Rashguard i pantaló curt d'MMA personalitzat - Equipament MMA | Sublisport\nInici Gamma MMA\nCrea el teu rashguard i pantaló curt d'MMA personalitzat\nSublisport et proposa rashguards i pantalons curts d’MMA personalitzats, així com tota una gamma d’equipaments per als esports de combat. Confeccionats segons les teves demandes, es poden personalitzar amb els colors i logotips del teu club o equip.\nRoba d'esport personalitzada que segueix la normativa d'MMA\nA Sublisport, ens comprometem a respectar les normatives específiques d’MMA. El nostre departament d’estudis, compost de modelistes i dissenyadors de moda, fa realitat les teves col·leccions d’esports i els teus models personalitzats tenint en compte cadascun dels aspectes reglamentaris dels esports de combat.\nI com cada detall importa, gràcies a la nostra guia de talles, determina amb precisió les mides dels teus equipaments d’MMA personalitzats.\nCom personalitzar el teu rashguard i els teus pantalons d'MMA?\nSublisport et proposa rashguards personalitzats i altres equipaments adaptats a la lluita lliure, com el famós pantaló curt d’MMA personalitzat. Gràcies al nostre servei professional, el nostre equip d’entrega et proporciona consells adaptats a les teves necessitats d’equipaments d’MMA personalitzats.\nEls nostres dissenyadors es refereixen al teu plec de condicions per dur a terme un disseny únic, amb els colors i els logotips del vostre club. Si ja tens una idea concreta i vols crear el teu propi model de pantaló curt d’MMA sublimat, pots utilitzar les nostres plantilles!\nCom personalitzar la teva roba d'MMA?\nPer tal d’oferir-te productes de alta qualitat, Sublisport utilitza la tècnica d’impressió per sublimació per personalitzar els teus productes de la gamma MMA. Els logotips, dissenys i textos que hagis escollit estan impresos al cor de les fibres del teixit dels teus pantalons curts d’MMA i dels teus rashguards. I el resultat sedueix! Així tens roba duradora i que pots personalitzar sense límit. Per tant, la sublimació et permet donar via lliure a la teva imaginació i la teva creativitat, ja que no us imposa cap límit. Ets tu qui escull el nombre de colors, la talla i la ubicació dels vostres elements gràfics, sense límit!\nCom escollir els teus pantalons curts d'MMA personalitzats ?\nDegut a que els arts marcials mixtes combinen a la vegada la lluita cos a cos i el pugilat, les preses són molt habituals durant els partits. Això significa que els teixits dels pantalons curts de combats d’MMA han de ser obligatòriament resistents per acompanyar als combatents combat rere combat. Dona un cop d’ull als models totalment personalitzables de Sublisport. El nostre compromís de qualitat us permet equipar pantalons curts d’MMA que disposen de grans qualitats anti-estripament, amb els colors del teu equip.\nI per acabar, completa la teva vestimenta gràcies a rashguards d’MMA personalitzats !


El Punt Avui - Notícia: El vaixell de l'infern\nLa nau arriba a la destinació final per comentar un esplèndid muntatge de ‘Billy Budd' a l'English National Opera\nEl vaixell de l'infern\nTweet\thenrietta butler\nUn equip encapçalat per Benedict Nelson i Kim Begley va donar realç a la funció En algunes funcions es produeix el miracle, aquell moment màgic en què la música penetra per tots els porus i t'enlaira on no creies que era possible. En la nova producció de Billy Budd de Britten de l'English National Opera hi va haver un parell d'aquests instants i els responsables són perfectament identificables: el cor i l'orquestra de la casa, i el seu director musical, Edward Gardner.El britànic pertany a aquesta impetuosa generació de directors d'entre 30 i 40 anys que estén arreu els seus tentacles, si bé en el seu cas, per sort, ens estalviem la invasió mediàtica d'altres. El seu va ser un Britten abrasiu, de dissonàncies lacerants, amb un espectre dinàmic descomunal, des del pianíssim més subtil fins a l'explosió més eixordadora, amb metalls d'una ajustada brutalitat militarista, i, alhora, sempre deixant respirar la música. Les onades sonores conjurades per Gardner lligaven a la perfecció amb la mirada violenta i claustrofòbica del muntatge de David Alden.No hi ha mar ni aire per respirar, només les entranyes opressives d'un vaixell d'entreguerres mundials (decorat de Paul Steinberg), on la cabina de Vere (i el seu uniforme) aportava una blancor encara més fora de lloc, i multiplicava així al pròleg i l'epíleg la desesperació del capità per la seva incapacitat per salvar Billy.Vere i els oficials eren la cúspide d'una societat altament estratificada, com marcava el vestuari de Constance Hoffman, sotmesa a un règim de terror i d'obediència cega a les ordres. La contundent crítica social d'Alden (no estem vivint ara en un vaixell de l'infern similar?) deixava una mica de banda el component homoeròtic de la trama, però no està pas malament que per un cop aquesta obra no esdevingui una desfilada de mariners de tors nu.Una impecable feina d'equip va donar realç a la funció, tot i que es pot demanar un Budd de projecció vocal més generosa que la de Benedict Nelson, qui, tanmateix, va donar l'escalf just a Billy in the Darbies. Kim Begley va ser un Vere de línia meticulosa i veu amb més cos que el model Pears, mentre que Matthew Rose va ser un Claggart llefiscós, tenebrós i inquietant.Arribats a aquest punt, tocaria fer alguna metàfora marina ad hoc, però com que el sofert lector sap que tinc l'ànima prosaica, aniré al gra. Aquest text posa la doble barra final a divuit anys de crítiques, quaderns i cròniques múltiples, l'última intenció dels quals sempre ha estat compartir la meva fam insaciable de música. Si pel camí no els he avorrit en excés, em dono per satisfet. Moltes gràcies per l'atenció i a reveure.\nEl Punt Avui. Comarques Gironines 08-07-2012 Pàgina 41 El Punt Avui. Edició Nacional 08-07-2012 Pàgina 28 DESA LA NOTÍCIA A:\nJoaquim Hernández Puig (Barcelona) És molt trist, tristíssim diria, que l'Avui hagi decidit prescindir de la música.\nL'Avui per si no us en havíeu adonat, comptava, sota el meu parer, amb el millor crític musical i malgrat això, decideix que el quadern de música es deixi de publicar. Suposo que tampoc tindrem crítica dels espectacles operístics, ni dels concerts que es facin a partir d'ara a Catalunya.\nMolt bé, fantàstic, sent així, acabeu de perdre un lector.\nGràcies Xavier, la teva valuosa feina, no en tinguis cap dubte que ha deixat petjada, en llegiré allà on vagis.\nDiumenge 08 juliol 2012, 05:28\nXavier C. (El Prat de Llobregat) I és que a alguns ja els està bé que no hi hagi crítica dels espectacles que es fan i es desfan. A reveure.\nDiumenge 08 juliol 2012, 12:58\nQuim Girbau (Barcelona) L'últim que faltava per marxar de l'Avui. Han anat plegant o fugint tots, i l'única raó per obrir l'Avui últimament es deia Xavier Cester. Lluny dels dinosauris crítics amb mal d'estómac d'altres rotatius, Cester ens ha transportat cada diumenge algun indret musical interessant.\nSuposo que, com els altres, l'espai natural de Cester serà l'Ara... Tinc ganes de tornar a llegir Cester.\nDiumenge 08 juliol 2012, 14:01\nDavid Pont Verdaguer (Artesa de Lleida) Gràcies, doncs, i sort.\nDiumenge 08 juliol 2012, 22:07


Poetes a les aules: EL DESPERTAR DE LA PRIMAVERA\n"EL DESPERTAR DE LA PRIMAVERA", una obra mestra de FRANK WEDEKIND.\nCOMPANYIA DE TEATRE LES TRETZE FLORS\nEs tracta d'una obra ambientada a l'Alemanya de finals del segle XIX. Un grup de joves estudiants comencen a fer-se preguntes sobre els misteris de la vida. Amb el naixement d'impulsos i sensacions noves, es plantegen per primer cop tot allò que els ha estat ocultat per una societat opressiva i reprimida. La sobreprotecció i les pressions de pares a fills per evitar el dolor i el sofriment a la vida, encara apropen més a aquests joves a un tràgic destí.\nUna posada en escena dinàmica, enèrgica, vital!\n''Despertar de Primavera'' és una creació que fou escrita fa més d'un segle. Frank Wedekind, el seu autor, va saber unir elements relacionats amb el taboo de la societat europea i crear una obra dramàtica que no perd el sentit contemporani. Gràcies a la combinació d'aquests elements el guió és original, interessant i actual.\nDes d'un punt de vista pràctic, la interpretació és bastant bona i feta de manera natural, en gran part gràcies a la professora i a la dedicació dels joves actors. Des del punt de vista tècnic, l'obra presenta efectes estàndards, la il·luminació fa el seu paper i els efectes sonors són els adequats.\nA nivell personal, vull destacar que la preparació i el treball s'ha dut a terme de manera problemàtica i dificultosa: el ritme de treball era dur i la incorporació de nous actors i actrius que l'any passat va obligar-nos canviar la tàctica de preparació de l'obra. La falta de temps era un dels problemes principals que vam trobar durant el curs teatral. Però, al cap i a la fi, el grup ha aconseguit sortir-se'n i representar una de les obres més votades de les jornades convocades.\nPer acabar, voldria dir que ha estat una bona experiència, el treball era dur però va resultar gratificant tant per l'equip d'interpretació com per la majoria d'espectadors.\nAquesta és la crítica sencera! Bona nit!\nPublicat per Roser D. a 1:49\n"L'EBOBO VA NÉIXER TRES MESOS ABANS QUE JO"\nDUES MALETES PLENES DE CÒMICS ARRIBEN A L'INSTITUT...


Protecció dades (LOPD)\nREGISTRE D’INSTAL·LADORS DE TELECOMUNICACIONS\nLa inscripció al Registre i els Butlletins de Telecomunicacions s´han de tramitar SEMPRE amb signatura digital segons normativa.\nFa dos mesos aproximadament, les competències per tramitar l´alta i modificació de dades en el Registre s´han traspassat a la OGE. Per això aquest tràmit es pot fer per via telemàtica o bé presencialment a qualsevol Oficina de Gestió Empresarial.\nUn cop arriba la documentació al Negociat, demanaran una declaració de relació d’equips. Aquesta ha d’anar signada digitalment. Donat que alguns d´aquests Punts de Tramitació OGE no disposen encara de la eina digital per tramitar el Registre tal i com ho estableix la normativa, s´estan agafant les Declaracions Responsables signades MANUALMENT.\nLa OGE envia l´expedient al Servei de Telecomunicacions per a la inscripció al Registre. El Servei de Telecomunicacions demana a l´empresa la Declaració de Mitjans amb la signatura digital incorporada. Donat que sorgeixen dubtes de perquè es necessari la signatura digital en aquest punt quan per tramitar la Declaració Responsable no ha estat requerida, des del Negociat ens demanen PACIENCIA i que informem d´aquests fets a les empreses que vulguin tramitar aquest registre.\nc./ Tres Creus,66 - 08202 Sabadell - Barcelona


el bloc de notes d'en toni: Torna la sarsuela al TNCamb 4 úniques funcions!\nTorna la sarsuela al TNCamb 4 úniques funcions!\nLa primera sarsuela\nSala Gran 29/09/16 — 02/10/16\nAmb motiu de la celebració dels vint anys del Teatre Nacional de Catalunya i elsquinze anys de l’Escola Superior de Música de Catalunya (Esmuc), la directora polonesa Wanda Pitrowska torna a pujar a l’escenari de la Sala Gran per reinterpretar amb la seva batuta imprevisible la primera sarsuela en llengua catalana que es conserva, desenterrada dels arxius per a l’ocasió.\nDescompte del 15% amb el codi promocional TNCAPLEC\nAquest missatge pot contenir contingut publicitari. D'acord amb la Llei de protecció de dades de caràcter personal, els comuniquem que les dades que figuren en aquesta comunicació estan incloses en els sistemes d'informació propietat del TEATRE NACIONAL DE CATALUNYA, SA. Per a l'exercici dels drets d'accés, rectificació, cancel·lació o oposició, poden adreçar-se en qualsevol moment a l’entitat al domicili situat a la plaça de les Arts, núm. 1, 08013 de Barcelona o escriure a l’adreça dadespersonals@tnc.cat.\nSi no desitja rebre en el futur noves comunicacions del TEATRE NACIONAL DE CATALUNYA, SA, es pot donar de BAIXAaqui.


L'escultura romana és una influència hel·lènica de caràcter religiós, i també la influència etrusca, en el realisme del retrat.\nEn els temes mitològics es troben còpies d'obres gregues.\nTé tendència evolutiva des de l'idealisme grec a la República i l'Alt Imperi.\nL’origen està en una antiga pràctica funerària de culte als avantpassats, quan un patrici moria es treia de la seva cara una màscara de cera, i es feia un retrat.\nLa seva característica principal és la fidelitat en els trets i en els tocats (sobretot en el retrat femení).\nA) Període Republicà\nÉs de gran realisme, amb els trets facials molt accentuatsi on l'escultura consisteix en un bust curt, que només representa cap i coll. Els homes porten els cabells curts.\nTé el seu origen en les "imatges maiorum" de cera.\nBrut Barberini: tot i que és ja de l'Alt Imperi apareix amb dos "imatges dels avantpassats" a les seves mans; apareix dempeus, són tres personatges amb trets diferents.\nB) Retrats Imperials\nEn el retrat de cos sencer dels emperadors de l'Alt Imperi trobem tres versions:\n"Imatge togata", com patrici o pontífex màxim, amb toga. Exemple: el Retrat togato d'August, en què la postura marca el contraposto i el cap està coberta\n"Thoracata", com imperator, cap militar, o cònsol, amb indumentària militar, amb cuirassa. Exemple: el Retrato toracato d'Augusto o August de Prima Porta.\nA partir de Claudio i Neró es torna al realisme romà, com podem apreciar en l'anteriorment citat Claudio heroic.\nEls segles II i III es tendeix al barroquisme, els cabells s'esculpeix més llarg i separat del cap, amb rínxols voluminosos, apareixen les barbes, etc. i sobretot a partir del segle III es graven les pupil·les.\nExemples: Adriano: obra del segle II, els ulls estan tallats i no policromats, porta barba i el pèl està molt marcat, llarg i treballat amb el trepà amb molta delicadesa.\nMarc Aureli: del que, entre altres diversos, tenim un magnífic retrat eqüestre en bronze del segle II, el més antic dels conservats i el de major influència posterior, principalment durant l'Edat Mitjana i el Renaixement; aquesta imatge tenia com a finalitat mostrar a Marc Aureli com "imperator", com a general victoriós i conqueridor, però no obstant això, al no portar armes o armadura, sembla transmetre més una imatge de pau que d'heroi militar, tal com ell es percebia a si mateix i al seu regne.\nCaracalla: ja del segle III; Caracalla va ser un emperador de caràcter violent, fort i altiu, caràcters que queden reflectits en la seva escultura.\nA partir del segle IV, ja en el Baix Imperi, el retrat romà es caracteritza per la rigidesa i el hieratisme, que ha de passar al món cristià.\nEls retrats es deshumanitzen, es perd la preocupació per fer retrats que s'apropin a l'home, es tendeix a una esquematització que allunya l'emperador de la societat. Per tant, la seva escultura es pot considerar ja "anti-clàssica".\nConstantí del Palau dels Conservadors de Roma: es tracta del cap d'una escultura de cos sencer que es conserva fragmentada i que tenia dimensions colossals; Constantino també apareix.\nEl grup dels tetrarcas: que representa dos augusts donant-se l'abraçada de la concòrdia i té unes característiques similars a les anteriors.\nEl Relleu Romà\nEs caracteritza per la idealització en els temes religiosos, el realisme i el caràcter narratiu en la història.\nEn els relleus històrics, els més característics i significatius del relleu romà, destaquen el seu realisme i el seu caràcter narratiu. En l'escultura grega, on els grans fets històrics es recordaven per temes mitològics, en la romana els protagonistes són els homes, els generals que van guanyar les guerres que commemoren aquests relleus.\nAixò ho trobem en tres obres úniques:\n1.L'Ara Pacis d'August: altar realitzat en el 13 aC per commemorar la pau després de la guerra de les Galias i d’Hispania; l'altar està tancat per un mur rectangular d'uns 10 metres, fet de marbre i decorat amb relleus, a l'exterior amb dos frisos, a la part baixa un amb decoració floral i minúsculs animalons.\n2.La Columna Trajana: de principis del segle II, es troba a Roma, al fòrum de Trajà, i commemora la victòria de Trajà davant els dacis, a més té un caràcter funerari perquè al plint hi ha una petita cambra on es guarda una urna amb les cendres de l'emperador; la columna estava coronada per una estàtua de Trajà, que avui ha estat substituïda; tot el fust està decorat amb relleus, continu i històric-narratiu; en el plint hi ha decoració amb armes i elements propis d'una armadura.\nEn el relleu, evoluciona de l’’Estil Pictòric,(modelatge i realisme, amb diversos plànols, perspectives assolides) als exemples de fins de l'Imperi, en què (les figures, frontals i hieràtiques juxtaposades, i d’Estil Cristal·lí\n3.Els relleus del Pedestal l'Obelisc de Teodosi.\nSarcòfag, on segueix totes les característiques del relleu romà, l’epòca de l'Alt Imperi, de temàtica mitològica o narrativa sobre el difunt, com en els del Baix Imperi.


VIATGE AL FIRMAMENT | Barcelona Ciència\nEls humans som exploradors per naturalesa, tant, que el planeta se’ns fa petit. Hem trepitjat la superfície de la Lluna i ara ens plantegem viatjar a Mart, però amb l’ajuda de telescopis, satèl·lits i altres aparells hem aconseguit arribar molt més enllà, gairebé als límits de l’Univers. Malgrat tot, encara ens queda molt per descobrir: els físics estimen que tot el que coneixem i que hem captat amb els nostres aparells només representa un 5 % del que hi ha a l’Univers. La resta és matèria i energia fosques i descobrir-les marcarà bona part del futur de l’astrofísica.\nEL SOL I ELS ESTELS AL TELESCOPI\nA càrrec d’Agrupació Astronòmica de Barcelona (ASTER)\nMentre duri la Festa, plantarem els nostres telescopis a la Ciutadella. Acosta’t i, de dia, observa el Sol de ben a prop a través de diferents filtres i, de nit, els planetes que tenim visibles al cel durant aquests dies.\nDissabte: 11-24 h\nEL TELESCOPI DE GALILEU GALILEI\nTaller, 8-15 anys\nA càrrec d’Alejandro Rubio i Alexia Rexac, AstroBarcelona\nUn dels pares de l’astronomia i la física modernes, Galileu Galilei, va fer descobriments increïbles amb un telescopi molt senzill. Descobreix què és un telescopi, com funciona i construeix-ne un com el que va utilitzar el científic per observar el cel nocturn.\nCal inscripció prèvia, 12 infants+acompanyant\nTELESCOPIS PER MIRAR EL CEL\nTaller, 8-14 anys\nEls telescopis astronòmics són una part fonamental de la recerca de l'Univers i l'astronomia amateur. Construeix un petit telescopi com el que utilitzà Galileu i coneix què és i com funcionen el telescopi refractor i el reflector. Descobriràs molts estels que no veus a ull nu!


© Imatge de la furgoneta calcinada a Ponts.\nSPEIS DIPUTACIÓN HUESCA\nL’incendi d’un camió va obligar a tallar ahir l’autovia A-2 al seu pas per Fraga en direcció a Lleida. El foc, que es va declarar al voltant de les 13.45 hores i es va produir a la cabina, va obligar a tallar l’autovia, la qual cosa va provocar retencions.\nEl tràiler transportava poliestirè. El conductor va sortir pel seu propi peu i va resultar il·lès.\nLes flames es van propagar fins al vessant però els efectius del Servei de Prevenció, Extinció d’Incendis i Salvament (SPEIS) de la diputació d’Osca van evitar que anés a més. La cabina va quedar completament calcinada i el remolc va patir danys importants.\nVan donar el foc per extingit cap a les 15.00 hores. Posteriorment, es va retirar el vehicle.\nDurant l’actuació, el trànsit va ser desviat per l’N-II.\nD’altra banda, els Bombers de la Generalitat van sufocar ahir a la tarda un incendi d’una furgoneta a la masia la Coromina de Ponts. Els serveis d’extinció van ser alertats a les 16.24 hores i quan van arribar al lloc el foc ja estava controlat. La furgoneta va quedar calcinada per complet. A Mollerussa, els Bombers van apagar un foc en un contenidor.


Així hem celebrat el 90 aniversari de la fundació de l'Opus Dei! | Col·legi Pineda\nInici / Actualitat / Així hem celebrat el 90 aniversari de la fundació de l'Opus Dei!\nAvui, 2 d'octubre, és un dia especial a Pineda, doncs celebrem el 90 aniversari de la fundació de l'Opus Dei. I quina millor manera que fer-ho amb un dinar especial, una vestimenta simpàtica, felicitacions entranyables i més detalls que han fet que tota l'escola gaudeixi d'aquest dia.\nA més, tant el professorat com l'alumnat que ho ha desitjat, ha pogut participar de la Santa Missa amb motiu d'agraïment.\nAra, només podem donar gràcies i seguir celebrant-ho!


Litterarum programa 21 activitats virtuals amb Josep Carner i Joan Perucho com a protagonistes\nLa fira inclou deu tastos d'espectacles literaris de Catalunya, el País Valencià i les Balears\nLa 13a edició de la fira Litterarum Móra d'Ebre tindrà lloc del 28 al 31 de maig i serà eminentment virtual. La pandèmia provocada pel coronavirus ha obligat l'organització de la iniciativa a idear una fórmula digital per no haver de cancel·lar-la, de manera que tot el programa d'actes habitual es farà en línia. La Litterarum digital 2020 inclourà activitats i espectacles d'accés lliure i altres destinats exclusivament a programadors. En total s'oferiran 21 activitats amb les figures de Josep Carner i Joan Perucho com a protagonistes.\nLa fira inclou deu espectacles literaris, de Catalunya, el País Valencià i les Balears, dos tastos d’espectacles exclusius per a públic professional; tres tastos d’espectacles per a escolars i públic familiar; cinc taules rodones i debats, tres sessions amb recomanacions de llibres, i una onzena d'escriptors en els espectacles literaris. L'organització de Litterarum explica que el format digital "no està pensat per oferir espectacles integrals", de manera que aquest any s'exhibiran tastos d'uns 30 minuts de cada muntatge. Entre les obres programades hi ha Memorial de Setmana Santa de Toni Gomila, Poemes de maternitat de Marta Elka i Toni Pastor i Musicant el Rector de Vallfogona de Pili Cugat i Carlos Lupprian. Les obres de Carner i Perucho hi seran presents amb peces com El mèdium de Josep Pedrals, Botànica oculta d'Arnau Colom i Bestiari de Gemma Abrié i Manu Sabaté.\nEn paral·lel, el festival inclourà una conversa sobre la presència del català més enllà dels límits administratius de Catalunya en què hi participaran estudiants de Polònia, Hongria, Croàcia i Sèrbia. També hi haurà espectacles elaborats a partir d'obres d'escriptors com Carles Duarte, Pep Coll, Mercè Climent i Carme Riera. Tota la programació de Litterarum es podrà seguir a través de la web del festival, que organitza l'Ajuntament de Móra d'Ebre juntament amb la Institució de les Lletres Catalanes, la conselleria de Cultura, l'Institut Ramon Muntaner, el Centre d'Estudis de la Ribera d'Ebre i el Consell Comarcal de la Ribera d'Ebre.


Cal evolucionar – NEWSTICIES\nPublicat el 16 Desembre 2010 per Gerard\nSi ahir us explicava el què realment és important de les hores que treballem és la nostra productivitat avui m’agradaria que us preguntéssiu en quin moment i on vosaltres sou més productius,quin és el lloc i els requeriments que necessiteu per aconseguir treballar a gust. És l’oficina un lloc amb un ambient propici per treballar? Esteu segurs?\nLes maneres de treballar han d’evolucionar al mateix ritme que ho fa el mercat laboral amb noves propostes laborals, noves ubicacions, nous requeriments, etc. no pot ser que el sistema que tinguem de treballar sigui el mateix que fa 20 anys ja que per algunes propostes el sistema actual està obsolet, desfasat o simplement no és pràctic. Hem de lluitar per aconseguir una vida laboral més descentralitzada.\nUs deixo un vídeo que us pot aclarir coses.\n4 thoughts on “Cal evolucionar”\n16 Desembre 2010 a les 22:24\nJo treballo molt a gust a la taula de la cuina de casa, amb un bon cafetó al costat. M’encanta després de dutxar, però a la nit, quan tota la família dorm, aprofito per rellegir tots els milers de mails que tinc pendents.\n22 Desembre 2010 a les 12:39\nEs cert al vespre es treball, perdo mes que treballar aixo et poses al dia de lectures, mails, etc. amb la tranquil·lat del moment.\n22 Desembre 2010 a les 11:13\nJa fa uns 10 anys, quan a l’empresa on treballava es queixaven de que havíen de pagar una pasta gansa de lloguer, els hi vaig proposar que ens paguéssin la connexió a internet a casa(o una part) i un portàtil(o una part) i muntar torns d’assistència al despatx. L’empresa s’estalviaria un munt de m2 de lloguer i nosaltres un munt de temps i de pasta en desplaçaments i menjar.\nEvidentment em van dir que no.\n22 Desembre 2010 a les 12:40\nDoncs mira en aixo a la feina tot i que costa ja han començat a fer-ho amb 5-6 persones i espero que ho ampliin a mes.


juliol | 2021 | Barcelona en Comu SSG\n30 de juliol de 2021 Generalsarria-stgervasi\nL’estiu ja és aquí de nou amb nosaltres, i amb ell ha arribat l’esperat i necessari moment de pausa estival. Amb aquest enviament, desitgem que passeu aquests dies de descans de la millor manera possible i amb tota la salut de món, i alhora us volem informar a continuació de les darreres novetats que s’han produït al districte.\nProjectes escollits dels pressupostos participatius\nEls primers pressupostos participatius de Barcelona, que han suposat tot un repte tècnic i organitzatiu per a l’Ajuntament, han arribat a la seva fi, i ho han fet amb un èxit més que notable quant a la participació ciutadana. En comparació amb altres ciutats (París, Lisboa, Madrid o Nova York) que també han promogut uns pressupostos participatius, Barcelona és la que ha tingut més votacions en relació amb la seva població total. Des d’aquestes línies, donem les gràcies altre cop a tothom qui ha participat en aquesta gran experiència d’apoderament democràtic ciutadà!\nEls projectes escollits del districte fruit de la votació final els podeu consultar aquí.\nLes obres de la biblioteca de Sarrià ja han començat!\nCelebrem també que aquest mes de juliol s’han iniciat les obres de la futura nova biblioteca de Sarrià; donem compliment d’aquesta manera a un altre dels compromisos del nostre programa electoral. Aquest projecte tan esperat al barri de Sarrià està previst que finalitzi i pugui inaugurar-se durant la segona meitat de 2023 (més info).\nMillores al parc de l’Oreneta\nUna altra bona notícia és la reobertura pública des del passat mes de maig del circuit de trens del parc de l’Oreneta. Després posar en ordre diferents aspectes administratius, ja es pot tornar a gaudir d’aquesta instal·lació tan entranyable i estimada, la qual a partir d’ara tindrà també un retorn social, ja que servirà per a diverses activitats escolars.\nAixí mateix, aquest estiu s’iniciaran els treballs de millora del drenatge del parc de l’Oreneta, que ja vam avançar en l’anterior enviament de novetats del districte. L’objectiu és evitar l’erosió del terreny i dels camins causada per la circulació superficial de l’aigua, i hi haurà un seguiment de les obres amb alguns veïns i veïnes del barri per tal que la intervenció s’integri de la millor manera en l’entorn immediat.\nMés millores a l’espai públic\nDurant aquest estiu i els pròxims mesos es duran a terme diferents actuacions de pacificació i millora de l’espai públic. En primer lloc, destaquem l’avanç del projecte Protegim les escoles, amb el qual ben aviat quatres noves escoles del districte (Sil, Projecte, Lurdes i Infant Jesús) podran gaudir d’un entorn més pacificat, segur i saludable (més info).\nAl barri del Putxet també avança el projecte de reforma integral del carrer de Ballester per convertir-lo en una via pacificada de plataforma única, una actuació prevista també en el nostre programa electoral. És previst que les obres comencin a finals d’estiu i que s’allarguin uns nou mesos.\nFinalment, unes altres actuacions que es duran a terme aquest estiu són les següents:\nReurbanització del carrer de Lleó XXIII, entre el carrer de Mas Yebra i el passeig de Sant Gervasi (del 6 d’agost al 4 de desembre), fruit de l’acord pressupostari amb Esquerra Republicana.\nReurbanització del carrer de Maó, entre els carrers de Ganduxer i Mandri (del 16 d’agost al 12 de febrer del 2022).\nReurbanització del carrer de les Escoles Pies, entre els carrers dels Vergós i el de Carrencà (del 23 d’agost al 20 de gener del 2022), fruit de l’acord pressupostari amb Esquerra Republicana.\nMillora de voreres del carrer de Vico, entre el carrer de Freixa i la Via Augusta (del 2 de setembre al 4 de desembre).\nInici de la commemoració del centenari de l’agregació de Sarrià a Barcelona\nAmb motiu de l’organització de la III Jornada de recerca històrica dels barris de Barcelona i de la commemoració del centenari de l’agregació de Sarrià a Barcelona, el passat 11 de juny es va celebrar l’acte inaugural del record d’aquesta efemèride amb una xerrada molt interessant (“L’agregació de Sarrià i la configuració de la Barcelona contemporània”) a la seu del districte.\nHomenatge a Ana María Matute i Medalles d’Honor de la ciutat\nEl passat 22 de juny es va descobrir una placa literària per retre homenatge a la il·lustre escriptora Ana María Matute, que va viure al carrer Plató, 20, i va narrar com ningú l’impacte de la Guerra Civil en una nena filla de la burgesia catalana. La placa va ser descoberta per familiars de l’escriptora, l’exregidor de Cultura, Joan Subirats, i el regidor del districte, Albert Batlle.\nI destaquem també que aquest mes de juliol l’Ajuntament de Barcelona ha aprovat definitivament les Medalles d’Honor de la ciutat de 2021, que al districte corresponen a la reconeguda i estimada florista Flora Miserachs, i al Teatre La Gleva, per la seva gran programació cultural i capacitat de resistència davant la pandèmia de la Covid-19. Des d’aquí els donen l’enhorabona pel reconeixement!\nInauguració de la Cuca de llum i nous autobusos\nCom ja vam avançar el passat mes de novembre, aquest mes de juny s’ha posat en marxa el nou funicular del Tibidabo (la Cuca de llum), que està pensat per ser la nova i principal porta d’entrada al cim del Tibidabo. La posada en marxa d’aquesta instal·lació va lligada a un pla de mobilitat que té l’objectiu d’augmentar notablement el percentatge de visitants que hi arriben en transport públic (més info).\nI finalment, també volem remarcar l’enorme esforç que estan fent l’Ajuntament i TMB des del 2015 per renovar i millorar la flota dels autobusos a fi que sigui menys contaminant i més silenciosa i més còmode per a tothom (més info).


Vols rebre setmanalment un correu electrònic amb una reflexió i recomanacions temàtiques sobre comunicació i gastronomia?\nSubscriu-te a O’clock\nProfessionalitza la comunicació de la teva marca o negoci per aconseguir els teus objectius.\nEntra a al món de la comunicació digital i la comunicació de les institucions públiques amb la lectura dels meus llibres.\nFormació permanent. Em trobaràs a les aules o fora d’elles en jornades, seminaris i més.\nGastronomia, emprenedoria i més complementen la meva passió per la comunicació.\nAccent Persuasiu Accent 360\nComunicativament polièdrica. Treballo, explico i escric en l’àmbit de la comunicació.\nL’arribada del coronavirus i el consegüent confinament van provocar la cancel·lació o ajornament de la majoria d’esdeveniments previstos pel mes de març del 2020 i els mesos següents. Un d’ells va ser la trobada anual que fa l’Asociación Española de Comunicación Científica previst pel 13 de […]\nEstic preparant l’enviament d’una newsletter setmanal amb contingut que únicament compartiré en aquest format i canal. És a dir, el contingut que enviï a la newsletter no quedarà recollit al blog o altres canals digitals en què participo. Hi haurà […]


Vida escolar > Activitats dins del centre > Ed. Física i esports\nAspectes que cal tenir en compte en realitzar activitats d'esport o en Educació Física\nCal recordar que l'activitat d'Educació Física inclou no tant sols la pròpia activitat, sinó també el temps que els alumnes estan al vestidor i a les dutxes.\nQuan utilitzem estris (p.e. plington, poltre...), n'hem de controlar l'ús, ja que, tot i no semblar perillosos, la mala utilització pot provocar accidents importants.\nDesprés de dinar ha de passar un temps prudencial (una hora i mitja) abans de realitzar un exercici físic important. Així doncs, procurarem no situar aquesta classe a primera hora de la tarda, ja que sinó es podria produir un "tall de digestió".\nAnar a buscar una pilota fora del recinte del centre es tasca del mestre, mai dels alumnes.\nLes porteries han d'estar agafades a la paret amb el suport corresponent i amb el passador i cadenat posats. Quan s'hagin d'utilitzar, el mestre d'Educació Física serà el responsable d'anar a buscar les claus i obrir els cadenats. També comprovarà que les porteries queden ben subjectes als pals de les cistelles de bàsquet mitjançant la cadena que hi ha posada. En acabar l'activitat, el mestre serà el responsable d'assegurar-se que les porteries queden ben subjectes als suports de la paret i retornarà les claus a la secretaria. Qualsevol anomalia que es detecti en aquests elements caldrà comunicar-la immediatament a la secretaria de l'escola.\nSi sortim a fer esport fora de l'escola cal tenir delimitada i controlada la zona. També és imprescindible escollir bé el lloc i estudiar possibles riscos.\nSi anem a un poliesportiu amb monitors incorporats, hem de tenir presents els drets i deures com a usuaris. També hem d'haver avaluat amb ells possibles riscos. Cal, doncs, revisar l'espai i utilitzar material en bon estat i adient per a l'edat dels nens.\nEl temps que els alumnes estan a la dutxa és especialment conflictiu, ja que és més difícil el control. Hem d'evitar, per tant, que s'hi estiguin més temps de l'estrictament necessari. A partir de tercer de primària si, donat el cas, s'hagués d'entrar en aquest espai, ho farà sempre una persona del mateix sexe que els infants o adolescents que hi hagi a l'interior.\nHem de recomanar la utilització de sabatilles per tal d'evitar relliscades, cops o fongs.\nCal ventilar l'espai de dutxes, per tal d'evitar l'acumulació de vapor d'aigua que pugui causar sensacions de pas d'electricitat o poca visibilitat.


Primera cursa amb distanciament físic entre els participants a Barcelona\nCorredors d'una prova física en imatge d'arxiu / Europa Press (David Zorrakino)\nL'esdeniment '123 a Remontar Barcelona' tindrà lloc aquest diumenge\nBarcelona acollirà aquest diumenge l’esdeveniment 123 a Remontar Barcelona, la primera prova esportiva que se celebra als carrers de la ciutat després de l’estat d’alarma pel coronavirus, ha informat l’Ajuntament de la capital catalana aquest dimarts en un comunicat. L’esdeveniment popular consistirà en una prova multidisciplinària (natació, ciclisme, cursa a peu i ciclisme de sala) i aplicarà totes les mesures de seguretat i de salut pública requerides. Així, el participant triarà quan farà la sortida i en quines modalitats concorrerà.\nLa nedadora Mireia Belmonte, l’exciclista Miguel Induiran i l’atleta i campió del món de marató Martín Fiz seran els ambaixadors de l’esdeveniment i, en ell, es preveu una participació de 600 atletes.\nLa inscripció dels participants és solidària i es destinarà íntegrament al projecte Fundació Amics de l’Hospital de la Mar i a l’equip de recerca encapçalat pel cap de la Unitat Covid-19 de l’Hospital de la Mar, el doctor Robert Güerri.\nLes mesures sanitàries consistiran en distanciament social entre els participants, gel higienitzat en tots els segments, lliurament de màscara en cada segment per a usar en el temps d’espera, ‘staff’ equipat amb els elements de seguretat necessaris i guarda-roba disponible en cada sortida.\nAjuntament de Barcelona Esports Salut


GUADASSUAROIG: CANÇONER DE GUADASSUAR\n(CRÒNIQUES DE L’ARXIU – ENRIC MUT)\nAmigues i amics ja ha estat editat l'esperat CANÇONER DE GUADASSUAR, una gran obra d'Agustí Roig Barrios, que compta a més amb els estudis introductoris de Fermín Pardo, cronista de Requena i gran especialista en música popular, i de Jordi Reig, musicòleg.\nAl CANÇONER es recullen 147 cançons populars de totes les temàtiques. El llibre té tres grans blocs:\nLa presentació es farà a Guadassuar el proper dia 22 de desembre, diumenge, a les 19 h., a l'Auditori. Ja us informarem dels actes programats pròximament.\nPublicat per Vicent Roig Lobell a 11:24


La caixa infantil: d’octubre 2016\nFestivitat de tardor\nEntre els productes típics de tardor, hi ha un que agafa protagonisme especial durant un dia en concret, sabeu a quin em refereixo? No? Segur que quan us digui que es mengen en la celebració de la vigilia de "Tots sants" torrades al foc i que aquesta festivitat rep el nom de "La castanyada" ja no en tindreu cap dubte. Correcte, les castanyes!\nI per anar escalfant motors i preparant-nos per el dia 31 d'octubre, que millor que amb una mica de música d'un personatge ben entranyable com és la castanyera.\nEn aquesta ocasió us comparteixo les fitxes de dues cançons que parlen d'unes castanyeres ben diferents entre elles!\nPublicat per Georgina Borrell en 22:08 Cap comentari:\nLa música ♪♫♪♫\nVivim envoltats de sons, sorolls i música, que comencem a sentir des de la 24a setmana dins la panxa de la mare quan ja s'ha desenvolupat el nostre sistema auditiu.\nLa música és un llenguatge universal, que ens aporta moltes sensacions diverses. Ens produeix benestar, ens engresca, ens connecta amb els altres, ens ajuda a estimar el nostre propi folklore i participar del dels altres.\nÉs un mitjà que ofereix la possibilitat d'expressar sentiments i comunicar-se corporal i verbalment, compartint així moments que ajuden a crear i enfortir vincles entre infants i entre infants i adults.\nAmb la música s'aconsegueix un aprenentatge globalitzat, ja que col·labora en la formació de llenguatge i conceptes, en reforçar la capacitat d'atenció i d'escolta, la memòria, la sensibilitat, potencia la coordinació motora... i un llarg reguitzell més d'aprenentatges!\nTambé ens ajuda a vehiculitzar altres activitats i complementar-les, aportant un aire lúdic i festiu fent de l'aprenentatge un joc, i es que jugant és com millor s'apren.\nPublicat per Georgina Borrell en 19:47 Cap comentari:\nEtiquetes: Cançoner, Música, Tardor\nAprenent amb la natura\nAvui us vull presentar una nova secció del bloc que amb l'etiqueta "Aprenent amb la natura", anirà englobant tot un seguit d'aprenentatges vivencials que es poden realitzar si obrim tots els nostres sentits a l'entorn natural que ens envolta.\nLa natura ens brinda oportunitats meravelloses per enriquir l’aprenentatge. Són molts els beneficis que aporta el contacte amb el medi natural, augmenta la curiositat, la motivació, l'observació i l'escolta, la creativitat, les habilitats motrius, el respecte per el medi ambient...\nEls fenòmens meteorològics, els entorns de muntanya, la fauna i flora que ens podem trobar en un passeig per el seu habitat,... són regals perfectes que no podem desaprofitar!\nI d'aquestes sortides i observacions del dia a dia, en podem treure moltes idees i materials per poder seguir explorant i aprenent tots plegats.\nPublicat per Georgina Borrell en 17:42 Cap comentari:\nEtiquetes: Aprenent amb la natura


Cuba: La raó és el nostre escut - La Realitat\nPer Granma òrgan oficial del Partit Comunista de Cuba\nGranma òrgan oficial del Partit Comunista de Cuba\nTot seguit reproduïm l’editorial del diari cubà Granma, publicada el passat 13 d’octubre, a causa de l’interès del seu contingut entorn a la situació del poble cubà i els atacs imperialistes cap a la seva Revolució. Foto de Yaimí Ravelo.\nDesprés de durs mesos de pandèmia, d’una impactant crisi econòmica mundial, d’un bloqueig sostingut i agreujat -que han afectat ostensiblement al nostre poble-, Cuba comença a recuperar la seva vida social, els espais i serveis públics, les escoles, el turisme i altres sectors de l’economia.\nJa som el país de les Amèriques amb el percentatge més alt de població amb almenys una dosi administrada de les vacunes contra la COVID-19, el de més velocitat de vacunació diària arreu del món i l’únic que ha pogut desenvolupar una campanya massiva pels nens des dels dos anys. Tot això ha estat possible per la capacitat del país de produir les seves pròpies vacunes, com a fruit de la política científica definida i impulsada per Fidel i el talent d’homes i dones forjats per la Revolució.\nEns anem aixecant amb les nostres pròpies forces, amb l’esperit indoblegable, la dignitat i la capacitat de resistència del nostre poble, amb la serena i ferma conducció de la direcció del país, amb l’esperit de victòria i la creativitat que s’ha cultivat enmig de tants anys de dures batalles.\nEls qui han apostat al fracàs del Socialisme a Cuba i van veure en l’11 de juliol el cop definitiu a la Revolució, caminen frustrats i esgotats en els seus plans. Pretenen impedir tota possibilitat de benestar, desenvolupament individual i col·lectiu, tranquil·litat ciutadana i pau en la nostra Pàtria. Promouen per això diverses accions desestabilitzadores al país, per a provocar l’incident que desemboqui en l’esclat social que propiciï l’anhelada intervenció militar, la qual demanen cridaners des de Miami i fins davant mateix de la Casa Blanca.\nNi 62 anys de bloqueig ni les seves 243 mesures addicionals han pogut ni podran derrocar-nos, per això l’intent reiterat de “cop suau”. És part de la guerra no convencional que ens apliquen amb intensitat. Colpejar sobre el cop.\nEn l’Informe Central al 8è Congrés del Partit Comunista de Cuba, el General d’Exèrcit Raúl Castro Ruz alertava:\nS’ha redoblat el programa de subversió i influència ideològica i cultural dirigit a desprestigiar el model socialista de desenvolupament i presentant-nos com a única alternativa la restauració capitalista.\nEl component subversiu de la política estatunidenca cap a Cuba s’enfoca en esquerdar la unitat nacional. En aquest sentit, es dóna prioritat a les accions dirigides als joves, dones i acadèmics, al sector artístic i intel·lectual, els periodistes, esportistes, persones de la diversitat sexual i les religions. Es manipulen assumptes d’interès per a grups específics vinculats amb la protecció d’animals, el medi ambient, o manifestacions artístiques i culturals, tot això dirigit a desconèixer a les institucions existents.\nNo han deixat de finançar-se les accions d’agressió amb l’ús de les estacions de ràdio i televisió situades als Estats Units, al mateix temps que creix el suport financer per al desenvolupament de plataformes de generació de continguts ideològics que criden obertament a derrotar la Revolució, llancen convocatòries per a la realització de manifestacions en espais públics, s’incita a l’execució de sabotatges i actes terroristes, incloent-hi l’assassinat d’agents de l’ordre públic i representants del poder revolucionari. Sense la més petita vergonya declaren les tarifes que es paguen des dels Estats Units als executors d’aquestes accions criminals.\nNo oblidem que el govern dels Estats Units va crear el “Grup de Treball d’Internet per a Cuba” que aspira al fet que les xarxes socials es converteixin en canals de subversió, creació de xarxes sense fils fora del control estatal i la realització d’atacs cibernètics a infraestructures crítiques.\n«La mentida, la manipulació i la propagació de notícies falses ja no tenen cap límit. Mitjançant aquestes es conforma i es divulga als quatre vents una imatge virtual de Cuba com una societat terminal i sense futur, a punt de col·lapsar i donar pas al tan anhelat esclat social.\nSectors de la contrarevolució tradicional i nous personatges, educats en els cursos de lideratge que financen les fundacions nord-americanes o el pressupost federal dels Estats Units, s’han alineat per a intentar complir aquests propòsits. Manquen de base social al país, però sí que estan degudament instruïts, finançats i secundats des de l’exterior. L’imperi posa diners i expectatives en els annexionistes formats per ells mateixos, els qui sota la falsa bandera del pacifisme busquen provocar nous disturbis, generar caos i induir la desestabilització del país.\nEn les últimes setmanes, van fer públiques les seves intencions de realitzar al novembre una marxa, suposadament pacífica, concebuda per fer-se simultàniament en diverses ciutats del país. Els seus propòsits declarats i el seu esquema organitzatiu desvelen una provocació articulada com a part de l’estratègia de “canvi de règim” per a Cuba, assajada abans en altres països. Trien dates amb determinat simbolisme… Però aquesta vegada sembla que també van voler exhibir la seva postura annexionista. Volien felicitar l’aniversari al president Biden amb un atac a la Revolució que tant ha molestat a les administracions imperials des de fa 62 anys? Es van quedar amb les ganes.\nUn dels seus promotors ha estat format en cursos fomentats per la fundació dretana argentina CADAL, universitats estatunidenques i organismes pensants com el Fons Carniege per a la Pau Internacional (dirigit fins fa poc per l’actual director de la CIA, William J. Burns). Entre els temes que conformen el seu adoctrinament hi trobem la formació de líders, confrontació contra les estructures de govern, les dinàmiques de mobilització, i el paper de les Forces Armades en la “transició democràtica”. El passat 11 de juliol va ser l’organitzador d’un intent de presa del Instituto Cubano de Radio y Televisión (ICRT), complint la instrucció 167 del Taller d’Acció no Violenta que indica: «Atacs» no violents: invasions: es comença amb una marxa i es pren possessió pacífica d’un lloc o un immoble.\nMés recentment s’ha sumat a un projecte subversiu amb vestidura acadèmica, en el qual comparteix seient en el seu Consell Deliberatiu amb el terrorista Orlando Gutiérrez Boronat. Entre els convocants a la manifestació de novembre, l’acompanyen capitostos contrarevolucionaris de l’anomenat Consejo para la Transición Democrática de Cuba, una plataforma que s’articula en funció del cop anticonstitucional al país, i els qui han reconegut obertament rebre finançament de la National Endowment for Democracy (NED), una tapadora del govern estatunidenc.\nTot just havia sigut anunciada pels seus organitzadors, la marxa va rebre el suport públic i notori de legisladors estatunidencs, operadors polítics de la màfia anticubana i mitjans de comunicació que encoratgen accions contra la Revolució. Tuits, declaracions, Assemblees de la Resistència i altres frenètiques accions omplen Miami aquests dies, com si la manifestació anés a desenvolupar-se en aquesta ciutat. Canvi de règim, derrocament del govern i intervenció militar torna a ser la narrativa imperant en el sud de la Florida.\nEntre els més fervents partidaris de la provocació estan els congressistes Marco Rubio, Mario Díaz-Balart i María Elvira Salazar; el terrorista reconvertit Gutiérrez Boronat (qui ha declarat el seu suport a aquesta acció “per a enderrocar el règim”), la Fundación Nacional Cubano Americana i el ramat mercenari de la Brigada 2506, el president de torn d’aquesta va declarar a Miami que “Amb aquests passos es fomentarà una explosió dins de Cuba perquè de nou els nostres germans prenguin els carrers i això ens porti a la caiguda d’un règim…”\nCom va denunciar el mitjà estatunidenc MintPressNews, molts dels operadors de la campanya en les xarxes socials digitals en suport a la manifestació són residents a Florida i a altres estats nord-americans. «La participació de ciutadans estrangers en els assumptes interns de Cuba està en un nivell que difícilment es pugui concebre als Estats Units», diu la publicació. L’involucrament directe del govern dels Estats Units en la farsa contrarevolucionària és també explícit i provocador. No s’ha posat dedicació en ocultar-lo i ningú pot fer-ho amb honestedat. Alts funcionaris governamentals participen directament en la seva promoció i, amb el suport dels serveis especials, també en la seva organització.\nUn instrument important, encara que no l’únic, és l’ambaixada estatunidenca a Cuba, les declaracions públiques de la qual solen incloure intromissions flagrants en els assumptes interns de la nació. Aquesta oficina, fruit dels acords bilaterals subscrits en 2015 per a formalitzar relacions diplomàtiques entre els dos països, no compleix des de fa anys cap funció diplomàtica. Ni tan sols serveix per a la prestació de serveis migratoris i consulars que reclamen i dels quals depenen els ciutadans de tots dos països.\nEls seus funcionaris, incloent-hi l’Encarregat de Negocis, es veuen obligats a l’indigne paper de mainaders dels exponents contrarevolucionaris i provocadors al nostre país, amb la tasca ingrata de protegir-los les esquenes, proveir-los suport logístic i material, així com consells i orientacions. Tot és conegut i està documentat. La mateixa activitat en les xarxes digitals de l’ambaixada facilita evidències del que va passant i a què es dedica la contrarevolució. Aquest comportament està en total contravenció del Dret Internacional i en particular de la Convenció de Viena sobre Relacions Diplomàtiques.\nAmb aquests patrocinadors i els propòsits declarats, és molt difícil presumir de civisme i pacifisme en l’acció convocada per a novembre. Molt menys d’intencions legítimes i sobiranes. El que està en joc aquí, i ningú en té cap dubte, és el dret de Cuba a defensar-se de l’agressió estrangera, amb independència de la disfressa que aquesta prengui.\nEls organitzadors intenten abrigar-se en la Constitució per a legitimar la provocació. Usen preceptes constitucionals per a defensar estratègies anticonstitucionals. Addueixen el dret a la manifestació expressat en la Carta Magna, però obliden perversament que aquesta pròpia Constitució, en el seu Article 45, assenyala que els drets de les persones estan limitats, entre altres, pel respecte a aquesta norma suprema: «L’exercici dels drets de les persones només està limitat pels drets dels altres, la seguretat col·lectiva, el benestar general, el respecte a l’ordre públic, a la Constitució i a les lleis».\nAquesta Carta Magna, aprovada en referèndum fa a penes tres anys pel 86.85% dels votants, defineix clarament en el seu Article 4 que: «El sistema socialista que confirma aquesta Constitució, és irrevocable». I en el seu article 229 també estableix que «En cap cas resulten reformables els pronunciaments sobre la irrevocabilitat del sistema socialista establert en l’Article 4, i la prohibició de negociar sota les circumstàncies previstes en l’incís a) de l’Article 16».\nÉs clar que ni ara ni en el futur el dret a la manifestació pot utilitzar-se per a subvertir el sistema polític, per a enderrocar el projecte socialista cubà o per a establir aliances amb grups i organitzacions que reben finançament exterior amb l’objectiu de promoure els interessos del govern dels Estats Units i altres potències estrangeres. No existeix al nostre país el dret a obrar a favor dels interessos d’una potència estrangera i a posar en risc l’estabilitat ciutadana. És anticonstitucional, il·legítim, immoral, adscriure’s a un projecte annexionista. Ho diuen les nostres lleis i ho diu la nostra història.\nAixí ho va advertir el nostre Heroi Nacional José Martí: «Sobre la nostra terra hi ha un altre pla més tenebrós que el que fins ara coneixem, i és l’interès de forçar a l’Illa, de precipitar-la a la guerra per a tenir pretext d’intervenir-hi i, amb el paper de mediador i de garantidor, apropiar-se’n. (…) Morir, per a donar peu en què aixecar-se a aquestes gents que ens empenyen a la mort per al seu benefici? Valen més les nostres vides, i és necessari que l’Illa sàpiga a temps això. I hi ha cubans, cubans, que serveixen aquests interessos, amb una imatge dissimulada de patriotisme!».\nJa n’hi ha prou de mentides i manipulacions grolleres dels fets. Ningú serà aixafat per tancs als carrers com han difós els portaveus de la pròxima provocació. L’exercici Montcada és part dels entrenaments que fem constantment en la preparació per a la defensa. Davant provocacions com aquesta, ens assisteix el més legítim acte en defensa del poble i de les seves conquestes.\nLa dignitat, la resistència i la unitat són les nostres forces més poderoses enfront de la deshonrosa i canalla acció annexionista que serveix a l’enemic històric de la nació cubana en el seu pla de fracturar-nos i dividir-nos per a vèncer-nos.\nNo han pogut i no podran. La raó és el nostre escut.\nArticle anteriorEntrevista a Josep Busó “Pitu”\nArticle següentL’ultradreta i les institucions


Som els homes capaços d'entendre el feminisme? (I)\nAmb el 8 de març arriben les preguntes i les afirmacions que dicten sentència\nActualitzada 26/02/2021 a les 06:15\nEns apropem al 8 de març, Dia mundial de la dona treballadora (i l’aniversari de la meva germana petita), i aviat començarem a sentir la pregunta següent:\n–Per què no hi ha Dia de l’home treballador?\nA aquesta pregunta segurament se n’afegiran d’altres i també algunes afirmacions que dicten sentència, com:\n–Jo no soc masclista ni feminista.\n–Per què en lloc de feminisme no li’n diuen igualitarisme?\n–Per què hi ha discriminació positiva?\n–Aquesta és una feminazi...\nTots en major o menor grau hem dictat aquestes sentències, hem fet aquestes preguntes i d’altres i, fins i tot, com a jutges que som (tots superespecialistes en opinió) hem creat jurisprudència personal.\nLa primera cosa que hem d’aclarir per intentar comprendre i, fins i tot, intentar respondre a aquestes preguntes són les definicions exactes dels termes que ens condiciona la nostra educació social i cultural.\nCom es defineix el feminisme?\nFeminisme: “Moviment que té com a finalitat aconseguir la igualtat política, econòmica i jurídica de la dona respecte de l’home, concretat a partir de la segona meitat del segle XIX dins l’àmbit de la societat industrial.” (font: enciclopèdia.cat)\nMasclisme: “Actitud que, per raons històriques, culturals i religioses, mantenen certes societats, que consisteix a atribuir als homes una superioritat de valors, en tots els camps, sobre les dones.” (font: enciclopèdia.cat)\nMisogínia: “Aversió a les dones.” (font: enciclopèdia.cat)\nVeiem, doncs, que el feminisme no és un moviment que vulgui enfrontar dones i homes, més aviat tot el contrari, cerca desmuntar tot el sistema de creences socials que situen l’home per sobre de la dona i col·locar-la en una situació de paritat amb l’home.\nArribats a aquest punt molts de nosaltres direm: “Això jo ho comparteixo, ho he cregut tota la vida.” Però, és cert? Els nostres actes reflecteixen de veritat allò que volem creure?\nFixeu-vos que indico els nostres actes, sense distingir entre sexes, perquè sembla que no hauria de ser així, però sí, també hi ha dones masclistes.\nCom algú directament afectat defensa una política que el perjudica? (només cal mirar al país veí els candidats de Vox) Doncs bàsicament perquè ha rebut una educació que l’ha condicionat i ha definit el seu sistema de creences socials, culturals i religioses.\nAnalitzem de més a prop aquesta frase tan típica que tots, homes i dones, hem dit:\nDit per homes: “Jo no soc masclista, ajudo la meva dona a casa.”\nDita per dones: “El meu home no és masclista, m’ajuda a casa.”\nQuè hi trobem en comú? Doncs ambdós estan donant per suposat que les tasques anomenades domèstiques són responsabilitat de les dones. Sense voler, almenys alguns, estem fent un discurs, aparentment innocent i que creiem positiu, quan, ans al contrari, estem prolongant un discurs masclista de posicionament inherent de les dones, continuem amb un model social de rols preestablerts i que condicionaran la vida de les nostres dones, filles, mares, germanes...\nQuines ganes de que les dones tinguin la igualtat, ja estic fart de que sempre em reparin el cotxe homes, veure els andamis i les obres plenes de homes, pintors, electricistes, lampistes, desitjo de tot cor que algun dia tingueu la igualtat que tant us mereixeu, però sobretot en tot no solsament en els caramelets per no embrutar-vos les ungles\nArrel va dir..En esports, és igualtat que homes i dones competeixin en una única categoria?\nAixò es imposible. Guanyarien sempre els homes. La física es més forta . No ens enganyem !\nSi hi ha dos sexes és perquè són diferents.\nGenètica, morfològica, neurologica i psicològicament.\nAquestes diferències no han de significar distinció de drets.\nPerò potser impliquin diferents maneres de contemplar el món i comportar-se en ell, ...\nalgú ha notat que homes i dones tinguin reaccions, gustos i maneres diferents independentment de la civilització que els precedeix?\n-- va dir..Depen de l'esport, per exemple a equitació no hi ha cap diferencia. Cal distingir entre capacitats i propiament morfología, que és el que fa la distinció a l'esport.\nha ha ha !! magnífic exemple !! (si parléssim de cavalls)\nla gràcia és que l'esport el faci la persona.\nPerò un molt divertit comentari. Un 10.\nDepen de l'esport, per exemple a equitació no hi ha cap diferencia. Cal distingir entre capacitats i propiament morfología, que és el que fa la distinció a l'esport.\nEn esports, és igualtat que homes i dones competeixin en una única categoria?\nHo has explicant molt bé. Com més homes entenguin aquest condicionament social cap a les done,més fàcil serà reconstruir nous rols, tan per homes com per a dones.\nEl neo feminisme no pretén defensar la seva missió antropològica que és el matriarcat, pretén defensar la individualitat i la desmaternizació de la dona, que és contra natura, just el que necessita el que la finança i la reclama, el Capitalisme.


La nova normativa de copyright de la UE reduiria un 45% el trànsit als llocs web de notícies\nPublicado 7/2/2019 11:01:32CET\nL'aplicació dels articles 11 i 13 de la nova Directiva de drets d'autor de la Unió Europea afectaria directament els editors de notícies, que veurien descendir el trànsit dels seus llocs web en un 45%, segons un estudi elaborat per Google.\nLa companyia de Mountain View ha revelat en un comunicat oficial a través del blog les conseqüències que portaria la implantació dels articles 11 i 13 de la nova Directiva de copyright de la Unió Europea.\nGoogle ha assegurat que la reducció de la informació en els resultats de recerca, sense permetre escriure una descripció de la notícia o incloure fotos, suposaria la pèrdua d'un 45% del trànsit als llocs web de notícies, basant-se en un experiment en què ha mostrat el títol de la publicació, la URL i les miniatures dels vídeos.\nL'article 11 obligarà els cercadors com Google i Bing a pagar per mostrar en les seves recerques continguts protegits per drets d'autor, com ara notícies. Per a Google, això "farà més difícil per als consumidors descobrir contingut de notícies i reduir el trànsit general als editors de notícies", la qual cosa afecta el periodisme de qualitat, segons la companyia.\nPer la seva banda, l'article 13 obliga a filtrar continguts que es carreguin a la xarxa per detectar possibles violacions d'aquests drets. Google ha estimat que això "danyaria la pròspera economia creativa a Europa, inclosa la comunitat creadora de YouTube" a causa que "l'esborrany de les regles de la directiva no està acuradament equilibrat".\nJa el passat mes de gener Google treia a la llum l'aparença del seu cercador en el cas que s'apliquessin aquestes dues noves directrius. Llavors, les pàgines de recerca mostrarien els enllaços, títols a mig fer i noms de pàgines, però no imatges ni descripcions de context.


Publiquem una declaració del Sindicat USTEC sobre els problemes de gènere que ha estat provocant l'aplicació del decret de plantilles.\ndiumenge 19 de juliol| edició del dia\nUSTEC·STEs des del 2014 que estem recollint testimonis de dones (també d’homes però en aquest cas representen un 6% de les denúncies) que exposen situacions que entenem que són clarament de discriminació de gènere i conseqüència del desplegament i aplicació del Decret de Plantilles (39/2014). Ens consten desenes de casos de discriminació cap a les docents que es troben en situacions lligades a la maternitat (embaràs, lactància, reducció de jornada per cura de fill/a, compactació de la reducció de jornada per cura de fill/a, compactació de la lactància, excedència per cura de fill menor de tres anys, etc.).\nLes situacions més habituals que constatem són:\nDocents que han estat ocupant una destinació provisional a proposta de la direcció del centre en els cursos anteriors i que per al proper curs la Direcció NO ELS FA PROPOSTA DE CONTINUÏTAT en tenir coneixement de la situació lligada a la maternitat.\nDones docents que han participat en entrevistes amb les direccions dels centres educatius per poder ser proposades per ocupar una destinació i que finalment NO HAN ESTAT PROPOSADES en tenir coneixement de la situació lligada a la maternitat.\nDones docents que en els cursos anteriors han ocupat un càrrec de direcció o de coordinació i que per al proper curs 2020-21 HAN ESTAT CESSADES EN EL CÀRREC coincidint amb la seva situació lligada a la maternitat.\nDones docents que durant el present curs han estat gaudint dels diferents permisos i reduccions de jornada relacionats amb la maternitat i que per al curs 2020-21 no solament NO HAN ESTAT OBJECTE DE PROPOSTA DE CONTINUÏTAT sinó que han vist com la Direcció feia PROPOSTA DE CONTINUÏTAT al docent que les ha substituït aquest curs.\nEl Decret 39/2014 i la normativa que el desenvolupa no exigeix fonamentar objectivament el fer o no fer una proposta de nomenament per ocupar destinacions i/o càrrecs de direcció o de coordinació i això està discriminant a les dones docents que es troben en qualsevol situació lligada a la maternitat estiguin patint una discriminació prohibida per la Constitució i les lleis. Les docents no tenen cap element objectiu per poder conèixer quin és el motiu pel qual la Direcció d’un centre no els hi vol fer una PROPOSTA per ocupar una destinació i/o un càrrec de direcció i/o coordinació.\nEns trobem amb denúncies que fan explícites les situacions desagradables que han de viure les treballadores i treballadors per part dels equips directius pel fet de fer valer el seu dret a gaudir qualsevol dels permisos lligats amb les cures .\nEl Departament d’Educació no pot romandre passiu davant qualsevol situació de discriminació cap a les dones i per tant entenem que no fer res suposa corresponsabilitzar-se d’un greu atac a la igualtat i a la discriminació. Les persones que han aportat els seus testimonis es veuen desemparades i expressen la seva por a les represàlies al denunciar els fets.\nAixí mateix demanem que el Departament d’Educació ens insti a debatre la renovació del Pla d’Igualtat d’Educació aprovat el 20 de gener del 2015 que hauria hagut de veure la llum aquest 2020, en tant que els plans d’igualtat s’han de renovar cada quatre anys. En aquest document haurien d’aparèixer totes les mesures que el Departament pensa dur a terme per tal d’evitar aquestes discriminacions i que nosaltres pensem que haurien de començar per l’anul·lació del Decret de Plantilles i totes les seves aplicacions.\nCONTRA LA DISCRIMINACIÓ DE GÈNERE, DEROGUEM EL DECRET DE PLANTILLES!\nUSTEC·STEs (IAC), 17 de juliol de 2020.\nEt pot interessar: La llei educativa de Celaá, elitista i privada (igual que Zapatero)\nEt pot interessar: Cap TEEI al carrer, totes a plantilla fixa!\nMestres / Ensenyament Públic / Dones treballadores / Feminisme i lluita del moviment de dones / Gènere i sexualitats / Treballadors de l’educació / Societat


Herbert Bayer - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nHaag am Hausruck (Àustria) (en)\nCreador de tipografies, arquitecte, dissenyador gràfic, fotògraf, pintor, escultor i artista gràfic\n(1969) Double Ascension (en)\nHerbert Bayer (Haag am Hausruck, Àustria, 1900 - Montecito, Califòrnia, Estats Units, 1985) fou un dissenyador gràfic, pintor, fotògraf, escultor, director artístic, dissenyador d'interiors i mediambiental i arquitecte austríac, és també reconegut per ser l'últim membre viu de la Bauhaus.\n1.2 Vida professional\n1.3 Estats Units\nHaag era un petit poble on la família de la seva mare regentava una casa d'hostes. El seu pare era recaptador d'impostos i ell era el segon de quatre germans.\nEl 1912 es van traslladar a Linz. Tenia plans per estudiar a Viena, però la mort del seu pare va portar unes dificultats econòmiques que el van obligar a allistar-se durant divuit mesos a l'exèrcit austríac. Després d'això va tornar a Linz i va conèixer Gustav Guggenbauer, qui el va fer descobrir l'art barroc i el va encoratjar a viatjar a Alemanya.\nEdifici de la Bauhaus a Dessau.\nVa ser aprenent al taller de George Schmidthammer i va entrar en contacte amb el moviment Arts and Crafts. Schmidthammer conduïa el moviment a Linz i això va donar l'oportunitat a Bayer de conèixer tècniques com la litografia i les noves eines per a disseny gràfic.\nA 1921 va deixar el taller per anar a treballar amb l'arquitecte vienès Emmanuel Margold a Alemanya, a la colònia d'artistes Darmstadter. En aquest context va llegir "Sobre l'espiritual en l'art" (Über das Geistige in der Kunst) de Kandinski i el Manifest Bauhaus de Walter Gropius. Va decidir entrar a formar part de la Bauhaus.\nGropius el va nomenar director d'impressió i publicitat. Amb forta influència minimalista, va desenvolupar un estil visual net i va canviar oficialment la font utilitzada per la Bauhaus, ara completament en minúscules. El 1925 va utilitzar l'alfabet de caixa baixa per a disseny de pòsters i va crear la font tipogràfica de pal sec geomètrica "universal". La seva versió digital és Architype Bayer. Al mateix any es va casar amb la fotògrafa Irene Angela Hecht, també estudiant de la Bauhaus.\nEl 1926 va deixar l'escola juntament amb Gropius, Moholy-Nagy i Breuer. Va esdevenir director d'art de l'edició alemanya de la revista Vogue. Simultàniament va treballar com a director de disseny de l'agència de publicitat Dorland Studio.\nEl 1929 va néixer la seva única filla, Julia Alexandra Bayer.\nLa Bauhaus el va honrar amb una exposició individual i li va concedir el primer premi a l'Exposició internacional de fotografia publicitaria.\nEl 1930 es va separar de la seva dona.\nEl 1938, per fugir de l'Alemanya nazi, es va traslladar a Nova York, on va desenvolupar una llarga carrera en el món de les arts gràfiques. Va organitzar l'exposició i el catàleg Bauhaus 1910-1928 al MoMA.\nEl 1944 es va casar amb Joella Syrara Haweis, filla del poeta Mina Loy.\nEl 1946 es va traslladar a Aspen per treballar amb Walter Paepcke, que mirava de promocionar l'esquí com a esport popular. En el camp arquitectònic va codissenyar l'Aspen Institute i va remodelar la Wheeler Opera House. També va produir cartells publicitaris que relacionaven l'esquí amb el glamur i l'emoció. Va estar unit a Aspen fins a mitjans dels anys 1970.\nEntre el 1946 i el 1956 a assessorar artísticament la Container Corporation of America (World Geographic Atlas, 1953) i el 1966 va fer el mateix amb la Athlantic Richfield Company.\nA Aspen va conèixer l'excèntric Robert O. Anderson, que va quedar impressionat pels dissenys d'inspiració Bauhaus de Bayer. Va ser el començament d'una llarga amistat que va accentuar la passió compulsiva d'Anderson per col·leccionar art contemporani. Així va arribar a ser consultor de l(enorme col·lecció de l'Atlantic Richfield Company, fundada per Anderson. També va ser responsable del logo i el branding relacionat amb la companyia.\nEl 1959 dissenyà “fonetik alfabet” per a l'anglès. Era de pal sec, no tenia majúscules i feia servir uns símbols especials per a les terminacions –ed, -ory, -ing i –ion i per als dígrafs “ch”, “sh” i “ng”. La duplicació d'una consonant es feia saber per un subratllat. El 1968 va preparar l'exposició del catàleg “50 anys Bauhaus” a Stuttgart. La col·lecció d'art modern del Museu d'Art de Denver va rebre el seu nom.\nMostra de la versió digital, Bayer Architype, de la lletra tipogràfica experimental "universal" creada per Herbert Bayer el 1925 i que combina caràcteres de caixa alta i baixa en una mateixa sèrie.\nEn l'esperit del reductisme minimalista, Bayer va desenvolupar un estil visual net i el va adaptar a l'alfabet de caixa baixa. Feia èmfasi en la legibilitat fent-la de pal sec. Altres tipògrafs que van experimentar amb la creació d'alfabets simplificats basats en la fonètica (com l'esmentat anteriorment) van ser Kurt Schwitters i Jan Tschichold.\nBayer va dissenyar la “Universal” el 1925, la seva transformació en forma digital és la Bayer Universal. Aquest disseny també va inspirar la ITC Bauhaus i la Architype Bayer.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Herbert Bayer\n↑ 1,0 1,1 «Entrevista d'història oral amb Herbert Bayer, 1981 Oct. 3». Entrevista d'història oral. Arxius d'Art Americà, 2011. [Consulta: 30 juny 2011].\n↑ 2,0 2,1 2,2 «Entrevista d'història oral amb Herbert Bayer, 1981 novembre 3-1982 març 10». Entrevista d'història oral. Arxius d'Art Americà, 2011. [Consulta: 30 juny 2011].\n«Sullivan Goss. An American Gallery» (en anglès).\n«Art Directors Club» (en anglès).\n«Art Directory» (en anglès).\n«Herbert Bayer. A study of Bauhaus Tipography» (en anglès).\n«Design is History» (en anglès).\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Herbert_Bayer&oldid=21888984»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 31 ago 2019 a les 14:15.


Tebas s'afegeix al pressing ERC i demana a Sànchez que no hi negociï - La República Esportiva\nTebas s’afegeix al pressing ERC i demana a Sànchez que no hi negociï\nEn unes declaracions mescla la reivindicació del Barça-Madrid amb les negociacions PSOE-ERC\nJavier Tebas, president de LaLiga. / E.P.\nJavier Tebas ha estat reelegit president de La Liga i, en una entrevista a El Transistor d’Onda Cero, s’ha estarrufat opinant del recent Barça-Madrid, però anant més enllà i entrant en temes polítics.\n“No em va agradar el que va passar al partit, sobretot, pel tema polític que va plantejar-s’hi. No m’agrada el que està passant en aquesta part d’Espanya que és Catalunya. No em va agradar el lema d’Espanya, seu i parla. Catalunya no ha de seure amb Espanya perquè ja és part d’Espanya”.\nDavant la possible formació de Govern amb el suport d’ERC, Tebas ha afirmat que “el separatisme català no és el que li convé a Espanya”. “És donar-li als independentistes una expectativa que en aquest país no se li dóna a ningú”, ha argumentat.\nTebas, que en alguna ocasió ha mostrat la seva preferència per VOX, mai no ha amagat les seves opcions polítiques, que es traspuen en altres dos temes tractats a la conversa: “La liga és una indústria i hi ha un sector tant de la comunicació com dels ciutadans, que no entén la importància d’aquest negoci per a la Marca Espanya. El legislador, o el Govern que correspongui, ens ha de defensar”.


SENDERISME A ULLASTRELL-5èC\nAquest divendres 26 de març, les Motos Aquàtiques hem realitzat la sortida de senderisme a Ullastrell. Era la primera excursió escolar des de feia molt de temps degut a la pandèmia.\nEstàvem il·lusionades, nerviosos i emocionats. I per fi va arribar !\nAquest matí hem iniciat el camí des de l'escola, ens hem endinsat al bosc fins a anar a parar a...les cabanes !En baixar una de les pendents ens hem trobat la Masia de Can Garriga, després hem passat per la Masia de Can Cabassa i també per la Masia de Can Coromines.\nQuan hem arribat a la Riera del Gaià hem trobat la primera petita "aventura": travessar-la sense mullar-nos les sabates. No passaria res perquè anàvem ben equipats amb mitjons de recanvi.\nAra ja sí, pujant fins a Ullastrell i envoltats de camps preciosos, verds i acompanyats d'arbres florits, hem pogut gaudir de la benvinguda de la primavera.\nEn arribar a Ullastrell ens hem fet una foto a l'escala de la Casa de la Vila. Just de camí al Casal ens hem topat amb l'església, que com ara estem estudiant l'art romànic i gòtic, ens hem estat fixant en les seves finestres, arcs i les seves parets per si trobàvem algun elements d'aquests dos estils.\nQuan hem arribat al Casal ,tota la classe hem estat jugant una estona a futbol per fer una mica més de gana. Ja tocades l'una del migdia hem obert les nostres carmanyoles i embolcalls i...a dinar ! Com era l'aniversari del Jan li hem fet una petita sorpresa i li hem cantat "Anys i anys per molts anys", fent-li una rotllana !\nDesprés, fins i tot, algunes nenes i nens hem tingut temps d'assajar sardanes. En acabar de dinar...per fer bona digestió hem jugat una tranquil·la tanda de penals.\nI finalment, cap un quart de dues hem recollit tot molt bé i hem fet el camí de tornada. Ara ja sí, una mica més cansades i cansats però encara amb molta energia per regressar fins Viladecavalls.\nAquí us deixem algunes fotos més de la nostra excursió (clicant a la foto aniràs a l'àlbum) i un vídeo.


El Món | Mas, el dit que va assenyalar Ítaca\nper Salvador Cot 09/01/2018\nLa solidaritat d'ERC amb les víctimes de l'acarnissament espanyol contra tots els responsables polítics del 9N excepte Ramon Espadaler hauria pogut ser major. Menor, en canvi, no. Menor és impossible.\nSi fes vostè la seva feina de periodista sabria que Pujol va optar per Mas perquè era el més feble de la tria per tal de fer-li el llit i posar al seu lloc al fill Oriol. Sort que Mas va trobar aliats en premsa (subvencionats, evidentment) que van ventilar els draps bruts dels Pujol per tal de desempallegar-se de la família. Posteriorment la seva manca d'intel·ligència va dur CDC a la ruïna i a l'atzucac del cas Palau. I al pas al costat. És un impresentable i tothom ho sap.\nOh sí Salvadó\nEn Ártur Más es un parsunatxa historic, dons, alatura da Jasucrist y da Juliu Sésar,dons, el i tú també dons\nCom desvarieja en Vlad, pobre. Deu ser l'edat: set segles ja no són cap broma. Això que diu de la premsa és alarmant. Com perquè la família se'n preocupi.\nCap a on assenyala el dit de Colom?\nAl port de BCN l'estàtua de Colom assenyala l'est (més o menys). Això és perquè Colom volia anar a l'orient però per l'oest. En el seu viatge es va topar amb Amèrica sense pretendre-ho i mai va arribar a orient. Artur és com aquesta estàtua: assenyala a Ítaca (segons Cot) però va pel costat contrari, es topa amb la CUP, endolla a Puigdemont i el viatge a Ítaca se li va de les mans. Ara dimissió i arribada a res.\nL'ensabonament a Mas és innecessària. Sort en tenim de desfer-nos del darrer vestigi del putaramonestisme, si no és que en Puigdemont ens acaba decebent i permet els bons-veïnatges i la pressió mesurada en Pascals.\nEn MHP Mas és un gran home d'Estat ( així com el mateix MHP Puigdemont ) .. a l'hora de la veritat trià la demanda / llibertat de nostre poble que no pas l'acomodament o conveniència ! PD : mai per mai país veí botxí serà a aquest nivell .. bé ho mostren, ho demostren ( de ben segur, si així fos altre gall els hi cantaria ! ) !\nEstic d'acord amb en Cot. Va ser Mas qui irresponsablement va canviar la ruta senyalant un destí inassolible i suïcida. Amb la seva pedant dialèctica naval, a mi em recordá a Schiaffino (Costa Concordia) o Smith ( Titanic)


La primera universitat en línia del món fa 25 anys sent un referent mundial en aprenentatge en línia de qualitat\nL'any 1995 la UOC va reinventar la manera d'aprendre amb un model educatiu en línia transformador, avui dia avalat pels rànquings més prestigiosos del món i triat per més de 77.000 estudiants internacionals\nNascuda com a nadiua digital ara fa 25 anys, quan només un 0,4 % de la població mundial tenia accés a internet, el telèfon fix dominava, l'ADSL començava a caminar i Google ni tan sols existia, la UOC va capgirar l'educació superior gràcies a un model educatiu en línia asíncron. Era el curs 1995-1996, i uns 200 estudiants van confiar en aquesta nova institució per cursar Psicopedagogia o Ciències Empresarials, les dues úniques titulacions que s'oferien. Amb el rector Gabriel Ferraté al capdavant, la UOC va saber aprofitar una xarxa d'internet incipient per convertir-se en la primera universitat sense distàncies, amb la missió de formar persones al llarg de la vida. Vint-i-cinc anys més tard, amb més de 77.000 estudiants i més de 85.000 graduats, la UOC està d'aniversari, però no de celebració a causa de la pandèmia global que vivim. Una pandèmia que «exigeix reforçar el paper de la universitat com a node de creació, connexió i divulgació i fer-ho de manera doblement crítica i autocrítica», diu Josep A. Planell, el rector actual.\nUna d'aquelles primeres estudiants del segon cicle de la llicenciatura de Psicopedagogia, Joana Pardo, recorda que abans de matricular-s’hi només havia fet servir l'ordinador com a processador de textos, però de seguida es va habituar a navegar pel Campus Virtual i a estudiar amb aquesta nova metodologia sense barreres d'espai i de temps.\nAlbert Vergés també va començar Ciències Empresarials amb el curs pilot del 1995, quan Windows 95 acabava de sortir. Per a Vergés, la UOC va esdevenir una oportunitat perquè moltes persones, com ell, es poguessin formar. Francesc Xavier Verdalet, un company de promoció, recorda que se sentien «alhora com a "conillets d'Índies", per allò de ser els primers del món a cursar estudis universitaris mitjançant internet, i uns privilegiats, per haver estat seleccionats entre un munt de peticions per fer-ho».\nUna universitat transformadora\nLa Universitat té un model d'aprenentatge que posa l'estudiant al centre i que busca una millora constant de les seves competències, i l’acompanya en tot moment amb l'expertesa del professorat. En aquests 25 anys, la UOC ha esdevingut un referent en aprenentatge en línia i s'ha situat entre les 150 millors universitats joves del món i la millor universitat en línia d’Iberoamèrica segons la prestigiosa revista britànica Times Higher Education.\nEs tracta d'un model educatiu que està en evolució constant gràcies a l'eLearn Center, un centre d'innovació en l'aprenentatge en línia creat el 2009 per promoure la millora contínua i l'evolució del model educatiu a partir del coneixement generat per la investigació i la pràctica sobre l'aprenentatge en entorns virtuals, en col·laboració estreta amb el professorat.\nEn època de pandèmia, aquesta expertesa en aprenentatge en línia (e-learning) ha contribuït a l'adaptació a l'entorn en línia de més de 9.000 professors d'escoles, instituts i universitats presencials. Al llarg de dos mesos, el professorat de la UOC va impartir 24 seminaris web en obert per cooperar amb el col·lectiu de docents hispanoparlants per tal d’acabar el curs passat de manera no presencial. Les xifres demostren el gran èxit d'acollida d'aquesta iniciativa: més de 34.000 espectadors de més de 70 països van seguir en directe les ponències, i prop de 10.000 es van inscriure als seminaris web del cicle. La meitat dels participants provenien de l'Estat espanyol, seguits de països de l'altra banda de l'Atlàntic, com ara Colòmbia, l'Equador, Mèxic, el Perú, l'Argentina, Xile i Veneçuela.\nLa Universitat ofereix titulacions en català i espanyol, i també algunes en anglès. Es tracta d'una «oferta formativa molt diversa que s'adapta a les necessitats d'aprenentatge al llarg de la vida, acreditada per les agències de qualitat i que segueix els estàndards del sistema universitari europeu», explica el vicerector de Docència i Aprenentatge, Carles Sigalés.\nAquest sentit de responsabilitat també queda palès en el compromís d'integrar els 17 objectius de desenvolupament sostenible (ODS) definits a l'Agenda 2030 de les Nacions Unides. «Necessitem que la transformació digital estigui orientada a favor de les persones, de la prosperitat, del planeta, de la participació, de l'equitat i de la pau», explica la vicerectora de Globalització i Cooperació, Pastora Martínez.\nGarantir l'educació superior de qualitat per a tothom és un dels motors de la UOC. Per això, la Universitat treballa amb altres sistemes universitaris del món, com ara de Mèxic, Xile, l'Equador o Jordània, perquè desenvolupin els seus propis sistemes reguladors que assegurin la qualitat de l'educació en línia i que permetin ampliar l'accés i la cobertura als estudis superiors. Precisament, per garantir l'equitat en l'accés a la universitat, des del 2017 s'han atorgat 159 beques pròpies a persones refugiades i també s'han ofert beques amb institucions i organismes internacionals, com ara la Secretaria General Iberoamericana (SEGIB), l'Organització dels Estats Americans (OEA), la Secretaria d'Educació Superior, Ciència, Tecnologia i Innovació de l'Equador (SENESCYT) o ICETEX, que faciliten la formació al llarg de la vida al continent americà.\nUna universitat investigadora\nLa recerca de la UOC «contribueix als reptes als quals s'enfronten les societats globals del segle xxi mitjançant l'estudi de la interacció entre la tecnologia i les ciències humanes i socials, amb un enfocament específic en la societat xarxa, l'aprenentatge en línia i la salut digital», explica la vicerectora de Planificació Estratègica i Recerca, Marta Aymerich.\nDes del 2014, han augmentat les publicacions científiques i la visibilitat, tant en termes de publicacions en obert com d'articles indexats, s'ha més que duplicat. També s'ha duplicat la captació de fons per a recerca i innovació, que se situa entre els quatre i els cinc milions d'euros anuals.\nEl primer centre de recerca, l'Internet Interdisciplinary Institute (IN3), es va crear el 1999 sota la direcció del sociòleg i actual ministre d'Universitats Manuel Castells. Avui dia hi ha onze grups de recerca avaluats per un comitè científic extern.\nUn altre dels eixos estratègics en recerca de la Universitat és la salut digital. Per això l'any 2017 es va crear l'eHealth Center, un centre acadèmic obert al món i transdisciplinari que genera, transfereix i intercanvia coneixement en salut digital per capacitar i empoderar la ciutadania i els professionals mitjançant les tecnologies perquè liderin el canvi de paradigma en salut.\nAmb tot, la UOC ha estat reconeguda com la primera universitat en línia capdavantera en recerca segons el Ranking CYD 2020, que avalua les universitats espanyoles amb indicadors de rendiment.\nUna universitat connectada\nLa UOC facilita la formació al llarg de la vida perquè els professionals s'adeqüin al nou context laboral canviant. «Apostem per una visió àmplia del suport a la promoció personal i professional que faci que el coneixement fructifiqui, també, en forma d'inserció laboral», explica la vicerectora de Competitivitat i Ocupabilitat, Àngels Fitó.\nPrecisament l'U-Ranking 2020, de la Fundació BBVA i l'Institut Valencià de Recerques Econòmiques (IVIE), constata que la UOC obté uns resultats excel·lents en la seva taxa d'afiliació i en la base mitjana de cotització de la seva comunitat de graduats i graduades (que situa en 32.559 euros, la més alta de totes les universitats analitzades).\nA més, disposa de UOC Corporate, que acompanya les empreses en el creixement dels seus professionals perquè puguin superar els reptes de negoci als quals s'enfronten i puguin transformar les seves organitzacions. Més de 80 empreses, entre les quals hi ha Leche Pascual, Banc Sabadell i Grup Catalana Occident, ja han confiat la formació dels seus treballadors i treballadores a la UOC.\nUna universitat sense afany de lucre\nLa UOC naixia l'any 1995 impulsada pel Govern de Catalunya per proporcionar accés a l'aprenentatge al llarg de la vida. La proposta de Llei de reconeixement de la UOC va rebre llum verda per unanimitat del Parlament (Llei 3/1995, del 6 d'abril).\nLa UOC és una fundació sense ànim de lucre, amb un mandat públic i amb una vocació de servei públic. Els darrers sis anys ha experimentat un creixement sostingut que ha permès ampliar l'oferta acadèmica i millorar-ne la qualitat.\nAquest 2020, «tot sembla indicar que anem cap a un escenari en el qual complirem les previsions pressupostàries i, fins i tot, podem tenir un impacte positiu en el capítol d'ingressos», diu Antoni Cahner, gerent de la Universitat.\nUna universitat amb història\nAl llarg d'aquest quart de segle, la Universitat ha tingut al capdavant tres rectors: Josep A. Planell (2013-actualitat), Imma Tubella (2005-2013) i Gabriel Ferraté (1995-2005). I s'ha donat la màxima distinció acadèmica, el doctorat honoris causa, a Mary Beard (2019), Manuel Borja-Villel (2018), Alejandro Jadad (2018), Hanna Damásio (2012), Aina Moll (2012), Brenda M. Gourley (2011), Sir Timothy Berners-Lee (2008), Alain Touraine (2007), William J. Mitchell (2006), Jordi Pujol (2006), Tony Bates (2005) i Josep Laporte (2003).\nUn vicepresident del MIT inaugurarà el 25è. curs de la UOC\nEl tret de sortida del 25è. aniversari tindrà lloc el 21 d'octubre a les 16.00 h, amb la lliçó inaugural en línia a càrrec de Sanjay Sarma, professor d'Enginyeria Mecànica i vicepresident d'Aprenentatge Obert a l'Institut de Tecnologia de Massachusetts (MIT). Tothom la podrà seguir en directe amb inscripció prèvia.\nWeb dels 25 anys\nActualitat de la commemoració institucional del 25è. aniversari de la UOC


Implantació de carril bici a l’avinguda Diagonal, entre la pl. de Pius XII i la Facultat d’Empresarials – BIM/SA\nImplantació de carril bici a l’avinguda Diagonal, entre la pl. de Pius XII i la Facultat d’Empresarials\nS’implanta un carril bici segregat bidireccional, al lateral costat muntanya de l’av. Diagonal, amb una longitud de gairebé 900 metres. La solució constructiva s’adapta a les diferents seccions que presenta aquesta via, en aquest tram. L’actuació s’emmarca en el projecte de construcció de 32,6 quilòmetres nous de carril bici i la millora d’11,7 quilòmetres ja existents. L’objectiu és arribar al 2023 amb una xarxa total de 272 quilòmetres, per fer de Barcelona una ciutat més sostenible.


Esquerra Unida denuncia un «cas de tracte de favor» a una empresa d'ISBA\n01 octubre 2020 04:29\nGrosske creu que és la «punta de llança» d'una «xarxa clientelar del PP»\nBartomeu Picornell | 27 abril 1999\nEsquerra Unida estudia presentar un denúncia contra ISBA per «tracte de favor» a l'empresa Squashbol S.A. Squashbol S.A., un gimnàs de Manacor, havia obtingut un préstec a través d'ISBA, societat de garantia recíproca, participada en un 40% pel Govern balear, que no va executar l'embargament per recuperar tot el que havia arriscat i assumí pèrdues per un valor de quaranta milions de pessetes.\nSegons Eberhard Grosske, portaveu d'Esquerra Unida, ISBA es limità a embargar l'immoble sense afectar els béns dels propietaris, que en tenien per respondre. Grosske digué que aquest cas era només un «tentacle» d'una «xarxa clientelar del Partit Popular», ja que ISBA ha actuat fins a les darreres conseqüències en altres casos, fet que demostra el «favoritisme» amb Squashbol. El coordinador d'Esquerra Unida animà els empresaris afectats per situacions similars perquè se sumassin a la denúncia.\nEU sospita que hi ha més casos de «favoritisme». El raonament és el següent: ISBA actua d'intermediari entre els empresaris i els bancs per obtenir crèdits i sol ser molt exigent amb les garanties que reclama, fet que explica que hagi de fer front a poques fallides. No obstant això, el 1997 el Banc d'Espanya realitzà una auditoria als comptes d'ISBA i descobrí que els quinze milions que s'havien presentat com a benefici «encobrien unes pèrdues de 300 milions». Aquest dèficit, que hauria obligat a tancar l'empresa, fou «tapat» amb una injecció de doblers del Govern balear.\nGrosske creu que la resposta a per què una empresa tan rigorosa a l'hora de demanar garanties pot tenir pèrdues rau en actuacions com la d'Squashbol S.A., en què «ISBA perdé quaranta milions». El coordinador d'Esquerra Unida explicà que presentaran la denúncia davant els tibunals més que res per «conèixer l'entramat d'ISBA», ja que el PP sempre s'ha negat a constituir una comissió d'investigació al Parlament. Segons Grosske, el Govern balear ha participat ISBA en un 40%, el màxim que pot aportar una institució perquè una empresa no sigui considerada com a pública, de forma que s'eviten els controls inherents a una societat d'aquest tipus.


Bioconstrucció amb palla i argila: Bones festes i Bon 2016\nBones festes i Bon 2016\nEns acomiadem d'aquest any intens, temps de balanços. Quina alegria veure i recordar totes les coses que he anat fent aquest any i la gent i projectes que he tingut l'ocasió de conèixer!! Algunes imatges de moltes de les activitats en què he participat el 2015.\nUn any carregat amb molts tallers i xerrades i unes quantes obres participatives. Aquest any he tingut l'ocasió de co-construir la Pèrgola-Palet a Sant Boi de Llobregat, conèixer Mas de Gomis i la casa Fiona, formar part dels tallers de bioconstrucció de l'Espai gardenyes, i L'espaientreencants, anar al construmat amb els companys d'Ecoark, les col·laboracions amb Artefakte, Raons Publiques, el Arco de la Virgen i l'espai Txema (bioarquitectura Mediterrania); les fires, Naturalmentsalàs, medi ambient tàrrega i natura de Lleida, tallers a la @casetadepalla i fomentant la bioconstrucció a ponent al casal de joves de Guissona i a l'escola Agrària de Tàrrega, a les escoles de Lleida amb la Cèlia i la fundació Lleida solidària, a l'escola Ondara de Tàrrega, al mercat romà i moltes coses més. També ha estat un any de formar-me a mi mateix amb estada a l'ESBG, estudiant, investigant i dissenyant, i posant en pràctica un munt de tècniques de bioconstrucció.\nGràcies a totes les que hem compartit aquest any i a tots els que seguiu aquesta pàgina i el FB! L'any vinent comença ple de projectes dels que ja us aniré informant.\nBones festes, salut i per un 2016 ple de projectes i somnis!!! A disfrutar!!\nPasset a passet i endavant. Fins aviat!!\nEtiquetes de comentaris: Obres construïdes\nBanc de Terra a la plaça de les Glòries, Barcelona\nL'educació de les noves generacions és imprescindi...\nCurs de Bioconstrucció amb palla a l'escola agràri...


Baqueira acollirà del 16 al 18 de març de 2018 les finals de l'OPA (FIS) - Diari de la neu\nBaqueira acollirà del 16 al 18 de març de 2018 les finals de l'OPA (FIS)\nHo va confirmar ahir el president executiu de Baqueira Beret, Aureli Bisbe\nCompetició, Val d'ArànRFEDI 10.11.201716.30 h\nBaqueira acollirà del 16 al 18 de març de 2018 les finals de l'OPA (FIS) Autor/a: Baqueira\nJa està confirmat. Baqueira acollirà del 16 al 18 de març de 2018 les finals de l'OPA (també coneguda com Alpen Cup) del calendari FIS. Aquesta competició farà passar pel pla de Beret els millors fondistes continentals. Aquesta cursa d'esquí de fons va ser atorgada a l'estació de la Val d'Aran i Valls d'Àneu durant el Congrés FIS celebrat a la localitat de Portoroz (Eslovènia) la passada primavera en què van participar prop de 800 delegats de les diferents federacions de tot el món .\nSense cap mena de dubte, les homologacions realitzades fa tan sols un any al circuit de fons de Beret, impulsada per l'actual Junta Directiva de la RFEDI i recolzada per l'estació, han començat a donar els seus resultats amb aquesta prova del màxim nivell continental. En aquesta prova hi seran presents els esportistes de la RFEDI, l'aranesa Lídia Martí, Imanol Rojo i Martí Vigo. Aquesta prova recull el treball realitzat per l'estació aranesa en els Campionats Euroloppet de 2016 i de gairebé 40 edicions de la cursa de fons més multitudinària de l'estat espanyol: la Marxa Beret.\nEl president executiu de Baqueira Beret, Aureli Bisbe, va explicar ahir que "les proves de la final de la copa OPA seran molt espectaculars ja que els circuits són molt accessibles al Pla de Beret per al públic i alhora són difícils per als esportistes que es jugaran el títol europeu als Pirineus ".\nEl dia 16 se celebrarà el Sprint en estil lliure d'1,4 i 1,6 km i el dia 17 en clàssic i sortida en massa els 5, 10 i 15 km, segons categories. El 18 sortida per a discapacitats en estil lliure per cobrir distàncies de 10 a 15 km, segons categories.\nL'estació de la Vall d'Aran és coneguda per organitzar la cursa popular d'esquí de fons més multitudinària d'Espanya: la Marxa Beret. La temporada passada, el diumenge 5 de febrer de 2017 clàssica Marxa Beret va formar part del calendari del Circuit de Llargues Distàncies Populars de la Federació Internacional d'Esquí (ML) i que per primera vegada va entrar a formar part de la Copa Espanya d'esquí de fons del calendari de la RFEDI. L'OPA de 2018 serà independent de la Marxa Beret però sens dubte els deu la seva existència a aquesta clàssica aranesa.\n02.11.2017. Baqueira torna a fer la gira de presentació de temporada per diferents ciutats\n30.05.2017. Les finals OPA Alpen Club d'esquí de fons s'organitzaran a Baqueira Beret


Els que es queden sense butaca després de les eleccions generals del 10-N\nPesos pesants de Ciutadans, el PP, Unides Podem i Més País s'han quedat sense escó al Congrés després de les generals d'aquest diumenge\nMadrid - Dilluns, 11/11/2019 - 20:20\nBona part de la cúpula de Ciutadans però també alguns rostres coneguts del PP, Unides Podem i Més País s’han quedat sense escó al Congrés després de les eleccions generals d’aquest diumenge.\nEntre els perjudicats hi ha l’exportaveu parlamentari taronja Juan Carlos Girauta; la presidenta de la Fundació de Víctimes del Terrorisme, la popular Mari Mar Blanco, i el guàrdia civil de Podem Juan Antonio Delgado, entre d’altres.\nEl partit més perjudicat per la repetició de les eleccions ha sigut Ciutadans, que ha sumat tan sols 10 escons dels 57 que va obtenir en els comicis del 28 d’abril, un daltabaix que ha provocat que alguns dirigents del partit no hagin aconseguit revalidar el seu seient al Congrés.\nAquest és el cas del secretari general de Ciutadans i cap de llista per Almeria, José Manuel Villegas, i del secretari d’Organització, Fran Hervías, que anava de primer per Granada. El que va ser portaveu del grup parlamentari al Congrés, Juan Carlos Girauta, que encapçalava la candidatura de Toledo, i el fins ara secretari general del grup parlamentari, Miguel Gutiérrez.\nEls taronges s’enfonsen\nAltres diputats de Ciutadans que n’han quedat fora són l’asturià Ignacio Prendes i la madrilenya Patricia Reyes, que ocupaven un lloc a la Mesa del Congrés. El que va ser director de la Guàrdia Civil i la Policia amb el PSOE, Joan Mesquida, cap de llista per les Balears. La tinerfenya Melisa Rodríguez, portaveu adjunta, i els catalans José María Espejo i Carina Mejías.\nAixí, dels deu membres del Comitè Permanent de Ciutadans, sis s’han quedat sense butaca a la Cambra baixa (José María Villegas, Fran Hervías, José María Espejo, Melisa Rodríguez, Juan Carlos Girauta i Miguel Gutiérrez), als quals se sumen cinc integrants més del Comitè Executiu (Nacho Prendes, Patricia Reyes, Carina Mejías, Joan Mesquida i Beatriz Pino). En un primer moment, també n’havia quedat fora l’advocat de l’Estat Edmundo Bal, que finalment entra al Congrés en substitució d’Albert Rivera.\nEn el PP, una de les veus que també s’ha quedat sense escó és la presidenta de la Fundació de Víctimes del Terrorisme, Mari Mar Blanco. Anava de número u per Àlaba i, igual com va passar amb el seu company Javier Maroto el 28 d’abril, tampoc ha aconseguit representació al Congrés per aquesta província.\nLa germana del regidor assassinat per ETA Miguel Ángel Blanco sí que va aconseguir entrar al palau de la Carrera de San Jerónimo després de les generals d’abril, però en el seu cas després que l’economista Daniel Lacalle renunciés a la seva acta de diputat per Madrid.\nA les files de Podem ha sigut baixa el guàrdia civil i diputat per Cadis Juan Antonio Delgado, que ha exercit de portaveu d’Interior al Congrés, i la cap de llista per Las Palmas, Carmen Pita, coneguda com a Meri Pita, que en legislatura del 2016 al 2019 va ser presidenta de la comissió d’investigació de l’accident aeri de Spanair.\nA Més País, el partit que lidera Íñigo Errejón, no ha aconseguit escó Segundo González, que encapçalava la llista per Astúries, ni Inés Sabanés, número tres per Madrid i regidora de Madrid Central, ni la número u per la Corunya, Carolina Bescansa, que al seu dia va ser una de les fundadores de Podem.\nCs i PP es presentaran per separat a les eleccions catalanes del 14-F\nTemes: Carolina Bescansa Juan Carlos Girauta Eleccions generals