Part de l'equip d'investigació de la síndrome de duplicació MeCP2.\nDental Judith, clínica dental situada a Benigànim, València, ha fet una donació de 10.000 euros a l'Hopsital Sant Joan de Déu Barcelona per investigar la síndrome de la duplicació MeCP2. Un cop més, la col·laboració ciutadana ens ajuda a continuar avançant en el coneixement i el tractament d'aquesta malaltia minoritària.\nEls fons s'han destinat a l'estudi “Funció de la proteïna MeCP2: implicacions en la síndrome de duplicació MeCP2”, liderat per la doctora Judith Armstrong. El projecte té com a objectiu determinar biomarcadors que permetin estudiar fàrmacs terapèutics per als pacients que presenten aquesta malaltia. Els seus resultats han estat tan satisfactoris, que es preveu que l'estudi es prolongui aquest 2020, per al qual continuarem necessitant recursos.\nEl MeCP2 és una proteïna essencial en el cos, que es troba en el cromosoma X, i que a causa d'un trastorn genètic pot tenir mutacions i afectar el desenvolupament de l'individu. En el món hi ha aproximadament 200 casos diagnosticats, i d'altres encara no detectats i camuflats sota diagnòstics erronis. L'esperança de vida de les persones que la pateixen és de 25 anys i no hi ha ni tractament ni curació.\n2020-06-17 Dental Judith col·labora amb la investigació de la síndrome de la duplicació MeCP2


Waldblick Landhaus B&B Loich Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n39 Brunnrotte, Loich, Loich, Àustria, 3212 - Veure al mapa\n"I arrived on a lovely sunny day and as soon as I walked in m..."\nConvenientment situat a Loich, Waldblick Landhaus B&B és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Waldblick Landhaus B&B, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, lloguer de bicicletes, àrea de fumadors per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, assecador de cabell, servei de planxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Loich, faci de Waldblick Landhaus B&B la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (111) Parelles (44) Viatgers en solitari (22) Famílies amb infants petits (18) Famílies amb infants grans (7) Grups (20)


Les 8 millors aplicacions per reciclar per Android | Androidsis\nLes 8 millors aplicacions per reciclar per Android\nPer a ningú és un secret avui en dia que el planeta està travessant un moment crucial. La temperatura global ha augmentat en els últims anys dràsticament i, si seguim amb l'hàbit que normalment portem en la nostra vida quotidiana, seguirà augmentant, ocasionant, entre moltes altres conseqüències negatives més, incendis forestals, fenòmens climàtics catastròfics (sequeres intenses, inundacions, huracans , etc.), extinció d'espècies animals, fosa de glaceres i més.\nÉs tan greu l'assumpte que organismes com l'ONU, coalicions internacionals, governs i altres agents de gran influència en el món estan fomentant l'aplicació de mesures i polítiques per reduir l'ús de materials derivats de l'petroli, implementar l'ús d'energies netes (com el de la llum solar i vent) i crear i estimular l'hàbit de el reciclatge i la no contaminació a través de deixalles, Entre d'altres més, i per aquest últim punt és que et portem aquest post, per ajudar-te a reciclar les escombraries i materials que usualment fas servir, amb 8 de les millors apps per això que ara mateix estan disponibles a la Play Store per Android.\nEn aquest recull trobaràs les 8 millors apps per reciclar per Android que pots descarregar i instal·lar a través de la Play Store de Google. Totes són gratuïtes, val destacar.\n1 Telodoygratis - app per reciclar i regalar coses\n3 Com reciclar la roba vella\n4 Manualitats de Reciclatge\n5 Fàcil reciclatge de roba usada\n7 Idees reciclatge roba usada\nTelodoygratis - app per reciclar i regalar coses\nComençarem aquest recopilatori amb una de les apps més interessants que hi ha a la Play Store d'Android per reciclar. Telodoygratis és una aplicació bastant completa amb la qual podràs compartir aquells materials i productes que ja no faràs servir i penses botar amb altres usuaris de l'app. Al seu torn, podràs aconseguir, a través d'aquesta, objectes i coses que puguin ser-te útil.\nBàsicament, es tracta de una plataforma que funciona com a intermediari per regalar materials reciclables perquè aquests no siguin rebutjats i obtinguin una nova vida. I no necessàriament s'ha d'intercanviar; també es pot oferir o rebre materials i objectes reciclables sense aquesta dinàmica d'intercanvi.\nAmb aquesta app pots donar des de roba fins a joguines, així com aconseguir coses del teu interès que algú més ja no usarà. Només has de contactar amb l'usuari, en el cas que t'interessi el que té.\nDesenvolupador: Sistemes TwinSMS\nJa pel nom et podràs fer una idea de quin és l'objectiu d'aquesta app. El seu propòsit és guiar-nos en l'art de l'reciclatge, ajudant-nos a saber quins materials, deixalles i escombraries es pot o no reciclar, I per a això té una base de dades prou extensa que a què tot usuari pot accedir, la qual, com una cosa bona, es va ampliant constantment, amb l'agregació que fan nombrosos usuaris dia a dia sobre quins materials es poden reciclar. Al seu torn, pots ser part de la seva comunitat i ajudar que aquesta base de dades amb objectes reciclables creixi.\nEl altre que també ofereix aquesta app de reciclatge per a Android és la guia de llocs als quals pots portar les teves materials de rebuig perquè aquests siguin reciclats. A més, t'ofereix informació relacionada amb el reciclatge que pot ser d'utilitat.\nL'aplicació està en constant creixement, de manera que freqüentment està afegint més punts de reciclatge i està en millora contínua.\nCom reciclar la roba vella\nNo només es pot reciclar deixalles i materials com plàstic i vidre; també es pot reciclar la roba. Com? Amb aquesta app, un que et donarà una infinitat d'idees per donar-li ús a aquesta peça que ja no et queda oa aquest pantalons que es va trencar i no té solució.\nAquesta app compta amb un catàleg de vídeos amb els que podràs donar-li ús a qualsevol vestit, pantalons, camisa, pantalons curts, suèter i més. No només podràs reutilitzar d'una manera creativa per donar-li novament l'espai que alguna vegada va tenir en el teu armari, sinó que també podràs agafar qualsevol peça per donar-li un ús completament nou i inesperat.\nImagina utilitzar les butxaques d'una camisa o pantalons per utilitzar-los per guardar objectes petits, o bé utilitzar la bossa d'un short per transformar-la en una bossa pràctic. Hi ha idees per munt per reciclar la roba de forma fàcil, ràpida i senzilla amb tutorials pas a pas. Explora tot el que aquesta app té per a tu i no rebutgis la roba que ja no et serveix, Mentre ajudes a no contaminar el medi ambient de forma innecessària.\nCom reciclar la roba vella.\nSi, a més de voler ajudar a l'entorn amb tècniques de reciclatge, t'agraden i vols aplicar les manualitats des de la comoditat de casa teva o qualsevol lloc amb un munt de materials de deixalles com plàstic, cartró, vidre i més, aquesta aplicació segurament et resultarà bastant atractiva i interessant.\nAmb aquesta app no només només aportaràs el teu granet de sorra per ajudar a reduir i evitar les desastroses conseqüències mediambientals, sinó que posaràs en pràctica totes les habilitats que tinguis a nivell d'art i manualitats. compta amb nombrosos tutorials pas a pas per convertir escombraries i deixalles en objectes i ornaments reutilitzables per a la teva casa o nens, En el cas que vulguis fer-los joguines, per exemple.\nHi ha un catàleg extens que en el qual podràs explorar nombroses idees per decorar el teu jardí o qualsevol habitació de casa teva i, per què no ?, fer regals d'aniversari. Et trobaràs davant un nombre substanciós de guies que et seran d'utilitat i interès. ¡Fes-un cop d'ull i recicla materials de rebuig de forma creativa i entretinguda!\nDesenvolupador: Irene Delgado\nFàcil reciclatge de roba usada\nAquesta és una altra aplicació amb la qual podrem guiar-nos per donar-li nova vida a la roba que ja no usem, Bé sigui perquè ja no ens queda, es va trencar o es va tacar. Fàcil reciclatge de roba usada és una app nova que va augmentant el seu catàleg de tutorials pas a pas per no rebutjar aquestes peces que en algun moment portem posades per anar a dinar, a el cinema, de passeig amb els nostres amics o caminar a casa.\nPotser un altre motiu pel qual vulguis botar la teva roba sigui perquè ja va passar de moda. Sento aquest altre possible cas, amb aquesta app podràs també fer servir la tela d'aquestes peces, o bé agafar-sencera, per donar-li un altre propòsit bastant creatiu, I tot a través dels vídeos tutorials que t'ofereix l'app de reciclatge.\nLes manualitats faran falta per posar en marxa el procés de reciclatge de la roba que ja no vulguis, amb materials i eines senzills que inclouen l'ús de tisores i agulles. Redissenya aquesta roba que vulguis rebutjar ràpida i fàcilment, sense més, i no contamines l'ambient de forma summament innecessària amb aquesta app per reciclar.\nDesenvolupador: Appbox Free\nSi ets de Catalunya, aquesta app et pot caure de Perles. Amb Residus tindràs a la teva disposició una eina amb la qual podràs identificar més fàcilment quins deixalles i materials són reciclables, Una cosa que de vegades pot ser una mica difícil, més que res per la immensitat de materials que usualment són desconeguts i són difícils de determinar si es poden reciclar o no.\nUn punt en contra és que no compta amb l'idioma espanyol, per la qual cosa no te la recomanem si no saps parlar català. Pot ser que en un futur agreguin més idiomes, però és dubtós causa de que l'app està creada i desenvolupada només per a la comunitat catalana.\nDesenvolupador: Generalitat de Catalunya\nIdees reciclatge roba usada\nCom sabem que la roba és una de les coses que més se solen rebutjar al llarg de la vida d'una persona mitjana, aquí una altra app que va relacionada amb el reciclatge de peces de vestir. I és que Idees reciclatge roba usada és una aplicació que ofereix interessants i peculiars guies sobre quin ús li podem donar a aquesta camisa que ja no farem servir més o aquest pantalons que estàvem per rebutjar pel fet que es va trencar irremeiablement, per posar exemples.\nAmb aquesta aplicació no només podràs crear noves peces i vestits utilitzant la roba a rebutjar, sinó que també podràs crear accessoris com collarets, polseres, bufandes i més mitjançant l'ús de la mateixa. La creativitat és una cosa que podràs explotar amb aquesta eina. Fins i tot pots fer titelles i peluixos, o fer entapissats. No hi ha excuses per no reciclar la roba!\nDesenvolupador: SOFIA MIRANDA\nPer finalitzar aquest llistat de les millors aplicacions de reciclatge per a Android, incloem aquest joc, aquell amb el qual podràs fomentar la pràctica de l'reciclatge als més nois de la casa i, per què no ?, jugar per matar l'avorriment.\nÉs un joc que ve amb puzles i trencaclosques, tots relacionat a el reciclatge de les escombraries. Qualifica els objectes i coordina bé les teves accions per ajudar a l'medi ambient amb l'ecologia per davant. Trash to Cash es pot jugar sense connexió a Internet, de manera que és ideal per jugar en qualsevol lloc i moment. També pots jugar amb els teus amics amb la manera multijugador, perquè així sigui més entretingut i divertit.\nAconsegueix recompenses amb cada nivell superat i salva el planeta amb aquest joc, mentre agafes l'hàbit de l'reciclatge per aplicar-lo en la vida real.\nDesenvolupador: pinces òssies\nRuta completa cap a l'article: Androidsis » aplicacions Android » Les 8 millors aplicacions per reciclar per Android\nIdees de noms originals per Instagram


(S'ha redirigit des de: Petita Cabília)\n36° 36′ N, 5° 00′ E / 36.6°N,5°E / 36.6; 5\nDesprés del pas dels romans per la zona, el cristianisme i el judaisme van deixar pas, cap al segle X, a l'islam, majoritari en totes les tribus berbers de la zona, fins avui en dia, on encara persisteix aquesta religió amb força en tot el territori. L'islam de la zona és més pietista que dogmàtic; a la zona, hi ha nombroses confraries, entre les quals la principal és la fundada al segle xviii per Sidi Muhammad Abd al-Rahman Abu Kabrayn (Bu Kabrin, 1715-1798). Els cabilencs creuen en general en Déu, en el Profeta, en els sants i en les forces benèfiques o malèfiques.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Cabília&oldid=21747383»\nLast edited on 19 ago 2019, at 04:19


Rècord de participació de cellers de la DO Empordà a la fira Tocs de Vi de Girona ·\nInici Actualitat Rècord de participació de cellers de la DO Empordà a la fira...\nRècord de participació de cellers de la DO Empordà a la fira Tocs de Vi de Girona\nUn total de 16 cellers empordanesos i una desena de restaurants de la plaça Independència de la ciutat participaran a la fira Tocs de Vi de l’Empordà a Girona, que tindrà lloc del 31 de maig al 2 de juny\nFira Tocs de Vi de Girona\nUn total de setze cellers de la DO Empordà i una desena de restauradors de la plaça de la Independència de Girona participaran a la setena edició de la fira Tocs de Vi de l’Empordà a Girona, que proposa maridar els vins empordanesos amb les degustacions culinàries dels restaurants i bars de l’emblemàtica plaça. Del 31 de maig al 2 de juny, en aquest espai del centre de la ciutat s’oferiran vins DO Empordà i tapes, de les 18.00 h a les 23.30 h -excepte el diumenge, en què es tancarà a les 23.00 h. El preu dels tastos de vi és de 8 euros i inclou la copa i 5 tiquets per degustar vi. El preu del tiquet de les tapes és de 6 euros i inclou 4 degustacions. Les entrades es podran adquirir a la mateixa fira.\nUn any més, la fira també programa tastos en espais singulars de la ciutat de Girona. Enguany i com a novetat, Tocs de Vi de l’Empordà a Girona incorpora un bon nombre de nous espais com ara dos establiments emblemàtics: la Llibreria Geli i la terrassa del Cafè de L’Arc amb vistes a la Catedral. La farmàcia de l’antic Hospital de Santa Caterina o el Pati de les Magnòlies de la Seu del Govern de la Generalitat de Catalunya a Girona són dues noves ubicacions que s’afegeixen també als altres espais ja habituals com ara la Torre del General Peralta de la Muralla de Girona, el claustre del Monestir Sant Pere Galligants, la Casa Masó o la sala ‘apoditeri’ dels Banys Àrabs.\nEls tastos tindran lloc des del dimarts 28 de maig i fins el dissabte 1 de juny. Les entrades, a un preu de 10 euros més despeses de gestió, es poden adquirir al web de la DO Empordà a partir del dijous dia 9 a partir de les 14.00H. Cada tast serà protagonitzat per un celler diferent de la DO Empordà. L’entrada permet assistir al tast de vins i obtenir una invitació de cinc tiquets i una copa per a la fira de la plaça de la Independència.\nDurant la presentació celebrada ahir dijous a la Llibreria Geli, la regidora de Promoció Econòmica, Desenvolupament Local, Turisme i Promoció de l’Ajuntament de Girona, Glòria Plana Yanes, va assegurar que “l’esdeveniment forma part de la línia estratègica de la ciutat per posicionar-se en alguns àmbits”, en aquest cas posicionant la ciutat amb els vins de la DO Empordà i els productes de proximitat alhora que obrim espais de la ciutat per redescobrir-los als propis gironins i als nostres visitants”, ha destacat. Per la seva banda, el president de la DO Empordà, Xavier Albertí, ha mostrat la seva satisfacció per l’alt nombre de cellers participants d’aquest any, ja que “confirma que la fira és un èxit i que cada any va a més i funciona millor”. Així mateix, Albertí va posar en valor els nous espais on se celebraran tastos en aquesta edició, assegurant que “la Llibreria Geli, l’Arc o el pati de la seu de la Generalitat són llocs realment molt singulars i suggeridors”.\nArticle anteriorEls estudiants de P5 de Roses aprenen educació vial divertint-se amb el pallasso Ruskus Patruskus\nArticle següentEl Parc Natural dels Aiguamolls de l’Empordà allibera una desena de tortugues d’estany


LA PANXA DEL BOU: Memòries d'una mestra -gairebé- velleta (II)\nMemòries d'una mestra -gairebé- velleta (II)\nPer motius estranys i enigmàtics, algunes anècdotes de la segona escola on vaig anar a parar m’han retornat del passat darrerament, a l’hora màgica de la matinada.\nDesprés del carrer Marlet vaig poder agafar una plaça a Molins de Rei, poble on vaig anar a viure quan em vaig casar, que va ser aquell mateix any, i d’on és fill el meu honorable espòs. Detalls íntims a banda, em centraré en la qüestió professional i en els seus ecos darrers, percebuts en el present. L’escola era un grup escolar, això vol dir que tenia una sola línia, vuit aules, si fa no fa, i que érem tants caps, tants barrets, no com ara que sembla que hi hagi més mestres que alumnes. El director no era del cuerpo de directores, era un de nosaltres. Al barri, la gent del poble l’anomenava ‘el congo’, perquè es trobava lluny del centre de la població. Més enllà del congo molinenc hi havia una barriada de casetes autoconstruïdes, gairebé barraques arranjades, que alguns autòctons de forma despectiva titllaven de ‘villa conejos’. El fet és que hi vivien immigrants, d’Extremadura, sobretot, i també d’Andalusia. Un altre grup d’immigrants, els fills dels quals venien a l’escola, vivia en uns pisos modestos, que en deien ‘del catalán’, però no perquè el constructor fos català, que també ho era, sinó perquè, efectivament, tenia aquest cognom.\nAl primer post sobre aquest tema d’evocacions pedagògiques, l’amable kefe del cafè d’Ocata em va fer uns agraïts comentaris sobre els infants excel·lents que trobàvem a les escoles públiques en aquella època. Jo, allà, hi vaig trobar els millors de tots, nens i nenes francs, entremaliats, desarrelats, afectuosos i agraïts. L’escola es deia Gual Villalbí, perquè aquest personatge l’havia inaugurada, un polític franquista ja en l’àrea dels ‘tecnòcrates’, deien que era dels millors que, en aquelles circumstàncies, formaven part del govern, no ho sé, sóc incapaç de valorar-ho, el fet és que Gual va escriure llibres sobre política econòmica i a algunes localitats vinculades amb ell, malgrat els canvis polítics, recorden encara el seu nom en el d'alguna escola i carrer. Podria explicar moltes històries d’aquells dos primers anys de mestra, així que avui em centraré en una anècdota concreta. HI havia allà, encara, algun mestre ‘dels d’abans’, o sigui, dels del temps de la guerra, entre els quals una senyora de vida interessantíssima, de la qual vaig aprendre molt, i que tenia aleshores el que a mi em semblava una immensa rastellera d’anys, cinquanta-sis. Un altre dels mestres grans era don Demetrio, un nom molt adient per a un mestre tradicional. Era aquest un senyor seriós, que utilitzava, com tothom aleshores, els mètodes de còpia, estirada d’orelles i de rodillas y de cara a la pared. Jo, que aleshores estava amarada de pedagogia activa i etèria, més o menys rosasensatera, me’l mirava malament. Fins que vaig començar a adonar-me que era un gran savi, coneixia molt bé el món de la natura, dels animals i les plantes i tenia una gran cultura.\nEn alguna de les poques excursions que aleshores fèiem va venir amb la seva senyora, una dona simpaquitíssima, elegant, dolça i agradable. Cantaven, tots dos, molt bé, i tocaven alguns instruments. Don Demetrio, de jove, per les seves terres aragoneses, s’havia guanyat, ens va explicar, algun sobresou, tocant, pràcticament d’oïda, en festes familiars, casaments, bateigs. Recordo que ens van cantar, tots dos, crec que amb l'acompanyament d'una bandúrria, molt bé, entre d’altres, aquella canço que, aleshores, entonava en castellà Gigliola Cinquetti, avui encara gran dama de la cançó italiana, al salir el domingo de misa, mis galanes conmigo vinieron, y mis padres que nos sorprendiero, a monjita me quieren meter, ay sí, sí, ay no no... Per la gent humil, arribar a tenir un fill mestre és un primer pas, però els mestres feien esforços per tal que algun dels seus fills fes una carrera de més prestigi. Cal dir que, en aquella època, els mestres comptaven, a la universitat, amb matrícula gratuïta per als fills –i filles, però de filles, poques n’estudiaven, aleshores, encara-. Don Demetrio tenia algunes noies i un noi, molt intel·ligent, que estudiava medicina i que ha arribat a ser un important oftalmòleg i que avui dirigeix un centre privat molt anomenat d’aquesta especialitzat, que porta el seu nom. Feia, la família, importants sacrificis econòmics pel fill, ja que, malgrat la gratuïtat d'algunes matrícules, li calia fer pràctiques pagant amb metges reconeguts de la seva especialitat, oftalmologia.\nDoncs resulta que el fill ha heretat també el vessant musical, sembla. El cas és que, en alguna estona d’insomni inesperat he posat la ràdio i m’he ensopegat amb un espai, no sé si a ràdio Salut, on aquest oftalmòleg, fill de don Demetrio, -perquè per famós que sigui per a mi sempre serà el fill de don Demetrio-, parla de forma aprofundida sobre aspectes mèdics relacionats amb la vista, i, a més, canta. Sembla ser que la seva gran afició és cantar música de tipus tradicional, que compon ell mateix –té, fins i tot, algun premi- i també ha musicat poetes castellans com ara el Marqués de Santillana o Lope de Vega. Els cds que grava els regala als seus clients però també, van explicar, es poden demanar per telèfon car, malauradament, no estan comercialitzats de forma convencional. Explicava, el doctor, per ràdio, que no es pensa pas dedicar a la música plenament, ni molt menys. M’ha recordat el poeta doctor Zhivago, quan fa la distinció entre professió i afició. L’oftalmòleg cantant té, imagino, mitjans per gravar amb gran qualitat les seves cançons, excel·lents, la veritat, evocadores de tot un món poètic molt particular. Els metges, que temo i dels quals en ocasions desconfio, tenen aquestes coses, tot sovint, aficions artístiques absolutaments sorprenents. Fan bé, recordo un poema d’aquell llibre emblemàtic, El trobador català, sobre un rei que vol ser artista, per tenir una corona de llorer i no pas d’or, perquè... era més bella i ben vista, la corona de l’artista que la corona del rei. I els metges són, de fet, els reis dels reis, perquè fins i tot els reis els obeeixen, I no pas avui, sinó sempre, com vam veure en aquella pel·lícula de la bogeria del rei Jordi, on els doctors feien passar el monarca per l’adreçador.\nPer cert, l’escola ja no es diu Gual Villalbí, ni el Congo es diu Congo. Ara en diuen el barri de l’Alzina, l’escola es diu també L’Alzina, l’han engrandit amb estranys afegitons, i les barraquetes de villa conills són ara cases ben arranjades i envejades. El barri s’ha omplert de torres caríssimes i, suposo, els infants que van avui a l’escola de la meva joventut deuen ser, també, molt diferents i molt més ben peixats que aquells meus primers alumnes. Llàstima que no tenia peles per a comprar-hi algun terrenet, al congo, ara podria especular, ves.\nEtiquetes de comentaris: enseyament, evocació, medicina, música\n"Fins que vaig començar a adonar-me que era un gran savi".\nEm va passar exactament el mateix amb una mestra. En trobar-la vaig pensar que era clarament el paradigma de la mestra tradicional i carca, amb tots els vicis i deficiències d'una escola superada per la pedagogia activa, que era la meva. Fins que vaig descobrir que alguna cosa no rutllava en el meu plantejament: Com podia ser que els nens s'estimessin tant aquella dona si els seus mètodes pedagògics ja no eran vigents enlloc?\n¡Quina ingenuïtat la meva!\nNo solament l'estimaven, l'admiraven, i ella sabia revertir de manera espontània aquests sentiments cap els seus alumnes creant d'aquesta manera un clima afectiu extraordinari, que és l'únic requisit imprescindible per a la fertilitat de l'aprenentatge.\nAra sé que vaig tenir sor en conèixer aquesta mestra. Se també que la meva filla, que vol fer de mestra, no tindrà la meva sort.\nInsisteixo: hauries de publicar tot això. I tant que tindria éxit, si no, mira l'éxit que han tingut les memòries del professor Frank McCourt que va aconseguir fins i tot el Premi Pulitzer del 1997.\nHola, Júlia, t'escric per dir-te q estic francament emocionada. Fa mesos, quan vas fer cas d'una de les recomanacions q vaig fer (l'estrep) em vaig sentir molt afalagada. Vaig decidir que llegiria LA DESCOMPOSICIÓ DE LA LLUM. M'he trobat a,mb alguns entrebancs (la llibreria d'Alacant em va dir q no me'l podia portar), però gràcies a una bona amiga de Castelló, la Francesca, q me'l va comoprar allà i me'l va enviar, l'he pogut llegir. I et deia q estic emocionada perquè m'HA AGRADAT MOLT. No només per certes coses de l'argument (q no desvetllaré perquè recomane a tothom q el llegesca), sinó perquè les caracteritzacions sensorials q es deriven de la lectura del llibre no es limiten a ser juxtaposades enumerativament, sinó que s'interrelacionen i, a més a més, les temptatives de totalitat de les històries narrades no conclouen amb la presència dels personatges, amb els seus pensaments i sensacions, s'eixamplen fins al lector. Això, davall el meu punt de vista, fa q siga una novel·la immensa.\nGregorio, tingues esperança, no tots eren tan bons, tampoc, encara que aquell enyorat Pla Professional de la República va donar els seus fruits, fins i tot en terra erma. Avui algun n'hi ha de bo. Com jo mateixa, he, he.\nDeric, ho tindré en compte, però tinc poca fe en l'èxit editorial, ja veus el que diu Empar sobre el meu darrer llibre, molt amablement, i amb prou feines quatre lectors del blog sabeu que existeix. Així és la vida... editorial.\nMoltíssimas gràcies, Empar, espero que a molta gent li agradi i gaudeixi tant com tu amb la seva lectura, haver-ne venut un a Castellò és, ja, un èxit internacional, per a mi.\nJúlia, espero que segueixis amb aquesta sèrie de Memòries perquè els bloggs són fantàstics!\nDéric té raó: podries ser la McCourt catalana però també és cert que els camins de les editorials són inescrutables. Tu no defalleixis, que nosaltres t'escoltem.\nJúlia... quan vaig anar a petar a l'escola de la Vila del meu poble, ja no com a mestra, que ja feia, llavors psicopedagogia i logopèdia, em vaig trobar una molt bona mestra, a punt de jubilar-se, que era molt criticada per alguns sectors diguem-ne moderns. Et juro que quan anava amb ella i els nens i nenes de P5 fins al pavelló per fer psicomotricitat - que és pel que em varen fitxar- de totes les mestres, ella era la més participativa, la més dinàmica i la que entenia més les coses, tot i que mai no havia fet res que s'assemblés a un curs de psicomotricitat rosasensatero ni res de semblant. I els nens se l'estimaven molt, saps per què? és molt senzill: perquè malgrat ser una senyora gran i de l'antiga escola, ella també s'estimava els nens. I això és fonamental, en els mestres, què t'haig de dir a tu, eh?\nUna abraçada de mestra a mestra!\nGràcies pel suport, Salvador, encara que no triomfi en el mercat, quan em llegiu, ja he triomfat, de fet.\nDoncs sí, Arare, em sembla que tenim moltes històries semblants, demà ens veurem, ep!!!\nHo havíem comentat molts cops amb l'Artur, no hio ha una correspondència vbiunívoca èxit editorial- venda de llibres. Crec recordar que ell posava l'exemple de l'esport, on els "bons" arriben dalt. Doncs bé, encara que això siga simplificar molt la qüestió, gent com tu, o l'Olivares (a qui, insistesc, no conec personalment) escriviu molt bé!!!!!! No sé si és una qüestió de que, com dius a la novel·la, hi ha més escriptors que lectors, o de màrqueting (Monzó, Pàmies, Torrent al P Valencià), però el q és una realitat és que és injust que una novel·la com la teua passe desapercebuda al lector general. felicitats desd d'Alacant!!! En volem més, Júlia!!\nPD: Efectivament, com a mínim, has venut un llibre a Castelkló. Petons\nGràcies de nou Empar, tot això de l'èxit és relatiu, hi ha actors, perruquers, cantants, cuineres i el que sigui, molt bons, desconeguts o que mai han passat 'oficialment' de secundaris mentre que molta mediocritat és considerada excel·lent. Com que el gust també és subjectiu, excepció feta de casos molt evidents, i encara, costa destriar. També hi ha una part de sort, de casualitat, i el pes dels que 'ja hi són', que, com en tots els camps, no tenen massa interès en ampliar el ventall. El món és així, què hi farem. Per això un fenòmen 'obert' com són els blocs inquieta alguns sectors que veuen com s'envaeix l'espai...\nDeliciosament evocador, és un plaer llegir-te,\nDe totes maneres, he de confessar que encara no m'he comprat el teu llibre, el tinc apuntat per quan vagi a l'Abacus que, per cert, hi he d'anar urgentment.\nGràcies, Francesc, és un plaer el fet que em llegiu tots vosaltres.\nDeric, doncs a llegir-lo! No em facis el 'salt'!\nNo te'l faré, ho prometo!\nI quan me l'hagi llegit farem d'alguna manera perquè me'l puguis dedicar personalment, ok?\nNo esperava menys de tu!!! Per cert, a un que està llegint el teu llibre a l'escola li agrada molt, és un nen de sisè. Malauradament, tinc pocs lletraferits en plantilla escolar.


“Experiència triple”, premis a Silenci per als nostres aficionats | BAXI Manresa\nMartes 28 de Enero de 2014 a las 13:11\nDurant diversos partits del que resta de temporada, els aficionats amb més punteria podran gaudir d’una experiència triple a la sala manresana.\nEl Bàsquet Manresa i Silenci Manresa organitzaran per a diversos partits del que resta de temporada al Nou Congost un concurs de triples durant les pauses del partit durant el qual el públic, inscrit prèviament per les xarxes socials, podrà guanyar a base de punteria des dels 6,75m una “Experiència Triple”, que inclou transport, entrada gratuïta, i una ampolla de cava en un reservat de la sala manresana.\nUna de les principals novetats d’aquest acord de col·laboració, és la implantació d’una acció anomenada“Experiència Triple” a Silenci Manresa. En aquest sentit cada partit que es jugui al Nou Congost, una persona del públic tindrà l’oportunitat de llançar un triple. Si aconsegueix encistellar, aquesta persona guanyarà la possibilitat de viure juntament amb 5 amics una vetllada a Silenci Manresa amb una triple experiència: Se’ls anirà a buscar amb furgoneta a casa seva, tindran accés gratuït a la sala, i estaran convidats al reservat amb unaampolla de cava. Les persones que vulguin participar en aquesta iniciativa es podran inscriure a les xarxes socials de Silenci i de Bàsquet Manresa.\nSilenci Manresa i Basquet Manresa signen un acord de col·laboració amb l’objectiu de seguir establint sinergies comuns entre les dues entitats. La idea és poder vetllar plegats per la dinamització de la ciutat de Manresa i de la comarca del Bages a través de elements tant importants com són l’esport, la cultura i l’oci.\nArran d’aquest acord de col·laboració s’espera seguir treballant en aquesta línia de potenciar la imatge de la ciutat. Per fer-ho les dues entitats han establert un seguit d’accions. Silenci estarà present tota la temporada al Pavelló del Nou Congost amb dues lones ubicades sota la cistella i amb una pancarta al mig de la pista. I a més, dins aquest mateix acord, la Sala realitzarà al llarg de la temporada diferents accions promocionals enmig dels partits de la Liga Endesa deLa Bruixa d’Or Manresa i sortejarà entre els seus clients entrades per poder veure en acció alguns dels partits de l’equip manresà. Per la seva banda, l’entitat esportiva es beneficiarà dels canals comunicatius de la Sala i de la possibilitat de seguir-hi celebrant la tradicional “Festa del Bàsquet” que reuneix jugadors, tècnics i aficionats en una vetllada molt especial.


Ens ajudeu a trobar nius de vespa asiàtica? – Premià de Dalt Mèdia\nEns ajudeu a trobar nius de vespa asiàtica?\nL’Ajuntament ha començat a destruir aquests ruscs, que sovint passen desapercebuts.\nJa fa uns mesos que a Premià de Dalt s’han detectat vespes asiàtiques o velutines. Sovint, resulta difícil localitzar-ne el rusc tot i veure vespes ja que els ruscs creixen entre les branques dels arbres i passen força desapercebuts.\nPer això és fonamental que la ciutadania comuniqui a l’Ajuntament si detecta un rusc per a destruir-lo. Normalment, en aquest nius hi viuen uns 200 exemplars de vespa asiàtica, i nomes amb 5 d’elles es pot eliminar un rusc d’abelles autòctones. La vespa asiàtica o velutina acostuma a ser tres vegades més gran que les abelles autòctones, que són de les que majoritàriament s’abasteixen.\nLes vespes asiàtiques acostumen a fer els seus nius a les branques més altes dels arbres , tot i que també en podem trobar en construccions, matolls o fins i tot enterrats. El grandària del nius pot variar, i n’acostumen a construir 2. El segon pot arribar a ser força gran, de paper mastegat amb un petit forat lateral de sortida.\nGràcies a la col·laboració de la gent de Premià de Dalt, des del Departament de Medi Ambient del nostre Ajuntament es treballa per eliminar els nius detectats, utilitzant tècniques que permeten arribar a llocs de difícil accés què la vespa asiàtica els acostuma a construir .\nAmb les condicions meteorològiques actuals, encara podem trobar nous nius de vespa velutina i per tant, és important que si se’n detecta algun es faci saber trucant a l’Oficina d’Atenció al Ciutadà al telèfon 93 693 15 00.\nPrevious La reina del descens\nNext Quin és el comportament de la ciutadania de Premià de Dalt durant les restriccions per la Covid-19?


Aerotèrmia: terra radiant, fancoil o conductes? - ERA architects\nAerotèrmia: terra radiant, fancoil o conductes?\nHome/Arquitecte Casa Pasiva, Reforma sostenible/Aerotèrmia: terra radiant, fancoil o conductes?\nVols instal·lar aerotèrmia amb terra radiant, fancoil o conductes a casa teva?\nEn aquest post t’expliquem la nostra recomanació segons cada cas.\nEn aquest post ‘Aerotèrmia què és i preu’, Trobaràs la nostra recomanació professional.\nEstà provat que la Aerotermia en mode calefacció és més eficaç amb un sistema de terra radiant.\nAra bé, has de tenir en compte algunes altres consideracions.\nA l’estiu en climes temperats-càlids, el sistema més eficaç és ventilar obrint finestres i donar un ajud d’aire fred quan les temperatures exteriors estàn per sobre de 25º.\nDoncs a al final, tot depèn:\nFem servir el sentit comú, tot fent una comparativa de cada cas:\nSi estàs fent la casa dels teus somnis des de zero, hauries de prioritzar la inversió de diners en el confort que et donarà la envoltant tèrmica.\nPer exemple fer la teva casa passiva minimitza el gasto en climatització i maximitza el confort.\nEstà provat que una casa passiva en un clima templat-càlid no necessita terra radiant per calefactarla.\n(de fet conec una casa a Lleida que no li ha calgut engegar mai el terra radiant)\nTambé has de preguntar-te: necessitaré aire fred a l’estiu?\nSi vius en una cara obaga de la vall de Benasc potser no necessitis refrigeració a l’estiu.\nPerò si la casa està a Castelldefels, és molt probable que necessitis aire fred a l’estiu.\nLa meva recomanació llavors és instal·lar una Aerotermia mixta amb:\n– fancoil per conductes (queden millor integrats que els splits de l’aire condicionat)\n– ventilació mecànica controlada de doble fluxe amb recuperador de calor i bypass a l’estiu\nSi estàs reformant el teu Cuqui piset i no ets Rockefeller, potser no és necessari doblar esforços instal·lant un terra radiant.\nEn aquest cas et recomano instal·lar únicament Aerotermia per conductes en sostre (si en tens prou alçada).\nAixí podràs gaudir de calefacció i refrigeració per aerotermia.\nA més podràs afegir en la mateixa màquina la producció d’aigua calenta.\nLa nostra recomencdación professional:\nLa nostra experiència ens diu que en cases passives en clima temperat-càlid, el terra radiant és un esforç sobredimensionat que no cal instal·lar (a menys que et enamori sentir la caloreta en els teus peus descalços).\nFins i tot en cases passives en climes freds, coneixem casos on s’ha instal·lat terra radiant i no s’està utilitzant.\nPer aquestes raons, en el nostre estudi d’Arquitectura a Barcelona, recomanem instal·lar Aerotermia amb fancoils per conductes per ser un sistema més eficaç tant a l’hivern com a l’estiu.\nPotser també t’interessi:\nAerotermia (què és i quin preu?)\nVentilació mecànica controlada\nEspero que aquest post t’hagi ajudat!\nPD. Si vols seguir connectat/ada pots, suscriu-te al nostra bulletí o segueix-nos a Instagram, Twitter y Facebook\nDe ERA|2021-06-22T17:28:56+02:00desembre 20th, 2018|Arquitecte Casa Pasiva, Reforma sostenible|0 Comentaris


Avencs i coves\nAvui farem amb els avencs i les coves el que en el seu dia férem amb les fonts, agafarem mil noms i analitzarem els principals grups.\nUn grup destaca per sobre de la resta amb el 22 % i és el format pels noms que fan referència a la ubicació on es troba la cavitat, ja sigui de manera genèrica amb una simple menció de la finca (avenc de Femenia, avenc de Son Pou, cova de Maçana, cova de Vallgornera) o bé precisant la localització de manera concreta (cova del molí d'en Gaspar, cova de sa Tossa Alta, coves des Triquet des Moro).\nEn segon lloc (16 %) es troba el grup de noms que contenen un antropònim: avenc d'en Corbera, avenc d'en Queloies, cova d'en Faro, cova d'en Marquès, cova d'en Pardines, cova de s'Ermità Guillem, cova des Jai Mora, cova des Norats, cova des Tonedors, cova Morella, coval Simó, coves Bartolines, coves Ginardes. Dintre del grup mereixen una menció especial els referits a famosos bandolers que han estat associats a distintes coves. Són per exemple en Castellà, en Durí, en Parragó, en Pelleringo o en Roget.\nGairebé el mateix percentatge (15 %) correspon als noms que inclouen la descripció d'alguna de les característiques de la cavitat. Poden ser les dimensions (cova Baixa, cova Estreta, cova Gran, cova Llarga, coves Altes, coves Petites, avenc Petit, l'avenc Fonda), el color (cova Blanca, cova Verda, cova Vermella, coves Negres, coves Roges), la temperatura (cova Fresca, cova Calenta), l'orientació de l'entrada (cova del Migdia, cova des Xaloc), el nombre d'entrades (cova des Dos Forats, avenc de ses Tres Boques), la presència de pilars o columnes destacables (cova des Set Pilars, cova de la Columna) o el col.lapse sofert per la cova (cova Esvencada, cova Esbucada).\nDonat que un dels usos històrics de les coves és el de servir com a refugi pels animals és lògic que la seva aportació als noms sigui important, donant compte del 11 % del total. Encapçala la sèrie l'omnipresent cova des Coloms. Entre els animals domèstics destaquen les referències a bou, bous i brau i també a porc, porcs, porcells i truja. En canvi extranya la poca representació de xot, xots, ovelles, cabres, cabrits, boc, bocs, ase, cavall o someres fet que segurament s'ha de relacionar amb els criteris seguits en la recol.lecció dels noms. Altres animals domèstics que apareixen esporàdicament són conills, gall i cans.\nEntre els animals salvatges els més habituals, llevat dels coloms ja esmentats, són els vellmarins i les genetes. La llista d'ocells és extensa (ànneres, corb marí, corbs, milanes, miloca, moixetes, titina, xoriguer, virots, voltors) mentre que la dels peixos es limita a quatre espècies (cànteres, llisses, morenes i orades). En darrer lloc apareixen també alguns invertebrats (abelles, gambes, puces).\nUn 7 % dels noms fan referència a intervencions humanes com pot ser el seu tancament o la presència d'alguna construcció (cova Paredada, cova des Pedrissos, cova des Pont) o a l'aprofitament d'algun recurs. Un dels més habituals és l'aigua (cova de s'Aigua, cova de s'Aigua Dolça) i per això són molt freqüents les referències als estris emprats per arreplegar-la (alfàbia, alfàbies, gerres, got, piquetes, ribell, ribellet). Altres determinants referents a possibles aprofitaments són cova de l'Almangra, cova de l'Arena, cova des Carbó, cova de sa Grava, cova des Guixos, cova de sa Mina, coves des Màrmol, cova de sa Sal, cova des Maressos. Menció apart mereix el seu ús secular com a cementeris (cova des Morts, cova des Ossos) i el seu ús com amagatall (cova des Tabac, cova des Contrabando).\nUn 4 % dels noms fan referència a fets fabulosos i a personatges fantàstics o més o manco destacables o remots en el temps: cova des Tresor, cova des Drac, cova de la Mare de Déu, cova del Dimoni, cova des Diners, cova des Pirata, cova des Ermassets, cova des Moro, cova de les Bruixes, cova de la Sirena, cova des Negret, cova de ses Meravelles.\nUn 3 % correspon als fitònims essent el nom més habitual el relatiu a la figuera (cova de sa Figuera o cova Figuera) tenint presència també altres espècies: cova des Pi, avenc des Llorer, coves de l'Alzinar, coves des Revellar.\nDeixam pel final dos grups que tenen el mateix percentatge, l'onze per cent. El primer el forma el conjunt de noms pels quals es fa difícil assignar-los a un o altre grup: avenc des Robar, cova des Alixandres, cova de sa Gleda, cova de ses Freixures, cova de sa Germaneria, cova dels Romans, cova des Terratrèmol, cova des Tupatup, coves de sa Llova Geneta...\nEl segon correspon a aquelles referències que només contenen el genèric (s'Avenc, es Avencs, s'Avencar, sa Cova, sa Covassa, es Covatxó, ses Covasses, ses Coves, sa Coveta, ses Covetes). De fet així es com es refereixen majoritàriament els pagesos i propietaris a les cavitats de les seves finques. Capítol apart és el format pels noms que no contenen el genèric i per tant la seva identificació requereix una informació addicional: s'Era d'Escorca, es Malagate.\nPS: Volem aprofitar aquest article per a celebrar la recent aparició del Corpus Cavernario Mayoricense (CCM), una extensa obra que arreplega les referències i descripcions de fins a 4.500 cavitats de Mallorca, resumint tota una vida -cinquanta anys- dedicada a l'investigació espeleològica. Per la gran quantitat d'informació aportada el CCM esdevé obra de consulta obligada per a tots aquells interessats en el món cavernari mallorquí i en els seus secrets.\nVagi per a José Antonio Encinas tot el nostre reconeixement.\n...es una cruz con cazoletas, del entorno del siglo XIV o de poco antes y parece formar parte de un panel propio del Culto Mayo cristiano...(J.A. Encinas)


20 de març de 2013 – Salvador Cardús\nNi humiliats, ni humiliacions\nFridtjof Nansen (1861-1930), explorador i polític, va ser un noruec compromès activament en la dissolució pacífica, el 1905, de la unió entre Suècia i Noruega. Pels noruecs, el terme unió era l’eufemisme que emmascarava l’ocupació sueca, i van estar a punt d’entrar en guerra. Posteriorment, i després d’anys de treballar com a diplomàtic a la Societat de Nacions, Nansen rebia el premi Nobel de la Pau pel seu treball en favor dels refugiats de guerra i pel combat contra la fam que, a través de la Creu Roja, va desenvolupar a Rússia.\nTertúlia de l’MCR, amb J.M.Tresserras, S.Cardús, M.Milian Mestre i E.Vintró\nAmb Joan Manuel Tresserras, professor de Ciències de la Comunicació de la UAB; Salvador Cardús, economista i professor de Sociologia a la UAB; Manuel Milian Mestre, periodista i assessor d’empreses, i Eulàlia Vintró, professora de Grec de la UB\nSistemes indirectes de finançar els partits i els seus quadres. https://t.co/1ipXSiFWwl about 28 minutes ago ReplyRetweetFavorite\nRT @jaqme: Avui he après que l’editorial en actiu més antiga del món és Publicacions de l’Abadia de Montserrat (PAM), nascuda com a impremt… about 32 minutes ago ReplyRetweetFavorite\nRT @JordiVilarroda: De Gaziel a Pedrerol. I ja m'enteneu about 33 minutes ago ReplyRetweetFavorite\nRT @miquelcasares: Avui m'he llevat (ja em direu per què) pensant en com n'eren de pulcres, d'escrupulosos, certs lletrats del Parlament am… about 34 minutes ago ReplyRetweetFavorite\nRT @xtestruch: Aquest desembre, per primera vegada, la metgessa de família, el cirurgià pediàtric del meu nano i la persona que ven els bit… about 38 minutes ago ReplyRetweetFavorite


Ensumant la terra: Caminada per l'Alt Maestrat: d'Ares del Maestrat a la pista de la Belluga. 12/11/2019\nCaminada per l'Alt Maestrat: d'Ares del Maestrat a la pista de la Belluga. 12/11/2019\nEns vam trobar a la plaça Major d'Ares, hui teníem la novetat que venien Pasqual i Lluís del programa de Terra Viva per registrar el nostre tercer programa amb el títol "els colors de la tardor". Una vegada vam ser-hi tot el grup vam pujar a l'ajuntament, vam segellar l'etapa i vam fer el rogle de presentació. Després vam seguir cap a la nevera dels Regatxols.\nPel camí Ares ens regalava el seu posat encimbellat al turó que coronava, sempre amb la companyia llunyana de Culla que el festejava una mica més al sud, amb l'amargor de dos novençans que es veien de lluny però no es podien apropar. Més avall un paisatge de barrancs i d'estrets bancals de pedra completaven la nostra visió, que ens feia rememorar una època en que un pam de terra era molt valuós i el temps era per dedicar-lo a aquestes faenes.\nAra quedaven alguns marges de pedra mossegats pel temps ací i allà, que encara resistien aguantant la terra que s'amagava a sota de l'herba, que durant ja feia molts anys cobria tots aquells bancals. En un poble on ni l'orografia escarpada, ni el clima fred afavorien les tasques agrícoles.\nMentre caminàvem vam passar per uns antics llavadors i on veiem la Mola d'Ares.\nLa font dels Regatxols\nVam arribar a la font dels Regatxols i vam encetar la conversa amb els i les caminants, mentre els entesos en les tecnologies audiovisuals s'ocupaven d'enllestir el dron, el qual feia el soroll d'un borinot gegant i tenia la funció de fer-nos d'ull des de les alçades.\nLa rojor dels aurons a la tardor\nVam pujar per la senda costeruda encatifada pels regals que el vent havia espolsat dels aurons. En passar ens donava plaer notar l'estora sota els peus.\nAls arbres, tot i el vent encara els quedaven restes de fullaraca verda, que aniria entrant en color en els propers dies.\nEn algun trosset de la senda els aurons ens feien un lloc per passar, sota el seu brancatge, caminàvem amb els peus tous sobre les fulles seques.\nVam arribar a la nevera dels Regatxols, vam escoltar el vídeo sobre l'explicació de l'antic comerç del gel i la seua fabricació. També vam descobrir que a partir de la producció de gel artificial va deixar d'aprofitar-se, i les neveres o pous de gel van caure en la runa i l'oblid. En el cas de la nevera dels Regatxols va tenir la sort que la van recuperar i la van convertir en Museu del Gel.\nEl seu funcionament\nDesprés vam baixar per les escales fins al fons on hi havia una escenificació del procés. Andreu ens va contar una mica sobre la història de la nevera i en especial vam entendre els diferents passos de la fabricació.\nCom recollien la neu i la introduïen a la nevera, com la aixafaven amb les grans masses, i com anaven fent capes cobrint-les amb palla.\nFinalment a l'estiu la serraven, l'anaven traient i la portaven a les poblacions per fer diferents usos; culinaris, medicinals.\nEn tornar vam fer una entrevista recordant la bellesa del bosquet d'aurons en aquest mes de novembre, quan el paisatge als Regatxols es tenyeix de verd, grog i roig.\nVam passar per la font dels Regatxols i el seu ample abeurador, la font tenia unes precioses pedres treballades esquitxades per la molsa. En brollar l'aigua ens convidava a pintar la imatge per eternitzar el moment.\nIniciem el camí de Catí\nEl catau de la fera ferotge\nVam deixar la font i vam seguir ara si cap a Catí, deixant la GR 7 que anava cap a la font de la Pinella.\nDe seguida vam enfilar l'assegador que portava a la Masà, el camí empedrat ens marcava un pas antic; de ramats i pastors, de vells caminants, de traginers, i qui sap si de festeig de novençans entre masos.\nPer sorpresa nostra a la Masà no vam veure ni un bou, tant pels que fa als que normalment es trobaven al tancat com la zona de l'assegador on hi havia la bassa.\nVam travessar la bassa obrint i tancant les portelles tal com anàvem passant, no hi havia ni rastre de les feres ferotges.\nEls pelegrins de Catí\nVam seguir per l'antic camí dels pelegrins de Catí en la seua tornada venint de Sant Pere de Castellfort. Una pedra ens indicava el camí que feien cap a Catí. Nosaltres vam seguir per la pista que girava i baixava pels mas dels Pobres. Algun roure apareixia a la vora del barranc, que ens anava mostrant la grandiositat de la natura.\nEl roure de les Berrugues\nPerò va ser en passar el mas dels Pobres, quan vam arribar finalment al roure de les Berrugues, el gran quercus gegant, el monumental roure valencià .\nAra va ser quan vam partir el grup, una part es van quedar a roure i els altres vam anar pel mas de l'Estaca a la pista de la Belluga a esperar a que vingueren Pasqual i Lluís.\nEsperant al roure\nPerò el temps passa i el dia és curt, qui espera desespera i el sol va caient a ponent. Vaig fer un mos a la pista de la Belluga, mentre arribava Pasqual i Lluís. En ser-hi vam aparcar a la pista i vam caminar per la senda farcida de fulles lobulades. Vam passar a la vora d'un ramat de vaques que no entenien les nostres intencions, carregats amb atuells desconeguts per a elles, però necessaris per la tasca que ens esperava, fer el reportatge a la televisió al roure de les Berrugues.\nEn arribar al roure la resta del grup estava ja angoixat i farcit d'espera, a punt de moure qui sap cap a on. Ens agreujava la situació de la mala cobertura que hi havia al lloc, tal vegada era també la màgia de trobar llocs tan inhòspits i poc civilitzats.\nEl reportatge al roure\nFinalment vam refer la dinàmica, ens vam agafar unes quantes persones al roure per abraçar-lo, era gratificant encerclar-lo amb les mans de part del grup, compartint la pau i les vivències d'un roure que tantes generacions havia vist créixer. En acabar el reportatge vam seguir el camí entre roures. Lluís, el càmera, corria com un isard emportat pel vent en busca de la millor imatge per al reportatge, amunt i avall suant la cacera de l'èxit. Aquesta vegada en lloc d'un fusell com a arma i d'un senglar com a trofeu portava una càmera de televisió i un bon reportatge com a presa.\nVam arribar a la pista de la Belluga, les hores d'espera ens havien passat factura i el sol no s'aturava, vam haver de concloure la jornada sense arribar al final. Ja que en caure el sol, el fred impregnaria cada racó, i la nit, com una gola de llop ens agafaria abans d'arribar a Catí. Vam tornar els conductors a Ares on teníem els cotxes i després de recollir a la gent ens en vam anar cap a casa.\nA l'enllaç del wikiloc podeu veure l'itinerari caminat.\nPlaça de l'església d'Ares\nMirant la mar d'ones de roca i terra\nPassem uns primers llavadors\nEl barranc dels molins i Culla al fons\nAres del Maestrat i Culla al fons\nEls llavadors dels Regatxols\nFem camí cap a la nevera\nEl grup del Camí dins de la nevera , el museu del gel\nAls llavadors dels Regatxols\nEl borinot negre fuetejat pel vent\nUn auró a la tardor\nCap a la senda de la Masà\nUn camí entre pedres i coixinets de monja\nQuan els passos es fan silenci\nUna senda de pedres\nLa Masà hui és muda\nSilenci als corrals de la Masà\nLa bassa de la Masà\nAl fons Ares i el coll d'Ares\nEl remat de les parets de pedra planes de punta\nLa pedra del Camí de Catí\nUn contador d'ovelles\nEl mas dels Pobres\nEl mas d'Estaca\nAbraçant al roure de les Berrugues\nEl roure i les entrevistes des d'un contador d'ovelles\nEn plena faena, el reportatge del reportatge\nGravant sota el roure\nEl darrer tros fins la pista de la Belluga\nPublicat per Ensumant la terra a 15:39\nEtiquetes de comentaris: Caminades d'El Camí al País Valencià, Caminades pel Maestrat històric, Caminades per l'Alt Maestrat, El Camí a l'Alt Maestrat i els Ports\nCaminada per l'Alt Maestrat: d'Ares del Maestrat ...


En els casos que la transmissió projectada fora a títol onerós distint de la compravenda o a títol gratuït, el preu d'adquisició serà el fixat de comú acord per les parts i, en defecte d'això, el valor raonable de les participacions el dia que s'hagués comunicat a la societat el propòsit de transmetre. S'entendrà per valor raonable el que determini un expert independent, diferent a l'auditor de la societat, designat a aquest efecte pels administradors d'aquesta.\nEn els casos d'aportació a societat anònima o comanditària per accions, s'entendrà per valor real de les participacions el que resulti de l'informe elaborat per l'expert independent nomenat pel registrador mercantil.\ne).- El document públic de transmissió haurà d'atorgar-se en el termini d'un mes a contar des de la comunicació per la societat de la identitat de l'adquiridor o adquiridors.\nf).- El soci podrà transmetre les participacions en les condicions comunicades a la societat, quan hagin transcorregut tres mesos des que hagués posat en coneixement d'aquesta el seu propòsit de transmetre sense que la societat li hagués comunicat la identitat de l'adquiridor o adquiridors.\nFora d'aquests casos, en les altres transmissions mortis causa de participacions socials els socis supervivents, i en defecte d'això la Societat, gaudiran d'un dret d'adquisició preferent de les participacions socials del soci mort, apreciades en el valor raonable que tinguessin el dia de la defunció del soci i el preu del qual es pagarà al comptat; aquest dret haurà d'exercitar-se en el termini màxim de tres mesos a contar des de la comunicació a la Societat de l'adquisició hereditària.\nMancant acord sobre el valor raonable de les participacions socials o sobre la persona o persones que hagin de valorar-les i el procediment a seguir per a la seva valoració, les participacions seran valorades en els termes previstos en l'article 353 de la Llei de societats de capital per als casos de separació de socis.\nC) Normes comunes.-\n1. L'adquisició, per qualsevol títol, de participacions socials, haurà de ser comunicada per escrit a l'òrgan d'administració de la Societat, indicant el nom o denominació social, nacionalitat i domicili de l'adquiridor.\n3. Les transmissions de participacions socials que no s'ajustin al previst en aquests estatuts, no produiran cap efecte enfront de la societat.\nARTICLE 8è.- JUNTA.-\nOpció 1.- La junta general serà convocada mitjançant anunci publicat en la pàgina web de la societat quan aquesta estigui creada, inscrita i publicada en els termes previstos a l'article 11 bis de la llei de societats de capital; en aquest cas, l'anunci de la convocatòria haurà d'estar publicat en la web de la societat des de la data d'aquella fins a l'efectiva celebració de la junta; fins a la creació, inscripció i publicació de l'esmentada web la convocatòria es publicarà en el "Boletín Oficial del Registro Mercantil" i en un dels diaris de major circulació a la província en la qual estigui situat el domicili...


Fa uns dies que vam passar un cap de setmana amb uns amics, i com no, uns dels temes recurrents d'aquells dos dies van ser el menjar i el vi. I tot parlant de menjar, va sortir el capítol "musclos"; Així estan boníssims, així estan millor... I xerrant xerrant, el que son les coses ,hem quedat per fer una trobada de "musculació", o sigui, un dinar de musclos cuinats de formes diverses.\nPer obrir boca, jo vaig fer aquests "a la marinera", una mica clàssics però boníssims, i amb un parell de variants respecte a la recepta mes tradicional.\nEn aquest cas porten patates, i a més a més , el musclo s'obre a dins mateix de la salsa, que he trobat moltes receptes que els musclos s'obren primer i s'ajunten amb la salsa.\nEl fet de posar patates és per aprofitar el principi del suquet. Com ja sabeu, en un suquet, la patata és gairebé tant bona com el peix, ja que actua com una esponja i s'ha amarat dels sabors dels peixos i la salsa. Així, les patates resten boníssimes i ens ajuden a complementar i fer "més" plat.\nINGREDIENTS: Els que veieu a la fotografia, sempre una mica a ull. Ceba picada, all picat, julivert picat, patates a daus, tomata ratllada sense pell ni llavors i els musclos nets. A la foto falta el pebre vermell i la farina, tingueu en conte que també en necessitareu.\nPosem una cassola al foc, prou gran per que hi capiguen els musclos. Tingueu en conte que s'obriran i ocuparan el doble gairebé. Escorrem i eixuguem amb un drap net les patates.Posem suficient oli d'oliva 0'4º i rostim les patates, sense pressa...quan seran rostides i daurades, les reservem.\nRetirem l'excès d'oli i comencem el sofregit amb la ceba i l'all.\nA continuació, afegim una mica de pebre vermell i tot seguit la tomata ratllada. Continuem el sofregit deixant que tot el conjunt es concentri.\nEns acostem al final!! Ara ,empolsem el sofregit amb una cullerada de farina i deixem coure 1 minut, per tal que la farina es cogui.\nAfegim els musclos, els donem unes voltes per que "s'arrebossin" amb el sofregit, afegim les patates i tapem la cassola.\nAra es produeix la "màgia": Per efecte del vapor, els musclos s'obriran, deixaran anar la seva aigua, que es barrejarà amb el sofregit i per efecte de la farina que hi hem afegit, la salsa quedarà espesseta i tot el conjunt serà irressistible!! En aquest procès és necessari que aneu sacsejant de tant en tant la cassola, per que tot el conjunt es vagi integrant\nDes de que tapem la cassola , com a molt passaran 10 minuts que ja tindreu els musclos oberts i la salsa acabada. Val a dir, que si us atreviu no li va gens malament un bitxet quan feu el sofregit, i per beure un bon vi blanc.\nPublicat per Lluis Massanés a les 5:10\nEtiquetes: ENTRANTS, PEIX, TRUCS\nESBERGINIES A LA "PARMIGGIANA"\nAvui us porto un plat "d'aprofitament"...Ben bé no he seguit la recepta clàssica, que en el seu interior porta mozzarella, però el que us vull explicar d'aquest plat és més aviat la técnica que he fet servir per que el resultat sigui ben gustòs i gens oliós.El procès és una mica laboriós però paga la pena, ja veureu!!\nEls ingredients son els que veieu a la fotografia, i com veieu , no hi ha gaires. Dues esberginies que calia cuinar, una mica de parmesà, ceba i tomàquet.\nComencem encenent el forn. Com sempre, aprofiteu que fareu servir el forn per fer algun pastís o alguna altra cosa (patates al caliu, escalibar algun pebrot, escalibar algun tomàquet per fer romescu...), per tal d'aprofitar l'energia. Si us planifiqueu, estalviareu!!\nPelem les esberginies i les tallem a rodanxes, les posem en una plata de forn, a sobre de paper sulfuritzat, i les ruixem amb un fil d'oli d'oliva i una mica de sal. Posem la safata al forn,a mitja alçada, calor a dalt i a baix, i a 200º de temperatura, i ho deixem per espai de 20 minuts .\nA part comencem un sofregit. Paella, oli d'oliva i ceba a dauets o a "brunoise", com diem els cuiners...Quan la ceba estara ben sofregida, afegim el tomàquet i anem coent a poc a poc fins que en resultarà una salsa espesa, però sense que arribi al punt de sofregit-melmelada. Penseu que s'haurà d'acabar al forn.\nAra pelem els tomàquets. Aquest pas es opcional però val la pena que hi dediqueu una mica d'esforç ja que el resultat serà més bó. Jo els he pelat amb un ganivet de serra, però tambè els podeu pelar escaldant-los en aigua bullint durant uns segons.\nEls tallem a rodanxes i els posem a una plata a sobre de paper, com les esberginies. Els assaonem amb sal i una miqueta de sucre i els enfornem durant 20 minuts o fins que veieu que comencen a concentrar-se.\nAquí podeu veure els tomàquets ja cuits\nI aquí ja tenim els ingredients per començar a preparar la plata d'esberginies. Com veieu, el fet d'enfornar les rodanxes d'esbergínia i tomàquet és el que jo volia destacar d'aquesta recepta. Els vegetals perden la seva aigua en gran part i el resultat és una mena de pastís o lassanya bén concentrat i amb un gust molt intens.\nPodeu disposar els ingredients com volgueu. Jo he fet dues capes de sofregit, esberginia, tomàquet, sofregit i fulles d'alfàbrega (perqué en tenia una planteta i ho he aprofitat, tambè podrieu posar orenga seca...)\nAquí teniu la plata, llesta per anar al forn. La hi posem uns 20 minuts, ,a mitja alçada, calor a dalt i a baix, i a 200º de temperatura.\nI aquest és el resultat final. Quan surti del forn us recomano que la deixeu reposar una estoneta, per que tot el conjunt s'integri i perdi la calor. així mateix, si ho poseu a la nevera i ho menjeu a l'endemà, ho podeu menjar fins i tot fred, que està boníssim!!\nPublicat per Lluis Massanés a les 0:04\nMONGETA VERDA I "PESTO"\nAvui us porto un "platillo" molt refrescant que ens van ensenyar els nostres amics de la Garrotxa, en Lluís i la Marta. Aquest estiu ens van visitar uns dies i van portar mongetes del seu hort. i van proposar de cuinar-les d'aquesta forma que avui us mostrarè.\nEs tracta bàsicament d'una verdura cuinada com de costum però amanida amb un pesto que haurem fet nosaltres mateixos. El pesto acostuma a portar pinyons, alfàbrega i parmesà. Però en aquest cas, com no tenia pinyons ,he posat ametlles i avellanes i el resultat ha estat molt bó.\nTallem i rentem les mongetes, i pelem i rentem les patates. Posem a coure les mongetes fins que seran cuites. Les "pesquem" i les deixem a una safata que es refredin. Tallem les patates a bocins i fem el mateix que amb les mongetes.\nFem el "pesto". per això triturem amb l'ajuda d'un braç triturador tots els ingredients, fins a obtenir una salsa. Com veieu no us poso quantitats per que cada un es faci la salsa al seu gust\nTriturem per obtenir la salsa\nAmanim amb la salsa de pesto la verdura que tindrem tèbia, i ja està. Ara podem posar la safata a la nevera , així quan ens ho mengem estarà fresquet\nUna altra forma de menjar la verdura, `perque no sigui tant aborrida\nGràcies Marta i Lluís!!\nPublicat per Lluis Massanés a les 4:07\nEtiquetes: ENTRANTS, SALSES, VERDURES\nHUMMUS DE CIGRONS AMB "PICO DE GALLO"\nAvui, despres de molt de temps d'inactivitat, torno amb aquesta mena d'HUMMUS de cigrons barrejat amb "PICO DE GALLO", una fusió entre la cuina d'orient i la mexicana, que se'ns va acudir per "netejar" la nevera abans de marxar de vacances. Per a la base, vam utilitzar les "tortilles" del Mercadona, que fetes d'aquesta forma que veureu us poden donar molt de joc-\nAnem amb la recepta, fresqueta fresqueta!!\n4 "tortillas" precuites (les del Mercadona, per exemple)\nTahine (pasta de sesam torrat)\noli d'oliva 0.4º\n"Pico de gallo" (ara us ho explico...)\nEL "PICO DE GALLO"\nAquesta és una preparació típica de la gastronomia mexicana, i consisteix en una barreja de verdures tallades a cuadrets i amanides amb suc de llima i força coriandre fresc picat. En aquest cas i per aquesta recepta hem fet el "pico de gallo" més conegut, a base de ceba tendra, tomàquet madur, suc de llima, coriandre fresc i una miqueta de "bitxo" fresc, per donar-li un puntet picant i divertit. No us poso quantitats, va a gust de cadascú , però el que si que heu de fer-lo amb una miqueta d'antelació per que tot el conjunt quedi "cuit" per l'efecte de la llima.\nPER LES "TORTILLAS":\nAmb aquesta mena de panets extraplans que ens diuen que serveixen per fer burritos, nosaltres hem fet una base cruixent.\nPer aixó, tallem cada tortilla com veieu a la fotografia, i posem els rectangles a una paella ,sense res d'oli, i a foc suau,per tal que es vagin torrant.\nEls anem donant la volta, vigilant que no es cremin, i passats uns 5 minuts, ja els podrem treure. veureu que en refredar-se quedaran durs i cruixent.Així els reservem\nAqui podeu veure les nostres "bases" cruixents quan ja les hem donades la volta\nEls retalls que us han quedat de fer els rectangles, talleu-los a bocins i torreu-los també a la paella despres de fer els rectangles. Aprofitareu la calor residual de la paella i despres els farem servir per donar un toc més cruixent.\nAra prepararem l'hummus. De receptes en podeu trobar un munt, però a casa ,basicament, el fem amb cigrons cuits, una mica de tahina, suc de llimona, comí molt, sal i oli. De vegades afegim un iogurt per tal de fer-lo més fi, però en aquest cas no n'hi he posat perque volia que quedès més espès.\nJa sabeu, tot al vostre gust.Barrejar, triturar, tastar i corretgir.\nAqui teniu l'hummus acabat , i amanit amb pebre vermell, sal i oli d'oliva. I ara ja podem començar a confeccionar el plat\n. Per aixó posarem una mica d'hummus al damunt de cada cruixent. Aqui teniu dues versions amb les que varem provar, jo us recomano la segona ja que en te menys i és més facil de menjar.\nli afegim els cruixents que hem fet amb els retalls, I al damunt ja podem posar el "pico de gallo", al vostre gust.\nI ja està. Ara nomès cal que trieu un bon vi blanc ,fresquet, i a sopar. Aquestes torradetes també es poden fer cuadrades, a modus de "montadito", ideals per a un buffet, o un aperitiu.\nQue aprofiti, i BONES VACANCES!!!\nPublicat per Lluis Massanés a les 10:55\nEtiquetes: cuines del món, ENTRANTS, LLEGUMS


POLÍTICA - 16/01/2020 08:36 / Redacció\nL'evolució del preu del lloguer a Barcelona que demostra que Ada Colau no val per res\nEls preus dels lloguers no s'aturen. Aquest tipus de mercat està a l'alça i algunes zones de Barcelona i alters ciutats importants de Catalunya s'estan convertint en prohibitius. L'alcaldessa de la ciutat, Ada Colau, s'esforça per dir que el seu govern pren mesures contra aquest augment i defensa els llogaters. Tot i això, les dades demostren tot el contrari.\nFOTO: Ada Colau, alcaldessa capital catalana, Idealista\nHo informa l'assessor del Govern de la Generalitat, Jaume Clotet, que recorda que amb un alcalde "convergent", entr 2011 i 2015 els lloguers eren molt més barats que ara, amb Ada Colau al capdavant. De fet, l'any 2014, per tant, ja al final del mandat de Trias, els preus van tocar fons i després es van començar a disparar amb l'arribada dels comuns.\nLa gràfica i l'estudi l'aporta Tot Barcelona i demostra la variació de preus entre els anys 2007 i 2019. 12 anys en què fins al 2014 hi ha hagut una línia descendent -amb repunts puntuals- i després una escalada, fet que demostra que la voluntat de regular el mercat perjudica el consumidor.


MAIG 2014 - EL CONSELL COMARCAL SIGNA UN CONVENI AMB LA FUNDACIÓ INSTITUT CATALÀ DE LA CUINA Notícies - Consell Comarcal Baix Empordà\nInici - Notícies - MAIG 2014 - EL CONSELL COMARCAL SIGNA UN...\nEn el marc del II Saló de Formació, Ocupació i Empresa, que es va celebrar els dies 8 i 9 de maig al palau firal de Sant Antoni de Calonge, el Consell Comarcal va signar un conveni amb la Fundació Institut Català de la Cuina, per treballar per la candidatura de la declaració de la cuina catalana com a Patrimoni Immaterial de la Humanitat.\nVa presidir l’acte el president del Consell Comarcal, Joan Català, juntament amb Pepa Aymamí, directora de la Fundació. També hi va assistir el director dels serveis territorials del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural a Girona, Vicenç Estanyol.\nLa cuina de l’Empordà és un dels fonaments de la cuina catalana i treballar per la candidatura de la declaració de la cuina catalana com a Patrimoni Immaterial de la Humanitat és treballar per la preservació i valorització de la cuina de l’Empordà.\nTradicionalment, el Consell Comarcal i la comarca ja han col•laborat amb la cuina catalana, ja sigui en la redacció del seu corpus culinari, o bé, en la recerca de productes per a la Gastroteca.cat. Amb la signatura d’aquest conveni s’uneixen esforços amb la Fundació Institut de la Cuina Catalana en el marc de la promoció dels sectors agroalimentaris i gastronòmics de la nostra comarca.


Cap Vermell - Tu ets Capdepera. Que comenci el batle!\nTu ets Capdepera. Que comenci el batle!\nEscrit per: AC\nUna bona campanya en el pitjor moment. Si Capdepera sol trascendeix pels escàndols municipals i tenim un batle tan mediàtic: Que comenci el batle!\nQualsevol que es trobi a algú de fora poble el primer que te diuen és: Què tal el batle? És cert tot el que es diu d'ell? Cada dia surt un "embull" per Capdepera! Com pot haver guanyat tantes eleccions? Lo de donar les obres a qui fa ca seva és un clàssic,... aventuren els més agosarats. Per acabar diuen allò de: I abans que sortia tant a la tele repartint estopa a tort i a dret...\nI què has de dir? Al principi intentes donar qualque explicació. A la segona o tercera intentes canviar de tema de conversa i a la següent dones la raó directament a l'interlocutor/a per acabar de passar vergonya. Més ens mereixem, penses per tu mateix.\nIdò amb aquestes ens trobam que l'Ajuntament engega una campanya d'imatge que diu TU ETS CAPDEPERA!. Una bona campanya en el pitjor moment.\nQuè significa per a nosaltres Capdepera? Un poble preciós, però que ens fa empegueir? Que dia si i dia no, surt a la premsa amb notícies negatives?\nSi Capdepera només transcendeix pels escàndols i tenim un batle tan mediàtic sols hi ha una solució: Que comenci el batle!\nTanmateix ell no hi creu en els processos de participació, com ha manifestat més d'una vegada, i a més ell és l'estrella amb un sou d'estrella. Idò que brilli amb tot el seu esplendor. Hi ha millor publicitat? No se n'han adonat encara els seus amics hotelers i els dels bars de nit?


Barcelona impulsa els primers cohabitatges per a gent gran i discapacitats\nLa primera fase constarà de més de 370 pisos i es podria arribar a 1.000 els propers anys\nL’Ajuntament de Barcelona ha impulsat els primers cohabitatges per a gent gran i per a persones amb discapacitats intel·lectuals i la primera cooperativa de lloguer. En el marc del conveni signat pel consistori i les fundacions d’habitatge i les cooperatives, s’assignen 12 solars i edificis a rehabilitar municipals perquè diferents entitats impulsin la construcció de més de 370 pisos. Es tracta de set promocions de cohabitatge, d’un total de 144 pisos, entre els quals les primeres experiències per a gent gran i persones amb discapacitat intel·lectual; i cinc promocions de lloguer, de 229 habitatges, entre les quals la primera cooperativa de lloguer.\nEl conveni preveu arribar fins a la construcció de 1.000 habitatges en sòl municipal en posteriors fases els pròxims anys, a través del sistema de la promoció delegada, la cessió d’ús dels solars per a la construcció i gestió a llarg termini, i el manteniment tant de la titularitat com el control públics. Un cop s’hagi formalitzat la cessió dels sòls i concretat els projectes, les entitats beneficiàries podrien començar les obres a finals del 2022.\nA més d’assolir màxims històrics en la construcció d’habitatge públic protegit essencialment a través de la promoció directa, l’Ajuntament de Barcelona intensifica ara la col·laboració amb el tercer sector amb l’impuls de la promoció delegada a les entitats sense ànim de lucre, fundacions i cooperatives, que es dediquen a l’habitatge. A partir de la signatura la passada tardor d’un conveni entre el consistori i les entitats que agrupen la promoció de l’habitatge social per la cessió de solars municipals, es resolen ara les entitats que els promouran i gestionaran.\nEs tracta de la posada en marxa de la primera fase del conveni, pel qual l’Ajuntament cedeix 12 solars i edificis a rehabilitar, que representen un total de 373 habitatges, assignats a diferents cooperatives i fundacions. El procediment establert en el conveni consisteix en què són la Coordinadora de Fundacions d’Habitatge Social (Cohabitac) i la Federació de Cooperatives d’Habitatges de Catalunya (FCHC), per a les promocions destinades a lloguer, i la Xarxa d’Economia Solidària (XES) i de nou la FCHC, per a les promocions destinades a cohabitatge, els actors encarregats de convocar i rebre les propostes de les entitats interessades. Un cop rebudes i elevades les considerades més adients, la taula formada per l’Ajuntament i l’Associació de Gestors de Polítiques Socials d’Habitatge de Catalunya (GHS), amb majoria municipal, és la responsable d’aprovar definitivament les propostes.\nPel que fa al cohabitatge, les cooperatives Sostre Cívic i Vida Cooperativa s’ocuparan d’impulsar, respectivament, cohabitatges per a persones grans i per a persones amb discapacitat intel·lectual, unes iniciatives llargament reclamades pel sector de l’habitatge cooperatiu. Quant al lloguer, el conveni també reservava promocions on a més de fundacions també hi poguessin optar cooperatives de lloguer, una fórmula innovadora sense precedent a la ciutat de Barcelona, en la qual les persones llogateres passen a formar part de la cooperativa i accedeixen a la gestió de la promoció.\nEls solars i edificis de cohabitatge seran a Can Batlló, al barri de la Bordeta, amb 40 pisos; un edifici de 7 habitatges per rehabilitar a Sants; 32 pisos de cohabitatge sènior i 17 per a discapacitats intel·lectuals a la Via Augusta, a Sarrià; 25 pisos a Vallcarca i Penitents; i 23 al carrer Pere IV del Poblenou. Les promocions de lloguer seran 43 pisos al Raval, 18 a la Barceloneta, 84 a la Marina del Prat Vermell, 37 a Vallcarca i Penitents, i 47 a la Verneda i la Pau.\nImpuls a la col·laboració del sector públic amb el privat sense ànim de lucre\nAquestes assignacions signifiquen un important salt d’escala respecte l’impuls a les iniciatives de cessió d’ús dut a terme des del mandat passat. A Barcelona ja hi ha dues promocions de cohabitatge en ús i amb veïns i veïnes, les primeres que es van impulsar al barri de Sant Pere, Santa Caterina i la Ribera –cinc habitatges– i la promoció de La Borda, a Can Batlló –Sants-Montjuïc, 28 habitatges–. A més, actualment ja hi ha en obres molt avançades quatre promocions més, amb un total de 89 habitatges. Són les promocions de ‘La Balma’, al Poblenou; La Chalmeta, a la Marina del Prat Vermell; Els Cirerers, a Roquetes; i La Xarxaire, a la Barceloneta. A totes aquestes cal sumar quatre promocions més encara en fases inicials als barris de la Trinitat Nova, Sant Andreu, la Bordeta i Sarrià que sumaran 124 habitatges més.\nEn total, des del 2015 s’han impulsat un total de 10 promocions i 246 habitatges amb la cessió d’ús de solars a llarg termini a cooperatives, que sumats a les promocions que ara es posaran en marxa es converteixen en més de 600 habitatges a través de la promoció delegada.\nEn una propera convocatòria prevista pels propers mesos s’ampliarà el nombre de sòls i edificis en una segona fase amb diferents solars per a uns 280 habitatges, una llista que s’anirà ampliant successivament fins a arribar a 1.000 habitatges durant els pròxims anys. Tal com estableix el conveni, d’aquest miler de pisos, aproximadament el 60% es destinaran al lloguer assequible i aproximadament el 40% al cohabitatge, amb la garantia que les persones que hi acabin vivint provinguin sempre del Registre de Sol·licitants d’HPO i es mantingui el control públic sobre l’ús dels habitatges.\nTitularitat i control públics\nL’Ajuntament de Barcelona es reserva la titularitat del sòl i cedeix, a través del conveni, el dret de superfície a les cooperatives i fundacions beneficiàries, amb un cànon que no es cobrarà fins passats els primers 25 anys de cessió, a fi i efecte de facilitar la viabilitat financera als operadors que durant aquest període hauran de sufragar els costos de finançament bancari per executar les obres. El finançament, a més, es completarà amb les aportacions de les pròpies adjudicatàries i dels seus socis –en el cas de les cooperatives– i amb les subvencions del Pla Estatal d’Habitatge, que cobriran el 16% del cost, i del propi Ajuntament, que cobriran el 7%. Les entitats adjudicatàries gaudiran del dret de superfície per un termini de 99 anys.\nA llarg termini, la inversió municipal en forma de subvenció a les entitats retornarà a futurs projectes de promoció delegada. Un cop les entitats hagin amortitzat els crèdits que hauran assumit per la promoció d’habitatges, a més de pagar el cànon, hauran de destinar el 50% dels resultats de l’explotació a l’Institut Municipal de l’Habitatge o l’òrgan que es decideixi, que al seu torn els utilitzarà per finançar noves promocions delegades d’habitatge.\nLa previsió és que les obres de la primera fase estiguin en marxa durant el 2022 i finalitzin durant el 2024. La gestió i promoció delegades a entitats privades sense ànim de lucre permet facilitar i agilitzar les redaccions dels projectes arquitectònics i els encàrrecs de les obres a empreses constructores, sense haver de convocar licitacions públiques, alhora que la cogovernança i mecanismes establerts en el conveni en garanteixen la transparència i control públics.\nQuant a les característiques de les propostes, el mecanisme d’adjudicació ha tingut en compte els criteris següents: celeritat i industrialització en la tramitació i construcció o rehabilitació d’habitatges; capacitat tècnica i econòmica per garantir l’execució de l’obra i alhora dinamitzar el sector de l’habitatge social i cooperatiu; garantia de preus de lloguer o de quotes de cessió que s’adeqüin als preus protegits; evitar la concentració de projectes en pocs promotors; criteris d’emergència climàtica, de millora energètica i límit d’elements contaminants i desincentivació de l’ús del vehicle privat; i foment dels lligams comunitaris.\nPel que fa a les persones que acabin residint en aquests habitatges, aproximadament més de mil, en el cas de les promocions de lloguer, les persones que en siguin adjudicatàries les establirà l’Ajuntament a través dels canals habituals d’adjudicació d’habitatge públic, a persones inscrites al registre de sol·licitants, i es garantiran reserves del 30% per a joves i del 5% per a persones amb discapacitat. En el cas de les promocions de cohabitatge, tal i com marca la llei, la cooperativa marcarà les persones que en formaran part sempre i quan estiguin inscrites al registre de sol·licitants.


Brussel·les vol eliminar el 'roaming' a Europa el 2015\nLa CE presentarà una proposta per posar fi al sobrecost de l'ús del mòbil a l'estranger\nLAIA FORÈS / XAVIER ALEGRET Brussel·les / Barcelona 24/06/2013 00:00\nRebre una trucada al telèfon mòbil quan som en un altre país europeu podria ser gratuït a partir del 2015, si prospera la proposta de Neelie Kroes, comissària europea de l'Agenda Digital. Kroes, artífex de la rebaixa del roaming i del cost dels SMS que Europa ha obligat a fer a les operadores de telefonia mòbil en els últims anys, vol fer un pas més en la seva croada contra els elevats preus de l'ús del mòbil en itinerància. La comissària presentarà al setembre la seva proposta per eliminar el roaming a la Unió Europea (UE).\n"No té cap sentit en un mercat únic que s'apliquin recàrrecs arbitraris com els del roaming ", assegura Kroes. La comissària considera que la proposta per eliminar el roaming pot ser econòmicament beneficiosa no només per als usuaris de mòbil sinó també per a les operadores, que veuran com els seus clients perden la por a utilitzar el telèfon quan són a l'estranger.\nEncara no es coneixen els detalls de la proposta, però, segons fonts comunitàries, Kroes vol eliminar tant el cost de rebre trucades com el sobrecost d'emetre trucades o utilitzar internet a través del mòbil des de l'estranger. Si els estats membres i el Parlament Europeu aproven la idea de Kroes, trucar amb un mòbil espanyol a Barcelona des de França costarà el mateix que si la trucada es fes des de la capital catalana. O el que és el mateix: el cost de les trucades serà el mateix es faci des del país europeu que es faci.\nLa proposta de Kroes s'emmarca en un paquet de mesures per impulsar la competència en el sector de les telecomunicacions que inclourà també unificar i simplificar la normativa per als operadors i fer més segures les xarxes europees, entre altres mesures.\nNeelie Kroes vol que el paquet de mesures estigui aprovat abans de les eleccions europees de l'any que ve, a finals de maig, el moment en què també s'acaba la legislatura de la Comissió Europea i hi haurà canvis de comissaris. El més probable, però, és que l'eliminació del roaming no entri en vigor fins a l'any 2015. "Lluitaré fins al meu últim alè per aconseguir-ho", deia la comissària fa uns dies davant d'eurodiputats. El més possible és que Kroes, holandesa i de 72 anys, deixi el seu càrrec europeu l'any que ve.\nEls principals operadors de telefonia mòbil a Espanya han declinat valorar la intenció de la CE d'eliminar el roaming . Prefereixen esperar a veure quines mesures du a terme Brussel·les. D'entre els operadors amb línia pròpia només Yoigo s'ha pronunciat. "És important que tinguem un entorn regulat, i creiem que Europa està buscant de quina manera es poden millorar les inversions realitzades pels operadors europeus", va respondre TeliaSonera, l'operador nòrdic propietari de Yoigo, que reivindica que la marca low cost "ha estat sempre a l'avantguarda en la reducció dels preus del roaming per als seus clients".


Natza Farré, després de deixar ‘La competència’: “No trobo a faltar la ràdio”\nLa periodista recull una seixantena d’articles publicats al diari ‘Ara’ al llibre ‘Tinc algunes certeses i molts dubtes’ després d’una vintena d’anys dedicada a la ràdio\nEls Òscars valoren l’anunci de Natza Farré de deixar ‘La competència’\nNatza Farré a l'estudi d''El món a RAC1'\nActualitzada el 03-03-2022 12:57\n“No trobo a faltar la ràdio”. Així de contundent es mostra Natza Farré gairebé un any després d’anunciar la decisió de deixar La competència.\nEn una entrevista a El món a RAC1 assegura que està molt contenta d’haver fet el pas: “Fa vertigen, però estava molt cansada” . La periodista i escriptora diu que està “experimentant rutines noves” que li permeten “viure d’una altra manera”.\nNo trobo a faltar la ràdio, estava molt cansada\nNatza Farré periodista i escriptora\nAl llibre Tinc algunes certeses i molts dubtes , Farré recull articles atemporals que toquen temes com l’homofòbia, l’ecologisme, la pandèmia, la salut mental o la crisi migratòria, i també el feminisme, una de les qüestions en què s’ha significat més i de la qual parla en una entrevista amb Jordi Basté.\nLes dones hem de poder cridar molt perquè si no no se’ns sent\nNatza Farré a 'El món a RAC1' // Ara Llibres\nMÉS INFORMACIÓ - Els Òscars valoren l’anunci de Natza Farré de deixar ‘La competència’\nNatza Farré assegura que el feminisme és un moviment contrarevolucionari molt important i admet que hi acostuma a haver molta agressivitat quan es toca aquesta qüestió.\nAmb tot, defensa fer soroll perquè les dones puguin fer sentir la seva veu. Farré afegeix que “viure en el feminisme és viure en pau, i l’important ara és viure en pau”.\nViure en el feminisme és viure en pau, i l’important ara és viure en pau\nNo als partits, sí a Òmnium\nNatza Farré explica que la CUP li va oferir formar part de la seva llista electoral i que ella sempre rebutjarà entrar en un partit: “Als partits polítics sempre els diré que no, la meva manera de fer política no és entrar en un partit polític”.\nEn canvi, sí que ha acceptat formar part de la junta directiva d’Òmnium Cultural. “Sempre he tingut un recel amb les organitzacions, però estem en un moment complicat. Formo part d’un desànim col·lectiu que s’ha d’intentar revertir”, explica.\nAls partits polítics sempre els diré que no, la meva manera de fer política no és entrar en un partit polític\nRecupera aquí l’entrevista que Jordi Basté ha fet a Natza Farré a El món a RAC1.\n12-04-2021 15:56 RAC1\nNatza Farré deixa ‘La competència’ de RAC1\n12-04-2021 17:18 RAC1.CAT\n03-02-2022 07:36 CANDIDATURA\nJoaquim Forn, David Fernàndez i Natza Farré, a la nova junta d’Òmnium Cultural


De mòduls de mesurament de la temperatura infraroja d’un sol punt, proveïdors - Fabricants de mòduls de mesurament de la temperatura infraroja d’un sol punt\nMòdul d’escàner de temperatura infraroja termopila MSE per a l’escàner de temperatura de reconeixement facial\nEl mòdul d’infrarojos termopila tipus YY-MSE és una aplicació de mesura de temperatura basada en un sensor de superfície ultra prim de punt infraroja desenvolupat independentment per Sunshine. És adequat per mesurar la temperatura del telèfon mòbil i altres equips intel·ligents.\nMòdul de mesura de temperatura infraroja d’un sol punt MSC que s’utilitza per a càmeres de temperatura de reconeixement facial\nEl mòdul de mesurament de la temperatura infraroja d’un sol punt del tipus MSC és una aplicació de mesura de temperatura basada en un sensor d’infrarojos d’un sol punt desenvolupat independentment per Sunshine Technologies. És adequat per a la mesura de temperatura a curt abast, que pot detectar la temperatura de l'objecte, la temperatura de la superfície corporal, etc. Té les característiques de no-contacte, resposta ràpida i conversió de dades convenient. El seu mètode de mesura de temperatura és similar als termòmetres del front.\nMòdul de mesurament de temperatura sense contacte per termosistema MSA per a sistemes de control d'accés\nEl mòdul de mesurament de la temperatura infraroja d’un sol punt del tipus MSA és una aplicació de mesurament de temperatura remota basada en un sensor d’infrarojos d’un sol punt desenvolupat independentment per Sunshine Technologies. El mòdul té les característiques de distància sense contacte, ajustable i resposta ràpida. El mòdul té una interfície de comunicació senzilla, el seu disseny únic d’estructura òptica el fa adequat per a la mesura de temperatura a distància. S’utilitza àmpliament en diverses aplicacions, com ara el control d’accés, el pas de portes, etc.


Greta Fernández, millor actriu per "La hija de un ladrón", film amb participació de TV3, al Festival de Tessalònica - TV3\nL'actriu catalana Greta Fernández guanya el premi a la millor actriu per "La hija de un ladrón", un film que compta amb la participació de TV3, al Festival Internacional de Cinema de Tessalònica, a Grècia.\n14/11/2019 - 08.25\nDissabte, 9 de novembre a la nit, es va celebrar la gala de cloenda i el lliurament dels premis del Festival Internacional de Cinema de Tessalònica, a Grècia, que enguany celebrava la 60a edició. La barcelonina Greta Fernández va ser la guanyadora del premi a la millor actriu pel seu paper a "La hija de un ladrón", obra de debut de Belén Funes, i en què participa el pare de l'actriu guardonada, Eduard Fernández. El festival, que va arrencar el 31 d'octubre i va acabar aquest dissabte, 9 de novembre, és un dels més importants d'Europa pel que fa a pel·lícules independents i directors emergents d'arreu del món. La pel·lícula opta als XII Premis Gaudí i a 15 categories als Premis Goya 2020, entre els quals el de millor actriu protagonista.\nL'actriu, de 24 anys, va debutar al cinema amb Cesc Gay a "Ficció", i va participar en la multipremiada òpera prima de Mar Coll "Tres dies amb la família", a "Amar", d'Esteban Crespo, a "No sé decir adiós", de Lino Escalera, a "La malaltia del diumenge", també amb participació de TV3, dirigida per Ramón Salazar; i a "Elisa i Marcela", l'últim film d'Isabel Coixet, en què compartia el paper protagonista amb Natalia de Molina.\nAquesta trajectòria ha anat consolidant la carrera professional de l'actriu. L'empenta definitiva a la seva carrera va ser rebre la Conxa de Plata a la millor actriu per "La hija de un ladrón" al Festival de Sant Sebastià, aquest setembre.\nA Tessalònica ha tornat a recollir el reconeixement a millor actriu per la mateixa pel·lícula. Greta Fernández, de 24 anys, havia estat nominada als Premis Gaudí com a millor actriu secundària al 2017 per "La propera pell", d'Isaki Lacuesta i Isa Campo, on compartia cartell amb Emma Suárez, Àlex Monner i Sergi López.\nEl Festival Internacional de Cinema de Tessalònica, fundat l'any 1960, s'ha convertit en un important aparador per a nous cineastes. La secció de competició internacional està formada per la primera o la segona pel·lícula de directors novells. Amb això, el festival busca donar a conèixer films independents i més innovadors d'arreu del món i ha desenvolupat diverses activitats per a professionals de la indústria cinematogràfica internacional. Són unes 150 les pel·lícules que es projecten durant els deu dies del festival, a més d'un conjunt de conferències, exposicions i activitats que complementen el certamen.\nProducció: Oberon Cinematogràfica en coproducció amb BTeam Prods, amb la participació de TV3, RTVE i Movistar+, amb el suport de l'ICAA i de l'ICEC.\nIntèrprets: Greta Fernández, Eduard Fernández, Àlex Monner i Frank Feys


el blog de la prèvia: Fem cas de les estadístiques...?\nCD Morell 2 - FC Vilafranca 0\nEl Municipal del Morell segueix sent un camp infranquejable. Diu el tòpic, que les estadístiques estan per trencar-les; doncs avui no ha estat així. S’han complert totes: mai havia pogut guanyar el degà penedesenc (amb la d’avui, ja són tres derrotes i un sol empat), tampoc ha pogut fer cap gol en aquestes quatre visites (res estrany si sabem del dèficit golejador de l’equip), Rosado ha fet el seu golet habitual (el vuité que li fa al Vilafranca en set partits, tota una "bèstia negra") i el col·legiat Guisasola Llopis segueix sense portar sort a l’equip vilafranquí (una única victòria en nou partits xiulats), tot i que no ha influit absolutament per res en el resultat final.\nEl Vilafranca ha estat fidel al seu tarannà habitual d’aquesta temporada. Després d’un bon resultat, un de decepcionant. En cap moment ha inquietat al seu rival, només en el tram final de la segona part i quan ja es perdia per 2-0 i el Morell jugava amb nou homes. En definitiva, res que no sàpiguem ni que no s’hagi explicat ja abans.\nEl partit de diumenge, davant la Montañesa, serà una nova final. De fet, cal començar a pensar que tots els partits seran una final i que la lliga del Vilafranca (almenys de moment i fins que no canviïn molt les coses) està en la lluita amb els equips de baix de la classificació. Deixem-nos ja de pardals al cap i siguem realistes.\nGran Reserva: Diumenge que ve davant la Montañesa el company Joan Sayol (Ràdio Vilafranca) complirà el seu partit 650 retransmetent al FC Vilafranca. Enhorabona, i per molts anys més!!!\nVi picat: La polèmica entre l'Ajuntament, la Fundació Esportiva At. Vilafranca i el CF Hristo Stoitchkov per la discriminació d'horaris al Camp Municipal de Futbol de gespa. (Ho estant pagant qui menys culpa en tenen: els nens).\nPublicat per La prèvia a les 23:30\nSon les 12 de la nit de diumenge i no entenc una cosa. Vaig escoltar el partit del Morell i el Vila. Sayol i el seu company al final comentaven el 2-0. He anat a veure el Barça i fa una estona he entrat a la pag de Tot Futbol Català. Posa com aresultat 1-0 i al tele texte també.\nPregunta: A veure si serà veritat que Sayol no comenta els partits ajunstant-se a la realitat?\nVa ser un 2-0 com ell deia o 1-0 com diuen els mitjans d'informació ?\nA FutbolCatalunya.com deuen tenir la font malinformada (per cert, la mateixa que al TXT de TV3). Et puc assegurar que ha estat 2-0 (amb gols de Tico i Rosado). Ja en va tenir prou el Sayol amb els comentaris de la setmana passada... que només falta que li busquem les pessigolles una altra vegada...\nSembla ser que a Morell es va fer un bon partit, amb oportunitats per marcar, però la polvora estava mullada, fins i tot jugant amb superioritat als deu minuts finals de partit.\nEls gols del Morell van ser, un de falta diracta, amb 4 homes a la barrera en, lloc de 5 com és habitual i una super jugada de Rosado, de contratac, en un xut llarc del porter. On era el defensa que el marcava.?\nTant sols desitjo que si es perd a fora, ara ja es sàpiga guanyar a casa i sumar tres punts davant la Montanyesa.\npel que fa a les retransmissions del Sayol, si et refereixes al que deia "falconer" en un altre fòrum, no crec que desvirtui el partit, simplement que ningú veu el partit de la mateixa manera, és obvi. Una altra cosa, és que no digui quelcom per diplomàcia, ja se sap que certs comentaris hi ha gent que els hi cou massa.\nEl tema del joc de l'equip, no entraré a valorar-lo ja que ahir no el vaig veure, i després pel que vaig sentir i he llegit al blog és més del mateix.\nEl tema tractat en el Vi picat, és molt delicat, només diré que no s'hauria de discriminar a ningú per tenir més antiguitat que altres, no ha estat així fins ara (o abans es discriminava a l'Atlètic per tenir 50 anys menys que el Vilafranca?) i no ara han de canviar les coses. L'Ajuntament, crec que s'està implicant massa en el projecte i a lo millor surt escaldat. Està bé donar-hi suport, però han de deixar fer als coneixedors del tema.\nAhir vaig poder anar al Municipal a veure el partit d'Amics del Hristo Stoichkov contra la Selecció de Veterans del Penedès. Volia felicitar al CF Hristo Stoichkov, pel vespre tan entretingut que ens van oferir, i desitjar-los molta sort en la seva nova etapa. Els seus èxits, seran també beneficiosos pel nostre FC Vilafranca.\nJo també vaig poder assistir a la presentació de l'escola de l'ex jugador del barça, gaudint d'una colla de joves i nens (i pares) que els queia la bava. Segons vaig entendre,les posicions entre el que en podriem dir les parts, es van apropar i jo també em vaig sentir satisfet ja que en ambients futbolistics intims sempre havia comentat que en discussions d'aquests tipus, sempre s'acava produint una nagociació i un apropament i si s'hagués començat per aqui no hagués calgut remanar tant la xocolata.\nHi havia algú que deia que l'enemic l'has de tenir aprop i controlat i penso que això no s'ha sapigut fer des d'un principi. Si per alguns "l'enemic"era l'escola del Hristo s'havia de negociar des del primer moment, mes pensant amb els nens que no pas amb els interessos, primer dels grans i finalment pel que sembla polítics.


Els veïns de la Mata es manifesten en contra de la línia de molt alta tensió (MAT) projectada a 400 metres de la vila - revistapoble.net\nInicio / COMARQUES / ELS PORTS / Els veïns de la Mata es manifesten en contra de la línia de molt alta tensió (MAT) projectada a 400 metres de la vila\nEls veïns de la Mata es manifesten en contra de la línia de molt alta tensió (MAT) projectada a 400 metres de la vila\nEls veïns del poble de la Mata (els Ports) han sortit al carrer. Tots portaven la maleta feta i a punt per abandonar les seves llars. Amb aquesta acció el veïnat ha escenificat el futur que li espera en cas que passe la línia de molt alta tensió (MAT) que s’ha projectat construir a 400 metres de la vila. Tant el veïnat com el consistori s’han organitzat i preparen accions per mostrar enèrgicament el seu rebuig a la proposta de Forestalia d’instal·lar una línia d’evacuació de molt alta tensió enfront de la Mata. El macroprojecte de parcs eòlics del Maestrazgo de Terol preveu la creació de línies d’evacuació de 400 kilovolts i que una d’aquestes passe per la Mata.\nL’acció d’avui, la primera de moltes que es preparen, ha finalitzat amb la lectura del següent manifest:\nAvui a migdia, el poble de la Mata (els Ports) ha escenificat quin és el futur que li espera en cas que passe una línia de molt alta tensió (MAT) a 400 metres de la vila. Un centenar de veïns han fet les maletes i s’han plantat a la carretera com a mesura de protesta i rebuig enèrgic al projecte de l’empresa Forestalia d’instal·lar una línia d’evacuació de molt alta tensió enfront de la Mata.


El servei d’atenció a víctimes de violència masclista, en situació “crítica” El servei d’atenció a víctimes de violència masclista, en situació “crítica” – Tot Barcelona | Notícies i Informació d'actualitat a Barcelona\nEl servei d’atenció a víctimes de violència masclista, en situació “crítica”\nLes treballadores alerten que algunes dones han tornat amb els maltractadors per culpa de les mancances\nL'oficina del servei d'atenció a víctimes de violència masclista / Mariona Puig / ACN\nACN 13/07/2021 8:22 pm\nLes treballadores del Servei d’Atenció, Recuperació i Acollida de Barcelona, per a dones que pateixen violència masclista, denuncien que la situació del servei és “crítica” i reclamen recursos. En un comunicat, asseguren que les deficiències que pateixen tenen un impacte directe en les dones maltractades, ja que “s’obstaculitza” la seva recuperació.\nFins i tot asseguren que algunes dones han hagut de tornar a les llars d’on han sortit fugint de la violència. Les treballadores s’han manifestat aquest dimarts a la plaça Sant Miquel i tres de les seves representants han estat rebudes per part del govern municipal. Fonts del consistori expliquen que se’ls ha transmès amb detall el treball que s’està fent per resoldre les seves demandes. En el comunicat difós, les treballadores del servei creuen que no s’està dotant el servei de les eines personals, econòmiques ni materials per executar-lo.\nEs queixen, entre altres, de la manca de places als recursos residencials, ja que afirmen que actualment les víctimes de violència s’estan allotjant en pensions. També creuen que calen més treballadores. Segons exposen, el personal té les agendes saturades i una cita per accedir al servei pot tenir una espera de fins a un mes i mig, quan l’atenció inicial és “crucial”.\nD’altra banda, també exigeixen més espais per visitar dones i infants ja que l’únic equipament del qual es disposa és “totalment insuficient”. Fonts municipals han indicat a l’ACN que s’ha transmès a les representants de l’assemblea el detall que s’està fent des de l’Ajuntament per resoldre qüestions plantejades, com el personal, l’espai o els circuits d’atenció. “Ens hem emplaçat a seguir en contacte i avançant per la seva resolució”, han conclòs les mateixes fonts.\nServeis socials Violència de gènere Violència Masclista\nLa Covid aïlla les dones maltractades: presenten un terç menys de denúncies