la seva història personal, intercalant-la amb relats sobre el passat i l’acció dins l’hospital.\nL’obra és una oda a la capacitat que tenen l’art i la música per a vèncer l’odi, representat per la guerra.\nClàssics de la literatura universal, Demian, El gran Gatsby, El tambor de hojalata, Francis Scott Fitzgerald, Günter Grass, Gustave Flaubert, Hermann Hesse, James Joyce, Madame Bovary, Nieve de primavera, Ulises, Yukio Mishima\nDarreres entrades sobre literatura:\nLa crítica mordaç d’Evelyn Waugh 07/04/2016\nCom organitzem la nostra narrativa 01/03/2016\nHoraris i idees per aquest Nadal 19/12/2015\nJoaquim Amat-Piniella: Escriptors perseguits VIII 17/11/2015\nPere Calders: Escriptors perseguits VII 16/11/2015


La Pic de l´Àliga de Roses se supera amb 385 participants i l´estrena de la lliga infantil - Empordà\nLa Pic de l'Àliga de Roses se supera amb 385 participants i l'estrena de la lliga infantil\nRubén Hernández i Patricia Torres són els més ràpids en completar els 20 km per muntanya\nEMPORDA.INFO 11.04.2017 | 10:11\nLa cursa tenia circuits de 20 i 8 km\nUn total de 385 participants -mig centenar més que fa un any- van prendre part diumenge passat al matí a la segona edició de la Pic de l'Àliga de Roses, que comptava amb recorreguts per muntanya de 20 i 8 km i un tram per a la mainada. El vencedor de la trail va ser Rubén Hernández, que venia d'imposar-se a la ruta de 16 km de l'Entre Castells de Vilajuïga. El podi el van completar el jonquerenc Raül Aznar i Quim Costa, mentre que en noies les tres primeres van ser Patricia Torres, Rosa Font i Montse Ors.\nD'altra banda, a la marxa, de 8 km, en el calaix hi van pujar Martí Padrosa, Àngel Soto i Jordi Guitart -masculí- i la llançanenca Montse Rivera, Elisabet Garcia i Britta Stemmler -femení.\n"Les sensacions han estat immillorables, bon temps, lloc idíl·lic i molt nivell en els podis. A més, la gent que no anava a competir també s'ho ha passat bé. L'objectiu era superar els 300 participants i consolidar la prova, així que ha estat un èxit", comentava el jove rosinc Dani Haro, gerent de DH Sports, l'empresa organitzadora de l'esdeveniment.\nTanmateix, una de les altres novetats d'aquesta edició és que la Pic de l'Àliga va ser la prova inaugural de la lliga de trail Oncokids, per a nens i nenes de 6 a 12 anys sota l'organització de Gas Mountain Kids, Fundació Oncolliga Girona, Consell Esportiu de l'Alt Empordà i Curses.cat. El podi d'aquesta classificació general, en què van córrer 34 joves, va estar format per Blanca Galí, Teo Elía i Jan Casañas.\n600 participants desafien la 24 hores del Cap de Creus a Llançà.


Imatge d'un vidre esquerdat per l'ona expansiva de l'explosió a IQOXE en un edifici de Bonavista, encara per reparar, el 10 d'abril del 2020 ELOI TOST / ACN\nAquest dimarts es compleixen tres mesos des que una explosió a l'empresa IQOXE va deixar tres morts i molt neguit entre la ciutadania del Camp de Tarragona. Els veïns dels barris de Ponent de Tarragona van ser els que més van patir les conseqüències del sinistre, alguns dels quals amb danys materials als seus domicilis. Quasi cent dies després, encara n'hi ha que no s'han arreglat, si bé la solució definitiva ara ja sembla molt a prop. La deflagració va sacsejar consciències en els àmbits social, econòmic i polític, però la crisi del coronavirus ha alterat l'ordre de preocupacions. Tot i això, els veïns de Bonavista no renuncien a seguir reclamant canvis per evitar un altre episodi com el del 14 de gener.\nLa presidenta de l'Associació de Veïns de Bonavista, Loli Gutiérrez, reconeix que el confinament "ho ha endarrerit tot una mica", en referència a les reparacions i als canvis en la gestió de les emergències que provenen del món polític. Sobre aquest darrer aspecte, el Govern va aprovar un nou Pla d'Emergència Exterior del Sector Químic de Tarragona, el Plaseqta, però Gutiérrez reclama que per al barri "no hi ha un pla específic de seguretat ni d'evacuació". "Un cop acabi el confinament, no deixarem de demanar-ho", avança.\n"Fa un mes ens van dir que estava tot damunt la taula; però no ho volem a la taula, ho volem traduït en fets", reitera. Segons explica, la gran majoria dels veïns de Bonavista no saben què cal fer en cas d'una evacuació o confinament arran d'un accident químic. Defensa que els plans "s'han de treballar amb els tots els barris" de Ponent i lamenta que "si avui es produís un altre accident la gent no sabria com s'ha d'actuar".\nTot i que assegura que continuaran reclamant solucions, comenta que potser canviaran les formes. "No crec que fem més talls a la carretera", indica en referència a les mobilitzacions que havien impulsat les primeres setmanes posteriors a l'explosió. De tota manera, no descarta que se segueixin fent manifestacions, però amb un altre format. I defensa: "hem de treballar la solució amb els polítics".\nReparacions quasi acabades\nLa representant veïnal valora molt positivament la relació amb l'Ajuntament de Tarragona, que diu que "s'han portat molt bé" amb ells. "Confio que seguiran lluitant amb nosaltres, però des dels barris també hem de fer força", afirma. Al consistori també li reconeix el paper que ha jugat per agilitzar les reformes als immobles afectats per l'ona expansiva causada per l'explosió.\nDes de l'Associació de Veïns de Bonavista van centralitzar bona part de les reclamacions dels afectats, especialment aquells que no tenien assegurança de llar o als quals la companyia no volia avançar els diners en entendre que ho havia de fer l'asseguradora d'IQOXE. En total, més de 150 casos. Les situacions més complexes han estat les de les famílies que no tenien pòlissa.\nFinalment, i després de diverses negociacions, IQOXE es va avenir a avançar els diners en concepte d'indemnització. "Són persones que no podien afrontar les despeses i ara amb la indemnització podran fer les reformes", i concreta que són "pocs" els immobles que queden per arranjar. "Estem contents. Sí que han passat tres mesos, però crec que en un mes més ja estarà tot arreglat. Haurà estat tard, però s'haurà fet", valora.\nTot i això, fent un tomb per Bonavista encara es poden apreciar alguns desperfectes. En una botiga de cuines del carrer U l'esquerda que va aparèixer a una de les entrades no s'ha reparat. A l'interior però, la cosa sí que ha millorat i les planxes de pladur del sostre tornen a ser a lloc. Alguns veïns dels pisos superiors però, no estan tan satisfets. Una de les afectades explica que després de la visita del pèrit no s'han fet les obres. "Encara no puc pujar la persiana", indica. Al pis de sota s'hi veu un gran vidre esquerdat per la força de l'onada expansiva de l'explosió.\nSense moviments al pis de Torreforta\nIQOXE també va avançar que es faria càrrec de les tasques de desenrunament i neteja de l'edifici de Torreforta que va rebre l'impacte de la planxa metàl·lica que va causar la mort a una persona, així com dels lloguers dels desallotjats. El cert però, és que les obres no s'han fet. "Aquí encara no ha vingut ningú, és una vergonya", comenta el veí del pis del costat per on va entrar el projectil. De fet, l'obertura i els danys són visibles des del carrer i l'immoble ha quedat a la intempèrie. La planxa va entrar per la finestra del tercer pis i va esfondrar el terra, causant la mort de l'home, que vivia al segon. Els familiars no hi han pogut tornar a viure i al balcó encara hi tenen roba estesa, com si el temps s'hagués congelat la tarda del 14 de gener.\nSense novetats en la causa judicial\nLes causes de l'explosió, que va causar tres morts, són el principal objecte d'investigació de la justícia. La causa continua sota secret de sumari, a càrrec del jutjat d'instrucció número 1 de Tarragona. Els investigadors volen aclarir si la planta presentava deficiències o negligències de manteniment, i si incomplia la normativa de seguretat laboral. De fet, anteriorment Inspecció de Treball havia obert mitja dotzena d'expedients a l'empresa en matèria de salut, seguretat laboral i condicions de treball, i arran de l'incident es va anunciar que se n'obrien tres més –un d'ells per haver reprès l'activitat "sense avaluar riscos".\nEn paral·lel, IQOXE va encarregar a l'Institut Químic de Sarrià (IQS) una investigació independent sobre l'accident a la planta de la Canonja. Es dona el cas que IQOXE forma part des del 2017 de les empreses col·laboradores de la Fundació IQS.\nA més, el Parlament va aprovar per unanimitat crear una comissió d'estudi de la seguretat de la petroquímica. El 4 de març es va constituir, però ha quedat aturada a causa de l'estat d'alarma. La comissió inclou un diputat per cada grup, inclòs el Grup Mixt, i la presideix Assumpta Escarp (PSC-Units).


Renovació del hall de Nova Icària Esport & Fit\nBlog Nova imatge del hall de Nova Icària\nNova Icària estem treballant en la renovació del hall, amb un nou disseny de les instal·lacions, modern i actual, i amb la creació d’un nou espai per a la pràctica esportiva. A continuació t’expliquem tots els detalls de la nova imatge de la recepció del gimnàs.\nEl hall de Nova Icària es transformarà en un espai de disseny actual, en el qual els abonats podran gaudir de zones de descans, amb sofàs i pufs. La zona actual de mostradors es transformarà en un espai minimalista que penjaran del sostre i quedaran suspesos a l’aire, mentre que una gran paret transformada en vídeo wall informarà de les novetats, promocions i noves activitats dels centre.\nNova sala d’activitats\nEntrant a l’esquerra s’ubicarà una nova sala d’activitats en la que es faran activitats pioneres i d’avantguarda. Com ja vam fer al 2016 quan vam introduir per primera vegada a Barcelona el circuit Egym.\nLa paret de les escales es transformarà en una mena de jardí vertical, que transportarà als socis del centre a un espai de natura, en el que ve de gust fer esport i relaxar-se.\nA part, s’ampliarà la zona de vending, amb taules altes i cadires en les que es podrà gaudir d’un refrigeri i trobar-se amb els companys d’entrenament en una zona distesa.\nEsperem que el re-disseny de la nova recepció del centre esportiu us agradi i us faci sentir com a casa. Iniciarem un curs 2018-2019 amb una imatge renovada i amb la mateixa il·lusió que sempre.


Les pluges abundants avancen la temporada de bolets a l’Ebre | Diari de Tarragona\nEs preveu una campanya extraordinària si es mantenen les precipitacions i no hi ha episodis importants de vent\n02/10/2021 08:20 | Actualizado a 02/10/2021 13:29\nAficionats buscant bolets al bosc. FOTO: JOAN REVILLAS\nEls aficionats als bolets de les Terres de l’Ebre ja gaudeixen de la temporada de recol·lecció, en un any que tot apunta a què pot ser extraordinari. La meteorologia de l’estiu i el principi de la tardor, amb pluges continuades i abundants en especial al massís del Port, ha afavorit la sortida dels bolets molt abans del què és habitual a la zona. Així, si en un any normal la campanya al Port arrenca a mitjans d’octubre, enguany durant tot el mes de setembre ja s’han pogut trobar algunes varietats.\n«Aquesta temporada ens han passat dues coses: un estiu molt suau, amb temperatures baixes i poc sol, i moltes tempestes procedents de la zona de l’Aragó, que han anat remullant el bosc de forma abundant però sense fer mal, el que ha afavorit la sortida primerenca», detalla al Diari Joan Moisès, president de l’Associació de Micologia de les Terres de l’Ebre Bitxac. Al seu entendre, també ha estat important el temps de la primavera. «Els bolets fan simbiosi amb els arbres i si estan ben regats i alimentats, els hi passen els nutrients».\nTot plegat ha afavorit tant els bolets que surten els carrascars com als pinars. «Des de principis de setembre s’han començat a trobar camagrocs i pebrassos i des de fa deu dies hi ha hagut una floració de rovelló espectacular», detalla. En el cas dels Ports, hi ha molts aficionats que en les últimes setmanes s’han desplaçat a la zona de Fredes (Baix Maestrat) o Casetes Velles (Montsià), i en menor mesura a Caro o Paüls, al Baix Ebre. Si continuen les pluges i no es produeixen episodis importants i llargs de vent (per altra banda força habituals al territori), la campanya apunta a extraordinària, segons els experts.\n«Feia set anys que no es donava una temporada tant bona», comenta el president de l’entitat micològica. Pel contrari, les últimes campanyes han estat dolentes, amb un bosc molt sec. «Entenem que el canvi climàtic porta això, que puguen tindre aquests contrastos, d’anys molt bons però també de molt secs», afirma Joan Moisès. Els aficionats temen que la reiteració d’anys secs pugui suposar, a la llarga, la desaparició d’algunes espècies.\nDes de Bitxac fa temps que treballen per donar a conèixer la realitat micològica de les Terres de l’Ebre. «Volem que la gent conegue tots els bolets que hi ha al bosc, que sàpiguen identificar els que són bons i els que no; i no vagin només al rovelló».\nA més, entenen que aquest coneixement és una via, però no l’única, per evitar la massificació al bosc.\nDel 23 d’octubre al 28 de novembre tindrà lloc a Santa Bàrbara la XVII edició de les Jornades Micològiques de les Terres de l’Ebre, que inclouen l’exposició «Els bolets de les Terres de l’Ebre. Molt més que rovellons» i un curs teòric i pràctic.\nAquestes jornades, organitzades per Bitxac i el Museu de les Terres de l’Ebre i que aquest any arriben a la seva dissetena edició, tenen com a objectiu «incrementar els coneixements micològics i divulgar i valoritzar el fascinant món dels bolets entre totes aquelles persones que hi estiguin interessades».\nEls dies 23 i 24 d’octubre es realitzarà el curs. Aquesta activitat s’inclou dins del cicle de cursos naturalistes que cada any organitza la Institució Catalana d’Història Natural, filial de l’Institut d’Estudis Catalans, conjuntament amb el Museu de les Terres de l’Ebre i Bitxac.\nEl curs es divideix en dues parts, una teòrica i una sortida de camp. Al llarg de les dos sessions teòriques els participants coneixeran aspectes rellevants del món dels bolets com: les principals característiques i funcions a la natura dels fongs, la seva ecologia i la relació de les diferents espècies amb el tipus de sols, o aspectes que relacionen els bolets i l’ésser humà (cultiu de bolets, consells per a la seva recol·lecció, etc.). També es tractaran els principals grups de fongs i les espècies de macromicets que podem trobar a les Terres de l’Ebre. Per finalitzar el curs es realitzarà una sortida pràctica de coneixement de bolets al massís del Port.\n‘Molt més que rovellons’\nEl Museu de la Vida a la Plana acollirà del 23 d’octubre al 28 de novembre l’exposició «Els bolets de les Terres de l’Ebre. Molt més que rovellons». Es tracta d’una mostra formada per 17 panells on s’introdueix al visitant al món dels fongs i als principals grups taxonòmics de bolets, mostrant una part de la gran biodiversitat d’espècies de bolets que podem trobar a les nostres terres. En els plafons podem trobar imatges i informació sobre la morfologia, biologia i funció ecològica dels fongs, i també d’espècies molt conegudes i d’elevat valor gastronòmic com el sureny (Boletus aereus), el camagroc (Cantharellus lutescens), el cama-sec (Marasmius oreades), les dos espècies de rovellons (Lactarius deliciosus i Lactarius sanguifluus), l’apagallums (Macrolepiota procera), la moreneta (Tricholoma terreum), el rossinyol (Canthareullus cibarius) o el bolet de xop (Agrocybe aegerita). Al mateix temps el visitant també podrà conèixer espècies de bolets tòxiques, i fins i tot mortals, com la farinera borda (Amanita phalloides), el pixacà (Amanita pantherina) o diferents espècies de lepiotes (Lepiota sp.).


Xina pedra recoberta d'acer per a sostres Materials 59 Cost guia fabricants, proveïdors, fàbrica i Company - a l'engròs productes - Dalian nova llum edifici Material Co, Ltd\nFabricació pedra recoberts d'acer per a sostres Materials Cost 59 guia i distribuïdor a Antigua, no Nani, Aruba, Bahames, Illes Verges britàniques, Illes Caiman, Grenada, Guadalupe, Cuba i mar Carib\nHi ha molts avantatges a teulades d'acer recobert de pedra. La garantia mitjana sobre cobertes d'acer recoberts amb pedra és almenys 50 anys. Estalvia teardown cost com es poden instal·lar dret sobre l'herpes zòster asfalt existent. És lleuger en uns 1.3 lliures per peu quadrat i augmentar l'eficiència energètica de baix impacte ambiental. Sostres més metall té un alt contingut reciclat. Això ajuda a conservar els recursos naturals i energia. Afegeix valor de revenda a la casa o edifici, i algunes companyies d'assegurances oferir descomptes en pedra recoberta de xapa col·laborant a causa de la resistència de foc i temps per a la seva protecció dels elements\nHot Tags: materials per a sostres d'acer recoberts pedra 59 cost guia, Xina, fabricants, proveïdors, fàbrica, empresa, a l'engròs, comprar, preu barat, baix, productes\nQuè és el sostre d'acer cobert de pedra a Gran Breta...\nCoberta de Petra