La batalla inacabada de l’horta - El Temps\nLa batalla inacabada de l’horta\nAra fa un any va veure la llum la llei de Protecció de l’Horta, el primer text legal que protegia aquest singular espai periurbà al voltant de la ciutat de València. Amb tot, l’amenaça de l’asfalt continua planant sobre un ecosistema sotmès a la pressió urbana de la capital. Alhora, els canals de distribució dels productes de l’horta topen amb dificultats per la competència amb les grans superfícies. EL TEMPS espigola les vicissituds d’aquest indret.\nDiu Carmen Bernet que enguany les creïlles han eixit “un poc lletges”. “Va ploure massa”, assegura mentre fita la caixa plena de tubercles de la varietat Vivaldi que esperen comprador. Són les 4.45 del matí però Carmen, de 77 anys, atén el negoci familiar amb entusiasme. Som a la Tira de Comptar, una reminiscència d’origen àrab inèdita a Europa. Es tracta d’un mercat on els llauradors de l’horta tenen dret a vendre els seus productes directament als minoristes sense necessitat de passar pels intermediaris. Instaurada en temps de la dominació àrab, fou oficialitzada l’any 1238 pel rei Jaume I i s’ha mantingut sense interrupció des d’aleshores. Un exotisme que ha anat adaptant-se a les circumstàncies de cada moment i que ha canviat d’ubicació a mesura que la ciutat es transformava. “Una institució que ha sobreviscut invariablement a guerres i invasions”, explica Juan Martín, responsable de la Tira de comptar.\nDes de 1981 la Tira de Comptar ocupa una de les naus de Mercavalencia. Fins ací es desplacen cada dia agricultors de l’Horta —i també de les comarques limítrofes— per posar a disposició dels compradors la seua collita. A les 4.45 hores es dona el tret de sortida a la venda, la qual s’allarga oficialment fins a les 8 del matí, si bé les dues primeres hores són les més frenètiques. La flaire de la ceba fresca impregna aquest espai on s’amunteguen caixes i basquets plens d’hortalisses: carxofes, naps, alls tendres, carabasses, creïlles, encisams, espinacs... Cada dia la Tira de Comptar pot donar cabuda a 300 venedors que paguen una petita taxa per ocupar les tarimes —reminiscència del passat, quan realment s’utilitzaven tarimes— dibuixades en terra amb color groc. De mitjana ací es comercialitzen 40.000 tones de fruita i verdura.\nÉs dimarts i la venda no ha estat gaire abundant. “Febrer no és un bon mes i dimarts no és un bon dia”, explica Javi Molins, un agricultor d’Alboraia, mentre atén la comanda d’un comprador d’origen pakistanès. Hi ha qui compra un manoll d’alls; hi ha qui s’emporta les caixes de quatre en quatre. Observen, miren i regategen el millor preu, com s’ha fet tota la vida. En això consisteix un mercat. Els darrers anys els ciutadans d’aquesta nacionalitat han esdevingut els principals clients de la Tira de Comptar. “Encara sort, gràcies a ells!”, diu Carmen.\nLa Tira de Comptar no passa pel seu millor moment, segons reconeixen la majoria. Troben a faltar l’època en què cada matinada totes les tarimes tenien inquilí. Les proclames institucionals a favor de l’agricultura de proximitat, diuen, no han repercutit de cap manera en les pautes de consum del gruix de la ciutadania. Tampoc el fet que València fora reconeguda l’any passat per l’ONU Capital Mundial de l’Alimentació Sostenible. “El problema és que les grans superfícies se’ns han menjat el terreny —diagnostica Javi Molins—. Ara les dones treballen i ja no van de matí al mercat a comprar com feien abans. Les famílies necessiten comprar-ho tot al mateix lloc i les grans superfícies els donen aquesta opció”.\nMolins va ser un dels llauradors que va participar en la iniciativa del Consell Agrari Muncipal de València De l’horta a la plaça, amb què un diumenge a l’any des de fa tres anys es munta un mercat a la plaça de l’Ajuntament. “La gent al·lucinava”, assegura. La iniciativa ha tingut tant d’èxit que el consistori ha aprovat aquest gener una normativa que permet als agricultors de la zona de l’horta vendre els seus productes directament, sense intermediaris, en mercats no sedentaris. “Crec que les pautes de consum han canviat i cal que ens hi adaptem si no volem desaparèixer”, assegura Molins.\nTira de Comptar\nGrues contra llegones\nAra fa tot just un any, el 22 de febrer de 2018, les Corts Valencianes van donar llum verd a la llei de Protecció de l’Horta. Ho feren amb els vots favorables de socialistes, Compromís i Podem i els vots en contra de PP i Ciutadans. Fou un dia històric: per primera volta es legislava a favor de la preservació d’aquesta horta periurbana la gènesi de la qual data del temps dels àrabs. Es donava, així mateix, resposta a una demanda ciutadana fortament arrelada en les acaballes de la dècada dels 90. Ja l’any 2001 el col·lectiu Per l’Horta, que ha vetllat històricament per aquest espai, havia presentat una iniciativa legislativa popular que, amb el suport de 117.000 ciutadans, en reclamava la preservació. Aleshores la ILP va caure en sac foradat i durant tot el període de la bombolla immobiliària el ciment va menjar-los terreny als cavallons. Les grues van guanyar-li la batalla a la llegona i es perderen irremeiablement zones d’horta d’alt valor agrícola i paisatgístic.\nAquell període de voracitat urbanística culminava un procés d’expansió urbana que havia començat dècades enrere. Al capdavall, la relació entre ciutat i horta ha estat històricament ambivalent: l’activitat agrària ha servit per a alimentar la població local i, per tant, per a eixamplar-la; i alhora, aquest eixamplament ha provocat l’ocupació de terrenys que abans eren agrícoles. És el que Rafael Temes, professor del Departament d’Arquitectura de la Universitat Politècnica de València, cataloga com “el pecat original” de València. “El creixement de la ciutat es produeix a costa d’engolir-se l’horta. Hi ha una interdependència mútua, però, per dir-ho així, València ha actuat com una germanastra roïna”, explica aquest professor que participa en un grup interuniversitari que investiga l’evolució de les hortes històriques de la Mediterrània.\nLes fotografies aèries que acompanyen aquest reportatge —una corresponent a l’any 1957 i l’altra a 2015, procedents del projecte “Hortes històriques periurbanes del Mediterrani: Alacant, Múrcia, València i Saragossa”— il·lustren com la taca urbana s’ha expandit en el termini de mig segle. Temes posa xifres a aquesta transformació: l’any 1957 l’àrea contemplada en el Pla d’Acció Territorial de l’Horta tenia 3.500 hectàrees de sòl artificial —sòl residencial i industrial i infraestructures—, en les quals vivien 780.000 habitants. L’any 2015 la taca urbana s’havia expandit fins a assolir les 9.700 hectàrees, en les quals habitaven 1,5 milions de persones. És a dir, que en el termini de 58 anys es van perdre 6.200 hectàrees d’horta. A més, com destaca Rafael Temes, “l’ocupació de sòl no va avançar en la mateixa proporció. Mentre la població es duplica, l’ocupació es multiplica per tres”. La proliferació d’infraestructures i l’aposta per un model urbanístic extensiu expliquen, en bona mesura, aquest fenomen. A hores d’ara el 50% de l’espai d’afecció del Pla d’Acció Territorial de l’Horta és sòl artificial; per l’altre 50% que és rústic.\nUna llei que fa història\nL’objectiu declarat de la llei de Protecció de l’Horta és, precisament, acotar la sempiterna voracitat urbana. La legislació inicia “una nova etapa per a València i els pobles que conformen l’horta”, segons va reconèixer Mónica Oltra el passat novembre durant la presentació del Pla d’Acció Territorial de l’Horta (PATH), el document que concreta les accions que emanen del mandat genèric de la llei. És “un nou camí que ens allunya de l’especulació i la predació del territori, que ens allunya dels temps obscurs del pelotazo i que posa en valor els usos agrícoles del sòl com un bé a protegir”, segons la vicepresidenta. El PATH blinda més d’11.000 hectàrees de sòl agrícola, per tal com impedeix la requalificació de terrenys en sòl no urbanitzable protegit. A més, recupera 250 hectàrees agrícoles degradades i dona protecció a més d’un centenar d’edificacions tradicionals. També estableix criteris molt restrictius per permetre el creixement de la taca urbana i, en tot cas, aquest sempre haurà de ser de forma contigua als teixits urbans existents. El PATH estableix, a més, que els municipis podran créixer sempre que, a canvi, regeneren un nombre d’hectàrees igual.\nA més, i amb l’objectiu de mantenir l’activitat agrària, que és al capdavall el motor de creació d’aquest espai antropitzat, contempla la creació d’un banc de terres i la possibilitat d’expropiar camps de cultius quan aquests no estiguen en ús, entre moltes altres mesures. “El PATH és una iniciativa capdavantera a Europa en termes de protecció de les hortes periurbanes”, assegura el catedràtic de geografia Joan Romero, autor junt amb Miquel Francés del llibre Horta de València. Un paisatge cultural amb futur incert.\nTanmateix, l’aprovació de la llei i el posterior PATH no ha impedit que el ciment —o més ben dit, l’asfalt— continue amenaçant aquest espai. L’ampliació de velles infraestructures que en el passat ja van rompre el contínuum vegetal i l’entestament a mantenir alguns projectes depredadors mantenen en alerta col·lectius com Per l’Horta. L’ampliació de la V-30 i de la V-31, pel sud, i de la V-21, pel nord, d’una banda, i el manteniment de la Zona d’Activitats Logístiques per part de l’Autoritat Portuària de València neguitegen els col·lectius conservacionistes. Igualment passa amb un Programa d’Actuació Integral que, al barri de Benimaclet, pretén construir 1.500 habitatges. “El PATH és un bon document però conté portes falses que deixen marge per a l’expansió urbanística i d’infraestructures”, assegura Josep Gavaldà, del col·lectiu Per l’Horta, per a qui assistim a “una ordenació ben feta però incompleta” (vegeu requadre).\nPer a Gavaldà al PATH li manca “ambició”, i censura que, “a pesar de ser un pla d’ordenació supramunicipal, s’haja claudicat davant els interessos municipals de cadascun dels ajuntaments”. “Hi ha exclusions arbitràries d’àmplies zones d’horta. Segons la Conselleria de Territori s’han atès les peticions dels municipis però si fas una ordenació supramunicipal és precisament per mirar per l’interès i no atendre els desitjos urbanitzadors de cada municipi”, asseguren des del col·lectiu Per l’Horta. I van un pas més enllà: “El que caldria haver fet és un pla de contraurbanització. Amb l’amenaça del canvi climàtic és el que ens correspondria fer”\nJoan Romero, catedràtic de Geografia de la UV, matisa les crítiques. “És evident que trobar-te l’ampliació de la V-21 o el manteniment de la ZAL no és del gust de ningú. Però cal tenir en compte que veníem d’una inèrcia i d’uns plans i projectes que ja estaven aprovats. A hores d’ara des del punt de vista procedimental i legal és molt difícil retrotraure-s’hi”, explica Romero, que insisteix en l’exemplaritat de la llei i el PATH. Per a aquest expert, en tot cas, el més peremptori és garantir la viabilitat de les explotacions agràries. “La supervivència de l’horta depèn dels agricultors —indica—. Sense ells, l’horta esdevindria un parc temàtic”.\nLlauradors en perill d’extinció\nCom és evident, el retrocés dels camps de cultiu s’ha produït paral·lelament a la disminució del nombre de llauradors. Tot i que en els darrers anys s’ha registrat una certa incorporació de nous actius joves, l’horta no és aliena als problemes inherents a tot el sector. Almenys això és el que posen en evidència les dades contingudes en l’esborrany del Pla de Desenvolupament Agrari de l’Horta, encara pendent d’aprovació. Segons aquest document, que mostra dades referents a l’any 2009 (per tant, hi ha un cert marge de variació respecte de la situació actual), a l’horta hi ha un predomini incontestable del minifundi (el 76% de les explotacions tenen menys de tres hectàrees de superfície). L’envelliment també és un altre dels llasts per aquestes contrades: més del 70% dels titulars de l’explotació superen els 55 anys, una xifra que contrasta amb el 2% que tenen menys de 34 anys. Els cultius llenyosos (cítric, principalment) situats en les zones menys fèrtils representen el 63% de la superfície agrícola, mentre els herbacis (verdures, predominantment) són el 35%.\nSom a Meliana, una de les zones més fèrtils de l’horta, allà on la terra proveeix tres collites per any. Vicent Ferrer, que ha superat la cinquantena, encara se’n recorda de quan la terra s’assaonava amb la sorra procedent de la platja. D’aquell procés en deien, per aquestes contrades, “enjaçar”. Allò, però, forma part de la memòria col·lectiva d’aquest poble eminentment llaurador. “Aquesta és una feina sacrificada però també molt bonica”, confessa Ferrer assegut en un cadira a tocar del seu camp de carxofes. Les seues explotacions sumen tres hectàrees de terreny, un minifundi com tants altres que conformen aquesta catifa de tonalitats marrons i ocres. Al seu davant, en direcció cap al sud, s’erigeix un bloc d’edificis de cinc plantes que es va alçar durant la darrera bombolla immobiliària. “Veus com per allà les creïlles encara no han eixit? És perquè l’edifici aquest, que van construir els últims anys, els fa ombra i això en retarda el creixement”, explica. Ferrer és secretari comarcal de la Unió de Llauradors i Ramaders, una organització que va participar activament en l’aprovació de la llei de l’Horta. No fou un procés fàcil: l’Associació Valenciana d’Agricultors (AVA-Asaja), de tarannà conservador, s’hi va oposar frontalment. Els vots en contra de PP i Ciutadans el dia de la votació de la llei, el febrer de 2018, encara couen entre els responsables d’aquest sindicat agrari.\nFerrer, com la resta dels seus companys, té esperances dipositades en el Pla d’Acció Territorial, ja que contempla mesures que, almenys sobre el paper, aborden els problemes finiseculars que amenacen la tradició agrària. El PAT permet l’expropiació de terres quan queden en desús durant una temporada. Es tractaria, en tot cas, d’una expropiació de l’ús, no de la propietat. Aquestes zones quedarien adscrites a un banc de terres de futura creació de manera que qualsevol agricultor que hi estiga interessat puga accedir-hi. “Del que es tracta —explica Elena Cebrián, consellera d’Agricultura— és de posar en circulació les terres i evitar-ne l’abandó i la degradació”.\nAl capdavall aquest és cada vegada un problema més greu: entre els anys 2008 i 2013 la superfície abandonada de cultius va passar de 1.263 a 1.765 hectàrees. Les explotacions de cítrics, segons la Conselleria, van ser les més afectades. L’Horta Sud i l’Oest, és a dir, les zones més esquarterades per infraestructures i creixements urbans expansius, es troben entre les més perjudicades. De fet, les hortes d’Aldaia-Quart de Poblet o les de Manises-Paterna van registrar abandonaments de fins al 30% de la superfície cultivada entre 2008 i 2013. A municipis com Picanya, Paiporta, Torrent, el Puig o la Pobla de Farnals aquests índexs es situaven entre el 20 i el 30%. El nombre d’explotacions ha disminuït de forma paral·lela: en el període 1999-2009 es va passar d’11.626 explotacions a 6.051, cosa que suposa una reducció de pràcticament la meitat. Aquesta dinàmica regressiva està íntimament lligada a la pèrdua de rendibilitat de l’activitat agrària.\nPer fer-hi front el Pla de Desenvolupament Agrícola de l’horta contempla una sèrie de mesures molt ambicioses que obliguen a la creació d’una marca pròpia; la millora dels canals de distribució; exempcions fiscals en la compravenda de terrenys: la recuperació dels canals de proximitat; l’adequació dels regadius; la posada en marxa d’una guarderia rural que vigile les explotacions; o la ja comentada creació d’un banc de terres, entre més mesures. “El Pla de Desenvolupament Agrícola ens dona ferramentes per poder ser viables”, admet Ferran Gregori, tècnic de la Unió de Llauradors que ha seguit el procés legislatiu lligat a l’horta. Amb tot, des del sindicat agrari lamenten que d’ençà que es presentà la llei, ara fa un any, encara no s’ha posat en marxa el Consell de l’Horta de València (entitat de caràcter supramunicipal que ha de coordinar les accions de protecció i de gestió), que és qui ha d’aprovar el Pla de Desenvolupament Agrícola. “Caldria ser més àgil”, assegura Gregori, de la Unió. Tanmateix, des de la Conselleria d’Agricultura asseguren que tot plegat estarà enllestit abans que acabe la legislatura i que per aquest 2019 hi ha prevista una partida de 2,3 milions d’euros. “Volem fer viable l’activitat agrària perquè sense ella l’horta esdevindria un parc temàtic i això ningú no ho vol”, assegura la consellera Elena Cebrián.\nA la nau de Mercavalencia que acull la Tira de Comptar el rellotge toca les 6.30 hores i els venedors estan en retirada. Carmen Bernet també. Potser demà la venda estarà un poc més animada. Ella no perd el somriure, però no és optimista sobre el futur. El seu fill, que duu ara les explotacions, té 54 anys i els seus descendents no volen saber-ne res, de la vida al camp. “Una hora d’aigua ens costa 60 euros. Així és difícil traure el que inverteixes”, es queixa. I amb tot, assegura: “L’horta ha sigut la meua vida i, si tornara a nàixer, m’hi tornaria a dedicar”.


Riberaonline Ribera d'Ebre: Un centenar de personesdebaten avui i demà, en el marc del II Congrés Internacional delsJocs en la Història, la realitat del joc en el temps lliure i al’escola\nUn centenar de personesdebaten avui i demà, en el marc del II Congrés Internacional delsJocs en la Història, la realitat del joc en el temps lliure i al’escola\nLa població de Castelló acull entre avui i demà el II Congrés Internacional: Els Jocs en la història, que enguany porta com a subtítol 'La Diversitat lúdica a l'escola i al temps lliure'. L'objectiu de les ponències i comunicacions que s'hi presentaran és parlar del joc en totes les seves vessants i des des diferents perspectives i disciplines, tant en el temps d'oci com en un marc més reglat com és l'educatiu. Un total de 100 persones participen en aquesta part més científica del congrés de dos dies de durada, mentre que aquest diumenge el poble de Sant Mateu acollirà la part més pràctica i lúdica amb el Festival Maestrat Games. En aquest cas entitats i participants de diferents regions com la Comunitat Valenciana, les Illes Balears, Catalunya o l'Aragó coordinaran diferents jocs i tallers com ara de birles, de pilota valenciana, de la bandera, de dòlit, de la morra...\nPel que fa al congrés, organitzat per la Universitat Jaume I (UJI), l'Institut Ramon Muntaner (IRMU) i l'Associació Cultural La Tella, tractarà, com hem dit, diferents aspectes del joc en l'àmbit d'oci, educatiu i de festa. Entre altres s'hi parlarà del joc com a eina educativa en el temps lliure, com un element inclusiu i imprescindible per al desenvolupament de la salut física i mental de la persona, com a patrimoni cultural immaterial, dels jocs de taula a l'educació reglada, del joc tradicional, de la seva relació amb la diversitat cultural, del joc al llarg de la història, i també s'hi compararan manifestacions lúdiques de diferents regions, entre altres temes.\nLa inauguració del congrés ha tingut lloc aquest matí i ha anat a càrrec de la vicerectora d'Estudiantat i Compromís Social de la UJI, Inmaculada Rodríguez Moya; del regidor d'Educació de l'Ajuntament de Castelló, Francesc Mezquita, i de la directora de l'IRMU, M. Carme Jiménez. Per la seva part, Soumitra Mandal, de la Mekelle University a Etiòpia, ha ofert la conferència inaugural. Mandal, després de mostrar una gran varietat de jocs d'Àfrica i d'Àsia, ha destacat que cada cop més els infants estan perdent l'interès en els jocs tradicionals enfront un altre tipus d'entreteniment, com ara els videojocs. Segons Mandal, això fa que també es perdin les destreses físiques i mentals i els valors que es treballen amb la pràctica dels jocs tradicionals. És per això que Mandal ha fet una crida a motivar els xiquets i xiquetes que practiquen aquests jocs per tal que no desaparegui aquesta riquesa patrimonial.


L’illa de l’última veritat – Racó per llegir\nTítol: L’illa de l’última veritat\nUn naufragi en ple segle XIX, vivències tumultuoses i una motxilla carregada de secrets que els remordiments impedeixen exterioritzar. Amb les paraules justes i una narració on res és prescindible, Flavia Company relata una història magnètica i intensa des de la primera fins a l’última pàgina. L’illa de l’última veritat és una novel·la d’intriga amb deixos psicològics i un protagonista tenebrós, tres elements que en conjunció provoquen una avidesa lectora irresistible.\nMatthew Prendel és un cirurgià nord-americà que decideix embarcar-se en un viatge previst com una via d’escapament per allunyar-se de la rutina. L’atac d’uns pirates, però, fa que l’aventura no sigui una simple diversió a alta mar i el vaixell no arribi a port. Després de l’abordatge, Prendel va a parar a una illa deserta, on viurà una experiència de supervivència guiada per un etern va-i-ve interior entre la racionalitat humana i els instints més animals.\nLa solitud, la confiança en els altres i la por a la mort són temes recurrents a l’obra, que en poc més de cent pàgines transporta el lector a un escenari d’angoixa i desesperació allunyat de la comoditat material de la vida urbana. La prosa de l’autora, dinàmica i sense pauses innecessàries, s’adapta completament a la voluntat d’una novel·la que té poc a veure amb la narrativa contemplativa. Així, L’illa de l’última veritat parteix d’una confessió per desgranar una història trepidant, protagonitzada per les situacions límits que freguen la bogeria d’un personatge empresonat entre secrets i desconfiances malaltisses però malauradament humanes.\nTambé se n’ha parlat als blogs Terra de llibres i Nosaltres llegim.\n14 Mai 2012 by Núria Juanico\tFlavia Company\n5 thoughts on “L’illa de l’última veritat”\n14 Mai 2012 a les 19:42\nJa he trobat el lloc per escriure el meu comentàri, Aquesta novel-la en va agradar molt, te intriga, està moit ben escrita i enganxa des de la primera ratlla.\nLa Flavia Company acaba de publicar un poemari VOLVER ANTES DE IR.\nHi ha deixat tot el seus sentiments.\n18 Mai 2012 a les 0:10\nEstic d’acord, és una novel·la molt bona, molt intensa, com tu precises. Et capbussa en una història que fa molt difícil deixar el llibre de costat i fer una altra cosa. Em va agradar molt. Després vaig llegir-ne Llum de gel i té coses interessants, però no vaig trobar la mateixa força.\n20 Mai 2012 a les 15:52\nA mi em va agradar moltíssim, me n’has fet ganes de tornar-lo a llegir. Encara que impossible que tinc mooolta cosa pendent.\nÉs intens i enganxa 🙂\nRetroenllaç: Que ningú no et salvi la vida | Racó per llegir


Les Fires de Santa Úrsula de Valls és una de les celebracions del calendari festiu anual de la ciutat. Dedicada a la copatrona de Valls, Santa Úrsula, incorpora una celebració castellera d'origen religiós.\n2 Diada de Santa Úrsula\n2.3 Castells de 9 i superiors a la diada de Santa Úrsula (1981-2018) \n2.4 El Fòrum Casteller\nDel segle xix hi ha una referència del 1883 en la qual es parla del primer 5 de 9 amb folre de la història descarregat per la Vella. Al segle xx, la diada del 1981 va marcar el principi de la que es considera "segona època d'or" dels castells. En aquesta "Actuació del Segle", mentre la Colla Vella bastia el primer castell de nou del segle xx, descarregant al primer intent el 4 de 9 amb folre, la Colla Joves completava un altre castell inèdit de la centúria, el primer 5 de 8 descarregat del segle xx. El 1986, la Joves feia la primera tripleta màgica del segle (3 de 9 amb folre, 4 de 9 amb folre carregat i 5 de 8), que totes dues colles completarien finalment el 1992. El 1987 la Colla Joves Xiquets de Valls va fer el primer intent de 2 de 8 sense folre del segle xx.\nEl 1994 la Colla Vella descarregava el primer 2 de 9 amb folre i manilles de la història, mateix resultat obtingut el 1996 amb el 5 de 9 amb folre. El 24 d'octubre de 1999, la Colla Joves glorificava encara més a la capital de l'Alt Camp amb el primer 4 de 9 sense folre carregat per una colla vallenca al segle xx. Finalment, a la diada del 2001, ambdues agrupacions carregaven el fabulós 4 de 9 sense folre (la Vella per primera vegada d'ençà del que havia assolit en les Festes de Santa Tecla de 1881 a Tarragona).\nCastells de 9 i superiors a la diada de Santa Úrsula (1981-2018) [modifica]\n3de9sf 0 0 1 0 0 0 2 1\n2de8sf 0 2 3 2 0 3 7 0\n4de9sf 4 3 2 0 2 5 2 1\np8fm 6 2 0 1 0 1 2 0\n4de9f 8 5 5 0 14 3 2 4\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Fires_de_Santa_Úrsula_de_Valls&oldid=20440733»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 31 oct 2018 a les 15:43.


Nabis - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nNo s'ha de confondre amb els nabís, grup d'artistes postimpresionistes.\nNabis (en llatí Nabis, en grec antic Νάβις) fou tirà d'Esparta, successor de Macànides el 207 aC.\nEsparta , segle III aC\nEsparta , 192 aC\n1.1 Rei d'Esparta\n2 Guerra amb Roma\n3 Recuperació i mort\nPer evitar tenir cap rival en el futur va fer assassinar Pèlops, el jove fill de Licurg d'Esparta. A tots els possibles enemics els va desterrar o executar (i als que desterrava sovint els feia matar pel camí o quan ja eren al seu destí). Totes les persones riques que van romandre a Esparta van ser víctimes d'incessants exigències monetàries i de tortures cruels si no satisfeien la seva rapacitat. Va inventar algunes màquines de tortura, i Polibi parla d'un maniquí assassí que tenia la figura de la seva dona i abraçava la víctima clavant-li unes ungles metàl·liques fins a arribar a matar-la. Amb el saqueig dels temples pagava als seus mercenaris, quasi tots delinqüents. Als ilotes i als esclaus alliberats els va donar terres. Va ajudar també als pirates de Creta a canvi d'una part del botí.\nL'any 204 aC apareix inclòs en el tractat entre Roma i Filip V de Macedònia com aliat dels romans, segons diu Titus Livi. Un conflicte menor amb Megalòpolis va portar a la guerra coneguda amb el nom de Guerra contra Nabis. Nabis va fer incursions al territori de la ciutat enemiga; després va conquerir Messene tot i que formalment era un aliat de Messènia. Mentre Filopemen va reunir les forces arcàdies de Megalòpolis i es va dirigir a Messene que Nabis va evacuar, el 202 aC o a començaments del 201 aC.\nEl 201 aC Filopemen va ser nomenat estrateg de la Lliga Aquea, va reunir un exèrcit a Tegea i va fer caure als mercenaris de Nabis en una emboscada a la frontera de Lacònia al lloc anomenat Scotitas, fent una gran mortaldat. Així Nabis es va haver de replegar cap al seu territori.\nQuan Filopemen va ser substituït per altres caps menys hàbils, Nabis va renovar els seus atacs a Megalòpolis. Va bloquejar la ciutat i va arribar a un punt que es va haver de plantar blat als mateixos carrers per tenir alguna cosa per menjar. En aquesta situació Filip V de Macedònia va decidir atacar a Nabis amb la condició que la Lliga Aquea l'ajudés en la defensa de Corint i altres fortaleses sota el seu control, davant la possible amenaça romana. La Lliga no obstant va rebutjar la proposta i va enviar tropes contra Nabis l'any 199 aC.\nEl 198 aC com que Filip no podia defensar Argos, va encarregar a Filocles que donés la custòdia d'aquesta ciutat a Nabis que acabava de ser admès a Argos després d'enganyar al poble. A Argos va fer algunes propostes demagògiques, com l'eliminació dels deutes i el repartiment de terres, per guanyar popularitat. Nabis va acordar una treva amb la Lliga per quatre mesos i va posar una part dels seus mercenaris cretencs al servei del cònsol romà Tit Quinti Flaminí. Després va retornar a Esparta deixant una guarnició a Argos.\nDesprés de la guerra entre Roma i el Regne de Macedònia van arribar uns comissionats romans a Grècia per arranjar els afers del país; el senat romà va encarregar a Flaminí la decisió sobre què fer amb Nabis. Va consultar als aliats grecs que en un congrés a Corint van decretar la guerra.\nPitàgores, cunyat i gendre de Nabis, governador d'Argos, va impedir la captura de la ciutat sense setge i Flaminí va decidir anar a Lacònia tot baixant per la riba de l'Eurotes. Nabis va reforçar les defenses d'Esparta i va imposar la seva autoritat amb l'execució de vuit ciutadans sospitosos de poca fidelitat. Les seves forces van fer front a l'enemic. Els atacants van ocupar l'arsenal de Gítion. Pitàgores va enviar ajuda, però els romans i aliats eren massa poderosos. El tirà va demanar una conferència amb Flaminí que va durar dos dies i se li va concedir una treva mentre es consultava als aliats els termes d'un acord. L'acord que finalment van oferir, va ser rebutjat per Nabis; a punt de ser conquerida la ciutat, Nabis va implorar la pau que li van concedir en les anteriors condicions que ara si que va haver d'acceptar, i per les quals evacuava tot el Peloponès amb l'excepció de Lacònia, cedia a Roma els ports de Lacònia i les naus de la marina espartana, i havia de fer un important pagament als hereus dels executats i exiliats. El tractat va ser ratificat pel senat romà. Armenes, fill de Nabis va ser enviat com a ostatge a Roma, on va morir poc després. Mentre, els argius havien expulsat la guarnició espartana (195 aC).\nRecuperació i mortModifica\nQuan la Lliga Etòlia, després de la sortida de Flaminí de Grècia, va tornar a la guerra, Nabis ràpidament va intentar recuperar els ports de Lacònia (Eleuthero-Lacònia); la Lliga Aquea, que s'havia erigit en protectora dels ports, van demanar ajut a Roma que va enviar al pretor Atili. Abans de la seva arribada, Filopemen, que dirigia altre cop als aqueus, ja havia iniciar operacions per fer aixecar el setge de Gítion, però els seus intents per terra i mar van fallar i va quedar destruït el gran vaixell de l'almirall aqueu Tisó. També es va haver d'aturar l'atac per terra, i finalment Nabis va entrar a Gítion i Filopemen es va retirar a Tegea; quan va tornar a Lacònia Nabis el va sorprendre, però en el combat que va tenir lloc les forces espartanes van caure derrotades i Filopemen, durant un mes, va poder assolar Lacònia sense cap resistència.\nPosteriorment, la guerra va continuar de manera intermitent, segurament degut a la debilitat de Nabis que va demanar ajut a la Lliga Etòlia. Aquesta va enviar una petita força dirigida per Alexàmenos, el qual assassinaria poc després a Nabis (192 aC).\nNabis estava casat amb Apega, que segons es diu, robava a les dones de la mateixa manera que el marit ho feia als homes.\n↑ Nabis a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1133-1135\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Nabis\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Nabis&oldid=26442355»\nDarrera modificació: 22 feb 2021 a les 20:08\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 feb 2021 a les 20:08.


El Blog de Renòwatt: Autoconsum (IV): Autoconsum instantani o balanç net?\nAutoconsum (IV): Autoconsum instantani o balanç net?\nEn efecte, tot just s'estan acabant de legalitzar e instal·lar les primeres instal·lacions d'energia solar fotovoltaica d'autoconsum instantani per a instal·lacions corresponents al sector industrial o terciari.\nEn altres posts ja hem explicat en què consisteix, tant l'autoconsum instantani, com el balanç net, ara bé, què és millor? Doncs a dia d'avui cal dir que l'únic format possible és l'autoconsum instantani ja que l'altre està en procés de redactat (des de ja fa bastants mesos).\nEn primer lloc volem anotar quin sentit té i quins avantatges pot tenir el fet que poguem consumir la nostra pròpia energia:\nEstalvi energètic: el preus dels panells solars estan pel terra i la instal·lació és molt senzilla. A dia d'avui ja podem dir que autoconsumir la nostra pròpia energia té un sentit més enllà de l'estrictament medi-ambiental.\nIndependència energètica: es parla molt de la nostra dependència energètica exterior, però cal anotar que la nostra dependència vers les grans companyies energètiques és, com a mínim, qüestionable des d' un punt de vista social, ambiental i moral. Recomanem visualitzar el següent documental: "Energías Limpias, Negocios Sucios".\nSostenibilitat: la incorporació d'energia solar per a l'autoconsum, afavoreix la generació distribuïda, afavoreix la reducció d'emissions de CO2 i per damunt de tot democratitza la producció de l'energia. Sens dubte és una actuació de responsabilitat social.\nImatge corporativa: millora la imatge dels propis restaurant: la cuina de proximitat i ecològica està experimentant un camí cada dia més transcorregut per molts centres gastronòmics.\nRespecte al dubte sobre balanç net o autoconsum volem afegir les recomanacions segons el perfil d'usuari:\nAutoconsum instantani: Espais on el consum coincideix amb la màxima producció solar, com per exemple els restaurants o d'altres centres del sector terciari o industrial. Es tracta de dissenyar una instal·lació per sota de la corba de consum. D'aquesta manera minimitzem els kwh volcats a la xarxa elèctrica, els quals, a dia d'avui, sabem que seran venuts a preu de pool. Els procediments de legalització, es troben en una fase molt inicial, algunes comunitats estan marcant pautes arrel de la gran confusió que han generat, el que sabem a dia d'avui, és que es mantenen les mateixes pautes que marca el Reial Decret 1699/2011, entre d'altres: l'empresa ha de complir amb les habituals obligacions tributaries, llicencies d'activitat per part de l'ajuntament, alta a hisenda...és a dir, tasques farragoses per un particular però no per un centre com els anomenats anteriorment.\nBalanç net: Aquest sistema serà de gran utilitat per tots aquells particulars que vulguin dependre el menys possible de les grans companyies i sobre tot per aquells que vulguin produir la seva pròpia energia. Es tracte d'un perfil on el seu consum més important es produeix en hores de no producció solar, és per això que l'autoconsum instantani es redueix a un percentatge d'estalvi mínim i en cas de voler legalitzar la instal·lació, resulta farragós i més costos que la pròpia instal·lació\nRes més, sapigueu que a Renòwatt ens encarreguem del disseny de la instal·lació, la seva legalització i la seva execució. Ens trobem en plena fase de promoció i difusió!!!\nRestaurant de Mataró on s'ha legalitzat la primera instal·lació d'autoconsum.


Mitjons curts amb puntes (lot de 2) - Groc gira-sol - Les nostres seleccions - Obaïbi & Okaïdi\nMitjons curts amb puntes (lot de 2)\nLot de 2 parells de mitjons de canya baixa per a bebè nena. Punt extensible suau. Part de dalt de la canya acanalat amb doblec de puntes, extensible per a una bona subjecció sense estrènyer. Un parell llis blanc i un parell amb detalls contrastats. Talla i logotip d'Obaïbi a la planta.\nEls mitjons que mostren encantats els seus doblecs de puntes a les sandàlies o ballarines de l'estiu!\nReference : 0080519\nMaterial 3% Elastà, 72% Cotó, 25% Polièster


Els vehicles contaminants hauran de pagar 20 euros per poder circular 10 dies a l'any per Barcelona | Ràdio Barcelona | Cadena SER\nEls vehicles contaminants hauran de pagar 20 euros per poder circular 10 dies a l'any per Barcelona\nL'Àrea Metropolitana ha creat una plataforma on s'hauran de registrar els cotxes i motos sense etiqueta ambiental, també els estrangers que hauran de pagar 5 euros per fer la inscripció\nCotxes circulant pel centre de Barcelona / ACN\n29/10/2019 - 18:39 h. CET\nEls vehicles més contaminants, els que no tenen etiqueta ambiental de la DGT, hauran de pagar per poder circular de forma excepcional per Barcelona. També ho hauran de fer tots els vehicles estrangers que vulguin moure's per la Zona de Baixes Emissions a partir del mes de gener. Aquesta zona afecta pràcticament tot Barcelona i la part de L'Hospitalet de Llobregat, Esplugues, Cornellà i Sant Adrià de Besòs que queda entre les rondes.\nA partir de l'1 de gener, els cotxes i motos sense etiqueta ambiental només podran circular 10 dies a l'any per Barcelona, prèvia comunicació a les administracions perquè no els sancionin. Per poder-ho fer, aquests vehicles s'hauran d'inscriure en un registre que acaba de crear l'Àrea Metropolitana de Barcelona i hauran de pagar 2 euros per cada dia que vulguin circular.\nEl vicepresident de mobilitat de l'AMB, Antoni Poveda, diu que no és una penalització, sinó que s'ha creat aquesta taxa per cobrir una part del cost del registre. A més s'han previst bonificacions per als residents a l'àmbit de la Zona de Baixes Emissions que tinguin rendes baixes.\nEn el cas dels vehicles estrangers que a partir de l'1 de gener vulguin circular per Barcelona, tots els cotxes i motos hauran de pagar 5 euros per inscriure's al registre i comprovar quant contaminen. Si les seves emissions equivalen a les dels vehicles sense etiqueta, només podran circular un màxim de 10 dies a l'any i pagant 2 euros per cada dia.\nL’Àrea Metropolitana no preveu fer cap campanya internacional per explicar que Barcelona posa en marxa la Zona de Baixes Emissions, perquè és una mesura que ja funciona en altres ciutats europees.


Properament tindrà lloc una Gala de Pallassos Sense Fronteres a Rivas Vaciamadrid. Serà el proper 3 de novembre a la Carpa d'"Arribas Circo" i hi haurà una funció matinal (12 h) i una altra per la tarda (18 h). Tota la recaptació de la taquilla serà solidària. No et quedis sense entrada! Ja pots reservar la teva i la dels teus amics/gues i familiars. [+]\nEl Festival Artístic Internacional l'Arlequí retrarà homenatge a Pallassos Sense Fronteres\nDel 29 al 31 d'agost teniu una cita solidària i artística teniu una cita solidària i artística a Mollet del Vallès. La 4a edició del Festival Artístic Internacional l'Arlequí retrarà homenatge als 25 anys de Pallassos Sense Fronteres. Tot el que es recapti es destinarà als projectes de PSF amb la infància desplaçada i refugiada. [+]\nPallassos Sense Fronteres busca voluntaris/es pel dia 24 de setembre a Barcelona\nEs busquen voluntaris i voluntàries per a un gran esdeveniment a Barcelona el proper 24 de setembre de 2019. Aviat podrem donar més informació sobre aquest esdeveniment. [+]\nTornem d'Etiòpia havent atès a més de 8.200 beneficiaris\nDesprés de dues setmanas d'expedició a Etiòpia, l'equip d'artistes aterra a Madrid satisfet per la feina feta. En poc temps, han realitzat 13 espectacles i 3 tallers per a més de 8.200 persones refugiades. [+]\nAssistim a l'Assemblea Internacional CWBI i celebrem l'Assemblea General de Pallassos Sense Fronteres\nEl mes de juny és un mes d'assemblees. Per una banda, hem assistit a la Asamblea Internacional de Clowns Without Borders i, per altra, hem celebrat l'Assemblea General de Pallassos Sense Fronteres. [+]\nEls menjadors escolars de Tresmes Ecoactiva aconsegueixen 4.000€ per a Pallassos Sense Fronteres\nLa iniciativa solidària del "Dinar Solidari" de Tresmes Ecoactiva recapta 4.069€ per a Pallassos Sense Fronteres. Hi han participat nens i nenes de varis menjadors escolars de la comarca del Vallès. [+]\nEl calendari "Puntes Rebels" aconsegueix recaptar 1.400€ per a Pallassos Sense Fronteres\nEl calendari solidari de Filigrana Produccions, "Puntes Rebels", recol·lecta 1.400€ per a Pallassos Sense Fronteres i el projecte de dones. [+]\nGala Solidària de Pallassos Sense Fronteres a León\nEl proper 27 de març se celebrarà una Gala Solidària a León amb la finalitat de recaptar fons per als projectes de Pallassos Sense Fronteres. L'esdeveniment tindrà lloc al Teatro San Francisco a les 18 h. Entrades ja disponibles! [+]\nEl proper 2 de març se celebrarà una Gala Solidària a Oviedo amb la finalitat de recaptar fons per a poder realitzar un projecte a Indonèsia per a atendre les víctimes del terratrèmol que va sacsejar l'illa de Lombok el passat mes d'agost. [+]


Coneix l’agenda de competició esportiva pel cap de setmana | Ràdio Calella Televisió\nAgenda de competició dels equips calellencs per aquest cap de setmana, que serà una nova prova de foc per al Club de Futbol Calella i pel Club Bàsquet Calella.\nAquest cap de setmana, el Club de Futbol Calella visita el camp del líder, el Young Talent de Badalona. Els de Jordi Cantano porten dos empats consecutius i intentaran donar la sorpresa guanyant aquest partit que es jugarà dissabte a les 18:00 h a Badalona.\nPel que fa al Club Bàsquet Calella Fundació Miquel Valls, intentarà deixar enrere les darreres derrotes a la difícil pista del Malgrat. Els calellencs estan passant una crisi de joc que els ha portat a baixar llocs a la classificació. Aquest derbi es disputarà dissabte a les 17:45 h a Malgrat.\nLes noies del CB Calella, tampoc estan passant per un bon moment. Les d’Àlex Muñoz acumulen nou derrotes en onze partits. Aquest diumenge, a les 19:45 h al pavelló municipal, intentaran trencar la mala ratxa en el partit que les enfrontarà a l’Argentona.\nLa UEH Calella jugarà a Calella aquest diumenge a les 18:15 h, contra el Parets. Els de Salva Puig volen guanyar per intentar aprofitar les poques opcions d’estar a la zona d’ascens que tenen.\nPel que fa al tennis taula, tant les noies com els nois tenen doble jornada de lliga.\nLes de Jèssica Hernández, el Suris Calella, s’enfrontaran el dissabte a les 17:00 h contra el Cartagena. El segon partit del cap de setmana el disputaran diumenge a les 11:00 h contra el Torrelavega.\nEl Termotur per la seva banda ha viatjat a terres andaluses per jugar dissabte a les 17:00 h contra el Huetor Vega i el diumenge a les 11:00 h contra La Zubia.\nAquest cap de setmana es disputa la 10ª edició de la Mitja Marató Costa de Barcelona Maresme. El dissabte de 16:30 h a 20:30 h al carrer Església (a l’alçada del número 333) hi haurà la Fira del Corredor. El diumenge a les 9:30 h es donarà a Poble Nou el tret de sortida de la cursa que tindrà la seva arribada a Calella al carrer Església (a l’alçada del número 333).\nSegüent El diputat calellenc Francesc Ten denuncia l’autoritarisme de l’Estat espanyol a la concentració d’avui\nAnterior El drama “El pescador d’estels”, aquest diumenge al Teatre Orfeó


Nous horaris d'obertura dels béns patrimonials durant l'hivern | RadioIlla Notícies Formentera\nInici Cultura Nous horaris d’obertura dels béns patrimonials durant l’hivern\nMolí Vell de la Mola. Foto: CIF\nNous horaris d’obertura dels béns patrimonials durant l’hivern\nL’àrea de Patrimoni ha informat dels nous horaris d’obertura al públic dels béns patrimonials de Formentera durant l’hivern. Així, de novembre a maig es torna a obrir al públic el molí Vell de la Mola, que enguany ha passat a ser gestionat pel Consell perquè pugui ser visitable durant tot l’any.\nMolí Vell de la Mola: dissabtes i diumenges, de 10 a 14 h. Entrada de franc.\nCol·lecció Etnogràfica de Formentera: dimarts a divendres, de 9 a 14 h. Entrada gratuïta.\nTorre des Pi des Català: visites amb cita prèvia mitjançant el correu electrònic: patrimoni@conselldeformentera.cat. Entrada de franc.\nD’altra banda, actualment el molí Vell de la Mola té el conjunt d’antenes, antenals i planxades desmuntat i s’està treballant en la seva restauració i manteniment, ja que s’havia detectat que dues de les sis antenes es trobaven en un estat de conservació dolent arran del deteriorament que aquestes peces de fusta de pi pateixen pel fet d’estar a la intempèrie i exposades a la força del vent.\nPer a garantir la seguretat dels visitants i per poder fer una avaluació més acurada de les actuacions necessàries, es va desmuntar tot el conjunt per procedir a la seva restauració.\nCal recordar que enguany, el Consell ha signat un contracte d’arrendament amb la Fundació Illes Balears, propietària del molí. D’aquesta manera, el Consell disposa del molí per gestionar directament el seu règim d’obertura i de visites per un període de sis anys. Ara fa un any, el ple del Consell va acordar la incoació de l’expedient per declarar-lo bé d’interès cultural (BIC) amb la categoria de monument.\nNous horaris d'obertura al públic dels béns patrimonials de Formentera durant l'hivern, Nous horaris d'obertura dels béns patrimonials durant l'hivern


La jugadora del sènior femení, Ona Fort, abanderada de la torxa dels Special Olympics -\nHome / Notícies / Equips / Femenins / La jugadora del sènior femení, Ona Fort, abanderada de la torxa dels Special Olympics\nLa jugadora del sènior femení, Ona Fort, abanderada de la torxa dels Special Olympics\nUpdated: setembre 30, 2018\nTarragona ha estat aquest matí seu del recorregut de la torxa dels Special Olympics, una competició per a persones amb discapacitat intel·lectual que enguany es farà del 4 al 7 d’octubre a la Seu d’Urgell i a Andorra la Vella i que reuniran 1.750 esportistes de Catalunya, la resta de l’Estat i de l’estranger.\nLa jugadora de l’equip sènior femení del TGN Bàsquet Ona Fort, ha estat una de les membres de la comitiva de la flama olímpica que aquest migdia ha recorregut els carrers de la Part Alta de Tarragona. Fort ha format part del relleu situat al carrer de les coques i que ha entregat la torxa a la Plaça del Fòrum. La pivot tarragonina ha anat en representació del club lila, que sempre forma part de les diferents activitats solidàries que li proposen.\nLa comitiva total ha estat molt nombrosa dins d’un ambient festiu. El recorregut ha finalitzat a la Plaça de la Font on hi havia un escenari.\nEls Special Olympics és un moviment que, tal com s’explica al web de la divisió catalana, «va ser fundat per Eunice Kennedy Shriver i amb seu a Washington. Aquest moviment està reconegut pel Comitè Olímpic Internacional i està adherit als principis de la Carta Social Europea adoptada pel Consell d’Europa i subscrita a Torí (Itàlia) el 18 d’octubre de 1961, ratificada per Espanya el 29 d’abril de 1980».\nA Catalunya, «l’entitat va ser constituïda el 9 de febrer de 2005 i presentada en públic el 14 de març de 2005, estant registrada a la Secretaria General de l’Esport i a la Conselleria d’Acció Social i Ciutadania».


Wikiloc | 2019.06.02 - Gorro Frigi, Montserrat, via Òptima Ibilbidea Monestir de Montserrat, Catalunya (España)- GPS track\nescalada (escalada Ibilbide onenak Espainia tik → Catalunya → Monestir de Montserrat )\n2019.06.02 - Gorro Frigi, Montserrat, via Òptima\nIkusita 79 aldiz, jaitsita 4 aldiz\nNondik gertu: Monestir de Montserrat, Catalunya (España)\nZona: Sector dels Gorros, cara oest de la Gorra Frígia, Montserrat\nDuració de la via: 1,5 hores\nRecorregut: 165 m (45, 45, 35, 40 m)\nEquipament: parabolts. Necessàries 16 cintes exprés.\nSortida / Arribada: Monestir de Montserrat (698 m)\nPunt culminant: Gorra Frígia (1.152 m)\nDistàncies i desnivell acumulatiu: 6 km, +620 m\nSituada a la part oriental de la serra montserratina, la Gorra Frígia o Gorro Frigi és a la vegada la muntanya més occidental i més gran i destacada del sector dels Gorros, del qual també formen part, d'oest a est, la Magdalena Superior, l'Ullal de la Magdalena, la Magdalena Inferior, la Gorra Marinera i, a un nivell per dessota, el Trencabarrals. En total, són més d'una quarantena les vies d'escalada a haver estat referenciades per a coronar l'emblemàtica muntanya.\nLa via Òptima és una via de poc compromís, molt ben equipada per en Guillem Arias l'agost 2012. D'orientació oest, és ideal per als matins d'estiu i les tardes de primavera i tardor.\nAproximació: Des del monestir de Montserrat (698 m) agafem les Escales dels Pobres (GR-4/172) cap al Pas dels Francesos i a l'alçada de l'Ermita de Santa Anna (897 m) prenem a l'esquerra el PR C-19 fins enllaçar amb el Camí Nou de Sant Jeroni. L'agafem a la dreta i flanquejem consecutivament la Gorra Marinera, les Madalenes Inferior i Superior, la Gorra Frígia i a l'alçada de 1.035 m agafem a l'esquerra un petit corriol de pujada cap a la cara oest d'aquesta última (veure waypoint amb foto "corriol a l'esquerra - 1.035 m"). Una vegada arribats a un petit collat descendem per un corriol ràpid uns 40 metres, fins el peu de via. A l'esquerra al peu d'un destacat boix trobem el primer parabolt groc, marca inconfusible de les vies de Guillem Arias. El boix ens ajudarà en els primers passos verticals del primer llarg.\nDescens: Rapelant per la cara sud (78 metres en 2 ràpels: un de 25 m amb una corda i un altre de 53 m amb dues cordes).\nPrimer llarg (45 m, 16 parabolts): V/A0e, V, IV+, IV, IV-, III\nComençament dret amb l'ajuda d'un gran boix. Potser algun V+ amb la temptació de fer un A0. Als 10 metres baixa el pendent i la dificultat i seguim amb roca acceptable fins la primera reunió.\nSegon llarg (45 m, 11 parabolts): III, IV-, III, III\nInici amb un flanqueig a la dreta, a continuació un muret de IV- i tirem amunt per una placa amb poc compromís (III) fins a sota d'un desplom descompost on muntarem una còmoda reunió.\nTercer llarg (35 m, 15 parabolts): III, IV-, A0e, IV-, III\nInici per un llarg flanqueig a l'esquerra fins a trobar la part més dèbil del desplom. El primer parabolt no es veu fins haver fet un parell de passos. Superem un ressalt on la roca no es de molt fiar doncs es trencada en algun punts i s'aconsella un A0 per evitar massa desgast. Gracies als parabolts que en ajuden, arribem a la típica cornisa ajardinada d'aquest vessant de la Gorra on farem la reunió.\nQuart llarg (40 m, 13 parabolts): IV+, IV, III, II\nInici exigent però amb molt bona roca que ràpidament perd en verticalitat i molt bones preses a la part superior, que ens permetran gaudir les increibles vistes del cim de la Gorra Frigia (1.152 m).\nCim del Gorro Frigi (1.150 m)\nDesviament esquerra a Ermita Santa Anna (897 m)\nPeu de rápel (1.040 m)\nMonestir de Montserrat (698 m)\nPeu de via Optima (1.042 m)\nCorriol a l'esquerra (1.035 m)


IB3 | La nova llei de Consum preveu sancions de fins a un milió d’euros per a les infraccions molt greus\nPortada > societat > La nova llei de Consum preveu sancions de fins a un milió d’euros per a les infraccions molt greus\nEl Govern prepara una actualització de la normativa vigent per castigar amb molta més duresa la vulneració dels drets dels consumidors\nEl Govern prepara una actualització de la llei de Consum per castigar amb molta més duresa la vulneració dels drets dels consumidors. L’executiu considera que les multes previstes en l’actual normativa han quedat desfasades i ara preveu incrementar-les de manera notable. Així, en el cas d’infraccions molt greus, les empreses s’exposaran a sancions de fins a un milió d’euros.\nAvui dia, aquesta tipologia d’infracció es castiga amb un màxim de 660 mil euros. En general, l’esborrany del nou text modifica a l’alça totes les infraccions previstes en la llei. Les lleus passaran de 4.500 euros a sis mil i les greus de 24 mil a 60 mil euros.”Entenem que en alguns casos la sanció s’havia quedat curta. En el cas de la publicitat enganyosa, la nostra multa, en aquest moment, és de 24 mil euros a les aerolínies. Són doblers però de vegades a les empreses els pot interessar pagar-la i més si és reduïda. Però hi ha danys que són més grans que la quantitat imposada”, ha explicat a IB3Notícies el director general de Consum, Félix Alonso.\nOfertes a domicili i habitatge\nLa futura llei incorporarà una altra novetat. A partir de la seva aprovació, la publicitat porta a porta estarà prohibida. Les empreses hauran de sol.licitar autorització als consumidors per poder fer-los ofertes a domicili. Aquesta activitat es considerarà una pràctica comercial agressiva. I en matèria d’habitatge, l’esborrany de la llei dedica tot un capítol a la protecció dels consumidors en el procés de compra d’una casa.\nEntre els aspectes més destacats, els professionals dedicats a la compravenda d’habitatges estaran obligats a tenir el domicili fiscal o un establiment permanent a Espanya per poder operar. Per a la presidenta del Col·legi Oficial d’Agents de la Propietat Immobiliària de Balears, Natalia Bueno, “així evitarem a tots aquests freelance que treballen amb una pàgina web i un mòbil sense tenir un local físic a disposició del públic”.\nAbans de la compra de l’habitatge, els intermediaris hauran d’oferir als potencials compradors tota la informació sobre les característiques essencials de l’immoble: identificació de la finca, la qualitat dels materials de la casa, el mobiliari, el certificat d’eficiència energètica, el preu complet de l’operació, la forma de pagament i la data de lliurament, entre d’altres. “Pensem que són informacions rellevants i que el potencial comprador té dret a rebre per decidir si li interessa o no un habitatge determinat”, subratlla Isabel Pons coordinadora d’ADICAE a Catalunya.\nInformació prèvia a la contractació d’ún crèdit\nAbans de la contractació d’un préstec hipotecari, l’esborrany també estableix noves regles. Si el banc ofereix al client la contractació d’assegurances, plans de pensions o targetes de crèdit a canvi de la reducció del tipus d’interés, l’entitat estarà obligada a presentar dues simulacions de la hipoteca. Una amb l’import total d’interessos que no pagarà per la contractació d’aquests productes. I una altra simulació amb els interessos totals que pagaria si decideix no contractar-los, de manera que el consumidor puguir triar l’oferta més beneficiosa.


biografia de nathan lane, vida, fets interessants - Actor, Maig 2021\nNathan Lane Biografia, vida, fets interessants - Maig 2021\n3 de febrer de 1956\nNathan Carril és un còmic que és més conegut per interpretar diferents papers en teatre i televisió. Va actuar com a cantant d’òpera a Encore! Encoreu! Sitcom Després va seguir amb un paper teòric a “ Love, Valor i Compassion. &Rdquo; El gran avenç de Lane ’ va aparèixer quan va aparèixer en pel·lícules com The Birdcage i una pel·lícula A Funny Thing Happened el 1996. Carril no mostra cap signe de desacceleració. Això li ha permès obtenir diversos reconeixements incloent l'Outer Choice Award i Drama Desk Award.\nPersonalitat de Nathan ’ s\nPermeteu-me que ho digui Nathan és un geni, perfeccionista i alhora un noi hilarant. Al seu pas, irradia amb una energia eficient que actua de veu als oprimits. La seva honestedat i actitud social defineixen el seu físic interior i exterior. Nathan està molt definit com a líder; prefereix venir amb les seves idees i planificació. És a dir, que és un prenedor de riscos, un autèntic però que vetlla perquè és molt creatiu.\nEl 3 de febrer de 1956, Joseph Lane va néixer a Jersey City, Nova Jersey a els Estats Units a una secretària Nora i a un camioner Daniel Lane. Joseph va adoptar el seu pseudònim de nom Nathan després de la seva estimada carrera musical. Va registrar el nom a Actors Equity després de conèixer que hi havia un altre actor que ja havia agafat els seus noms legals. El talent actiu de Lane ’ va començar quan estava a la seva escola mitjana. Després es va graduar a St. Peters sabent que una vegada arribaria a ser un actor eminent. Després d'una breu pausa, va rebre una beca per incorporar-se al St. Joseph ’ s College de Filadèlfia. Per al seu manteniment, Carril va desembarcar diverses feines, inclòs un televisor i un missatger cantant. També va intentar desembarcar en una posició d'actuació a Nova York sense èxit.\nDesprés de la seva graduació, Nathan Va optar per actuar a discoteques com a còmic stand-up en col·laboració amb Patrick Stack. Els dos eren coneguts famosament com Stack and Lane. Nathan Va sol·licitar un paper al Merv Griffin Show. Però el 1992 la seva fama va cridar quan va aparèixer en una de les sitcoms de Boys que també comptava amb Dana Carvey i Mickey Rooney. L'espectacle es va cancel·lar més tard, i va ser llavors quan es va dirigir a Broadway. Va ser aquí quan va interpretar l'obra Present Laughter de Noel Coward el 1942.\nA principis del 1989 Nathan va aparèixer a Obra de teatre de Lisboa Traviata . La previsualització del llibre el va fer rebre un Drama Desk Award seguit de Los Angeles Drama Critics Award. Després, va continuar retratant diferents gèneres com un home homosexual com Mandy, cantant d'òpera; Maria i diversos trets hilarants.\nDesprés d'una llarga pausa, Nathan es va associar amb McNally , un actor i director. Carril va aparèixer en diverses de les pel·lícules de McNally ’ incloent Bad Habits, Teeth Apart, Lips Together, Frankie i Johnnie, entre d'altres.\nNathan ’ s La carrera cinematogràfica semblava haver arribat al final quan va començar a aparèixer en petits papers. Va ser a principis del 1987 fins al 1994 que va protagonitzar The Lemon Sisters, Ironweed, i va veure la pel·lícula d'animació de The Lion King entre d'altres. L'any següent, se li va donar l'oportunitat de tocar una altra versió de 'Love, Valor i Compassion. &Rdquo; Va ser per poc temps que va abandonar sense èxit a causa de desavinences en la programació. Això va debilitar la seva relació amb McNally, però després es van reconciliar després d'una llarga espera.\nAls anys noranta Carril van començar a veure's en grans pantalles com The film Birdcage i Albert i Armand. Això va donar lloc a una cosa divertida que va passar al camí. També va protagonitzar Zero Mostel en una antiga obra romana que li va obtenir els màxims honors i el Drama Desk Award.\nDes del nou mil·lenni, Nathan ’ s la carrera va cimentar el saló de la fama. Va començar amb Isn ’ t She Great film en col·laboració amb Jacqueline Susann. Després el va seguir amb una obra musical titulada Shakespeare ’ s Love ’ s Labor Lost. També va pronunciar diverses pel·lícules d’animació com Titan A.E i sèries de televisió d’animació Disney i rsquo; s conegudes com a Professora i rsquo; s Pet. Això el va obtenir amb un altre Premi Emmy durant el dia, tot gràcies al seu extraordinari paper.\nCarril Va escalfar la fama de Broadways el 2001 amb una pel·lícula clàssica anomenada The Producers sota Mel Brooks. La seva col·laboració amb un actor promotor, Mathew Broderick, li va valer un premi Tony.\nA principis del 2003, va signar un contracte on va actuar a la comèdia Dream Works titulada Win a Date juntament amb Tad Hamilton. Del 2008 al 2013 va aparèixer en pel·lícules com Swing Vote, The Nutcracker, The Addams Family i The Nance, entre d’altres. A mitjans del 2008, Lane va ser honorat per la seva immensa contribució al teatre.\nEl 2015 Nathan es va casar amb la seva parella i amiga de molt de temps Devlin Elliot, un productor teatral. Pel que li agrada interpretar papers de gai, forma part de la campanya. Lane i Delvin van co-escriure un llibre titulat Naughty Mabel.


Xina RGB paret controlador fabricant, proveïdor, fàbrica, empresa - productes - Shenzhen Hoion Lighting Co, Ltd\nProducte Descripció HX-SZ600-WP-RGB, adoptar la tecnologia més avançada (modulació d'amplada de pols) PWM digital enfosquiment, especialment disseny per RGB portat tira. Adoptar tacte complet RF paret quadre comandament\nHX-SZ600-WP-RGB, adoptar la tecnologia més avançada (modulació d'amplada de pols) PWM digital enfosquiment, especialment disseny per RGB portat tira. Adoptar tacte complet RF paret panell control remot. 5 botons de funció i anell 1 color al centre, tots els botons són en forma de tacte, l'anell de color té 64 nivells en el valor de color diferent. A més, hi ha 9 modes dinàmics en el botó de mode, i la velocitat és ajustable. Particularment, el plafó de paret adopta tecnologia sense cables de RF, i la tensió de treball és AC90-265V, fàcil i convenient instal·lar.\nEspecialment, HX-SZ600-WP-RGB dissenyat amb la funció de sincronització. És convenient utilitzar RJ45 connector per connectar els diversos directors junts i aconseguir la funció de sincronització de milers de metres va portar tires.\nGris de sortida\nFreqüència de control remot de RF\nMur RF quadre de comandament:\n●RF senyal de freqüència: 433.92 MHz\n●Transmission a distància: fins a 30m (la desviació depenen de l'entorn)\nPoder ●Working: < 2W\nPoder ●standby: < 0.2W\n●Ambient temperatura: 0-45℃\n●Dimension:86 * 86 * 40 mm\n●Packing dimensió: L89 * W40 * H89mm\nAquest producte adopta control de tacte complet de RF, amb un anell enfosquiment i 5 botons de funció.\nLa funció de cada botó tan sota:\nNom de clau\nON o OFF en qualsevol moment\nParar o continuar\nQuan el mode es traslladarà al següent, tocar la clau cada vegada\n9 maneres en total.\nVelocitat, brillantor +\nLa velocitat, brillantor es + 1, whentouch la clau cada vegada\nVelocitat dinàmica modes, brillantor modes estàtic.\nLa velocitat, brillantor es -1, quan toca la clau cada vegada\nToqueu qualsevol color que es volia\n9 maneres en total tan sota:\nBlanc de cuc estàtic\nBrillantor és ajustable, velocitat és unadjustable\nEstàtica blanc fresc\nVelocitat és ajustable, brillantor és unadjustable\nSet-color canviant nerviós\nG/R creu esvanir-se\nImportants: Com a emissor de senyals de RF, establir el faceplate tàctil LED a un RF portat conductor (auricular de RF) abans del seu ús.\n1. Premi i aguanti la clau "Mode" abans de la "RF LED conductor" alimentar damunt, els RF llum de llampades vermelles.\n2. potència fins la "RF LED conductor" i els LEDs sortida 50% brillantor (Punta: si la producció no sortida 50% brillantor, indicant que l'aprenentatge de codi no té èxit, cal repetir el pas 1).\n3. premeu la tecla "ON", llavors els LEDs serà 25% brillantor.\n4. premeu la tecla "Mode" una altra vegada, llavors els LEDs serà 5% brillantor.\n5. premeu la tecla "ON" una altra vegada, llavors els LEDs serà 100% brillantor i indicant l'aprenentatge del codi d'èxit. Si no és així, repetiu des del pas 1.\n1) Inauguració: suaument palanca mancances en el plafó de tacte amb un tornavís i treure el plafó lentament, com mostrada sota:\n2) desendolleu el connector, connectar el cable d'alimentació i arreglar la part de base a l'apartat instal·lació 86 * 86 (usuari necessitat de preparar-se el quadre d'instal·lació) a la paret, amb cargols.\n3) reconnexió les dues parts del tauler i cobrir la part de cara a la part de base per completar la instal·lació.\nAplicació Circuit 2: (Funció de sincronització amb la xarxa Line(RJ45))\n2. plom filferro hauria de ser connectat correctament segons el grau que ofereix connexió diagrama.\n3. aquest producte és per no sobrecarregar;\nLlum llum no després de poder\n2. després de connectar algunes de la càrrega el controlador no funciona\nUn parell de: Controlador tàctil LED\nSegüent: Mini RGB LED controlador


Publicat per admin el setembre 12, 2013 setembre 12, 2013\nEl dilluns 9 de setembre va tenir lloc una nova actuació conjunta de la Federació Internacional de Scrabble en Català i el Club de Scrabble de l’Hospitalet de Llobregat l’Hescarràs, el Club de Scrabble Amics del Gornal de l’Hospitalet de Llobregat i el CNL de l’Hospitalet de Llobregat, a la festa major de Bellvitge, en defensa de la llengua, d’una manera lúdica i oberta.\nLa carpa muntada pel Grup Sardanista Tot Bellvitge va ser la més concorreguda, on pares i fills es van mostrar entusiasmats pels moments que van viure en jugar a l’Scrabble, un ver element cohesionant i socialitzant entre les persones de diferents generacions o orígens. L’experiència no podia haver gaudit de tant d’èxit, si no hagués comptat amb les veritables protagonistes: Gloria Garrido, Cristina Bassóns i Sayaka Kamikariya, que van transmetre a tots els assistents la il·lusió i l’alegria d’una dedicació total, una característica del club al qual pertanyen, l’Hescarràs.\nAlba Conesa i Eva Rodríguez, responsables i ànimes de l’activitat, del CNL de l’Hospitalet de Llobregat, van compartir també aquests sentiments, junt amb Emili Salas, del Grup Sardanista Tot Bellvitge.\nL’Scrabble va demostrar una vegada més ésser un lligam i ressonador de la llengua catalana, comptant amb l’agradable visita-sorpresa a la nostra parada del president d’Esquerra Republicana de Catalunya, Oriol Junqueras.\nDavant les càmeres de 8tv, presents a la festa major, el secretari de la FISC, Francesc Gallèn, va explicar el projecte de la Federació i de l’Scrabble escolar, possible gràcies a la magnífica tasca que els clubs components estan fent als més diferents indrets dels Països Catalans, emprant el joc de Scrabble en defensa de la llengua catalana.\nEtiquetes: 8tvAjuntamentAlbaAmicAnagramadorApalabradosAparaulatsBellvitgeCampionatCatalàCNLConcursConesaConsorciCulturalDiccionariDIECDISCDOCSELDuplicadaDuplicadesEinaEmiliEscolarEscrableEsquerraEvaFederacióFestaFISCGDLCGornalGrupHescarràsHospitaletInternacionalJocJocsJunquerasLingüísticaLlenguaLlobregatMajorMaterialsMattelNormalitzacióoficialOriolpresidentRepublicanaRodríguezSalasSardanistaScrabbleScrabble escolarSetembreTorneigTotTrobadatwitteryoutube\nMagdal Falcó López\t· setembre 13, 2013 a les 5.24 pm\nUauuuu! Quina enveja, l?Oriol és el meu líder. Serà el primer President de la Catalunya republicana.


Via Crucis Vivent de Sant Hilari Sacalm - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nDurant el primer terç del segle XX a la tradicional processó del Dijous Sant es representa l’Oració de l’Hort, hi apareixen els 12 apòstols i hi surt també la figura del “copiós”. Els Copiosos formaven una coral que cantava rera el pas de la Dolorosa, fent més viva la Passió. En aquest moment, la processó encara es feia el Dijous Sant i acabava a l’Església.\nPerò fou als anys 1941-42 quan el vicari, Mossèn Francesc Carbó, proposa als joves d’aquella època de fer les estacions del Via Crucis pels carrers del poble, perfilant ja gairebé definitivament l’actual representació del Via Crucis Vivent, que va passar a fer-se el Divendres Sant a partir de l’any 1969.\nEn l’actualitat, El Via Crucis Vivent és una manifestació de religiositat popular que adapta, de forma singular, la dramatització de la passió i mort de Jesús i l’expressió de fervor i participació popular de les tradicionals processons, combinant l’escenificació itinerant de determinats passatges de la passió, amb elements processionals com els armats o els Misteris.\nAlguns papers del Via Crucis han estat tradicionalment vinculats a famílies concretes de la població durant diverses generacions, i una gran part de la vila participa activament en l’organització. Són especialment representatius els Armats, en els quals s’hi integren genets, trompeters, tabalers, bombos, capità, centurió, lictors, arquers, soldats romans i portador de lladres.


Política de cookies - copisteria garriga\nAmb la finalitat d’oferir-li el millor servei i amb l’objecte de facilitar l’ús, s’analitzen el número de pàgines visitades, el número de visites, així com l’activitat dels visitants i la seva freqüència d’utilització. A aquests efectes, COPISTERIA GARRIGA, SL utilitza la informació estadística elaborada pel proveïdor de serveis d’internet.\nCOPISTERIA GARRIGA, SL no utilitza cookies per recollir informació dels usuaris ni registra les direccions IP d’accés. Només s’utilitzen cookies pròpies i de tercers de sessió, amb finalitat tècnica (aquelles que permeten a l’usuari la navegació a través del lloc web i la utilització de les diferents opcions i serveis que existeixen a la web).\nEl portal del que es titular COPISTERIA GARRIGA, SL conté enllaços a llocs web de tercers, amb polítiques de privacitat alienes a l’empresa. A l' accedir a aquests llocs web, vostè pot decidir si accepta les seves polítiques de privacitat i de cookies. Amb caràcter general, si navega per internet vostè pot acceptar o rebutjar les cookies de tercers, des de les opcions de configuració del seu navegador.\nYouTube estableix aquesta galeta a través de vídeos de YouTube incrustats i registra dades estadístiques anònimes.\nUna cookie configurada per YouTube per mesurar l'amplada de banda que determina si l'usuari obté la interfície de reproductor nova o antiga.\nYoutube configura la galeta YSC i s'utilitza per rastrejar les vistes de vídeos incrustats a les pàgines de Youtube.\nAquesta galeta és utilitzada pel tema de WordPress del lloc web. Permet al propietari del lloc web implementar o canviar el contingut del lloc web a temps real.\nEstablida pel complement de consentiment de cookies de GDPR, aquesta galeta s'utilitza per registrar el consentiment de l'usuari per a les cookies a la categoria «No necessàries».\nEstablida pel complement de consentiment de cookies de GDPR, aquesta galeta s'utilitza per registrar el consentiment de l'usuari per a les cookies a la categoria «Necessari».


Bitàcola de Narcís Genís: La crisi al Col·legi de Periodistes de Catalunya\nLa situació creada en el Col·legi de Periodistes de Catalunya a partir de la renúncia de Sebastià Serrano com a degà de Catalunya i els enfrontaments en el si de la demarcació de Barcelona ha obert un interessant debat a les demarcacions terrirorials del Col·legi.\nDes de la demarcació de Girona s'han pronunciat tal com recull Intra-ACN:\nEl Col·legi de Periodistes de Girona proposa que el nou degà sigui elegit per tots els\nEl Col·legi de Periodistes de la demarcació de Girona creu que l'única fórmula viable per elegir el nou degà, després de la dimissió de Sebastià Serrano, és tornar a fer unes eleccions en què votin tots els col·legiats de Catalunya. En un comunicat emès als seus col·legiats, el Col·legi gironí assegura que després de la dimissió de Serrano, les Juntes de demarcació es troben 'incapacitades' per actuar en els seus àmbits territorials' i que la seva representativitat ha quedat 'incomprensiblement' disminuïda.\nEl Col·legi de Periodistes de Girona denuncia avui en un comunicat que des de la dimissió de Sebastià Serrano, les Juntes de demarcació es troben en una 'inaudita situació d’impasse, incapacitades per actuar en els nostres àmbits territorials respectius. La nostra representativitat ha quedat incomprensiblement disminuïda. En cap moment la crisi generada ha pensat en les repercussions que podia tenir en la resta de demarcacions'.\nEl col·legi considera injust que 'una crisi que té el seu epicentre a Barcelona' afecti tots els col·legiats de Catalunya. Per aquest motiu consideren que s'han de posicionar des de les demarcacions i 'aconseguir que la figura del degà quedi legitimada com ho havia estat fins ara'.\nDes del Col·legi de Girona proposen com l'única fórmula viable per elegir un nou degà, obrir unes eleccions 'únicament i exclusivament al deganat, en què el degà surti escollit democràticament per tots els col·legiats de Catalunya'. En aquest sentit el Col·legi tampoc descarta la possibilitat que un representant de les demarcacions no afectades pel conflicte adopti un paper arbitral i assumeixi en funcions el càrrec de degà.\nEls membres del Col·legi gironí demanen que el problema se solucioni de la manera més ràpida, independent i democràtica possible, i sol·licita una revisió dels estatuts per evitar situacions com l'actual.\nPublicat per narcís genís a 2:02 p. m.


Notícies - Els santcugatencs se sumen a La Marató de TV3 amb tallers i esport\nEls santcugatencs se sumen a La Marató de TV3 amb tallers i esport\nLa ciutat respon a les propostes de les entitats per La Marató (17/des/12)\nel 15/des/13 Núria Juanico Societat PDF\nSant Cugat ha posat aquest diumenge el seu granet de sorra a La Marató de TV3 amb activitats i propostes solidàries. Tallers de grafologia, risoteràpia i pilates, entre d'altres, han aplegat una trentena de persones a l'Ateneu, que així ha recaptat fons per a la iniciativa. L'esport s'ha sumat a La Marató amb la 1a Cursa Solidària de Sant Cugat, de la mà d'Activica, i una classe de 'fitness' organitzada per Eurofitness.\nSolidaritat i diversió s'han unit amb les activitats organitzades per recaptar fons per a La Marató de TV3, que enguany està dedicada a les malalties neurodegeneratives. L'Ateneu ha ofert tallers diversos a canvi de donatius mínims d'entre tres i cinc euros, que alhora han servit per donar a conèixer les activitats organitzades des de l'entitat durant tot l'any. El director de Projectes de l'Ateneu, Toni Ramon, ha explicat que és la primera vegada que participen a La Marató i que estan satisfets amb la resposta dels santcugatencs.\nLa difusió s'ha fet principalment entre usuaris de l'Ateneu, però hi ha hagut persones que s'han apropat a casa nostra per primera vegada.\nL'esport també ha estat present a la jornada amb la 1a Cursa Solidària de Sant Cugat, que ha tingut lloc al parc de la Pollancreda. Més tard, l'espai ha acollit demostracions de 'tacfit' familiar, partits d'handbol i rugbi, i un taller de castells de la mà dels Gausacs. En paral·lel, Eurofitness ha ofert classes de 'fitness' i d'aquàtica a la plaça de la Vila i a la piscina municipal. Els participants han subratllat que les propostes els han permès sumar-se a La Marató de forma activa i, a la vegada, conèixer noves activitats.\nÉs una bona causa i m'agrada molt el tema de restauració. / Puc conèixer un nou tema i participo amb la solidaritat.\nDurant tota aquesta setmana, La Marató de TV3 seguirà recaptant fons que es destinaran a la recerca científica per combatre malalties com el Parkinson i l'Alzheimer.\nUn taller de risoteràpia ha recaptat fons per a La Marató a Sant Cugat


La ineficiència de l’actual sistema judicial només permet recuperar el 21,8% de l’import de les sentències a Catalunya\n· Per cada milió d’euros de més que es poguessin recuperar, el PIB s’incrementaria en gairebé 350.000€\n· Consulta l´estudi en el següent enllaç\nLa Cambra de Comerç de Barcelona i el grup de recerca AQR-Lab de la Universitat de Barcelona, han analitzat per primera vegada l’impacte econòmic de les ineficiències que té l’actual sistema d’execució de sentències judicials al nostre país i, a partir d’una comparativa de països, realitzen propostes de millora.\nTot i l’àmplia literatura existent que analitza l’eficiència del sistema judicial, aquesta se centra únicament en l’anàlisi del sistema judicial fins al moment en què es dicta la sentència i aquesta és ferma, però la majoria de vegades aquí no finalitza el procés a través del qual les parts en litigi resolen el conflicte. En concret, el llarg període fins a l’execució efectiva de la sentència genera un risc i uns costos addicionals que poden ser molt importants per a les empreses o particulars afectats. Aquesta distorsió, no analitzada de manera rigorosa a la literatura, suposa un fre important a l’activitat econòmica.\nUn país amb un sistema judicial ineficient tindrà un menor nivell d’inversió, menor mida empresarial i menor progrés tecnològic atès que es produirà una menor inversió en R+D+I. A més, una manca de protecció dels drets de propietat en un context d’inseguretat jurídica encara desincentiva més aquesta inversió. Per últim, un funcionament ineficient del sistema es pot traduir en un encariment dels crèdits comercials i financers degut a la major incertesa i els llargs períodes de cobrament.\nEn quina mesura és eficient el sistema d’execució de sentències judicials a Catalunya?\nLa base de dades de l’estadística judicial del Consejo General del Poder Judicial (CGPJ) proporciona informació que permet aproximar la situació de Catalunya i fer-ne una comparativa amb el conjunt d’Espanya:\n- Segons les últimes dades disponibles, el nombre d’execucions resoltes a Catalunya, tant civils com mercantils, en els darrers anys ha anat augmentant considerablement, però menys del que han crescut les execucions ingressades. La taxa de resolució d’execucions civils ha passat del 61,5% el 2010 fins al 121% el 2015. La taxa de resolució d’execucions mercantils ha crescut del 48,2% l’any 2010 al 87,7% el 2015.\n- La diferent evolució de les execucions ingressades i resoltes ha fet que les execucions pendents de resoldre hagin pujat, fent augmentar la taxa de pendència, fins al punt que si no hi haguessin noves execucions es trigaria més de tres anys en resoldre les que hi ha pendent. És a dir, es necessitarien més de tres anys addicionals per posar-se al dia. La taxa de congestió també és molt elevada arribant a ser de 409% l’any 2015 en les execucions civils i de 490% en les d’àmbit mercantil, el que dóna una taxa global superior al 400%.\n- En comparació amb el conjunt d’Espanya, els resultats de les taxes de resolució, pendència i congestió mostren que Catalunya es troba en una situació pitjor.\nQuina és la pèrdua econòmica en termes monetaris?\nLa base de dades del CGPJ proporciona informació únicament del nombre d’execucions però no de les seves quantitats dineràries. A través d’una enquesta realitzada a una mostra representativa del despatxos de procuradors dels tribunals de Catalunya, s’ha estimat la quantia monetària pendent d’execució a Catalunya i el termini mitjà de recuperació. Els principals resultats obtinguts són:\n- La quantitat principal de les execucions pendents a Catalunya l’any 2013 va ser de 580.452.967€, que suposa el 3,4% del PIB de Catalunya (en l’àmbit civil i mercantil). Distingint entre execucions hipotecàries, i de títols judicials i no judicials, es conclou que la major part correspon a les execucions hipotecàries, que tenen un pes aproximat del 76% del total.\n- Tres anys més tard, és a dir, a finals de 2016 només s’havia recuperat el 21,8% d’aquesta quantitat. També val a dir que el major volum de quantitats recuperades correspon a títols judicials. Això fa que la taxa de recuperació dinerària hagi estat del 23,7% pel que fa a les execucions hipotecàries, mentre que pels títols judicials ha estat del 19,5% i pels no judicials el 9%. Cal tenir en compte que una part de les execucions encara es troben en procés i, per tant, podria augmentar la recuperació.\n- De les execucions iniciades el 2013 i ja finalitzades, s’ha recuperat el 23,9% de les quantitats perdudes. A més, el temps en què s’ha produït aquestes recuperacions és força gran, i suposa que en terme mitjà el procés ha durat 1 any i 9 mesos.\nTots aquests resultats mostren que el sistema d’execucions a Catalunya està lluny de poder-se considerar eficient. Una millora de la seva eficiència tindria importants efectes econòmics i potenciaria el seu creixement.\nQuin és l’impacte en l’economia d’aquest sistema ineficient d’execució de sentències?\nEmprant la informació obtinguda de la mostra d’execucions iniciades al 2013 —de l’enquesta realitzada per a l’elaboració d’aquest informe—, i a partir de determinats supòsits econòmics, s’han proporcionat unes primeres estimacions de l’impacte econòmic que podria tenir una millora en l’eficiència del sistema d’execucions a Catalunya. Aquests resultats són del tot novedosos en la mesura en la que no s’havia fet un estudi similar fins ara per cap altra economia. Una millora de l’eficiència en el sistema d’execucions a Catalunya tindria importants efectes econòmics, dels quals se’n quantifiquen els dos principals:\n- Una millora en l’eficiència del sistema d’execucions augmentaria la confiança empresarial i la seguretat jurídica (reduint la seva incertesa), fet que portaria a incrementar l’incentiu a invertir, afavorint en darrer terme el creixement econòmic.\n- Una millora en l’eficiència del sistema d’execucions reduiria la incertesa del sistema bancari, tot portant a una disminució de les restriccions en la concessió de crèdits, tant a les empreses com a les llars. A partir d’aquest augment del crèdit s’aconseguiria un increment de la inversió empresarial i del consum que acabaria finalment afavorint el creixement econòmic.\nPrincipals resultats obtinguts:\n- Una millora en l’eficiència del sistema d’execucions generaria uns efectes econòmics notables que anirien des d’un increment mínim del PIB de quasi 74M€ i una creació i/o manteniment de 1.110 llocs de treball (en el cas de millora reduïda) fins a un increment màxim de quasi 303M€ del PIB i una creació i/o manteniment de 4.573 llocs de treball (en el cas de millora elevada)\n- Globalment, s’ha estimat que per cada milió d’euros de més que es poguessin recuperar, es facturarien a Catalunya 687.248€ més, el PIB s’incrementaria en gairebé 350.000€, es generarien 133.006€ més de rendes fiscals i es contribuiria a crear i/o mantenir 5 llocs de treball a temps complet.\n- Aquests resultats subestimen la realitat, atès que hi ha altres factors sobre els que no s’ha pogut estimar l’impacte, com són els augments de la inversió exterior i de la inversió en Recerca i Desenvolupament (R+D) o l’incentiu a l’entrada de nous operadors al mercat, tot incrementant la competència empresarial i disminuint els preus. Tanmateix, una millora de l’eficiència en el sistema d’execucions podria contribuir també a frenar en part la morositat o, fins i tot, abaratir els crèdits comercials i financers.


13/10/2020 a las 14:17 - La Regidoria de Medi Ambient instal·la nius per a aus insectívores a Paiporta 13/10/2020 a las 14:17\nLa iniciativa contribueix a lluitar contra les plagues d'insectes d'una manera sostenible\nLa Regidoria d'Urbanisme, Medi Ambient i Sostenibilitat de Paiporta ha posat en marxa els últims dies un nou projecte d'instal·lació de nius per a aus insectívores a diferents punts de la localitat. L'objectiu del projecte és contribuir d'una manera sostenible al control de plagues, sense l'ús de productes químics sinó amb la reintroducció d'espècies que ajuden a exterminar determinats insectes i, de pas, contribuir a la millora de la biodiversitat de la localitat.\nLes cases-niu s'han col·locat al parc de Vil·la Amparo, situat a la carretera de València, a la pinada del CEIP Jaume I, al final de l'avinguda Montgó, i a la zona verda de la CV406, front a la carretera de Picanya. Els nius estan pensats per a facilitar l'establiment de parelles d'espècies que son capaces d'ingerir gran quantitat de mosquits, com són els pàrids, entre els quals és el més comú el totestiu o carboner major.\nPer les seues costums i la seua prevalença a zones periurbanes de la comarca de l'Horta Sud, s'espera que puguen establir-se en la pròxima temporada a les localitzacions triades a Paiporta. Passats uns mesos, es revisarà si s'han establert parelles a les cases niu, i s'avaluarà si s'han de buscar nous emplaçaments.\nEn els últims cinc anys, Paiporta ha sigut pionera en la introducció de mètodes sostenibles per al control de plagues i la lluita contra les males herbes. Així, s'han instal·lat nius per a rates penades, s'ha prohibit l'ús de pesticides químics per a acabar amb les males herbes, que s'han substituït per productes innocus, i s'han combatut plagues de diferents espècies i insectes amb altres espècies que podien acabar amb elles sense utilitzar productes perillosos per al medi ambient.


Catalunya confia al turista espanyol la salvació de l’estiu | Economia | EL PAÍS Catalunya\nDues associacions empresarials alerten del risc de desinterès per l'efecte del procés\nBarcelona 31 MAI 2020 - 18:42\tCEST\nUna dona pren el sol a la platja de Salou. NACHO DOCE REUTERS\nLa campanya turística serà dolenta i la lluita se centra perquè no sigui pèssima. Després d'anys de posar l'èmfasi de la xifres en els visitants estrangers, la Generalitat s'ha vist obligada a canviar d’estratègia i admet que la clau per evitar el fiasco total passa per seduir el viatger de la resta d'Espanya. L'Agència Catalana de Turisme (ACT) ha encarregat una campanya promocional dirigida al mercat espanyol que apel·la als “vincles emocionals”. L'associació turística Exceltur i la confederació empresarial catalana del sector (Confecat) ja han alertat del risc de desinterès per l'efecte del procés. El viatger estranger va nodrir el turisme de Catalunya en les últimes temporades. L'any passat es van registrar 19,3 milions de turistes, un 0,8% més, mentre que l'afluència de visitants d'altres zones d'Espanya es va contreure una dècima, segons les dades de l'INE. L'Institut d'Estadística de Catalunya (Idescat) recull que els viatges de vacances i lleure que van fer a Catalunya els residents de la resta de comunitats van caure el 2019 més d'un 8%, segons dades provisionals. Un informe públic del Departament d'Economia se centra a analitzar l’atractiu de Catalunya per al turisme estranger i destaca que és “la destinació líder de l'Estat, amb un 23,2% de les arribades i el 22,8% de la despesa total.” Subratlla que “des del 2005 el nombre de turistes estrangers s'ha incrementat a Catalunya un 36,8% i la seva despesa ha augmentat un 137,7%”. Els turistes estrangers que van visitar Catalunya l'any passat van deixar al seu pas una empremta de més de 21.300 milions d'euros.\nLes restriccions a la mobilitat imposades per la covid-19 frustraran una arribada massiva d'estiuejants d'altres països i l'aposta passa per seduir el viatger de proximitat. La Generalitat aposta per fer campanyes de promoció del turisme domèstic i dedica esforços a pescar en el mercat espanyol.\nEn aquest context, en un debat organitzat pel Club d'Economia de Lloret de Mar, els hotelers, representats per l'associació turística Exceltur i la confederació empresarial catalana del sector (Confecat), van alertar que els efectes del procés poden ser un risc per atreure visitants nacionals.\nLes manifestacions del vicepresident d'Exceltur, José Luis Zoreda, i del president de Confecat, Santiago García-Nieto, han causat sorpresa entre la majoria dels representants del sector hoteler de Girona i la Costa Brava. En aquests dos mesos de pandèmia de coronavirus i confinament que han afectat greument al sector, asseguren que “ni tan sols s’ho havien plantejat” i sostenen que, en general, “la població no barreja la política amb les seves vacances”. El gerent de la Unió d'Hostaleria i Turisme de la Costa Brava Centre, Martí Sabrià, preveu tenir “el mateix públic espanyol que sempre o potser més, perquè la gent que viatjava fora de l'Estat escollirà la nostra destinació”.\nSabrià argumenta que si es pren la política com a referent i s'analitza l'evolució dels mercats a partir de 2010, “el turisme espanyol ha baixat molt poc i principalment ho ha fet perquè ha augmentat l'internacional”. En concret, la Costa Brava Centre va patir mínimes fluctuacions entre 2009 i 2019 i ha concentrat sempre entre un 7% i un 8% de turisme de la resta de comunitats autònomes. Per la seva part, Xavier Guardià, portaveu de la Federació Empresarial d'Hoteleria de Tarragona, avança que “aquesta temporada serà curta, com les d'abans”, i que l'excepcionalitat del moment es notarà també en l'origen dels clients, entre els quals guanyarà pes el turista “de proximitat”.\nA la recerca de la seguretat\nEl Patronat de Turisme Costa Brava Pirineu de Girona i la Federació d'Hostaleria asseguren que el client prioritzarà “la seguretat i la tranquil·litat que li ofereixi la destinació”. El president de la Federació, Antoni Escudero, creu que aquest estiu “amb o sense procés, la gent anirà a destinacions que conegui i siguin segures”. I destaca: “Girona té clients que fa dècades que venen, i tornaran perquè saben que estaran tranquils. En aquesta nova normalitat la gent voldrà anar a un lloc on sàpiga que les coses es fan bé, buscant seguretat i control”.\nEl Patronat de Turisme de la Costa Brava i el Pirineu de Girona manifesta que, fins al juliol, hi ha previstes tres campanyes publicitàries importants amb una inversió de gairebé 700.000 euros, dues de les quals de més de 400.000 euros, que incidiran en el turisme espanyol.\nA la Costa Daurada també es confia en el turista d'altres regions d'Espanya per salvar la temporada i ho sustenten amb dades. “L'any passat vam tenir un increment del 8,1% del nombre de pernoctacions de gent d'altres regions d'Espanya”, afirma Pere Granados, alcalde de Salou, per reafirmar que el turista nacional no mostra recel a l'hora de fer la maleta.\n“Aquí sempre hem tractat molt bé el turisme espanyol. És el nostre mercat principal, en nombre de pernoctacions gairebé dobla el turisme britànic”, incideix Pere Granados. L'alcalde de Salou, nascut a Almeria i negat a cedir espais per a la consulta independentista de l'1 d'octubre del 2017, no amaga que precisament per no erosionar la imatge turística del municipi, en temes relacionats amb el procés ha mostrat sempre una “neutralitat conscient”. El municipi costaner és el principal focus turístic de Catalunya després de Barcelona, amb molta infraestructura dirigida als visitants.


ETIC - Espais de Teràpies i Coaching: CLASSIFICACIÓ ETIOLÒGICA DE LES DISLÀLIES\nETIC - Espais de Teràpies i Coaching\nETIC és un espai de teràpies i coaching especialitzat en coaching personal i d'equips, atenció logopèdica i psicològica, formació i orientació a persones de totes les edats, grups i famílies.\nCLASSIFICACIÓ ETIOLÒGICA DE LES DISLÀLIES\nEn l’anterior article vaig explicar el què són les dislàlies i vaig fer referència a diferents conceptes com són “procés evolutiu”, “problema segons una determinada franja d’edat”o “consells” entre altres. Doncs bé, a continuació faig una breu classificació de les dislàlies segons la seva etiologia, és a dir, segons la seva causa d’origen. Cal tenir en compte però que existeixen moltes classificacions de les dislàlies, la més coneguda és l’etiològica de Pascual (1988); la qual explico seguidament:\nDislàlia evolutiva: és el trastorn de la parla que té lloc durant el llenguatge infantil, fins aproximadament els 4 anys. En aquest cas l’infant no és capaç de repetir les paraules de manera correcta. Per evitar una futura dislàlia, és important que durant aquest període es donin pautes a la família del nen com per exemple eliminar l’hàbit de dirigir-se als nens utilitzant un llenguatge infantil. D’aquesta manera assegurem que el nen capti un patró de la parla correcte per part del seu entorn.\nDislàlia audiògena: és deguda a un dèficit auditiu. Com a conseqüència, el nen/a no articula correctament els sons de la parla perquè no hi sent bé, no té una correcta discriminació auditiva. És a dir, confon els fonemes que tenen una semblança (per exemple /d-t/, el nen entèn “/cata/ enlloc de /cada/”).\nDislàlia orgànica: els trastorns en l’articulació dels sons de la parla són de causa orgànica. Pot ser que existeixin malformacions dels òrgans de la parla (aleshores els anomenem disglòssies) o que es trobi afectat el sistema nerviós central (SNC, en aquest cas s’anomenen disàrtries; i formen part d’alteracions del llenguatge dels deficients motors).\nDislàlia funcional: és la més freqüent. Consisteix en un trastorn en el desenvolupament de l’articulació dels sons de la parla que es pot donar en qualsevol fonema degut a un funcionament incorrecte dels òrgans perifèrics de la parla (llengua, llavis o paladar entre d’altres); sense que existeixi cap lesió o malformació d’aquests. Per tant la dislàlia té lloc perquè el nen no utilitza adequadament els òrgans de la parla per tal d’articular un fonema en concret. Els processos que tenen lloc són la substitució d’un so per un altre, la deformació i/o la omissió d’un so. Aquest tipus de dislàlia pot ser deguda a diferents factors:\nFalta de control en la psicomotricitat fina. Es necessita que el nen presenti una gran habilitat motora ja que l’articulació dels fonemes requereix d’un gran control dels òrgans articulatoris, d’entre els quals destaca la llengua.\nDèficit en la discriminació auditiva. En la qual el nen decodifica erròniament els fonemes i no en pot percebre les diferències fonològiques que els diferencien (com per exemple un so sord o sonor /s-z/).\nDèficit en l’estimulació lingüística.\nDe causa psicològica: per sobreprotecció o traumes.\nErrors perceptius i impossibilitat d’imitar moviments.\nLogopeda i fisioterapeuta col. 3723\nPublicat per ETIC a dimecres, de gener 16, 2013\nEL JARDÍ D'ETIC\nSALT, GIRONA, Spain\nEL TDAH I LA SÍNDROME POST VACACIONAL\nLA SÍNDROME POSTVACACIONAL: ALGUNES RECOMANACIONS\nASPECTES PSICOLÒGICS DELS REGALS DE REIS EN ELS NENS


Àngels Margarit/Mudances creen dansa per a tots els públics a 'Origami' | Teatralnet\nInici Notícies Àngels Margarit/Mudances creen dansa per a tots els públics a ‘Origami’\nÀngels Margarit/Mudances creen dansa per a tots els públics a ‘Origami’\nFeia temps que Àngels Margarit volia fer un espectacle per a tots els públics i ha estat ara que amb elements d’altres muntatges com Tèrbola (1998), El Somriure (2001) i d’altres de nous, la Companyia Mudances han creat un nou espectacle pensat pels més petits i destinat a tothom: Origami. El muntatge coproduit per l’Espai de dansa i música de la Generalitat, és un recorregut més fàcil i lúdic sense rebaixar la complexitat i la qualitat del moviment coreogràfic: “No és que Mudances hagi canviat el seu llenguatge, sinó que ara ho articula amb la idea d’una finestra dintre d’un espectacle abstracte i suggerent”, ens diu Margarit.\nI és que Origami és l’expressió que defineix al Japó la papiroflexia. Això no vol dir que els ballarins es posaran a fer figures de paper: “Farem papiroflexia corporal”, explica Àngels Margarit qui ha recollit materials visualment seductors, pensant en els nens, sobretot de l’espai creat a Mudances. Un espai potser no gaire seriós però sí espectacular. Margarit ens explica que l’escenografia serà de color blanc i jugarà amb les finestres i amb les projeccions d’ombres: “Aquests espais blancs es despleguen i es transformen en diferents formes”, explica la directora.\nOrigami però, és un espectacle dirigit no només per Margarit, sinó per tots els ballarins i ballarines: Eneko Alcaraz, Vera Bilbija, Marc de Pablo i Isabel López també han creat aquest muntatge multidireccional. L’escenografia tindrà també les corresponents pinzellades de color pròpies dels productes infantils, sobretot en els vestits dels ballarins. Com ja va sent costum en els espectacles de Margarit, Joan Saura s’ha encarregat de la part musical barrejant músiques rítmiques, d’altres que suggereixen amb algun rap-dance. Tot serà música electrònica a excepció d’un moment on una nena recita un poema de Miquel Desclot. La música és un element que a Origami destaca per la seva presència, major que la part ‘textual’, ja que gairebé no es parla en el total de 55 minuts que dura l’espectacle. Durant aquest temps les paraules queden relegades a un segon pla (alguna que alta projecció), a fi d’explicar una història molt plàstica on “es mostra la quantitat de registres que es poden fer amb el cos”, tal com diu Margarit.\nEspai de Dansa i Música de la Generalitat\n26, 27, 28, 29, 30 i 31 desembre de 2002: 18 h\n1, 2, 3, 4, 11, 18, 25 gener i 1 febrer de 2003: 18 h\n12, 19, 26 gener i 2 febrer de 2003: 12 h\nPreu de l’entrada: 6 euros\nGrups de més de 5 persones: 4, 80 euros\nArticle anteriorÁngel Pavlovsky torna a l’escena amb ‘Oíd, mortales’\nArticle següentSampietro afirma que la qualitat del teatre baixa, influïda per la TV i la política del PP\nEl nou Ballet de Barcelona estrena al Onyric Teatre Condal\nComunicat de ADETCA


Al restaurant Pla dels Àngels, liderat per Ada Parellada, han engegat una iniciativa perquè els diversos membres de la mateixa família us ho passeu bé junts mentre dineu. Es tracta d'una sala de jocs, tots relacionats amb l'alimentació on els nens poden jugar tranquil·lament amb una monitora que en tindrà cura, mentre els adults acabeu de dinar. A la sala de jocs els nens s'hi trobaran quatre tallers d'una mitja hora (Fem la nostra fleca, Fem un menú saludable, Ens enjoiem i Les postres). Les activitats no tenen horari. Quan vulgueu podeu baixar a jugar i sereu benvinguts.