Quants pisos socials ha fet Colau al llarg del seu mandat?\nHi ha més de 4.600 pisos socials en diferents fases de construcció registrats al llarg d’aquests 4 anys. D'aquests, se n’han finalitzat 720.\nL’habitatge social és un dels temes estrella de la campanya per a les eleccions municipals de Barcelona. Els partits de l’oposició critiquen les xifres de construcció de pisos destinats a lloguer social de l’alcaldessa Ada Colau, i hi ha un vertader ball de xifres que ahir va tornar a evidenciar-se al debat de Betevé.\nQuants pisos socials ha construït Colau en aquests quatre anys?\nMolts candidats reclamen que Colau incompleix la promesa que va fer durant la campanya de 2015 de crear 8.000 nous pisos de lloguer social, entre la recuperació de pisos buits i la construcció en solars disponibles. Elsa Artadi (Junts per Catalunya) deia ahir a Betevé que “els 8.000 que s’havien de construir han sigut [sic] mentida” i Josep Bou (PP) assegurava que, de fet, “se n’han entregat en raó de 700”.\nColau (Barcelona en Comú) ha afirmat que “hi ha més de 4.600 habitatges de lloguer social en diferents fases de construcció a la ciutat” des què ella va assumir l’alcaldia. “Estem fent més habitatge que mai”, va afirmar l’alcaldessa al programa Aquí Cuní de la Cadena SER el 9 de maig. I criticant el ritme de cases que “estava fent” el govern municipal de Xavier Trias (2011-2015, Pdecat) deia que ella l'ha elevat: “ara l’hem situat en 1.000 l’any (...) Hem posat la maquinària al màxim esforç possible”.\nL’Ajuntament de Barcelona ha explicat a Verificat que tota la informació consta al plànol interactiu de la web municipal d’Habitatge, on apareixen les noves promocions classificades pel seu estat d’avanç. Actualment hi ha 72 promocions d’habitatge públic amb 4.677 habitatges en diferents estadis de construcció a Barcelona.\n13 promocions amb 720 pisos finalitzats - una promoció es va finalitzar l’any 2016, quatre al 2017 i vuit al 2018.\n12 promocions amb 514 pisos en construcció.\n30 promocions amb 2.378 pisos en fase de projecte. (*En aquesta fase es convoca una licitació per a redactar el projecte i una altra licitació per adjudicar les obres).\n17 promocions amb 1.065 pisos que compten amb reserva de sòl. (*En aquesta fase es fa la gestió urbanística del sòl, és a dir, els tràmits necessaris per a traspassar el solar a l’institut d’Habitatge i poder disposar del terreny per a edificar).\nPer tant, si bé hi ha més de 4.600 pisos socials en diferents fases de construcció al llarg d’aquests 4 anys, només se n’han finalitzat 720.


Benín | enciclopèdia.cat\nNom que tingué fins el 1975Dahomey, Nom oficial francès deRépublique du Bénin (fr), Nom oficial català deRepública de Benín, Nom francès deBénin (fr)\nEstat de l’Àfrica occidental, entre Nigèria, a l’est, Togo, a l’oest, Burkina Faso i Níger, al nord, i el golf de Guinea, al sud; la capital és Porto-Novo.\nHom pot distingir a Benín tres grans conjunts de relleu. La faixa costanera és constituïda per un seguit de barres litorals, que separen llacs i llacunes en tancar els estuaris dels rius Ouémé i Couffo, i per diversos altiplans baixos d’argila separats per depressions d’aiguamolls. Al nord d’aquesta regió hi ha l’altiplà cristal·lí, que ocupa la major part del territori des dels baixos altiplans del sud fins al Níger; s’hi alcen relleus residuals formats per quarsites o batòlits de granit posttectònics. Finalment, al NW hi ha la serralada d’Atakora, que domina a l’oest la plana de Gurma —constituïda per esquists silicis i gresos de poca altitud— i forma una sèrie de crestes paral·leles que, en baixar cap al Níger, es fragmenten i es redueixen a petits turons. El clima és equatorial al sud, i càlid i humit, amb temperatures constants; les precipitacions hi augmenten d’oest a est (849 mm a Grand-Popo; 1.298 mm a Porto-Novo). A l’interior, el clima és tropical i, gradualment de sud a nord, les precipitacions minven i les temperatures augmenten. Els rius del baix Benín flueixen a l’Atlàntic: l’Ouémé és el més llarg, i el Mono fa de frontera amb Togo en el seu curs inferior. A l’alt Benín, els rius Soka, Meke i Alibory són tributaris del Níger, i el Pendjari, del Volta. La vegetació és pobra: al nord de la regió de les llacunes hi ha un terreny palustre cobert d’espès matollar que s’estén fins al bosc tropical, sovint artigat i substituït per palmeres i conreus; cap a l’interior, el bosc es degrada en sabana arbrada.\nCases tradicionals a les zones rurals de Benín\nProp de la meitat del territori és improductiva (45,3%); la resta es reparteix entre el bosc (34,4%), els conreus (16%) i els prats i les pastures. Les activitats agràries dominen la vida econòmica. N'és el tret principal la relativa poca importància de les plantacions, puix que la zona equatorial on serien possibles és tan densament poblada, que s’ha de dedicar al conreu d’autoconsum. Així, només s’hi destaquen les plantacions de palmera oleífera (la corrent i la kernel), els productes de les quals representen un 22,6% de les exportacions; uns altres conreus d’aquesta zona són el blat de moro, la mandioca, l’arròs, els moniatos, els cocoters, les bananes, la pinya americana, el tabac, les hortalisses, el cacau i la palmera no oleífera. A la zona tropical hi ha una minsa producció de cacauets per a l’exportació, cotó, cafè i llegums secs, frenada per la dificultat de les comunicacions. A l’interior només resta un conreu extensiu, principalment de mill i melca. Les altres activitats són menys importants; al nord, la ramaderia de bestiar oví, boví i cabrum assoleix una certa importància, sobretot la de boví; al sud i al centre hi ha bestiar porcí i aviram, però no cobreix sempre les necessitats i cal importar-ne. L’explotació forestal tampoc no cobreix sempre les necessitats, i hom importa fusta de la Costa d’Ivori i del Camerun. La pesca té un paper relatiu en l’alimentació i en l’exportació (sobretot a Ghana i a Togo); la marítima tot just comença, i la fluvial ocupa uns 8.000 pescadors; la pesca a les llacunes ocupa pescadors i agricultors i, amb la fluvial, sextuplica les minses captures marítimes.\nLa manca de fonts d’energia i de mines en explotació dificulta la industrialització i fou absoluta fins que començà, el 1982, l’extracció de petroli al golf de Benín, a unes 10 milles del litoral. L’escassa electricitat (una de les produccions més baixes del món) era obtinguda amb combustible importat; i del subsol només en surt pedra per a fer ciment. Però la progressió de la producció petroliera va assolir el 1984 d’extreure'n fins i tot per a l’exportació, donada la migradesa del consum propi. Però les reserves conegudes són més petites que les de fosfats (5 milions de tones). També estan per explotar jaciments d’ilmenita, ferro, marbre i gas natural, trobat als pous de petroli. L’activitat principal és la transformació dels productes agropecuaris (oli de palma, sabó de coco, esgranat de cotó, preparació de carn, salaó de peix). Les altres indústries són la fabricació de ciment, cervesa i begudes no alcohòliques. El principal nucli industrial és Cotonou.\nHi ha tres línies de ferrocarril i una xarxa de carreteres de 7.200 km. Els transports i les comunicacions constitueixen l’únic subsector relativament desenvolupat de l’economia de Benín, segurament per la situació, compartida amb el Togo, entre dos estats com Ghana i sobretot Nigèria oficialment anglòfons, que realitzen intercanvis freqüents a través dels ferrocarrils i les carreteres dels dos estats oficialment francòfons. A més, la navegabilitat del Níger mitjà permet intercanvis fluvials regulars del nord de Benín amb l’estat de Níger (unit per ferrocarril al port de Cotonou, que li serveix de porta marítima), i d’ocasionals amb Nigèria (aigües avall) i fins amb el Mali (aigües amunt). Les estadístiques de tràfic, però, se circumscriuen, per a les mercaderies (dada més significativa) al transport per ferrocarril (34,1% el 1981), per mar (port de Cotonou: 58%) i aire (aeroport de Cotonou). És en les telecomunicacions on Benín té un paper destacat dins l’Àfrica Occidental, car Cotonou és seu del primer centre automatitzat de trànsit internacional de tot el continent, enllaçat amb una estació de telecomunicacions via satèl·lit situada 25 km a l’interior.\nEl comerç exterior és totalment canalitzat per Cotonou; exporta productes de palmes olieres, cacauets, cotó esgranat i en fibra, cacau, cafè, ciment i ricí, i importa teixits, materials de construcció, carburants, productes manufacturats (confecció tèxtil, maquinària, material de transport, etc.), vi, farina i sucre. La balança comercial és deficitària en un 81,4%. Hom importa sobretot de França (23,3%), la Gran Bretanya (12,7%) i Alemanya (8,2%), i exporta a França (24,6%), Japó (20,1%) i els Països Baixos (13,3%).\nA més d’ésser baix el nivell de vida, per sota de la mitjana africana, el ritme de creixement, 0,6% anual des de la independència, el 1960, no fa preveure, a curt termini, l’engegada cap al desenvolupament. Per tal de sortir-se’n Benín endegà un pla triennal 1977-80 que remuntà de cap i de nou les indústries considerades més importants: la de ciment, que aviat ha esdevingut exportadora, i la del sucre, amb un complex que ha de refinar-ne 47.000 t anuals i ha de reservar al mercat de Nigèria el 60% dels excedents. Més ambiciós sembla el pla de desenvolupament decennal 1981-90, que preveu una inversió propera al bilió de francs CFA (més de 2.000 milions de dòlars al canvi de 1984), dels quals els ja assignats no arriben a 400.000 milions de francs CFA. Hom en destina el 14% a l’agricultura, l’11,2% a la indústria i la resta a l’anomenada infraestructura, relacionada amb els serveis: més de la meitat se l’enduen els ferrocarrils (47,4% del total) i segueixen les preses i canalitzacions d’aigua (10,75%). El 1988 hom completà la construcció de la primera gran central hidroelèctrica al riu Mono, fronterer amb el Togo. Hom preveu que aquesta i altres centrals hidroelèctriques projectades han de permetre satisfer la major part dels requeriments energètics d’ambdós estats.\nLa població, d’un creixement anual moderat (3,1%) i d’una densitat de tipus mitjà (32,1 h/km2), es concentra al sud del paral·lel 8°, a les províncies d’Atlantique, Ouémé i Mono i a la subdivisió d’Abomey. Aquesta regió meridional és habitada per un 60% de la població de l’estat, tot i que només n’ocupa un 20% de la superfície. La població urbana representa el 14,6% de la total. La composició ètnica reflecteix les migracions incessants que han caracteritzat la història de Benín i comprèn tres grans conjunts: els grups de llengua kwa al sud (els fons, la majoria de la població, els iorubes, a l’est, i els adges, a l’oest), els del centre (els baribes, al centre-est, i els sombes, grans constructors de poblats fortificats, al centre-oest) i els del nord (els dendis i els fulbes). La llengua oficial és el francès, però les llengües tribals es mantenen en ús. La majoria és animista, amb minories de catòlics (22,6%) i musulmans (15,2%). L’educació és pública, gratuïta, obligatòria i laica. L’ensenyament primari (per a infants de cinc a deu anys) és seguit pel 65% de nens d’aquest grup d’edat i el secundari (11 a 17 anys), pel 18%. Hi ha una sola universitat (Université Nationale du Bénin), fundada el 1970 i amb seu a Cotonou. Independent des de l’agost del 1960, la República de Dahomey adoptà al novembre del 1975 la denominació de República Popular de Benín. Entre 1973-89 fou vigent un règim marxista leninista de partit únic (República Popular de Benín), i l’any següent, amb l’aprovació per referèndum d’una nova constitució, fou instaurat un sistema democràtic multipartidista amb un Parlament Unicameral (Assemblea Nacional de 64 membres elegits cada quatre anys). El cap d’estat i de govern és el president, elegit cada cinc anys. Benín és membre de l’ONU, de l’OUA, del Conseil de l’Entente, de la CEDEAO i és estat associat a la CEE.\nEl regne del Dahomey o Abomey fou constituït pels ewes (1620) després de la guerra civil del regne d’Allada (segle VI). Malgrat que la intenció primera del rei d’Abomey fou de posar fi a l’activitat dels negrers, aquests, sostinguts pels europeus, aconseguiren finalment d’imposar-se, fins al punt que el mateix rei Agadja feu del comerç d’esclaus l’activitat econòmica fonamental del regne (segle XVIII). D’altra banda, Agadja es llançà a la conquesta dels regnes del sud per tal de dominar el mercat d’esclaus de la regió: el 1724 prengué Allada, i el 1727, Ouidah; fracassà, tanmateix, en l’intent de conquerir Oyo. El 1740 el succeí Tegbessou, que desenvolupà el comerç d’esclaus i arribà a un acord amb Oyo pel qual Abomey obtingué el reconeixement de la seva preeminència. Sota el regnat de Tegbessou, Ouidah es convertí en un dels principals centres del tràfic de negres a la Costa dels Esclaus (vers el 1765 sortien anualment del seu port 9 000 esclaus). Els seus successors (Kengla, Agonglo, Adandozan, Gezo, etc.) mantingueren el tret essencialment negrer del regne. Cap a la fi de la primera meitat del segle XIX, l’abolició del comerç de negres a Amèrica produí una certa decadència econòmica i política del Dahomey, que França aprofità per a imposar al rei Gezo un tractat comercial, alhora que s’apoderava d’Ouidah (1851). Posteriorment França ocupà Grand Popo (1857) i Cotonou (1868), i imposà el seu protectorat als regnes d’Abomey i de Porto-Novo (1864). Al capdavall, després de sotmetre militarment el rei d’Abomey Gbehancin (1889-94), els francesos ocuparen tot el territori, que fou constituït en colònia, dependent del govern general de l’Àfrica Occidental Francesa (1899). La història colonial del Dahomey s’identifica amb la de tota l’Àfrica Occidental sotmesa a França. Després de la Segona Guerra Mundial, el Parti de Regroupement Africain (PRA) impulsà la lluita per l’autonomia, assolida el 1958. El 1960 fou proclamada la independència de la República del Dahomey. El nou estat hagué d’afrontrar greus problemes d’ordre econòmic i polític: d’una banda, la fragmentació del territori en tres regions rivals (Nord, Porto-Novo i Cotonou) obstaculitzava qualsevol desenvolupament econòmic; de l’altra, les divisions tribals, utilitzades pels interessos neocolonials, provocaren una contínua inestabilitat política. El Nord monopolitzà l’administració sota el govern d’Hubert Maga, primer president de la república, fins que el cop d’estat militar de Christophe Soglo, sostingut pels sindicats, l’enderrocà (1963). Al començament del 1964 fou elegit president Sourou Nigan Apithy, representant dels interessos de Porto-Novo; tanmateix, el cop d’estat de Justin Tometin Ahomadegbé (novembre del 1965) obrí un període d’anarquia que motivà una altra intervenció de Soglo (desembre del 1965). Aquesta vegada Soglo retingué el govern a les seves mans. Acusat de fer massa concessions als sindicats, el 1967 fou enderrocat per un cop d’estat militar dirigit pel coronel Alley. El president Emile Derlin Zinsou, designat per Alley (juny del 1968), fou enderrocat per Wilfrid De Souza (desembre del 1969), el qual establí una junta militar de govern; a l’agost del 1970 la junta fou dissolta i fou constituït un consell presidencial, presidit per Ahomadegbé, a l’efecte de donar un caire civil al règim. L’octubre del 1972 un nou cop d’estat militar portà Mathieu Kerekou a la direcció de la república, i l’any següent aquest instaurà un règim marxista leninista de partit únic (Parti de la Révolution Populaire del Benín) encapçalat per ell. El 1975 hom canvià el nom de Dahomey pel de Benín. Durant el seu mandat, Kerekou dugué a terme algunes nacionalitzacions i s’apropà als països socialistes africans i europeus. El 1977 Kerekou dissolgué el Consell Nacional de la Revolució, organisme militar que governava el país des del 1972, i s’autonomenà cap d’estat de l’Assemblea Nacional Revolucionària, el nou òrgan civil de govern. Els primers anys vuitanta es caracteritzaren per una certa obertura a la iniciativa privada i per un lleu relaxament de la repressió política. No obstant això, el 1985 i el 1987 hom pogué constatar diverses manifestacions de protesta a càrrec dels estudiants, als quals el govern respongué amb nombroses detencions. En les relacions exteriors, cal esmentar l’apropament a diversos països del bloc occidental. La decisió de Nigèria de tancar la frontera amb Benín entre el 1984 i el 1986 per tal de combatre el contraban comportà un cop fort a l’economia de Benín. A la darreria del febrer del 1990, una conferència de les “forces vives de la nació” decidí fer dimitir el govern “revolucionari”, dissoldre l’Assemblea Nacional i elegir un nou primer ministre, Nicéphore Soglo, mentre el general Kerekou romania com a president de la república, però deixava la direcció de l’exèrcit. Després de la legalització dels partits polítics i de la instauració de la llibertat de premsa, s’aprovà per referèndum —2 de desembre— una nova constitució que establia un règim presidencialista. Unes eleccions legislatives celebrades el març del 1991 donaren la victòria a una coalició a la qual donava suport Soglo, i les presidencials celebrades pocs dies després li concediren la presidència de la república. Fou gràcies a la intervenció de l’arquebisbe de Cotonou, president de la conferència nacional de les “forces vives”, que fou possible d’evitar l’alçament de les poblacions del nord del país que havien romàs fidels a Kerekou. Malgrat la seva popularitat inicial, Soglo ben aviat començà a perdre suport. El 1993 es posà de manifest que el cap d’estat tendia a l’autoritarisme i que fomentava la corrupció dels seus pròxims. Tot i això, els països occidentals i les institucions financeres internacionals li donaren suport, perquè impulsà sense vacil·lacions els plans d’ajustament estructural que li havien proposat. Però l’Assemblea Nacional, pressionada pels sindicats, rebutjà l’ajustament, i bloquejà les mesures impulsades pel govern. Les legislatives del 1995 suposaren un dur cop per al cap d’estat, ja que l’oposició es veié reforçada. A les presidencials de l’any següent, Soglo fou batut per l’antic president, el marxista Mathieu Kerekou, que en assumir la presidència volgué donar una imatge de concòrdia i atorgà el càrrec de primer ministre al conservador Adrien Hungbedji. L’heterogènia coalició que sustentava el govern Kerekou aconseguí donar certa estabilitat al país fins a la dimissió del primer ministre, Adrien Hungbedji, el maig del 1998. El estralls de la crisi energètica i la discussió d’uns pressuposts molt condicionats per l’aplicació dels plans d’ajust estructural de l’FMI acabaren d’empitjorar les ja dèbils relacions de la coalició. La inestabilitat social i política subsegüent es mantingué fins a les eleccions del 30 de març de 1999, en què, dins d’un espectre de vot molt fragmentat, el guanyador fou el Partit de la Renaixença de Benín, que s’encarregà de formar govern amb una coalició, novament heterogènia en excés. Els reptes principals del nou govern se centraren a fer front a una crisi energètica crònica, una corrupció endèmica i el cost polític de gestionar uns plans d’ajust que exigien austeritat a un país amb moltes carències. Gràcies a les exportacions de cotó, un programa de liberalització consistent sobretot en un seguit de privatitzacions iniciades el 2001 i una estabilitat política considerable, el govern de Kerekou aconseguí un creixement sostingut al voltant del 5% del PIB de mitjana els primers anys del segle XXI, malgrat que el fort creixement demogràfic comprometé el desenvolupament del país. La relativa prosperitat es reflectí sobretot en una millora de la situació de la població infantil (especialment en la sanitat i l’escolarització), tot i que encara el 2001 fou desarticulada una organització que traficava amb infants venent-los com a esclaus. Malgrat algunes irregularitats, el mandat de Kerekou fou confirmat en les eleccions presidencials del març del 2001, les locals del desembre del 2002 (les primeres després de la reinstauració del multipartidisme el 1990) i les legislatives del març del 2003, en les quals els partits que li eren favorables obtingueren majoria a la cambra. Tanmateix, el març del 2005 una companyia de telecomunicacions nord-americana fou multada per haver finançat la campanya de Kerekou del 2001. El 2002 Benín ingressà a la comunitat d’estats del Sahel-Sàhara. El 2003 el Tribunal Internacional de Justícia inicià la investigació del llarg litigi territorial que mantenien Benín i el Níger. En el veredicte, fet públic el juliol del 2005, el tribunal atribuí la major part del territori disputat —diverses illes fluvials al tram fronterer del Níger— al Níger. En les eleccions presidencials celebrades el març del 2006, l’economista Boni Yayi, expresident del Banc Africà de Desenvolupament, substituí Mathieu Kerékou a la presidència de la república, en imposar-se a la segona volta amb el 74% respecte al candidat del Partit de Renovació Democràtica, Adrien Houngbédji. El març del 2006 Benín es beneficià per una condonació parcial del deute acordada pel G8. L’any següent, a les cinquenes eleccions lliures celebrades el març del 2007, la coalició Forces per un Benín Emergent que dona suport a Yayi obtingué 35 dels 80 escons en disputa. Yayi afrontà una economia estancada, amb el cotó com a principal exportació, i les fortes reticències de l’administració per a emprendre mesures contra la corrupció i el malbaratament. En les eleccions municipals del 20 d’abril de 2008, l’oposició conservà les alcaldies de les dues principals ciutats, Cotonou i Porto-Novo, malgrat que a la majoria de localitats resultà vencedor el Moviment Presidencial de suport a Yayi, que aconseguí reactivar l’economia i impulsar mesures socials.


Quàlia gestionarà els casalets d'estiu de l'Ajuntament de Tàrrega | ASSOCIACIÓ ALBA\nTàrrega obre la inscripció per als casals municipals d’estiu adreçats a infants i joves, gestionats per Quàlia\nContinua l'esplai per a infants de 3 a 12 anys i es posa en marxa un nou programa esportiu dirigit a joves de 7 a 13 anys. Les activitats es desenvoluparan a partir del 27 de juny\nL’Ajuntament de Tàrrega ha adjudicat per segon any consecutiu a Quàlia, servei de projectes educatius de l’Associació Alba, la gestió del seu casal infantil d’estiu. Adreçat a nens i nenes d’entre 3 i 12 anys, l'esplai es realitzarà entre el 27 de juny i el 12 d’agost a l’escola Maria Mercè Marçal sota el títol de La ciutat dels infants. Després del bon resultat assolit l’any anterior, Quàlia continuarà apostant per activitats de lleure conjugades amb pedagogia sobre valors d’igualtat i respecte. Un equip de monitors titulats i amb experiència en l’educació estan preparant una programació basada en la convivència i la descoberta de l’entorn. L’actual adjudicació del servei a Quàlia per part de la Regidoria de Joventut tindrà una vigència de quatre anys.\nParal·lelament, la Regidoria d’Esports ha signat un conveni amb Quàlia que possibilitarà la recuperació del Casal Estiu Esport dirigit a joves de 7 a 13 anys. Aquesta activitat s’aparcà fa un temps i ara el consistori vol revifar-la de la mà de Quàlia. El Casal Estiu Esport es desenvoluparà del 27 de juny al 29 de juliol al Pavelló Municipal d’Esports i altres espais. Els continguts se centraran en la divulgació de valors a través de la pràctica esportiva. Atenent al resultat d’enguany es valoraria la seva continuïtat en el futur. Ja és obert el període d’inscripcions per a ambdós casals.\nMÉS INFORMACIÓ I INSCRIPCIONS ALS CASALETS


Pluja repartida de castells de 9 | RevistaCastells.cat\nPluja repartida de castells de 9\n4 juny, 2017\tCròniques, Portada, Portada lateral\nEl temps tapat i amb pluges disperses no han aigualit un cap de setmana casteller profitós, que ha presentat novetats destacades. La Jove de Tarragona i els Capgrossos de Mataró han estrenat el 3de9 amb folre i els Minyons de Terrassa han obert Santpedor com a plaça de 9. A més, els Castellers de Vilafranca van signar la tripleta vilafranquina ahir a Sant Quintí i la Colla Vella ha fet la tripleta màgica avui a la Selva, on ha tret el primer pilar de 6 de l’any. De la jornada també sobresurt el primer pilar de 7 amb folre dels Xiquets de Tarragona, el primer 2de8f dels Castellers de la Vila de Gràcia i el pilar de 6 completat per la Joves de Valls.\nEls Castellers de Vilafranca van fer una nova tripleta, ahir a Sant Quintí, amb el 4de8 amb l’agulla d’estrena i el pilar de 7 amb folre per arrodonir una bona tarda. A diferència de l’any passat, però, no van poder portar a Sant Quintí la torre de 9 amb folre i manilles, que reserven per a la setmana vinent a Valls. El 4 amb l’agulla és el primer que es descarrega enguany (la Jove de Tarragona l’ha coronat dos cops), ja que a les Fires els verds van optar pel 3de8a. A l’actuació de Sant Quintí, els de Berga van fer castells de 7.\nPer la seva banda, la Jove de Tarragona va estrenar el 3de9 amb folre a la diada del seu local –el mes matiner que completen mai– i que, al mateix temps, suposa una garantia de cara a portar per primer cop un castell de 9 a una plaça valenciana. Dissabte seran a la Trobada de Muixerangues d’Algemesí on esperen veure per primer cop 9 altures. Els liles van firmar el seu cinquè 5de8 –domini absolut– i els Bordegassos van estrenar la torre de 7. Els Castellers de Terrassa van fer gamma mitjana de 7 i els Nois de la Torre van signar una meritoria actuació de 7. Encara de dissabte, cal assenyalar el pilar de 6 descarregat per la Joves de Valls a Vila-seca, que han tornat a completar aquest matí a Tarragona. Ahir els de Vila-seva van estrenar el 4de7. A París, ahir al migdia durant la segona diada castellera internacional, la colla de Londres va fer per primer cop el 4de6 amb l’agulla i va estrenar també el 3de6. Els d’Andorra i de París van fer castells de 6 i els de Copenhaguen van provar un castell de 6 per primer cop –van desmuntat tres cops el 3de6–.\nAquest matí, els Minyons de Terrassa han portat el 3de9 amb folre a Santpedor i han convertit aquesta població en plaça de 9 –és la 75a població que veu aquest castell–. El 3de9f també ha suposat l’aleta 3.000 d’entre tots els grans castells coronats a l’Era moderna. Els de Terrassa també hi han dut el 5de8 i van forts de cara la seva Festa Major que s’escau d’aquí un mes. Els Xicots han fet novament la clàssica de 8 i els de Santpedor no han estat inspirats i han desmuntat els intents de castells de 7.\nA Mataró, els Capgrossos han celebrat l’aniversari estrenant el 3de9 amb folre, mentre que els de Castellers de Sants i els Marrecs de Salt han signat la tripleta de 8 – és la tercera torre 8 folrada d’uns gironins en pena forma–. Al Vendrell, els de Gràcia han estrenat el 2de8 amb folre, que han realitzat amb el peu a l’antiga, tal com van idear l’any passat els Castellers de Sants. Per la seva part, els Nens del Vendrell han deixat la torre folrada tan sols coronada. Un mal pas dels vendrellencs, que repeteixen el resultat de l’aniversari de l’any passat. Els Xiquets de Reus hi han dut els dos bàsics de 8 en una diumenge de castells de migdia i tarda. Finalment, a la matinal la Joves de Valls ha portat a Tarragona la clàssica de 8 i l’espadat, mentre que els amfitrions de Sant Pere i Sant Pau han tornat a fer el pilar de 6 (que dominen abastament) i han estrenat el 7de7. Els pilars s’han fet al local dels de la camisa verda, a causa de la pluja. La resta de novetats del cap de setmana han estat el 3de7 amb l’agulla dels d’Esparreguera a Terrassa i el 4de6 amb l’agulla dels de Montcada i Reixac a casa seva.\nA la Selva, la Colla Vella ha tornat a exhibir el seu bon estat de forma i ha signat la seva segona tripleta màgica de l’any. Amb comitat i confiança, els rosats han fet gala de les seves capacitats i han tret els castells de 9 amb la vista posada en un Sant Joan en el que res no està descartat. A la mateixa diada, els Xiquets de tarragona també han demostrat que la seva versió del 2017 mereix ser atesa amb tots els honors, ja que han repetit el 5de8, han estrenat el 2de8 amb folre i han clat el pilar de 7 amb folre. Els Xiquets de Reus han fet la clàssica de 8.\nActuació a Sant Quintí de Mediona\nCastellers de Berga: 3de7, 4de7, 3de7a\nCastellers de Vilafranca: 4de8a, 4de9f, 3de9f, Pde7f\nBordegassos de Vilanova: 2de7, 5de7, 4de7\nCastellers de Terrassa: 3de7, 5de7, 4de7\nColla Jove Xiquets de Tarragona: 5de8, 3de9f, 4de8, Pde6\nNois de la Torre: 3de7, 4de7, 4de6a\nIV Aniversari del bateig dels Xiquets de Vila-seca\nColla Joves Xiquets de Valls: 3de8, 4de8, 4de7a, Pde6\nMinyons de l’Arboç: 3de6, 4de6, 3de6a\nXiquets de Vila-seca: 3de7, 4de7, 4de6a\nDiada de la Fira Multisectorial a Cambrils\nBrivalls de Cornudella: 3de6, (id)2de6, 3de6a, 2de6\nXiquets de Cambrils: 2de6, 5de6, 4de6\nFestes de Primavera del barri de l’Havana a Mataró\nCapgrossos de Mataró: 3de7, 4de7, 4de7a\nII Diada Castellera Internacional a París\nCastellers d’Andorra: 2de6, 3de6a, 3de6\nCastellers de París: 3de6, 3de6a, 4de6\nCastellers de Copenhagen: (id)3de6, (id)3de6, (id)3de6\nCastellers of London: 4de6, 3de6, (id)4de6a, 4de6a\nIII Aniversari del bateig dels Castellers de Santpedor\nCastellers de Santpedor: 2(id)3de7, (id)4de7, 7de6, 3de6s\nMinyons de Terrassa: 5de8, 3de9f, 4de8, Pde6\nXicots de Vilafranca: 2de7, 4de8, 3de8\nXXI Aniversari dels Capgrossos de Mataró\nCapgrossos de Mataró: 4de8, 3de9f, 2de8f,\nCastellers de Sants: 3de8, 2de8f, 4de8\nMarrecs de Salt: 3de8, 2de8f, 4de8\n91è Aniversari dels Nens del Vendrell\nNens del Vendrell: 3de8, 2de8f(c), 4de8\nXiquets de Reus: 4de8, 3de8, 5de7\nDiada del local dels Castellers de Sant Pere i Sant Pau a Tarragona\nCastellers de Sant Pere i Sant Pau: 2de7, 7de7, 5de7, Pde6\nColla Castellers de Figueres: 5de7, 3de7a, 4de7\nColla Joves Xiquets de Valls: 3de8, 2de7, 4de8, Pde6\nFesta Major del barri de Ca N’Aurell a Terrassa\nCastellers d’Esparreguera: 3de7, 3de7a, 4de7\nCastellers de Lleida: 5de6, 4de7, (id)3de7, 3de7\nCastellers de Terrassa: (id)7de7, 7de7, 5de7, 4de7a\nIII Aplec casteller a Sant Adrià de Besòs\nCastellers de Gavà: 4de6, 3de6, 2de6(c)\nCastellers de Sant Adrià:\nColla Jove de l’Hospitalet: 3de6, 3de6a\nCastellers de Mollet: 3de6, 2de6, 4de6\nCastellers de Montcada i Reixac: 3de6a, (id)2de6, 4de6a, 4de6\nCastellers de Sabadell: 3de8, 2de7, 4de8\nFesta Major del barri de Trinitat Vella a Barcelona\nCastellers de Tortosa: 3de6, (id)3de6a, (id)3de6a\nColla Castellera Jove de Barcelona: 4de7, 3de7, 5de6\n35a Festa de la Cirera del Papiol\nCastellers de l’Alt Maresme: 2(id)3de7, 3de6a, 2de6\nMatossers de Molins de Rei: 3de7, 2de6, 3de6a\nCastellers de Berga: 5de6, 2de6, 4de6\nSalats de Súria: 3de6, 4de6, 3de6a\nCastellers de Castelldefels: 4de6a\nEncantats de Begues: 3de6a\nFira a s’Horta a Felanitx\nAplec de Gegants a Les Borges Blanques (diumenge a les 17h)\nFesta Major de la Selva del Camp (diumenge a les 18h)\nColla Vella dels Xiquets de Valls: 3de9f, 4de9f, 5de8, pde6\nXiquets de Reus: 4de8, 3de8, 2de7, pde6\nXiquets de Tarragona: 2de8f, 5de8, 4de8, pde7f\nFoto 1: 3de9 amb folre de la Jove deTarragona, ahir a Tarragona\nFoto 2: 3de9 amb folre dels Capgrossos de Mataró, avui a Mataró\nFoto 3: 4de9 amb folre dels Castellers de Vilafraca, ahir a Sant Quintí\nFoto 4: 3de9f de la Colla Vella, avui a la Selva\nFoto 5: Pilar de 7 amb folre dels Xiquets de Tarragona, avui a la Selva\nFoto 6: Pilar de 6 de la Colla Joves ahir a Vila-seca\nEsclat de 9 per iniciar el juny\nProgrames paral·lels, velocitats diferents\nLa Selva més castellera\nDoblant el cap de setmana\nLa Vella i Vilafranca marquen el ritme


L’organització comença a treballar en l’edició de la tardor, després de la cancel·lació\nDivendres, 20 març 2020. 10:00. Redacció AnoiaDiari.\nL'escenari d'incertesa que s'obre les properes setmanes per l'efecte del coronavirus ha fet decidir a l'organització a suspendre la pròxima edició de les botigues efímeres. S'havia de celebrar del 13 al 16 de maig.\nDesprés de 21 edicions ininterrompudes, cada mig any, les Rec.0 Experimental Stores no es faran aquesta primera meitat de 2020. En un comunicat, l'empresa organitzadora, Rec Stores SL, manifesta que "ens veiem obligats a cancel·lar el festival Rec.0 Experimental Stores que s'havia de celebrar del 13 al 16 de maig. Ara mateix la nostra prioritat és la salut i el benestar de les persones, i és per això que creiem que ara cal concentrar-se en la superació d'aquesta pandèmia, evitant qualsevol risc".\nL'organització es focalitzarà ara en preparar "un Rec.0 de tardor on ens puguem retrobar tots, on puguem gaudir una mica de la vida, celebrarem que això ha passat i que, potser, en sortirem amb alguna lliçó apresa. També aprofitem aquest comunicat per manifestar que ens sentim molt orgullosos de la nostra ciutat, Igualada, que està demostrant una gran fortalesa i sentit de responsabilitat. No hi ha millor escenari pel nostre festival que aquesta ciutat tan maca i lluitadora".\n9 L'Ajuntament anuncia la detenció d'un dels organitzadors dels aldarulls del 31 d'octubre a Igualada 970 lectures


Girona assumeix de manera cautelar la gestió directa del servei d’aigües | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nEl Consistori administrarà la concessió a proposta de la Fiscalia Anticorrupció\nBarcelona / Girona 25 SET 2017 - 13:20\tCEST\nAgents de la Guàrdia Civil, en l'empresa municipal d'aigües de Girona. Agustí Ensesa\nEls Ajuntaments de Girona, Salt i Sarrià de Ter assumiran de forma cautelar la gestió directa del servei municipal d'aigües, actualment en mans d'una empresa mixta en la qual el soci privat (Girona SA) té el 80% del capital, segons ha pogut saber EL PAÍS. La mesura ha estat adoptada aquest dilluns al matí pel Jutjat d'Instrucció 2 de Girona a proposta de la Fiscalia Anticorrupció després d'una vista amb totes les parts implicades.\nLa decisió arriba després de l'operació duta a terme la setmana passada per la Guàrdia Civil, que va fer una quinzena de registres a les seus de les empreses implicades i els seus directius. Anticorrupció considera que Girona SA i els seus administradors s'han apropiat en els últims anys de 15 milions d'euros de l'empresa mixta mitjançant el cobrament de serveis inexistents, factures inflades i cobraments indeguts, entre altres irregularitats, el què ha repercutit en un augment de la factura pagada pels ciutadans.\nGirona SA ha declinat aquest dilluns oferir la seva versió sobre la decisió adoptada pel jutge i s'ha remès al comunicat fet públic la setmana passada per diversos administradors, directius i excàrrecs de l'empresa, en la qual negaven qualsevol irregularitat i reiteraven la seva innocència.\nLa proposta d'Anticorrupció suposa suspendre els drets de Girona SA, la qual cosa fa necessària la designació d'un administrador judicial. Serien els ajuntaments els que assumirien ara aquesta funció. "En lloc de nomenar a una tercera persona, i tenint en compte que els ajuntaments compten amb els mitjans necessaris, el més pràctic i desitjable és que siguin ells els que assumeixin la gestió directa del servei", expliquen fonts del cas.\nLa gestió municipal del servei estarà en vigor de forma cautelar mentre duri la instrucció penal del cas contra els administradors de Girona SA. Fonts de l'Ajuntament de Girona —que té el 14% del capital d'Agissa; Salt en té el 4% i Sarrià de Ter, el 2%— han confirmat aquest dilluns al matí que donen suport a la mesura.\nEls principals acusats del cas són Narcís Piferrer, conseller delegat d'Agissa fins al juny del 2016; Xavier Ballell, successor en el càrrec de Piferrer i director tècnic de l'empresa mixta quan van succeir els fets; i Joan de Llobet, conseller d'Agissa i uns dels cervells de la trama. Anticorrupció els acusa d'administració deslleial, malversació i falsedat. Els altres investigats són l'empresari Ángel Dutràs, els exregidors a l'Ajuntament de Girona i exconsellers de Girona SA Manel Serra i Tomàs Sobrequés (tots dos pel PSC), i l'advocat Lluís Sibils.\nEl jutge i la Fiscalia Anticorrupció han posat el focus en la gestió d'Agissa entre el 2008 i el 2015. Encara que les irregularitats investigades arrenquen des de fa una vintena d'anys, els delictes ja estarien prescrits. Un informe de l'Agència Tributària inclòs en el sumari revela com Girona SA aprofitava la seva majoria al capital de l'empresa mixta per apropiar-se de bona part dels recursos de l'empresa mixta, fins al punt de deixar-la descapitalitzada.\nSense aquestes irregularitats, sosté l'informe, "Agissa no tindria un deute de tres milions d'euros, sinó un patrimoni net molt superior als 10 milions d'euros". Els fets van passar primer sota el govern municipal del PSC i, des del 2011, del de CiU (posteriorment PDeCAT). L'actual president català, Carles Puigdemont, era l'alcalde quan Girona va renovar el 2013 la concessió. Fonts coneixedores del cas expliquen que "encara que amb la renovació es van establir algunes millores de gestió i control sobre Girona SA, bona part de les irregularitats es van mantenir".\nParal·lelament al curs de la causa penal, els tres Ajuntaments hauran de decidir què fer amb l'actual concessió quan aquesta expiri el 2020. La CUP, que va denunciar el cas fa dos anys, exigeix la remunicipalització del servei, una opció que l'actual alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, veu amb bons ulls, segons fonts municipals.


Actualitzada 04/04/2017 a les 15:53\nPotser sí que em vaig quedar amb les ganes fa dues setmanes de parlar una mica més de l’autocar enfadós, aquell que ara han decidit enviar fora de Madrid i fer voltar per la geografia ibèrica a escampar la bona nova dels penis i les vulves com Déu mana. Estava jo parlant amb tota desimboltura del nou feixisme que s’escampa per Europa i em van venir al cap els extravagants ultracatòlics d’Hazte Oír (no sé si els hauria de traduir per allò de tenir un nom tan genèric: Fes-te Sentir, queda més maco i tot), i mentre engegava els meus penjaments anava pensant com de lleugeres i fàcils s’encadenen les associacions; coses d’haver de patir el mal de tan a prop. També intuïa que més d’un ultracatòlic es podria indignar (en el supòsit potser massa presumptuós que algun dels ultres llegís la columna) pel fet de voler-los posar al mateix sac que aquells que jo identificava amb els hereus més fidels i directes del nazisme. Certament, els devotíssims que et demanen que et Facis Sentir no t’impel·leixen a matar ningú, tot i que no és menys cert que el seu ranci ideari ja constituïa la base ideològica de la caterva que va sumir Espanya en la repressió i la misèria més absoluta pels anys justament en què Europa enfrontava el nazisme. I que uns segles abans, quan la possibilitat de desitjar un canvi de sexe no entrava en l’esquema mental d’un sol humà temorós de Déu (ara ja hem progressat), es dediquessin amb acarnissament inquisitorial a massacrar descreguts, agnòstics, heretges, jueus i incòmodes en general. Proveu una regressió de segles i deixeu-los fer; em sembla que prou ens espantaríem.\nEl pitjor d’alguns fanatismes tan involucionistes és que no responen a cap interès ocult ni cap càlcul polític, com molts altres corrents populistes, sinó que són fruit del mer convenciment. Perquè es tracta d’això: ben convençuts estan que el que Déu ha donat, un penis per aquí i una vulva per allà, és el que no s’ha de tocar i sí reverenciar com a plasmació de la voluntat divina.\nDeuen creure de veritat que una societat que se’ls ha tornat enemiga vol estendre el caos, la desmesura i el caprici descordat, amb la invitació a tothom que vulgui a canviar-se de sexe i sentir-se home o dona indistintament segons bufi la seva pulsió viciosa. No s’han plantejat en la vida dues qüestions fonamentals: una, que igual d’inconcebible els havia resultat el que asseguraven Galileu o Miguel Servet, i el futur els va reservar haver de menjar-s’ho amb patates (però no era tan clar el dogma, Senyor?); i dos, que el concepte de llibertat d’expressió, que malbaraten vergonyosament a tota plana i a ple altaveu, no té lloc quan fomentes la discriminació i la intolerància de qualsevol col·lectiu respectable i fill de Déu. Amén.


BIBLIOTECA MUNICIPAL DE COLLBATÓ: de març 2008\nNovetat a la Biblioteca: El Edificio Yacobián d' Alaa Aswany\nPublicat per Biblioteca_Collbato a les 11:55 0 comentarios\nLa biblioteca romandrà tancada del 17 al 24 de març, per vacances.\nLa caputxeta vermella, El Llapis eixerit, El Gegant del pi i S'ha perdut un barret.\nA càrrec del Grup de Teatre del Casal d'Avis de Collbató.\nTindrà lloc el dia 13 de març a les 17.00h en el Casal d'Avis.\nAvui surt publicat via on-line en el diari La Vanguardia el nom de la novel·la de Carlos Ruiz Zafón es dirà El juego del ángel, aquesta sortirà publicada el dia 17 d'abril a les portes de Sant Jordi i de la Fira del Llibre de Madrid. Tal i com varem explicar l'altre dia, aquest nou relat no té res a veure l'un amb l'altre, però si que hi sortiran la família protagonista els Sempere i el Cementiri de Llibres.\nA la Biblioteca de Collbató hi podeu trobar varis llibres d'aquest autor com la seva novel·la de més èxit, ja mencionada, L'ombra del vent(tant l'edició en català com en castellà) o Marina.\nPer a més informació podeu llegir l'article de La Vanguardia en la següent URL: http://www.lavanguardia.es/lv24h/20080304/53442058716.html o la mateixa pàgina web de l'editorial que publicarà el llibre: http://www.editorial.planeta.es/00/00.asp.\nAquest mes us recomanem els següents llibres:\nSu hijo adoptado, Stephanie E. Siegel\nAprender jugando, Jam Natanson\nFes-te gran amb en Fèlix, Didier Lévy\nBebé feliz, Anne Knecht-Boyer\nInfant s'hi neix, Francesco Tonucci\nMiedos y temores en la infancia, Francisco Xavier Méndez\nTiempo de espera, Carme Riera\nSi voleu consultar més llibres del Racó de Pares i Mares els podeu trobar a la Biblioteca de Collbató\nPublicat per Biblioteca_Collbato a les 10:40 0 comentarios


Ajuntament de Mollet: El web d’EMFO, una nova eina per facilitar la recerca de feina i la formació laboral\nL’Empresa Municipal per la Formació Ocupacional i l’Ocupació (EMFO) ha renovat la seva pàgina web amb l’objectiu de convertir-la en una eina dinàmica i d’actualització immediata que facilita la recerca de feina i de formació laboral.\nLa nova pàgina web d’EMFO és una nova eina per millorar la creació d’ocupació i la formació ocupacional a la ciutat de Mollet. En aquest sentit, l’alcalde, Josep Monràs ha destacat la importància d’aquesta nova eina i ha destacat que en els darrers 4 anys, l’esforç del govern municipal ha suposat la formalització de més de 2.000 contractes de feina i l’atenció i assessorat a més de 1.500 emprenedors, cosa que s’ha materialitzat en la creació de 200 empreses noves a Mollet.\nAquestes xifres mostren l’esforç que l’Ajuntament està fent en els darrers anys per combatre l’atur i la desocupació, tot i que la situació econòmica no sigui favorable.\nLa principal novetat del renovat web d’EMFO és que permet realitzar digitalment gestions que abans es feien personalment, amb tots els avantatges que això implica d’agilitat i de proximitat Les accions vinculades amb la recerca de feina, la realització de cursos i la creació d’empreses, es podran fer via web. També facilitarà als empresaris, les tasques per cercar treballadors i alumnes per realitzar pràctiques en les seves empreses.\nLa nova pàgina profunditza en la línia d’EMFO de donar suport i eines als ciutadans i ciutadanes per tal que siguin ells mateixos capaços de definir el seu procés d’inserció laboral i prendre consciència de la importància que tenen les TIC en la vida quotidiana. A més a més, realitzant les gestions pel web, l’usuari s’estalviarà temps, cues.\nEl nou web també va adreçat a les empreses que vulguin publicar ofertes de treball, o bé necessitin que EMFO els proporcioni el servei de selecció de personal. Així mateix, també es podran beneficiar de no eina web les persones emprenedores que vulguin crear una nova empresa, ja que podran consultar les sessions informatives i formatives que organitza EMFO i inscriure’s per mitjà del web.\nEmpresa Municipal per la Formació Ocupacional i l'Ocupació


Veïns del Manso Solà recullen firmes perquè no es canviï el nom del carrer - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nVeïns del Manso Solà recullen firmes perquè no es canviï el nom del carrer\nVehicles i vianants pel carrer del general Manso Solà, ahir DANI PERONA\nVeïns del carrer del General Manso Solà de Berga han recollit 261 signatures de persones que s'oposen a la possibilitat que aquest espai canviï de nom. Ahir, van fer entrega de les signatures recollides a l'Oficina d'Atenció Ciutadana (OAC) del consistori perquè el govern ho tingui en compte si mai es planteja fer aquest canvi.\nTal com ja ha informat aquest diari, el Centre d'Estudis Josep Ester i Borràs (CEJEB) ha proposta al consistori, com fa des del 2007, que canviï prop de 40 noms de carrers dedicats a sants, religiosos i militars, per d'altres de sindicalistes i obrers. Hi ha el cas especial del carrer General Manso Solà, que el CEJEB proposa que es dediqui al jove assassinat per Patum del 2005, Josep Maria Isanta, en un indret proper a aquest carrer. Fonts dels veïns han volgut deixar clar que no tenen res en contra del nom d'Isanta sinó que simplement no troben bé que es canviï el nom actual del carrer pels perjudicis que els pot causar, ja que els obligaria a canviar les adreces i altres dades personals.


Place To Be Tel Aviv - Arlozorov 5 Tel Aviv Israel - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nZona de Platja, Tel Aviv, Israel - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Place To Be Tel Aviv - Arlozorov 5\nPlace To Be Tel Aviv - Arlozorov 5, ubicat a Beach Area, Tel Aviv, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPlace To Be Tel Aviv - Arlozorov 5 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar, àrea de fumadors.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, insonorització, estació d'Ipod a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Tel Aviv, faci de Place To Be Tel Aviv - Arlozorov 5 la vostra llar.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Place To Be Tel Aviv - Arlozorov 5 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 800 USD per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


Les aerolínies demanen un 5% més d'eslots per l'estiu a Son Sant Joan\n30 setembre 2020 18:26\nL'increment de trànsit d'aeronaus sembla confirmar el repunt turístic\nJoan Carles Palos | 22 gener 2004\nLes companyies aèries han demanat un 5% més d'eslots (permisos d'enlairament i aterratge d'aeronaus) per al proper estiu a Son Sant Joan. Segons informà ahir Aeroports i Navegació Aèria (Aena), durant la temporada alta del 2004 es preveu un lleuger increment de les operacions a l'Aeroport de Palma respecte de l'any passat.\nTot i això, les mateixes fonts destacaren que es tracta d'una mera previsió, ja que les xifres de sol·licituds de permisos canvien contínuament en funció de les necessitats de les aerolínies i de la demanda del mercat. En qualsevol cas, l'increment de peticions de nous eslots a Son Sant Joan es reflecteix en l'evolució positiva del turisme cap a les Balears que, segons fonts de la Conselleria de Turisme, podria ser d'un 6% en temporada alta.\nD'altra banda, el director de l'aeroport de Palma, Dionisio Canomanuel, es reuní ahir migdia amb tots els empresaris que treballen en aquestes instal·lacions. Canomanuel, que s'incorporà el passat 5 de desembre a la direcció de Son Sant Joan en substitució de Mariano Menor, volgué d'aquesta manera presentar-se oficialment. A l'acte hi assistiren, entre d'altres, els representants de les principals aerolínies i empreses que operen a l'aeroport i que donen servei als passatgers, així com el president d'AECA, Felipe Navio, i el director d'aeroports d'Aena, Carlos Medrano.\nEn referència a l'increment de peticions d'eslots per part de les companyies aèries, Dionisio Canomanuel digué que «és previsible que enguany augmenti el trànsit de passatger i aeronaus, tot i que haurem d'esperar que els permisos es concretin en operacions reals». El director de Son Sant Joan no volgué parlar de la futura i polèmica ampliació de l'aeroport i tan sols assenyalà que «es faran les inversions programades dins el pla d'obres d'Aena a Palma de Mallorca». En el 2003, més de 19 milions de passatgers transitaren per l'aeroport.\nCanomanuel expressà la seva voluntat de mantenir una «relació fluida» amb totes les empreses que operen a l'aeroport per tal de «millorar el servei al passatger».


Casa / Vil·la de 329m² en venda a Cabo de las Huertas\nCasa / Vil·la de 6 dormitoris en venda a Cabo de las Huertas, Alicante\nDimensions del terreny 546m²\nVila independent de 6 dormitoris amb vistes immillorables a la mar a peu de la platja de Sant Joan, a la millor part del Cap de les Hortes.\nNomés entrar a la parcel·la, ens rep la piscina envoltada d'un jardí preciós i ben mantingut. Per accedir a la vila per l'entrada principal, seguim tot recte. El vestíbul condueix a un ampli i lluminós saló-menjador amb sortida a una agradable terrassa. A la mateixa planta, trobem la cuina amb zona de bugaderia, rebost i un lavabo. La cuina disposa de sortida a una gran terrassa on podrà gaudir de vetllades amb família i amics.\nVam pujar a la primera planta per les escales o l'ascensor, el qual connecta totes les altures de l'habitatge, des del soterrani fins a l'última planta. El primer nivell consta d'un dormitori en suite amb bany complet, tres dormitoris més i un altre bany. Totes les estades tenen armaris encastats. Aquí, també podem gaudir de sortida a una agradable terrassa.\nVam pujar a la planta torrassa, que es compon d'una gran suite amb vestidor i bany, on podrà dutxar-se mentre admira les vistes a la mar. També té accés a un gran solàrium que podrà aprofitar tant durant el dia per prendre el sol, com per les nits. Tot un luxe per als sentits.\nDes d'aquesta planta, podem agafar l'ascensor fins a la planta soterrani, d'uns 98 m2 construïts. Es distribueix en un saló de jocs o club social, una petita cuina, celler i un lavabo. Un quart per a la caldera i un altre quart per la maquinària de l'ascensor i accés a l'aparcament amb porta automàtica i un gran traster.\nLi agrada acollir a amics i familiars? Llavors aquesta vila és ideal per a vostè, ja que disposa d'un dormitori amb bany i entrada independent.\nNo ens oblidem de la gran zona de barbacoa, totalment protegida perquè el vent que sovint bufa a Alacant no l'obligui a cancel·lar els seus plans de trobades a l'aire lliure.\nPoseu-vos en contacte amb nosaltres per concertar una visita i conèixer aquesta casa increïble amb vistes a la mar.\nSaló amb bany\nHabitatge situat a la millor zona del Cap de les Hortes, la zona més prestigiosa d'Alacant.\nEstà a pocs quilòmetres a nord d'Alacant ciutat, amb una gran oferta de serveis i prop de camps de golf impressionants, escoles de tennis, gimnasos moderns i col·legis privats.\nL'aeroport internacional d'Alacant és a 25 minuts amb cotxe.\nImmobles similars Cabo de las Huertas\nCasa / Vil·la de 474m² en venda a Cabo de las Huertas\nDimensions del terreny 724m²\nCasa / Vil·la de 350m² en venda a Cabo de las Huertas\nCasa / Vil·la de 423m² en venda a Cabo de las Huertas\nCasa / Vil·la de 320m² en venda a Cabo de las Huertas\nEn venda, Casa / Vil·la 499.000 €\nCasa / Vil·la de 363m² en venda a Cabo de las Huertas\nm2 edificats 363m²


Visualitzant rEPISta. Revista digital de l’Escola Politècnica Superior per data de publicació\n Publicacions Revistes i Publi... rEPISta. Revista... Visualitzant rEPISta. Revista digital de l’Escola Politècnica Superior per data de publicació\nAra es mostren els resultats 1-24 de 38\nRecerca i transferència tecnològica: Seguint el fil de la recerca. L'activitat de recerca en l'àmbit tecnològic de la UdG\n2007-10 Cont. a premsa \nGascons i Clarió, Narcís \nPresentació: La direcció de l'EPS i l'equip de redacció presenten el primer número de la revista\nAvalos Sans, Aleix \nFàbregas i Alcaire, Martí Puigmal Pairot, Joan \nEstudiants: Enginyeria sense Fronteres a la UdG: una experiència personal\nPla, J. \nTecnologia: Mesurant longituds. Les mesures de longitud des de la perspectiva de l'EPS\nPuigmal Pairot, Joan \nTecnologia: Reflexions a l'entorn de l'obsolocència tecnològica. Conjunt d'articles amb diferents perspectives a l'entorn del tema de l'obsolocència\nPuigmal Pairot, Joan Bosch Puig, Lluís Bueno Delgado, Antonio Patow, Gustavo et al.


Avui tornaré a parlar de la forquilla i els diners gratuïts es creen a partir de l’aire!!\nTingueu en compte que aquesta no és la forquilla que utilitzeu per menjar fideus, sinó la forquilla / divisió de la criptomoneda més llegendària – Bitcoin i els diners gratuïts creats a partir de l’aire – Bitcoin Cash (BCH).\nSi no enteneu de què parlo, suposo que no heu llegit les nostres guies a la forquilla Bitcoin i Bitcoin Cash (BCH):\nPer als que us acabeu d’incorporar ara (festa post-fork), en poques paraules, això és el que va passar:\nA partir del bloc 478559, la xarxa de Bitcoin (BTC) s’ha incorporat a Bitcoin Cash (BCH)\nAquesta forquilla dura ha creat Bitcoin Cash (BCH) que val 440 dòlars per unitat (en el moment d’escriure aquest article) i és la tercera criptomoneda més valuosa segons CoinMarketCap.\nAbracadabra !! Bitcoin Cash val 440 dòlars i s’acaba de crear a partir de l’aire!\nAlmenys per a mi, ho és!!\n1 Reclameu les vostres monedes de Bitcoin Cash [GRATIS]\n2 Top 10 millors carteres per Bitcoin Cash (BCH)\n2.1 Els meus pensaments sobre l’accés a BCH\nReclameu les vostres monedes de Bitcoin Cash [GRATIS]\nBCH és gratuït per a tots els bitcoins que tinguessin qualsevol quantitat de BTC i que també tenien les claus privades sota la seva custòdia abans de la bifurcació.\nAra, després de la bifurcació, aquests Bitcoiners només poden utilitzar aquestes claus privades BTC per reclamar el seu BCH en una cartera compatible amb BCH.\nPer exemple, si teníeu 1 BTC, després de la divisió / bifurcació, ara tindreu 1 BTC i 1 BCH; en altres paraules, les seves possessions de monedes s’han duplicat ja que les dues monedes tenen ara les mateixes claus privades.\nAra, deixem-ho tot de banda per saltar ràpidament i veure qui dóna suport a Bitcoin Cash, ja que sé que molts de vosaltres podríeu estar buscant o canviant les vostres monedes Bitcoin Cash gratuïtes.\nA continuació, es mostren les carteres i els intercanvis que donen suport a Bitcoin Cash (BCH). Tot i això, no hi ha moltes carteres BCH, ja que només fa uns dies. Però per a les aus primerenques, aquestes són moltes opcions.\nCal llegir: Vendre diners en efectiu de Bitcoin\nTop 10 millors carteres per Bitcoin Cash (BCH)\nSi teniu un Ledger Nano S, ara no necessiteu fer res per aconseguir el vostre BCH després de la bifurcació. Els propietaris de Ledger Nano S / Blue, Nano i HW.1 només han d’actualitzar algunes coses aquí i allà per accedir al seu BCH. Aquí teniu la publicació oficial de CoinSutra sobre com reclamar el vostre BCH gratuït al Ledger Nano S. I aquí teniu l’oficial publicació al bloc de Ledger articulant encara més el que cal fer i el que no s’ha de fer.\nCompra The Ledger Nano S ara\nTrezor ha anunciat oficialment el seu suport a BCash (BCH). L’1 d’agost van publicar aquesta guia oficial pas a pas sobre com els seus usuaris poden reclamar BCH.\nACTUALITZACIÓ: Després d’un temps, Trezor ha rebutjat el suport de BCH, com es desprèn de la seva nota al seu bloc que diu: La cartera BCH s’ha retirat de TREZOR Wallet fins a nou avís.\nPerò estigueu atents …\nCompra Trezor ara\n3. Coinomi (cartera mòbil)\nEs tracta d’una popular cartera lleugera multi-moneda HD per a Bitcoin i altres monedes alt. Us permet controlar les vostres claus privades i admet un nombre màxim de criptomonedes ara mateix al mercat. Han publicat oficialment una publicació al bloc que dóna suport a BCH i com accedir-hi. Aquí teniu el pas a pas publicació al bloc.\nA hores d’ara, només està disponible per a Android, però aviat també es donarà suport a iOS.\n4. Electron Efectiu (Escriptori & Cartera mòbil)\nElectron Cash és la bifurcació de la cartera original de Bitcoin, Electrum. Us permet fer una còpia de seguretat de la vostra cartera mitjançant una frase mnemotècnica, com una autèntica cartera HD. És una cartera lleugera, ja que no requereix que baixeu el node complet de Bitcoin Cash. Està disponible per a sistemes operatius Windows, Mac i Linux. També té una versió que admet mòbils Android.\nRecomanació sobre com canviar Bitcoin Cash: https://t.co/2eO4p6En7C\n– Electrum (@ElectrumWallet) 31 de juliol de 2017\nDescarregueu Electron Cash ara\n5. Jaxx (Mòbil & Cartera d’escriptori)\nJaxx és una altra cartera HD multidivisa popular que us permet controlar les vostres claus privades. Han anunciat abans de la bifurcació que els usuaris de Jaxx no haurien de fer res per accedir a les seves monedes BCH. L’equip de Jaxx ha decidit treballar en la integració completa de BCH a les aplicacions de Jaxx i, quan la integració es completi, els seus usuaris podran accedir a les monedes de BCH amb una simple actualització de programari.\nTot i això, ho han manifestat clarament:\n“Des de Els usuaris de Jaxx sempre controlen les seves claus privades; el Bitcoin Cash (BCH) corresponent estarà segur a la vostra cartera Jaxx. Tanmateix, tingueu en compte que no podreu accedir / enviar / rebre el vostre Bitcoin Cash (BCH) fins que no tingui lloc la integració “.\nAquí hi ha anunci oficial de Jaxx amb la seva llista de coses a fer i no fer a BCH.\nDescarregueu Jaxx ara\n6. BTC.com (Web & Cartera mòbil)\nBTC.com és una popular cartera Bitcoin per a mòbils i web. Si voleu accedir a una cartera web que no comprometi les vostres claus privades, això és tot. I segons aquest post, podreu accedir a BCH.\nA més, han afirmat que:\n“Si la forquilla té èxit, tindreu automàticament la quantitat equivalent de BCH que la quantitat de Bitcoin emmagatzemada a la vostra cartera BTC.com”.\nVeure i explorar els seus guia pas a pas per recuperar BCH mitjançant l’eina de recuperació de BCH.\nFins ara aquesta eina només funciona a la versió web, però aviat també hauria d’estar disponible per a versions d’Android i iOS.\nDescarregueu BTC.com Wallet ara | Registreu-vos a BTC.com Wallet\n7. Client Bitcoin Cash BU (Cartera d’escriptori)\nL’edició Bitcoin Cash 1.1.0.0 de Bitcoin Unlimited s’ha publicat i admet BCH. Aquesta versió la ofereix el Desenvolupadors Bitcoin Unlimited ‘Extraoficialment’ fins que la comunitat BU tingui l’oportunitat de votar sobre si Bitcoin Cash s’hauria de donar suport oficialment. Està disponible per a sistemes operatius Windows, Mac i Linux. (Font: Bitcoin il·limitat)\nDescarregueu BU Bitcoin Cash ara\n8. Client UAHF de Bitcoin Classic (Cartera d’escriptori)\nBitcoin Classic també ha llançat una cartera d’escriptori anomenada Bitcoin Classic 1.3.2, que és una versió compatible amb BCH. Això us permetrà seguir la cadena Bitcoin Cash quan estigui completament instal·lada. També està disponible per a sistemes operatius Windows, Mac i Linux. (Font: Bitcoin Classic)\nDescarregueu Bitcoin Classic ara\n9. CashAddress (Cartera de paper)\nEl guió de cartera de paper de Bitcoin Cash ja està disponible. Per a aquells usuaris que estiguin còmodes amb el paper, les carteres poden anar aquí i fer-ne una. Però al meu entendre, les carteres de maquinari són superiors a les de paper.\nSi necessiteu una guia de referència per fer una cartera de paper, consulteu-la. Nota: tot i que aquesta guia serveix per fabricar cartera de paper Bitcoin, el procés és similar per fabricar també cartera de paper BCH.\nFeu una ullada a CashAddress\n10. KeepKey (cartera de maquinari)\nEl suport de KeepKey per a Bitcoin Cash ja està disponible. Veure aquí la seva guia oficial.\nPer a aquells que no sabeu, KeepKey és una cartera de maquinari de criptomoneda, però és bastant voluminosa. Tot i això, no estic en contra de KeepKey, ja que estan fent una feina decent i donen suport ara a més de 5 criptomonedes, inclosa la BCH.\nPerò prefereixo utilitzar Ledger Nano S i Trezor més per comoditat i una integració de criptomoneda més ràpida.\nCompra Keepkey ara\nEls meus pensaments sobre l’accés a BCH\nBàsicament, hi ha tot tipus de mètodes per reclamar el vostre BCH. En resum, haureu d’exportar les vostres claus privades BTC a una cartera compatible amb BCH o només heu d’actualitzar el programari aquí i allà en funció del tipus de cartera que utilitzeu..\nParaula de precaució: Segons el tipus de cartera que utilitzeu, és possible que hàgiu de jugar amb les vostres claus privades. Per tant, us ho aconsellem fes-ho amb precaució seguint els anuncis oficials de les vostres carteres associades.\nA més, considereu no fer transaccions grans utilitzant aquestes carteres BCH, ja que encara són els primers dies de Bitcoin Cash, de manera que hauríeu d’esperar alguns obstacles i errors al programari BCH..\nAixò és tot del meu costat en aquest article. Actualitzaré aquesta llista de carteres BCH a mesura que aniran apareixent més, així que vigileu aquí!\nI fins aquell moment, feliç bifurcació de Bitcoin!\nFeu-me saber a la secció de comentaris sobre les carteres que utilitzeu per accedir als vostres fons BCH.\nPer a més lectura:


63. 'a falta de cinc minuts del final' o 'a cinc minuts del final'? / Nova gramàtica\n65. Correlació 'des de... fins a' / 'des del 10 de juliol fins al 30 d'agost' o 'del 10 de juliol fins al 30 d'agost'? / Nova gramàtica / Correlació 'de... a'\nPer indicar l'origen i el final d'un període de temps o d'un espai físic, es pot usar la correlació de... a. Per exemple: Vindrà aquest estiu: del 10 de juliol al 30 d'agost. Anirem a peu de casa a l'estació de tren. Com a segon element d'aquesta correlació també s'hi pot trobar la preposició [...]\n69. climàtic -a, climatològic -a, meteorològic -a / climatologia, meteorologia\n70. És correcte medir en català? / mesurar / amidar\nLa forma medir és un castellanisme i és incorrecta en català. Els verbs mesurar i amidar són tots dos correctes, però no són del tot sinònims. El verb mesurar té dos significats: - 'avaluar qualsevol dimensió d'una cosa': Primer mesurarem l'amplària del moble, Mesuren el temps en la cursa, Ja [...]


El documental explora el funcionament d'un famós bordell barceloní regentat els últims vint anys per Lydia Artigas, més coneguda com la Senyora Rius.\n25/01/2014 - 23.10 Actualitzat 24/01/2014 - 12.56\n"El documental" estrena dissabte 1 de febrer al 33 (22.40) "La senyora que feia senyors", un projecte del Màster de Documental de l'ESCAC, l'Escola Superior de Cinema i Audiovisuals de Catalunya, dirigit per Carmen Sánchez Esplandiu i Emilia Valentin i protagonitzat per la madame més famosa de Barcelona, la senyora Rius.\nDurant més de vint anys, la senyora Rius ha regentat un negoci de gran èxit. Ubicat en tres pisos d'un mateix edifici, compta amb una luxosa decoració amb cortines de vellut, cristalleria i porcellana barata que li donen un aire recarregat. Els retrats d'estrelles del Hollywood clàssic com Marilyn Monroe, Audrey Hepburn, Ava Gardner, Gregory Peck o Clark Gable inunden les parets. Tres línies de telèfon sonen incessantment mentre que la Lydia, des de la cuina, organitza les agendes de les senyoretes que treballen per a ella. A més, un equip de professionals treballa els set dies de la setmana: un comptable i tres treballadores domèstiques que s'encarreguen de les tasques diàries.\nLa Lydia s'ha convertit en tota una llegenda a Barcelona. Va començar en aquest ofici als vint-i-un anys, per no passar més gana, tot i que va plorar amb el seu primer client. No li agrada fer servir el terme "prostitució", sinó el de "fer senyors". A les seves memòries, al llibre "La sra. Rius, de moral distraída" de Julián Peiró, narra les seves experiències amb celebritats com Salvador Dalí i Orson Welles.\nA través de la mirada de la Lydia, les senyoretes, els clients i el constant sonar dels telèfons, el documental s'endinsa en un viatge revelador cap al desconegut món dels bordells i de la prostitució com una part de la nostra societat.\n"La senyora que feia senyors"\nDirecció: Carmen Sánchez Esplandiu i Emilia Valentin\nGuió: David Llobet i Carmen Sánchez Esplandiu\nAjudant de direcció: Marlén Santos i Verònica Zacharias Gabriel\nProducció: Verònica Zacharias Gabriel\nDirecció de fotografia: Marlén Santos\nAjudant de fotografia: Laura Llorens\nMuntatge: Esteban Ruz\nSo directe: Esteban Ruz\nPostproducció de so: Toni Grabulosa\nMúsica: Deux Janvier, Renald de Matrexasse\nSubtítols: Carmen Esplandiu Feliu i Tania Cano\nDirecció màster documental i supervisió de projecte: Ventura Durall\nCoordinació de producció ESCAC Films: Bernat Manzano\nCoordinació màsters documental: Joan Martí\nDirecció màsters ESCAC: Aritz Lekuona\nProjecte del Màster de Documental de l'ESCAC, Escola Superior de Cinema i Audiovisuals de Catalunya, adscrita a la Universitat de Barcelona.\nUna producció d'ESCAC Films.\nCarmen Sánchez Esplandiu, codirecció\n(1987) Artista multidisciplinària: fotògrafa, directora i dissenyadora. Llicenciada per la UVIC, la Universitat de Vic, en Publicitat i Relacions Públiques. Va estudiar un any de fotografia en la Universitat de Roehampton de Londres. Ha treballat per a diverses publicacions internacionals com a fotògrafa.\nEl 2012 va estudiar Cine Documental a l'ESCAC, on va realitzar la seva primera pel·lícula com a directora, "La senyora que feia senyors". El mateix any va participar com a productora en diversos curtmetratges i un videoclip per a Jim Jarmusch i Jozef Van Wissem: "The Sun of the Natural World is Pure Fire". Actualment es troba a Barcelona treballant en la seva pròxima pel·lícula.\nEmilia Valentin, codirectora\n(1983) Periodista i guionista "freelance" finlandesa. Llicenciada en Comunicació Audiovisual, especialitat en televisió i cinema, per la Universitat de Ciències Aplicades de Hèlsinki Metropolia i en Fotografia i Relacions Públiques per la Universitat Politècnica de Namíbia. També va fer un curs anual de ràdio a l'HEO, Institut Evangèlic de Hèlsinki.\nHa treballat per a diverses produccions de televisió en companyies i canals de Finlàndia i ha escrit per a diferents publicacions.\nTelevisió: Dissabte 1 de febrer del 2014, al 33, a les 22.40\nInternet: A partir del dissabte 1 de febrer del 2014 a les 22.40 a tv3.cat/eldocumental i tv3.cat/3alacarta durant 30 dies


La ciutat es mou per ajudar la Penya\n20 març, 2017 20 març, 2017 Redacció Badalona Barcelonès Badalona, Esport, PolíticaNo comments\nL’Ajuntament i el Club Joventut Badalona arriben a un acord per garantir el futur de la Penya\nEl consistori i l’entitat esportiva anuncien una nova etapa de col·laboració que comportarà un major retorn social del club a la ciutat. L’alcaldessa de Badalona, Dolors Sabater, i el president del Joventut Badalona, Jordi Villacampa,van presentar divendres l’acord assolit entre el consistori i el Club Joventut Badalona per garantir la viabilitat present i futura de la Penya.\nL’acord actual preveu una nova forma de relació amb la principal entitat esportiva de la ciutat que garanteix el seu futur i alhora aporta el màxim retorn econòmic, social i esportiu a la ciutat. L’acord està basat en un compromís mutu que permet protegir a la Penya com a símbol d’identitat de la ciutat i falcar el present i el futur del club partint de la premissa de què el projecte és econòmicament viable.\nL’alcaldessa Dolors Sabater ha indicat que el pacte té serrells pendents de tancar i ha avançat que encara queda feina per poder materialitzar definitivament l’acord. Una de les mesures per assegurar l’acord i dotar-lo de major força seria aconseguir un pacte de ciutat, que l’alcaldessa ja ha demanat a tots els grups municipals i que es portarà al proper ple per ser validat, si és possible, amb unanimitat. L’acord també s’ha d’acabar de perfilar amb els serveis tècnics i jurídics municipals.\n‘La Penya és un dels principals símbol i imatges que ajuden a projectar Badalona a Catalunya i al món. Una imatge positiva, de talent i esforç de superació’ ha assegurat l’alcaldessa per explicar la importància del pacte.\nPer la seva banda el president del Joventut, Jordi Villacampa, ha subratllat la importància d’un acord que ha qualificat ‘d’històric, en la mesura que marca un punt d’inflexió’ en la trajectòria de l’entitat.\nTagged: acord ajuda Ajuntament de Badalona Club Joventut Badalona compromís Dolors Sabater entitat esport Jordi Villacampa la Penya relació\nConvivimBDN promourà el civisme i la convivència


Nova aportació de l'Ajuntament de Reus al Programa de Gestió Alimentària per a la construcció d'una cambra frigorífica | Ajuntament de Reus\nInici › Nova aportació de l'Ajuntament de Reus al Programa de Gestió Alimentària per a la construcció d'una cambra frigorífica\nNova aportació de l'Ajuntament de Reus al Programa de Gestió Alimentària per a la construcció d'una cambra frigorífica\nLa Regidoria de Benestar Social de l'Ajuntament de Reus ha fet efectiva aquest divendres, 1 de juny, una aportació extraordinària de 19.237,50 euros al Programa de Gestió Alimentària per a la compra d'una cambra frigorífica de congelació, que costa 17.908 euros, i d'un sistema d'enregistrament de temperatura constant, que té un cost de 1.329, 50 euros. Es preveu que la instal·lació d'aquesta cambra frigorífica, que té 20 metres quadrats de congelador, impliqui una setmana d'obres i, per tant, entri en funcionament a mitjans d'aquest mes de juny.\nAquest import es destina al Taller Baix Camp, una de les entitats que integren el Programa de Gestió Alimentària Responsable de Reus, encarregada del triatge i la distribució dels aliments. Una feina que realitzen persones amb discapacitat.\nLa Regidoria de Benestar Social impulsa aquest Programa des de l'agost de l'any 2012, aportant suport tècnic a totes les entitats i empreses que hi participen i un import superior als 60.500 euros anuals al Taller Baix Camp. Una aportació econòmica que aquest any 2018, amb aquesta suma extra, ascendeix fins als 79.737, 50 euros.\nL'any passat es van aportar 12.500 euros extres, destinats a la compra d'aliments rics en proteïnes amb l'objectiu d'oferir una dieta més equilibrada a les persones usuàries del programa. Ara, l'objectiu és equipar el Taller Baix Camp amb una nova zona de refrigeració per tal de millorar el procés de tractament dels aliments i poder fer front a l'augment de les donacions i al fet que sovint són imprevisibles.\nLa regidora de Benestar Social, Montserrat Vilella, fa una valoració molt positiva d'aquestes millores: «Enguany amb la incorporació de PortAventura al Programa de Gestió Alimentària, el Taller Baix Camp rep més quantitat d'aliments i necessita ampliar l'espai en què fa els tracta, per tal de mantenir una qualitat òptima del menjar que reben les persones beneficiàries».\nRenovació del conveni amb la Fundació Privada Banc dels Aliments\nLa regidora de Benestar Social, Montserrat Vilella, i el secretari de la Fundació Privada Banc dels Aliments de les Comarques de Tarragona, Antonio Garcia, han signat també aquest divendres, 1 de juny, el conveni anual de col·laboració, per tal de continuar treballant conjuntament a favor de les persones que més ho necessiten.\nMitjançant la renovació d'aquest conveni, l'Ajuntament de Reus renova la subvenció al Banc dels Aliments, que continua sent de 5.000 euros com els anys anteriors.\nAquests diners es destinaran a facilitar el suport necessari al transport d'aliments a la nostra ciutat. Un fet clau per tal de reduir el temps de distribució d'aquests aliments en benefici dels seus destinataris\nEn general, amb la renovació d'aquest conveni, l'Ajuntament de Reus dóna suport a la tasca de la Fundació Privada Banc dels Aliments de les Comarques de Tarragona de suport als problemes d'atur i pobresa, mitjançant la recaptació i redistribució d'excedents i donacions d'aliments, aportant solucions individuals i col·lectives en àmbits assistencials, laborals i formatius.\nEn concret, l'Ajuntament de Reus i el Banc dels Aliments col·laboren en diversos projectes com, per exemple, el Programa de Gestió Alimentària Responsable de Reus.\nUn programa innovador en l'àmbit de la gestió alimentària\nReus és una ciutat capdavantera en l'àmbit de la gestió alimentària amb un programa innovador que incideix de manera positiva en l'àmbit social i ambiental.\nLa implementació d'aquest programa des de l'agost de l'any 2012 és a càrrec la Regidoria de Benestar Social de l'Ajuntament de Reus, a través del Pla Local d'Inclusió (PLIS), amb la implicació directa de la Fundació Banc dels Aliments, del Taller Baix Camp, de l'Agència de Salut Pública de Catalunya i de Càritas Interparroquial de Reus.\nDes que va començar a funcionar fins al 30 d'abril de 2018, s'han recuperat 1.061.009 kg d'aliments frescos que en l’actualitat beneficien unes 5.000 persones de la ciutat que disposen de pocs recursos econòmics.\nAquest programa compta també amb la col·laboració de diverses entitats i institucions públiques i privades que participen en el finançament, entre les quals destaquen l'Agència de Residus de la Generalitat de Catalunya i la Diputació de Tarragona.\nFoto de la signatura del conveni amb la Fundació Banc dels Aliments 3838.6 KB


La Universitat de Cambridge, un passeig ple de saviesa - Recerca en Accio\n26 agost 2010 | Post de projecte, Totes les àrees, Turisme científic\nÉs un lloc de peregrinatge obligat pels amants de la ciència, com la Meca o Jerusalem poden ser-ho pels més religiosos. D’aquells llocs que s’han de trepitjar almenys un cop en la vida.\nCambridge és la universitat d’Europa que més premis Nobel per metre quadrat ha acollit al llarg de la seva història: ni més ni menys que 85. Al món només la supera Columbia, a Nova York (94 en total). És dificil no sentir-se aclaparat en un entorn així. Pensar que estàs trepitjant les mateixes pedres que Watson i Crick, Hans Kreb, Frederick Sanger, Niels Bohr, Ernest Rutherford, Paul Dirac, o, anant a temps més moderns, Elizabeth Blackburn, Sydney Brenner, Roger Y. Tsien i Martin Evans et fa sentir molt petit.\nTambé van voltar en un moment o altre per la riba del riu Cam llumeneres com Darwin, Bertrand Russell, Wittgenstein, Ian Wilmut, Virginia Woolf, Nabokov, J.G. Ballard o Stephen Hawking. Hi ha, doncs, alicients per a tots els gustos.\nEl viatge a Cambridge, a part de satisfer els somnis de qualsevol fanboy de tendències científiques, val la pena també per gaudir del magnífic entorn. La ciutat està estructurada al voltant del nucli centrar dels colleges, cadascun d’ells en un d’aquests edificis que semblen catedrals, amb els seus claustres i els seus patis, la majoria oberts al públic. Junt amb Oxford, és possiblement el campus més espectacular que hi ha. Imagino que estudiar en un lloc així de regi t’ha de fer sentir important automàticament.\nPotser els edificis que valen més la pena són els del King’s College i el Trinity College, però el millor és perdre’s sense rumb pels carrerons irregulars de la ciutat. El centre és prou petit com per poder trobar meravelles a cada passa.\nLa vida universitària es respira en l’ambient: és una ciutat de joves. Plena de turistes, també, així que és recomanable anar-hi fora de temporada. Un passatemps típic és fer un volt en una de les gòndoles que naveguen pel riu, una activitat que els anglesos anomenen punting.\nPots llogar les embarcacions amb el corresponent gondoler, o arriscar-te a fer-ho tu sol si no t’importa acabar de cap a l’aigua. Una alternativa més segura és tombar-se sobre la gespa d’un dels molts parcs que té la ciutat i confiar que una mica de la saviesa que sura per l’aire se’t quedarà enganxada a la pell.


Marina Vinent Quartet, Doo-Up i Oriol Vallès Quartet, aquesta setmana a la Jazz Cava - Canal Terrassa\nMarina Vinent Quartet, Doo-Up i Oriol Vallès Quartet, aquesta setmana a la Jazz Cava\nLa programació de la Nova Jazz Cava d’aquesta setmana comença el dijous 25 de novembre amb una jam session a càrrec de Marina Vinent Quartet. L’actuació anirà a càrrec de Marina Vinent, guitarra; Marc Urrutia, saxo; Alan Pribizchuk, baix elèctric i Arnau Julià a la bateria.\nDivendres serà el torn del 9è Formatjazz amb “Doo-Up”. L’acte té un preu únic de 30 euros, que inclou sopar i concert. Començarà a les 21h. Serà una vetllada de maridatge gastromusical, amb una acurada selecció per a la degustació de 9 varietats de formatges catalans de 9 formatgeries de diferents punts del territori. Tot plegat, regat amb l’excel.lència del vi DO Montsant del celler Coca i Fitó i amb postre de xocolata de QuimCacau. La cloenda musical anirà a càrrec del swing de “Doo-Up”, un duet de primera amb la cantant Susana Sheiman i Xavier Algans al piano.\nI dissabte, el concert de la Jazz Cava el protagonitzarà Oriol Vallès Quartet a les 22h. La formació neix retornant de Nova York, ara ja fa dos anys, amb voluntat d’acoblar, rearticular i expulsar melodies fixades en aquella contemporaneïtat, crua però ben viva. Algunes d’aquestes melodies ja les coneixen prou bé, d’altres inèdites també seran interpretades; ambdues menes en constant mutació.\nTags: Doo-UpMarina Vinent QuartetNova Jazz CavaOriol Vallès Quartetterrassa\nEl cantaor José de los Camarones, protagonista de la matinal de Flamencología\nEl Museu Tèxtil enllesteix l’exposició ‘Un museu, mil trames’ sobre els 75 anys de l’equipament


Cal un compromís ferm de l’Ajuntament de Girona i la Diputació per impulsar la comercialització de l’aeroport i recuperar el trànsit de passatgers | Sílvia Paneque\nCal un compromís ferm de l’Ajuntament de Girona i la Diputació per impulsar la comercialització de l’aeroport i recuperar el trànsit de passatgers\nL’aeroport Girona-Costa Brava només recuperarà els índex de trànsit de passatgers que necessita l’economia gironina a través d’un programa ambiciós de comercialització. S’ha de fer a través de la participació conjunta de l’Ajuntament i la Diputació, per atraure l’interès de les companyies que operen a Europa com a centre d’operacions estratègic al triangle que formen Perpinyà, Saragossa i Girona. És una aposta estratègica essencial, que exigeix el compromís de l’Ajuntament de Girona i la seva implicació per exigir que la Generalitat moduli la política aeroportuària que beneficia els aeroports de Barcelona-El Prat i Alguaire en detriment del de Girona. Per nosaltres és clau assegurar la promoció econòmica de la nostra ciutat perquè la demarcació de Girona i, per tant també la ciutat, creix per sota de la mitjana catalana. Ja hem dit en d’altres ocasions que és important considerar el turisme com una de les principals industries de la nostra ciutat.\nEl triangle Saragossa-Perpinyà-Girona té un potencial de 16.000.000 passatgers. La proposta del PSC és que Girona n’hauria de captar els vols europeus mitjos (d’entre 150 i 200 passatgers) oferint, a més de la pròpia oferta turística, un valor estratègic geogràfic que convencés les companyies per situar el seu centre d’operacions a Girona amb l’argument de l’estalvi de combustible. L’avantatge del combustible i la situació geogràfica té el reforç que l’aeroport de Girona és un equipament ben conservat, de mides ben dimensionades i amb poca necessitat d’inversió en manteniment, malgrat que la torre de control és la més antiga de l’Estat. És un valor que, just ara que ha sortit un informe d’auditors europeus sobre la sobredimensió d’aeròdroms espanyols amb fons europeus, pren encara més valor.\nL’aeroport de Girona va ser pioner en l’aposta estratègica a favor de les companyies de baix cost. La irrupció d’aquestes companyies va marcar el creixement dels aeroports que hi van apostar i l’estancament dels que no en van fer cas. El creixement del de Girona va ser notable i el va conduir a les seves millors xifres d’activitat (més de 5,5 milions de passatgers el 2008). Davant d’aquesta situació, altres aeroports es van afegir a aquesta tendència. Especialment el de Barcelona, que va entrar en competència amb el de Girona oferint taxes més avantatjoses. La Generalitat va permetre aquesta competència a partir d’una política que ha erosionat la rendibilitat de l’aeroport Girona-Costa Brava perquè prioritza la rendibilitat d’El Prat i Alguaire un aeroport que, recordem-ho, no cobra taxes a les companyies que hi operen. La situació persisteix amb la connivència de l’Ajuntament de Girona. En aquestes condicions de clar descens del trànsit de passatgers, l’aeroport de Girona pot quedar arraconat a la condició d’aeroport de temporada, pas previ a la seva mort. Lamento també la falta d’interès d’Aena en l’aeroport, el qual gestiona com un més de la seva xarxa.\nDes del PSC de Girona proposem que l’aeroport de Girona-Costa Brava recuperi la seva condició de zona d’entrenament. Fins ara s’han denegat sol·licituds en aquest sentit de les companyies Condor i Lufthansa; i que es doni un nou impuls al Punt d’Inspecció Fronterera. Volem que es faci una aposta decidida a favor de potenciar l’aeroport de Girona-Costa Brava com a centre de mercaderies amb la idea que sigui complementari als de Barcelona i Vitòria. Per això és d’una gran rellevància la comercialització de l’aeroport de Girona davant els directors d’operacions de les diferents companyies amb vols europeus i empreses de transport de mercaderies. Demanem a l’alcalde Puigdemont que actuï amb urgència i de manera conjunta amb el Patronat, Diputació, Cambra de Comerç i sindicats per tal d’evitar la deriva de l’aeroport de Girona amb totes les conseqüències negatives que se’n poden derivar en termes econòmics i d’ocupació. Cal fer polítiques a favor de l’Aeroport per aturar la reacció en cadena que provoca la pèrdua de trànsit de passatgers amb les conseqüències que té en particular sobre la ciutat de Girona i la seva economia.\nL’Ajuntament de Girona destina actualment 205.100 euros del pressupost a la promoció turística de la ciutat. Malgrat aquesta inversió les dades d’ocupació hotelera a Girona baixen segons tots els estudis de l’INE, de l’Idescat i de l’observatori de l’UMAT. L’anàlisi de les dades posa llum sobre dos efectes preocupants: la caiguda lenta de les pernoctacions de turisme estranger a la ciutat de Girona; i l’estacionalització d’aquestes pernoctacions amb caigudes de fins el 50% en el primer i el quart trimestre de l’any.\nDe fet, l’estiu del 2012 el sector hostaler advertia de fortes caigudes d’ocupació hotelera, que van ser del 76.7% el 2008, i del 45.8% el 2011. En aquest sentit, un estudi del BBVA fet públic aquest estiu passat, determinava que un altre dels factors que expliquen el menor creixement de l’economia gironina és la lenta recuperació del sector turístic. L’estudi destaca que, mentre que a d’altres demarcacions catalanes ja s’han assolit xifres d’abans de la crisi, a les comarques gironines això no ha estat així i les perspectives no apunten a una variació substancial en el curt termini. A tall d’exemple, cita el descens de passatgers de l’aeroport de Girona.\nSegons el web d’Aena, a l’aeroport de Girona hi operen 10 companyies. Només dues (Ryanair i Wizzair Ucraïna), i d’aquestes dues essencialment una (Ryanair), tenen vols regulars durant tot l’any, que suposen uns 70 moviments setmanals. Set companyies, de vols regulars i vols xàrters, operen estacionalment a l’aeroport de Girona amb entre un i tres vols per setmana entre abril i octubre. L’aeroport tancarà l’any 2014 amb dades inferiors a les de 2004. A l’octubre, el trànsit de passatgers per l’aeroport era lleugerament superior als 2.000.000\naeroport, Aeroport Girona, Aeroport Girona-Costa Brava, girona, paneque, psc, PSC Girona, silvia, Sílvia Paneque


Jo no em vull aprimar! Aprèn a engreixar amb salut - Nomen\nJo no em vull aprimar! Aprèn a engreixar amb salut\nUn dels principals temes en el món de la moda i l’alimentació sol estar relacionat amb la pèrdua de pes o el manteniment d’aquest. No obstant això, hi ha un sector de la població que està desesperat per aconseguir totalment el contrari: guanyar pes. Com engreixar, una cosa tan senzilla per a alguns, pot suposar un autèntic calvari per a altres?\nLa resposta està en la genètica. Un estudi, publicat en l’últim número de la revista «Archives of Pediatrics and Adolescent Medicine», realitzat per investigadors de la Universitat de Londres, assegura que el pes corporal dels pares té una gran influència en el pes corporal dels seus fills, després d’haver observat que els nens els pares dels quals són prims tenen tres vegades més probabilitats de ser-ho, en comparació amb aquells amb pares obesos. No obstant això, la primesa es converteix en un problema quan la persona vol engreixar i no ho aconsegueix. Per això, avui, centrarem l’article a donar consells sobre com aconseguir pujar quilos sense perdre la salut.\nPrimer hem d’assegurar-nos que la dieta sigui, a part d’equilibrada i variada, suficient en energia. Augmentar les quantitats de menjar és un pas molt difícil, ja que aquestes persones solen tenir un estómac que no cedeix fàcilment a grans volums. Per tant, haurem d’aconseguir que, amb la mateixa quantitat de menjar, aportem més energia. Aquest punt ho aconseguirem enriquint els aliments:\nA les sopes, cremes i purés:\n– Afegir formatgets o formatge ratllat.\n– Afegir ou dur picat.\n– Afegir crostons de pa fregit en oli d’oliva.\n– Afegir tacs de pernil serrà passats per la paella en oli d’oliva.\n– Afegir un picat d’ametlles i avellanes.\n– Afegir una cullerada sopera d’oli d’oliva en cru.\n– Ofegar-les o fregir-les en oli d’oliva.\n– Afegir un sofregit amb all, pernil i pinyons.\n– Afegir salsa beixamel.\n– Afegir fruits secs.\n– Afegir maionesa.\n– Afegir panses.\n– Afegir un sofregit de xoriço o pernil serrà.\n– Afegir un sofregit d’all i pernil.\n– Saltar amb oli d’oliva.\n– Salses enriquides amb nata, formatge, salsa de tomàquet, salsa pesto…\nLes carns i peixos:\n– Potenciar el peix blau un mínim de tres vegades a la setmana.\n– Amb mel, melmelades.\n– Amb nata.\n– Amb llet en pols condensada.\n– Amb xocolata.\n– Amb fruits secs.\n– Fruita en almívar.\nUn altre punt important és fraccionar la dieta en cinc o sis preses al dia, donant especial importància a l’esmorzar, sens dubte, el menjar més important del dia. No esmorzar és com no haver despertat i reactivat tota la maquinària del nostre organisme. Mai ha de faltar una aportació de cereal, una aportació de làctic i una aportació de fruita. Per exemple: una peça de fruita, llet amb cacau i cereals ensucrats.\nEl pa, els cereals, les patates i els llegums, tots tenen midó. Aquest nutrient és essencial per equilibrar els menús, per tant, mai pot faltar ni en el menjar ni en el sopar. Per exemple: arròs saltat amb bolets, conill amb puré de castanyes i poma al forn amb canyella i sucre moreno. I si a més, acompanyes els àpats amb pa torrat, oli d’oliva i suc de poma per beure, afegiràs calories de qualitat sense pràcticament adonar-te’n.\nFinalment, cal destacar la importància de practicar exercici físic, ja que no només estimula la gana sinó que estimula la musculatura, proporcionant un aspecte menys prim.\nJa veieu que engreixar no es tracta de satisfer la gana amb menjars abundants, greixosos i molt calòrics, sinó que s’han de prendre racions moderades amb una bona qualitat nutricional i, sobretot, mantenint aquests hàbits de per vida.


Carles Torras creu que l'independentisme no separa families\nNova polèmica del marit de Susanna Griso que ha revolucionat les xarxes socials\nCarles Torras ha negat que l'independentisme «separi famílies»\nper Redacció dissabte, 7 de desembre 2019 - 16:09h\nCarles Torras i Susanna Griso tenen posicions polítiques molt diferents | CatalunyaDiari\nÉs sabut que a diferència de la seva dona, la periodista Susanna Griso, Carles Torra mai s'ha amagat de ser independentista. No és estrany que els seus comentaris polítics generin polèmica seves xarxes. Un dels darrers ha sigut sobre l'impacte que ha tingut en les famílies el procés independentista.\nHa volgut desmentir la idea que l'independentisme provoca problemes familiars, tot i les contradiccions que viu ell mateix en el si de la seva parella. Torras afirmava que ser independentista no trenca famílies que el que ho fa és descobrir «gent que no s’indigna davant l’existència de presos polítics».\nEl que trenca families no és l’independentisme. El que trenca families és que descobreixis a gent que no s’indigna davant l’existencia de presos polítics. Això costa d’empassar, sí.\n— Carles Torras (@carlestorras) 5 de diciembre de 2019\nDiversitat d'opinions a les xarxes\nEls seus seguidors a Twitter no han trigat a dir la seva. Mentre alguns coincidien que el conflicte polític a Catalunya ha servit per descobrir que són «imbècils intolerants» o «males persones», altres li han retret el paper de la seva parella, que ell ha volgut contestar.\nTotalment d'acord Carles. Així és com descobreixes que tens a prop teu males persones, i potser no ho sabies. I amb les males persones, no hi pots tenir una relació d'amistat ni de cordialitat.\n— Toni Cuscó (@toni_cusco) 6 de diciembre de 2019\nAmb l’independentisme es posa en evidència aquell familiar que ja sabies del cert que és un imbècil intolerant.\n— Dimoniescuat (@dllambrich) 6 de diciembre de 2019\nUi ja tardava el primer!\nEt refereixes algú d.aprop teu?\n— Marisa (@Marisa07509159) 7 de diciembre de 2019\nSusanna Griso parla en directe del seu vot d'aquest diumenge\nEl Barça reacciona davant les accions de Tsunami Democràtic\nGuerra oberta entre Rufián i Iglesias: «Que covard»\nTwitter Susanna Griso Procés Català


Assange acusa l'FBI d'intentar subornar empleats de Wikileaks - Diari de Girona\nAssange acusa l'FBI d'intentar subornar empleats de Wikileaks\nEl fundador de la polèmica web assegura que les filtracions de documents secrets continuaran\nlondres | otr press/ddg 08.06.2011 | 02:00\nLa lluita del fundador de Wikileaks amb els Estats Units continua, després de la publicació dels populars cables. Julian Assange va assegurar que l'FBI va intentar subornar membres del lloc de filtracions per evitar la publicació dels documents. El creador del portal Wikileaks, responsable de la difusió d'un gran nombre de documents secrets corresponents al departament d'Estat dels Estats Units, va tornar a fer referència a un altre dels episodis que va protagonitzar el seu equip davant la proliferació a grans diaris del món dels documents secrets.\nAssange, en una entrevista al diari britànic The Telegraph, va indicar que, durant l'època en què s'havia generat gran controvèrsia per la filtració dels cables del departament d'Estat dels Estats Units, "membres de l'FBI van intentar subornar personal de Wikileaks" per evitar aquesta filtració d'informació restringida.\nA més, Assange va indicar que els cables i les filtracions continuaran apareguent durant aquest any. "Les irregularitats continuaran apareguent i estem disposats a filtrar tots els documents. Internet no et dóna la llibertat d'expressió, hem estat perseguits fins a uns extrems increïbles, exposats a nombrosos reptes i fins i tot hem estat testimonis de com l'FBI intentava subornar els nostres empleats per entrar a Wikileaks", va explicar.\nA més, va indicar que després de la persecució viscuda amb les seves filtracions als grans diaris en el passat, és molt probable que en futures accions l'organització pugui blindar-se davant mandats judicials. "Hem publicat al voltant de cinc o sis grans filtracions en el passat que ens han donat molts problemes, per aquesta raó estem pensant en adoptar un altre tipus de mesures amb la finalitat de salvaguardar les nostres fonts", va afehir.\nSegons Assange, molta gent "no s'ha pres bé les revelacions i ha intentat destruir tota una revolució", però espera que en el futur canviïn aquesta tendència i es trobin una societat "més receptiva i oberta".\nFinalment, i després de ser qüestionat sobre els danys col·laterals que han pogut suposar les filtracions de la seva organització, va afirmar que "no hi ha cap evidència de morts com a conseqüència de les revelacions de Wikileaks, malgrat les advertències dels Estats Units que això ocorreria".