Febrero 2015 | colorblau\nReparen amb cèl·lules mare humanes cervells de rates danyats per la radioteràpia\nA les persones amb càncer cerebral, la radioteràpia els pot salvar la vida; no obstant això, també pot causar danys en el cervell, de vegades irreversibles, sobretot, en els pacients més joves.\nLa raó és que, en alguns casos, aquest tractament mitjançant radiació controlada destrueix unes cèl·lules responsables de mantenir l’embolcall de mielina de les neurones (les oligodendrocites). Aquesta capa aïllant embolica els àxons neuronals i permet que els impulsos nerviosos viatgin llargues distàncies. Amb la coberta de mielina espatllada, l’impuls nerviós es frena o es deté a la meitat dels àxons.\nInvestigadors del Memorial Sloan Kettering Cancer Center (MSK) de Nova York han desenvolupat una tècnica –publicada a la revista Cell Stem Cell– per injectar i programar cèl·lules mare humanes capaces de reparar aquest dany cerebral causat per la radioteràpia.\nLes rates, en les quals es van dur a terme els experiments, van ser tractades amb les cèl·lules mare i, després de les proves, van recuperar les funcions cognitives perdudes.\nL’equip, dirigit per Vivane Tabar i liderat per la investigadora Jinghua Piao, va buscar la manera d’obligar a les cèl·lules mare al fet que reemplacessin les oligodendrocites deteriorades.\nLa seva estratègia va consistir a conrear cèl·lules mare, tant embrionàries com pluripotents induïdes a partir de biòpsies de pell, en presència de certs factors de creixement i altres molècules, perquè es desenvolupessin com oligodendrocites.\nUna vegada van haver-hi aconseguit que les cèl·lules mare es convertissin en oligodendrocites, els van utilitzar per tractar a les rates que prèviament havien estat exposades a la radioteràpia.\nQuan se’ls van injectar les cèl·lules en regions concretes del cervell, els animals van recuperar les capacitats cognitives i motores que havien perdut durant l’exposició a la radiació. A més, el tractament va semblar segur i no va provocar el desenvolupament de tumors.\nNo obstant això, els investigadors insisteixen que cal seguir investigant, sobretot perquè es tracta d’un estudi preclínic.\nLes conclusions que ha publicat la directora de l’equip d’investigació, Vivane Tabar han sigut les següents: "Això haurà de provar-se de manera definitiva, però si som capaços de reparar el cervell, podríem augmentar les dosis de radiació, dins dels límits”.\nWeb d’on he tret la informació:\n07/02/2015 12:38 Cmcgarbi Enlace permanente. Salut/Medicina\nUn grup d’investigadors de la Universitat d’Oxford ha desenvolupat unes noves ulleres intel·ligents.\n"Portem treballant tres anys a Oxford en el disseny d’aquest projecte per saber com millorar les capacitats de visió que encara tenen aquestes persones. Quan et quedes cec continues tenint alguna visió, el que pretenem és millorar el reconeixement facial i d’obstacles per part de les persones que pateixen aquest problema ", explica Hicks.\nLes Smart Glass utilitzen càmeres tridimensionals que poden detectar l’estructura i la posició d’objectes propers. Després, un programari bloqueja el fons i fer ressaltar tot allò que estigui a prop de la persona.\n"El contrast entre el fons i l’objecte és enorme, explica Hicks.Las imatges apareixen a la part interior de les ulleres que són transparents i això es pot afegir la visió normal de la persona. Permeten a la persona amb problemes de visió percebre el món d’una manera millor ".\nEl preu de mercat d’aquests aparell al mercat ronda els 500€. Gràcies a aquest preu poden estar a l’abast de la majoria de presones.\n14/02/2015 20:29 cmcgarbi Enlace permanente. Tecnologia i materials\nL'Infart sol passar a primera hora del dia\nAndrés Hidalgo, biòleg del CNIC a Madrid, explica que en un dels seus últims descobriments, ha observat com les plaquetes de sang (que faciliten la coagulació) Inicien les reaccions catastròfiques de inflamació que desemboquen en ictus i infarts. L'avenç, presentat a la revista Science, aclareix com estan relacionades les reaccions de coagulació i inflamació, que intervenen en múltiples malalties. A més, obre la via a desenvolupar nous tractaments contra els efectes més greus de la inflamació.\nAquest biòleg que la inflamació és la causa de la meitat de les morts a Europa. És important comprendre com es produeix i com evitar-la. Vaig començar a fer estudis d'imatge en el 2002 i havia vist que, quan hi ha inflamació en un got sanguini, s'enganxen uns petits fragments de material als neutròfils\nTambé parla sobre la neutròfils, i diu que són el tipu més comú de cèl·lula immunitària en la nostra sang. La seva missió principal és menjar bacteris. Són molt importants en la inflamació.\nHi han 6 tipus d'infarts diferents:\n- Infart anèmic: Infart en el qual hi ha manca de la coloració de la sang, també anomenat infart blanc. Es produeix per la falta de circulació sanguínia en un vas.\n- Infart tou: Es produeix quan l’òrgan afectat només rep sang d’una vena o artèria, per tant, al obstruir-se aquesta, l’òrgan deixa de rebre sang.\n- Infart calcari: Infart d’un teixit conjuntiu en el qual s’han dipositat sals de calci.\n- Infart de miocardi: És produeix al cor, quan una artèria coronària queda obstruïda i, per tant, no permet el pas de la sang direcció cap al cor.\n- Infart pulmonar: Infart en un pulmó causat per la falta d’irrigació sanguínia, el pulmó no rep sang carregada d’oxigen, per tant, no té lloc l’intercanvi de gasos.\n- Infart cerebral o ictus: Es produeix quan s’interromp el flux sanguini a una de les artèries del cervell i aquest no pot dur a terme les seves funcions.\nPer acabar explica que el nostre estat inflamatori canvia a al llarg del dia. Els infarts solen ocórrer a primera hora del dia, la febre puja a la tarda. Si aconseguim alterar el rellotge dels neutròfils i modular el nostre llindar d'inflamació al llarg del dia, potser aconseguirem reduir el nombre d'infarts.\n15/02/2015 16:52 cmcgarbi Enlace permanente. Biologia\nCada quant ens hem de dutxar?\nAquesta, és una pregunta molt simple, però a que ha donat pas a molts debats. Per un costat, estàn les persones que creuen que amb una dutxa cada tres dies hi ha més que suficient per mantenir una bona higiene, i que el desodorant, és la reencarnació del dimoni en la Terra, ja què destrossa el teixit epitelial. Per l’ altre banda, tenim als maniàtics de la profilaxi, que són fervents defensors de la dues dutxes diàries, com a mínim. Gent que creu que els bacteris equivalen a les pitjors desgràcies naturals.\nAixí doncs, quina és la resposta a aquesta pregunta?\nEl doctor José Carlos Moreno, Cap del servei de Dermatología del Hospital Reina Sofía de Córdoba, ens explica que una dutxa diària no compromet el nostre mantell lipídic. El problema no està en l’ us en exès d’ aigua, sinò en la quantitat de sabó, un producte capaç de disoldre el nostre envoltori natural de defensa.\nTambé és molt important l’ ubocació. Una persona que viu a prop de la costa, haurà de regular més el consum d’ aigua, ja què conte grans quantitats de calci i cal i la pell es reseca molt. En canvi, al interior de la península, l’ aigua és més respectuosa amb la pell.\nEl doctor Moreno, insisteix en que l’ ús de l’ aigua és més beneficiós que no pas perjudicial, ja que conté facultats relaxadores pels músculs. Amb el que si wue hem d’ anar molt en compte és amb el sabó i el seu PH. El gel de bany ha de tenir un pH entre 5,5 i 6. El mantell lipídic de la pell pot ser alterat amb un nivell superior a 6,5. Els productes que contenen extractes d’olis vegetals en la seva composició són també rebuts amb satisfacció per l’epidermis.\nA continuació, uns consells per fer una dutxa més saludable, segura i eficaç:\n-És preferible que l’aigua estigui tíbia. A temperatures més altes, la pell es resseca i pot fins i tot arribar a fer-se malbé.\n-En el cas de donar-se dues o més dutxes al dia, convé prescindir del sabó i limitar el seu ús a una d’elles.\n-No cal friccionar fort sobre la pell. Les esponges rígides estarien desaconsellades. Excepte casos aïllats, n’hi ha prou amb un lleu massatge amb la mà o una esponja extra suau per eliminar qualsevol rastre de brutícia.\n-És obligatori hidratar la pell immediatament després de la dutxa i quan estiguem completament secs. L’assecat és especialment important en aixelles, peus (entre els dits) i engonals, per evitar l’aparició d’infeccions fúngiques.\nPer fi, els més escupolosos i els defensors del medi ambient, tenen una ferma resposta que apaivagarà durant un temps les les discussions envers aquest tema.\nEnllaç a la notícia: http://elpais.com/elpais/2015/02/09/buenavida/1423494328_078253.html\nAltres fonts d’ informació: http://aedv.es\nAEDV (Acadèmia Espanyola de Dermatologia i Venereologia)\nGuillem Pérez Herms\n15/02/2015 17:47 Cmcgarbi Enlace permanente. sin tema\nLes variabilitats geogràfiques influeixen en els sons dels idiomes.\nSegons un estudi d’investigadors de la Universitat de Miami, ens diu que la variabilitat lingüística depèn de la proximitat de zonas inhabitades, l’altitud, la latitud, etc… de cada país, és a dir, de les característiques georàfiques.\nTots els idiomes s’aprenen, però tambè influixen altres coses com el cervell o la boca, per transmetre els mmissatges.\nEls estudis que han fet aquests invertigadors coincideixen amb que en els climes amb més calor i tropicals utilitzen més vocals, ve donat per la comunicació a distància sigui menys dificil.\nAquest estudi consisteix en agafar tots els idiomes del móm (6909) dels quals s’han examinat 567, i s’ha comparat la geomorfologia (estudi del relleu de la superfície terrestre,i de la seva evolució) i la preoximitat de sones sense habitar. Aleshores ho van calssificar en dos grups segons la utilització de consontants o no. Van veure que no depenien de d la família lingüística, és a dir, que no tedien molt en comú.\nFinalment van arribar a la conclusió que els sons de le les consonants eren més abuntants a nivell del mar, perquè segons la pressió atmosfèrica és més facil de pronunciar, en canvi en zones molt altes, per sobre del nivell del mar (llocs pròxims a zones inhabitables) van poder observar que la dificultat de pronunciar les consonants havia augmentat. És a causa de la pressió atmosfèrica perquè quan es pronuncia una consonant a una alçada elevadar per exemple, s’ha d’alliberar més pressió de lal que hi ha, si més no, quan l’alçada és a nivell del mar, no cal fer molta pressió perquè la de fora és menor.\nVan poder observar tambè que amb les vocales com es fan amb la voca oberta, no com las consonants que es fan amb la boca tancada, es perdia més aigua en parlar (per evaporació) i aquest “m’algast d’aigua” és propi de climes del nivell del mar.\n16/02/2015 17:53 cmcgarbi Enlace permanente. sin tema\nEl Regne Unit és el primer país que legalitza els embrions amb tres pares genètics\nEls diputats britànics han decidit aprovar que s’utilitzi l’ADN de tres persones en la reproducció assistida amb l’objectiu d’evitar la transmissió d’enfermetats genètiques incurables i ajudarà a més de 150 parelles que cada any perden els seus bebès a causa de malalties mitocondrials.\nAquesta, va ser aprovada amb 382 vots a favor i 128 en contre. El procediment, creat per investigadors de Newcastle, utilitza una versió modificada de la fertilització in vitro per reunir material genètic dels dos pares més una tercera persona.\nEn les malalties mitocondrials, aquests petits òrgans de la cèl·lula, que es transmeten per via materna, no funcionen correctament. De manera que els bebès que neixen amb aquestes cèl·lules en mal estat poden sufrir lessions cerebrals, pèrdua de massa muscular, ceguera, i en molts casos moren abans del primer any de vida. Només un trasplant pot salvar-los però,aquest ha de realitzar-se inmediatament després de la concepció. És per això que es necessita utilizar tècniques de fecundació in vitro. Aquesta tècnica està pensada per casos com les malalties mitocondrials, que són resultat del fracàs en el funcionament de les mitocòndries.\nLa tècnica que s’ha aprovat, a Newcastle, combina l’ADN dels dos progenitors amb la mitocondria sana d’una dona. El procés és el següent: es fertilitzen dos òvuls, un de la mare i l’altre de la dona donant , amb l’espermatozoide del pare. Es retira el nucli dels dos embrions i només es conserva el creat pels pares. Aquest nucli s’introdueix en l’embrió de la donant, i l’embrió resultant es col·loca a l’úter de la mare. Amb aquest procés estarà lliure de la malaltia mitocondrial.\nTot i així, observem que també té alguns problemes, i són que com que la tècnica dóna resultat a la combinació en la mateixa cèl·lula de mitocòndries de la donant amb un nucli cel·lular d’origen diferent hi ha la possibilitat de que les proteïnes mitocondrials i les de nucli cel·lular siguin incompatibles. Ès per això,que poden produir-se errors.\nEstà clar que no tothom hi estarà d’acord, com és el cas d’alts nivells de l’església d’Anglaterra i l’església catòlica del país, així com certs membres de la comunitat científica, havia demanat el vot contra l’adopció d’aquesta normativa, ja que consideren que la tècnica planteja fins i tot certes incerteses ètiques.\n16/02/2015 19:40 Cmcgarbi Enlace permanente. Salut/Medicina\nCom funciona el cervell d'una persona enamorada?\nAprofitant que fa poc va ser el dia dels enamorats,aquest article va\ndedicat a l’amor.\nAquest bonic sentiment que ens fa tenir papallones a l’estómac, no és més (que com qualsevol altre estímul) un conjunt de senyals químiques que desprèn el nostre cervell.\nCal afegir,però, que per a què surgeixi la "chispa" és necesari l’estímul de certes àrees de percepció física,com la vista,l’oïda l’olfacte o el tacte. En aquest sentit,el cervell està pendent d’aquestes sensacions que l’han provocat tant plaer que intentarà tornar a recordar-les.\nDe la mateixa manera que ningú sap què és l’amor,tampoc és sapigut del tot perquè el dia de Sant Valentí pertany als enamorats.\nUna de les multíples hipòtesi suggereix que Sant Valentí celebrava matrimonis d’amagades als joves que li sol·licitaben. Aquest paper com a casador el va consagrar com a patró de l’amor.\nAquesta es una de les més exteses llegendes que han intentat explicar-ho.\nD’una manera semblant,l’incògnita de què és l’amor,com surgeix i què passa quan ho fa, ha sorgit en ment de més d’una persona al llarg de tota la història de la humanitat. I la ciència mai ha estat aliena a aquest interès.\nNumerosos científics han estat dirigint últimament les seves investigacions per definir quins fenòmens succeeixen al cervell quan algú s’enamora.\nEn un intent de guanyar terreny a les llegendes i la fantasía aquí exposaré les coses més o menys insòlites que l’amor provoca en la nostra ment.\nLes principal àrees cerebrals estimulades per l’amor són les del circuit de recompensa.\nEntre elles destaca el nucli accumbens,una petita zona situada a 2 centímetres rere els ulls molt sensible a la dopamina -neurotransmisor que augmenta amb l’enamorament- i la que es coneix vulgarment com la zona del plaer.\nPer exemple s’activa en situacions de satisifació com quan guanyem un premi,bebem aigua quan tenim sed o quan consumim qualsevol tipus de droga.\nDe fet,el circuit del plaer és el mateix que el circuit de l’adicció i és degut a això que les primeres fases de l’amor són tan "adictives" i el desamor es tant doloros ja que es podría comparar amb la síndrome d’abstinència de qualsevol narcòtic dur.\n2-Ens remet a la família,volguem o no.\nL’oxitocina i la vasopresina son dues hormones que es produeixen massivament durant el part i la lactància i actuen enforntint el vincle entre mare i fill.\nAquestes hormones també es segreguen durant l’enamorament encara que no en tant altes quantitats. Des d’un punt evolutiu això té molt sentit ja que després d’una enorme despesa d’energia per trobar la parella idònea, el vincle amorós s’ha de enfortir per garantitzar que ambdós cuidaran de la posible descendència.\n3-Et cega del judici i la raó.\nAllò que sempre s’ha dit de que l’amor és cec ara troba una resposta científica.\nEstudis amb resonàncies magnètiques funcionals indiquen que quan una persona està enamorada el circuit de recompensa treballa sense frens mentre que l’escorça prefrontal podriem dir que "s’apaga." Aquesta última es la responsable fundamental de la nostra capacitat de raonament i d’emetre judicis elaborats.\n4-Produeix estrés i valor.\nL’amor produeix una onada d’estrés al llarg del temps. Principalment,es tracta d’una activació de l’eix hipotàlem-hipofisiari-adrenal,en altres paraules,el cervell envia senyals per a què es produeixi més adrenalina.\nAquest fet es podría interpretar si pensem en la situació de pànic inicial (neofobia) en la que ens podem trobar si estem amb la persona que ens agrada i la necesitat de superar aquest neguit.\nAmb els mesos,el sistema disminueix donant lloc a una sensació de tranquilitat.\n5-Et torna monògam (o no)\nLa ciència encara no ha estat capaç de determinar si els humans per natura sóm monògams,polígams o monògams seqüencials,però sí es coneixen alguns dels factors que influeixen en aquesta realitat. Alemenys en ratolins. La majoria dels rosegadors de camp són monògams mentre que els de montanya ,per el contrari,tendeixen més a la promisqüitat. La raó és que els primers rosegadors tenen molts més receptors d’oxitocina i vasopresina en les àrees de recompensa. De fet, quan al laboratori es bloquejen aquestes hormones,els ratolins de camp es comporten com si fóssin de muntanya sense cap tipus de predilecció especial per les seves parelles.\nÉs evident que els humans no sóm ratolins i la nostra fidelitat depèn de moltísims més factors que en aquests animals però tampoc en som inmunes. Algunes investigacions han observat que quan es subministrava oxitocina internasal a homes que estaben en una relació,trobaben més atractives a les seves parelles.\nPer acabar, podriem dir que la ciència encara no sap gaire sobre un dels grans misteris de la vida com és l’amor. Segurament amb el temps s’aniràn fent més descobriments sobre els efectes fisicoquímics que ens provoquen els sentiments però de totes formes, en la meva humil opinió,l’amor és més que pura química i rere tot això existeix una espècie de màgia.\nSalvador Galup Classe Marx\n18/02/2015 09:30 cmcgarbi Enlace permanente. Salut/Medicina\nHuawei i Orange presenten el "Car-Wifi"\nMolts professionals que viatgen sovint saben el que és un "MiFi", un dispositiu que compta amb una connexió de dades, 3G o 4G, i que proporciona una xarxa Wi-Fi a la qual poden connectar-se diversos equips per comptar amb accés a Internet , la qual cosa evita que hagis de fer servir el vostre telèfon intel·ligent com a mòdem per al portàtil o utilitzar un mòdem USB 3G amb l'ordinador. Doncs bé, Orange i Huawei han presentat un dispositiu MiFi amb connexió 4G creat per utilitzar en el cotxe i connectar mitjançant Wi-Fi fins a 10 dispositius a Internet (i entre ells, és clar) com tindries a casa teva amb un router sense fil.\nEl dispositiu és ideal per portar al cotxe quan hi ha diverses persones, per exemple nens, que volen connectar les seves tauletes, smartphones o consoles sense haver de fer servir un smartphone com a punt d'accés o per a determinats sectors com taxistes o conductors de vehicles que vulguin oferir als seus passatgers la possibilitat de connectar-se a Internet d'una manera senzilla. I és que el router "Car Wi-Fi" es connecta a l'alimentació de 12 volts de l'encenedor del cotxe i només té un botó per engegar i obrir la connexió.\nEl Car Wi-Fi d'Huawei té unes dimensions de 59 × 49 × 88 mm i un pes de 50 grams de pes, de manera que pots portar a sobre o guardar-lo en la guantera i pot ser configurat des d'un smartphone o tablet.\nEl preu del Car-WiFi com a dispositiu lliure és de 99 euros, sense tarifes ni compromisos, encara que l'operador indica que es pot adquirir també per 4 euros al mes en venda a terminis amb les tarifes d'Orange compartint la capacitat de la tarifa de dades del telèfon intel·ligent amb el dispositiu.\n18/02/2015 09:56 cmcgarbi Enlace permanente. sin tema\nUn fàrmac usat des de fa cent anys contra la malaltia del somni podria servir per tractar l'autisme.\nLa suramina (suramina sòdica), un veterà medicament desenvolupat a Alemanya en 1916 per tractar la tripanosomiasis i que encara s’utilitza, ha revertit els símptomes anàlegs als de l’autisme en un model de ratolí amb síndrome del cromosoma X fràgil (una síndrome que, entre altres problemes, promou els trastorns de l’espectre autista).\nEls trastorns de l’espectre autista són un problema de salut pública important, i la seva incidència s’ha incrementat de forma dramàtica en nacions com Estats Units. Aquí, afecten ja a entre l’1% i el 2% de la població infantil.\nInvestigadors de la Universitat de Califòrnia en Sant Diego van mostrar en un estudi previ l’aparent bon potencial que la suramina té per tractar els símptomes dels trastorns comuns de l’espectre autista. Ara, els resultats d’una nova recerca realitzada per l’equip del Dr. Robert K. Naviaux, professor a la citada universitat, suggereixen que un conjunt de símptomes semblats als de l’autisme i provocats en ratolins per certes anomalies genètiques, també es poden corregir amb el fàrmac, fins i tot, almenys en el cas dels experiments realitzats, quan el tractament no comença a aplicar-se als ratolins en la seva infància sinó quan ja són adults joves.\nEs creu que la suramina bloqueja un efecte cel·lular que, entre altres coses, redueix la comunicació entre cèl·lules. Aquesta reducció pel que sembla interfereix en el desenvolupament del cervell i en el seu bon funcionament, la qual cosa es tradueix en l’aparició de trastorns típics de l’espectre autista. En entrar en acció la *suramina i bloquejar aquest efecte, es permet que les cèl·lules restaurin la comunicació normal i això reverteix els símptomes dels trastorns de l’espectre autista.\nEl tractament setmanal amb suramina en el model genètic de ratolí amb cromosoma X fràgil es va iniciar a l’edat de nou setmanes, la qual cosa equival més o menys a 18 anys en humans.\nL’anàlisi dels metabòlits va identificar 20 vies bioquímiques associades amb millores dels símptomes, 17 de les quals se sap que resulten afectades en els trastorns de l’espectre autista humà.\nÉs important tenir en compte que la suramina no és un fàrmac que pugui ser usat durant més d’uns pocs mesos sense un risc de toxicitat en humans. No obstant això, és solament el primer d’un nou tipus de fàrmacs, i pot ser que uns altres de la seva classe siguin capaces de generar efectes beneficiosos raonablement persistents sense necessitat d’una administració crònica permanent. Noves medicines d’aquesta classe podrien administrar-se al pacient una vegada o de forma intermitent per desbloquejar el metabolisme, restaurar una funció neuronal més normal, augmentar la resistència i permetre un millor desenvolupament en resposta a les teràpies convencionals.\nTambé convé deixar clar que corregir anomalies en un ratolí està molt lluny d’una cura per a humans, tal com adverteix Naviaux. Encara queda molt treball per fer, i això suposant que les expectatives d’èxit es compleixin.\nMariona Maldonado, 1er Batx. Marx\n18/02/2015 19:24 Cmcgarbi Enlace permanente. Salut/Medicina\nNous mecanismes neuronals expliquen perquè els porros donen fam\nUn grup internacional de científics ha trobat l’explicació neuronal sobre per què el cànnabis augmenta les ganes de menjar . Segos estudis realitzats en ratolins , les cèl·lules nervioses encarregades de reduir la sensació de gana funcionen de manera diferent a l’habitual en activar el receptor cannabinoide i , per això , la sensació de sacietat desapareix .\nLa gent que fuma cánnabis coneixe la forta sensació de fam, i que els empeny a menjar encara que ja estiguin tips. Un nou estudi en ratolins ha sorprès els investigadors , en descobrir que aquesta estimulació de la gana està conduïda per les mateixes neurones que normalment s’encarreguen de produir sacietat , conegudes com proopiomelanocortinas ( POMC ) .\nFins ara , els científics asseguraven que el fenomen estava relacionat amb l’activació del receptor cannabinoide 1 ( CB1R ) , un conjunt de proteïnes que , en presència de les substàncies cannabinoides , augmenta la gana .\nPero segons el nou estudi publicat a Nature i portat a terme per científics d’Austràlia, Alemanya i els Estats Units , i ha alguna cosa més, : " Observem que , en resposta a l’activació del receptor cannabinoide , les neurones POMC s’activaven , i s’alliberaven tant anorexígens [ supressors de la gana ] com orexigénicos [ estimuladors ] " , explica a Sinc Tamas L. Horvath , investigador de la Universitat de Yale i cap de projecte .\n" No ens ho esperàvem . Estàvem fent experiments de control quan descobrim aquest resultat sorprenent " ,afirma diu Horvarth.\nEls nous experiments han mostrat que aquestes neurones augmenten la seva activitat quan es toquen amb els cannabinoides . " Trobem que les cèl·lules que redueixen la gana s’activen de manera diferent en entrar en contacte amb el receptor cannabinoide CB1R " , indica l’investigador . " L’activació de les neurones dirigida pel receptor fa que alliberin substàncies químiques diferents a les que normalment s’enganxen quan promouen la sacietat.\nConèixer aquest inesperat mecanisme podria ser util l per tractar trastorns de la conducta alimentària . No obstant això , els autors assenyalen que el control d’aquestes conductes és complex , i que en aquest estudi es considera només una manera de acció.\n19/02/2015 09:01 Cmcgarbi Enlace permanente. Salut/Medicina\n19/02/2015 09:20 cmcgarbi Enlace permanente. TIC'S\nEstar molt de temps mirant la TV o el mòvil, deteriora el cansament\nEls adolescents que passan molt de temps davant les pantalles dormen menys temps i els hi costa més agafar el son.\nAquest estudi realitzat sobre 10.000 joves entre 16 i 19 anys, mostra en particular que els adolescents més adictes a les pantalles corren risc de trigar fins a més d’una hora en dormir-se. Aquest risc és màxim si es mira durant una hora la pantalla abans de dormir.\nEls joves estudiats teníen necessitat de dormir entre 8 i 9 hores de son per estar en forma al dia següent, però aquells que passaven més de dues hores enviant e-mails o "xatejant" per internet, dormien menys de 5 horas per nit.\nEls investigadors van constatar que qui utilitzaba més d’un aparell a la vegada durant la jornada tenien més dificultats a l’hora de dormir que qui utilitzaba només un.\nPer tant i per finalitzar, amb aquest estudi s’ha permés observar que les pantalles estimulen el sistema nerviós i que la llum que emeten actúa sobre el bioritme, i això té efectes negatius sobre el son.\n19/02/2015 10:05 Cmcgarbi Enlace permanente. Salut/Medicina\nEva, El robot inteligent\n19/02/2015 19:20 cmcgarbi Enlace permanente. sin tema\nLa Medicina de Barcelona aconsegueix un "Hat Trick" científic\nEn la derrera edició de la revista The New England Journal of Medicine, han estat publicats tres estudis sobre avenços mèdics que s'han dut a terme a territori català. Això és una mostra de la importància que l'Administració a donat a la investigació en els derres anys, tot i que s'ha vist una mica disminuida per culpa de la crisi.\nEls avenços publicats són els següents:\n1- Malaltia del Pian: S'ha publicat que un equip del hospital Clínic dirigit per el Dr. Oriol Mitjà, ha aconseguit curar aquesta malaltia amb una sola dossi d'antibiòtics.\nAquesta malaltia és causada per un bacteri, que es transmet a través de la pell, i causa la destrucció d'òssos, d'articulacions i pot arribar a causar greus deformacions.\n2- Càncer de mama: Un equip de la Vall d'Hebron dirigit per Dr. Javier Cortés, ha demostrat l'eficàcia d'una nova combinació de fàrmecs. Aquest nou tractament va dirigit als casos anomenats HER2, que representen un 20% dels càncers de mama. Aquests tractament ja va patir una gran millora quan va ser descobert un nou medicament anomenat Transtuzumab, aquest bloqueja els recepcors HER2. Ara, amb aquest nou estudi, se li afegeix un altre medicament anomenat Pertuzumab que juntament amb el Transtuzumab milloren el bloqueig dels receptors.\n3- Aquest darrer estudi publicat, consisteix en un assaig clínic que demostra l'eficàcia d'un nou tractament per al Hemangioma , que és una de les malalties més freqüents en els nadons.\n21/02/2015 14:16 cmcgarbi Enlace permanente. Salut/Medicina\nEl plàstic que omple l'oceà\nL'article exposa la greu problemàtica dels abocats de deixalles als mars i oceans.\nÉs un tema que ja fa dècades que dura i no sembla tingui fi. La noticia actual és que ara s'ha fet per primer cop un càlcul rigorós de quants plàstics van a parar al mar.\nEls resultats publicats a la revista Sciencie són esgarrifants. Entre 4'8 i 12'7 milions de tones de plàstics s’aboquen cada any als oceans.\nLa producció mundial de plàstic a l’any 2010 era de 288 milions de tones. S'ha multiplicat un 620% des de l'any 1975 i segons Jamberck gran part de la culpa és dels països en desenvolupament que no han sapigut implementar sistemes de gestió de residus.\nMalgrat és difícil especificar a on, quantes i quines especies afecta el problema, si es sap que són centenars les especies marines amenaçades.\nPer altre banda altres investigacions com la de Malaespina dirigida per Duarte no coincideixen amb Jamberck i això fa que lamentablement, no es puguin tenir dades exactes de quant plàstic realment tenim flotant als oceans.\nNo oblidem (i és lo realment preocupant) que tot el plàstic s' incorpora a la cadena alimentària del actual l'home és l’últim esglaó.\nAixí doncs acabem menjant plàstic i no parem de contaminar els oceans, una de les fonts per a la supervivència humana.\n21/02/2015 22:09 cmcgarbi Enlace permanente. sin tema\nEls investigadors españols descubreixen que el neardental es dividia el treball per sexes.\nEls neandertals , una espècie humana que va desaparèixer d’Europa fa uns 40.000 anys, eren més semblants als Homo Sapiens del que pensàvem. Tenien gran robustesa estètica, amb un cos molt musculat , pell clara i el cabell vermellós . Però també enterraven els seus morts i tenien cura dels seus malalts, com nosaltres . A més, van deixar un llegat genètic en els humans actuals.\nUna nova investigació publicada al Journal of Human Evolution per investigadors del Consejo Superior de Investigaciones Científicas (CSIC) revela que basaven la seva manera de vida en la divisió sexual del treball , una altra característica que els assembla als Homo Sapiens. En l’estudi s’han analitzat un total de 99 dents incisives de 19 individus , del jaciment de Sidrón de l’Hortus i de Spy (Bèlgica).\nÉs van basar en el registre paleontològic de les dents. Allà és on van veure que apareixien trets semblants a el comportament que sorgeix en la evolució. Feien servir la boca com una tercera mà per treballar.\nPensen que, tenien estries culturals en les peces dentals. Els científics no tenen clar encara quines activitats corresponien a les dones i quins els homes , però els autors de l’estudi assenyalen que, les dones podrien haver encarregat de la preparació de les pells i l’elaboració de les vestimentes. El retoc dels talls de les eines de pedra sembla haver estat una tasca masculina.\nEtiquetas: Neardental, dents, treball\n22/02/2015 11:24 cmcgarbi Enlace permanente. Actualitat/Hemeroteca\nCreen una proteïna artificial que protegeix del virus del sida\nEl VIH és una malaltia que afecta ja, prop de 35 milions de persones al món. Després de més de 30 anys de recerca, la vacuna no ha estat trobada.\nTot i així un equip de científics de The Scripps *Research Institute de Florida (EUA) ha demostrat que una molècula fabricada en laboratori pot protegir a l’organisme del VIH de forma completament eficaç.\nEn l’experiment, va ser realitzat amb quatre micos, els experts van imitar artificialment un anticòs del nostre sistema immune i ho van introduir en els micos a través d’un virus innocu que portava la molècula, descobrint que encara que s’injectés grans dosis del virus de la sida, aquests seguien sent immunes a l’efecte del virus. No havien estat contagiats. Això és, la proteïna artificial era capaç de protegir el sistema immune molt millor que un anticòs natural.\nEl positiu efecte d’aquesta proteïna artificial es deu a les últimes recerques que han permès identificar com el VIH infecta a les cèl·lules. El virus queda completament neutralitzat\n“Aquesta és la culminació de més d’una dècada de treball en bioquímica sobre com el VIH entra en les cèl·lules. Quan vam arrencar el nostre treball original, la gent pensava que era interessant, però ningú va veure el potencial terapèutic. Aquest potencial està començant a fer-se realitat”, explica Michael Farzan, líder de l’estudi.\nLa prometedora troballa ha estat publicat en la revista Nature el dia 19-02-2015.\n22/02/2015 13:38 cmcgarbí Enlace permanente. Salut/Medicina\nLa medicina de Barcelona aconsegueix un "Hat-Trick" científic\n22/02/2015 13:46 cmcgarbi Enlace permanente. sin tema\nEl bròquil, contra el càncer?\nActualment, el càncer és la principal causa de mort desorés de les malalties cardíaques, i segur que tots coneixem alguna persona que el tingui, i amb raó és una de les malalties més temudes.\nDesprés de molts anys intentant trobar una cura, l’enginyer en biotecnologia de la universitat de Santiago, Alejandro Angulo, sembla que ha trobat una manera d’extreure un suplement anicancerígen del bròquil. El projecte es diu "Producción y encapsulamiento de la enzima mirosinasa de brócoli para su aplicación como suplemento alimenticio", i consistiria en desarrollar una càpsula que augmenti considerablement la capacitat de prevenir alguns tipus de càncer.\nLa idea seria crear una càpsula amb l’enzima purificada, de manera que si la càpsula és consumida junt amb el bròquil, augmenti el contingut de sulforafà a l’organisme. D’aquesta manera el seu efecte anticancerígen augmentaria espectacularment.\n22/02/2015 17:37 Jan Carreras Enlace permanente. Salut/Medicina\n22/02/2015 17:49 Cmcgarbi Enlace permanente. Salut/Medicina\nLes estries en les dents femenines i masculins dels adults fan pensar que realitzaven tasques diferents.\nLes comunitats neandertals dividien algunes de les seves tasques segons el seu sexe. Aquesta és una de les principals conclusions a les quals ha arribat un estudi elaborat pel Consell Superior de Recerques Científiques (CSIC) i publicat en la revista "Journal of Human Evolution". Aquest treball, que ha analitzat 99 dents incisives i canins de 19 individus de tres jaciments diferents (El *Sidrón a Astúries, L’*Hortus a França i *Spy a Bèlgica), desvetlla que les estries dentals presents en els fòssils femenins segueixen un mateix patró, diferent a l’oposat en els individus masculins.\nLes anàlisis mostren que tots els individus neandertals, independentment de l’edat, tenien estries culturals, associades a la seva manera de vida, en les peces dentals. “Això es deu al costum d’aquestes societats, com ocorre en alguns pobles actuals, d’usar la boca com una tercera mà en tasques com la preparació de les pells i el trossejat de carn, per exemple”, explica l’investigador del CSIC Antonio Roses, del Museu Nacional de Ciències Naturals.\n“El que hem descobert ara és que les estries detectades en les peces dentals de les dones adultes són més llargues que les oposades en els homes adults. Per això suposem que les tasques que realitzaven eren diferents”, puntualitza Roses.\nUnes altres de les variables analitzades són els petits *salts de l’esmalt *dental. Els individus masculins presenten major quantitat de *marcas en l’esmalt i la dentina de les peces superiors, mentre que en els femenins aquestes imperfeccions apareixen en les inferiors.\nNo és clar encara quines activitats corresponien a les dones i quins als homes. No obstant això, els autors de l’estudi apunten que, igual que en les societats caçadores recol·lectores modernes, les dones, podrien haver-se encarregat de la preparació de les pells i l’elaboració de les vestimentes. El retoc dels talls de les eines de pedra, expliquen, sembla haver estat una tasca masculina.\n“Malgrat tot, creiem que l’especialització del treball segons el sexe dels individus probablement es limités a unes poques tasques, ja que és possible que tant homes com a dones participessin d’igual manera en la caça de grans animals”, afegeix la investigadora del CSIC Almudena *Estalrrich, del Museu Nacional de Ciències Naturals.\n“L’estudi dels neandertals ha aportat nombrosos descobriments en els últims anys. Hem passat de pensar en ells com a éssers poc evolucionats, a saber que cuidaven als malalts, enterraven als seus morts, menjaven marisc i, fins i tot, tenien característiques físiques diferents a les esperades: els hi havia pèl-rojos, i de *pell i ulls clars. Fins ara pensàvem que la divisió sexual del treball era típica de les societats sapiens, però això sembla que no és així”, conclou l’investigador del CSIC.\n23/02/2015 22:09 cmcgarbi Enlace permanente. Terra i Univers\nAus de la Patagònia en el Museu de Ciències Naturals\nEl CSIC ha inaugurat el 18 de febrer unas pinturas de Ramón Auzmendi sobre les aus de la patagònia.\nEl Museu Nacional de Ciències Naturals del CSIC ha inaugurat el dimecres 18 de febrer l’exposició ‘Aus de la *Patagonia’. La mostra presenta una selecció de tintes i aquarel·les inspirades en l’estada de l’artista Ramón *Auzmendi Sánchez en diferents parcs i reserves naturals de l’extrem sud del continent americà.\nL’autor de les obres d’art Auzmendi ha recorregut, llapis i quadern en mà, una bona part d’aquest territori, registrant la diversitat i bellesa de les aus que poblen les grans estepes des de Sant Carlos de Bariloche fins a Península Valdés.\nLa Patagonia alberga una immensa fauna. Solament l’illa dels Ocells acull una gran varietat d’espècies, però el territori sencer, amb un 12% d’ell acull espècies autòctones i escasses del continent com l’àguila coronada, la bandurria, el fuster patagónico o el macá tobiano.\n23/02/2015 22:23 cmcgarbi Enlace permanente. Medi ambient\n23/02/2015 22:24 cmcgarbi Enlace permanente. Medi ambient\nPer què ens quedem en blanc?\n¿Per què ens quedem en blanc? Es sol dir que aquest estat apareix en mig de les situacions més compromeses. Pero per què?\nTot és degut a la tensió emocional. Aquesta pot ser deguda a un excés de responsabilitats o perquè estem vivint una situació que ens inquieta. Podem afirmar que el terme "quedar-se en blanc" existeix i no és un invent dels alumnes que no porten la matèria ben preparada als examens o a les presentacions.\nLa responsabilitat d’aquestes breus però desegradables situacions es deu a una hormona: la cortisterona. Aquesta hormona es llibera en els moments de tensió i por. Es sintetitza en les glàndules suprarrenals. Una de les seves principals accions, d’entre moltes d’altres, és bloquejar els sistemes de recuperació d’informació.\nHi ha varies zones del cervell que es veuen afectades per aquesta hormona. Com per exemple, l’amígda (relacionada amb les emocions), l’hipocamp (fonamental per a poder recordar), o l’escorça cerebral (que intervé en la recuperació dels records).\nS’ha comprovat que si administressim glucocorticoides abans d’una prova d’aprenentatge, la recuperació de la informació i de pes dades, seria molt complicada. A més, aquestes hormones influeixen en el temps que pot durar un lapsus de memoria (a vegades pot arribar als 90 minuts). D’aquí ve que la informació que durant un examen no s’ha pogut recuperar, sigui recordada amb facilitat al cap d’un parell d’hores.\nPer acabar, diré que el millor que es pot fer en aquestes situacions, ara que sabem el per què científic, és restar-li importancia i no pensar-hi.\nEtiquetas: http://www.abc.es/ciencia/20150216/abci-quedarse-enblanco-cerebro-201502131708.html, http://blogs.20minutos.es/yaestaellistoquetodolosabe/por-que-nos-quedamos-en-blanco/\n23/02/2015 18:26 Cmcgarbi Enlace permanente. Salut/Medicina\nEls rajos ultraviolats del sol danyen la pell hores després de la exposició.\nL’efecte de la llum del sol o fins i tot de les llums o cabines de rajos UVA va molt més lluny del que pensàvem. Una nova recerca duta a terme per investigadors de la Universitat de Yale (EUA), les universitats de São Paulo i Federal de São Paulo (Brasil), Fujita Health (Japó) i el centre CEA de Grenoble (França), ha determinat que diverses hores després d’haver acabat l’exposició els rajos UV o UVA, segueixen provocant danys en la pell i poden provocar càncer de pell.\nLa recerca, que ha estat publicada en la revista Science, aclareix que en les següents tres o quatre hores estant ja a l’ombra, encara poden produir-se lesions i trencaments en l’ADN que són les que condueixen a les mutacions del càncer de pell. Això és, estant a l’ombra després d’haver pres el sol la nostra pell segueix sofrint igual per la radiació que quan estàvem prenent el sol.\nEls experiments realitzats amb ratolins i cèl·lules humanes van revelar amb sorpresa que, la melanina -el pigment que bloqueja la radiació ultraviolada- és la responsable d’aquesta reacció posposada dels rajos de sol. “La melanina de la pell és tant dolenta com a bona, pot ser cancerígena i protectora”, aclareix Douglas I. Brash, coautor de l’estudi.\nEl procés químic és molt senzill, però mai s’havia observat en mamífers, tan sol en animals marins o bacteris luminescents. El que ocorre és que la radiació ultraviolada produeix oxigen i nitrogen reactius a càmera lenta; després d’això, en combinar-se, exciten un electró de la melanina que provoca les lesions en l’ADN. “Aquesta transferència d’energia a l’ADN pot ocórrer en la foscor, però provoca el mateix dany que el sol a plena llum del dia”, comenta Brash.\nGràcies això podran desenvolupar-se noves locions per després del bronzejat a fi d’evitar danys majors. No obstant això, els científics aclareixen que aquest descobriment no té per què afectar-nos dramàticament: “En realitat, això no hauria de canviar els nostres hàbits d’exposició als rajos ultraviolat. Jo li dic a la gent que pot gaudir del sol i que simplement haurien d’evitar anar a la platja a determinades hores, com entre les 10:00 i les 14:00, i usar barret”, suggereixen.\n23/02/2015 19:24 cmcgarbi Enlace permanente. Salut/Medicina\nVall d'Hebron, pioner mundial en 'biopsiar' tumors amb només un anàlisi de sang\nLa Vall d’Hebron Institut d’Oncologia (VHIO) de Barcelona serà el primer centre científic del món que farà biòpsies líquides en recerca del càncer colorrectal, és a dir, detectarà els biomarcadors del tumor amb una simple anàlisi de sang sense necessitat d’extreure teixits.\nEl conseller de Salut de la Generalitat, Boi Ruiz, ha presentat avui aquest nou mètode per fer biòpsies líquides, una tècnica més ràpida, molt menys invasiva només amb una senzilla extracció de sang, i altament sensible per a la detecció de biomarcadors en càncer colorrectal metastàsic, que afecten a la meitat dels pacients amb aquest tipus de càncer.\nSegons ha explicat el director del VHIO, Josep Tabernero, inicialment, el centre utilitzarà aquesta tecnologia per avaluar a pacients amb càncer colorrectal metastàsic, com a part del seu programa de recerca, i quan el test de biomarcadors mitjançant biòpsia líquida rebi l’aprovació de Conformitat Europea (marca CE) en els propers mesos, es podrà estendre el seu ús a la pràctica assistencial.\nEl conseller ha destacat que "aquesta fita" ha estat possible gràcies a un acord entre Merck Serono i Sysmex Inostics, que han apostat pel VHIO com a centre de referència per implementar aquesta tecnologia en el seu laboratori de Genòmica.\nEtiquetas: Salut, Investigació, Càncer\n23/02/2015 19:47 cmcgarbi Enlace permanente. Salut/Medicina\nLa vida ja existia a la Terra fa 3.200 milions d'anys\nUn equip d'investigadors de la Universitat de Washington ha descobert en algunes de les roques més antigues de la Terra proves que demostren que fa 3.200 milions d'anys ja existien éssers vius que aprofitaven el nitrogen de l'atmosfera per progressar i estendre les seves comunitats. Fins ara, es creia que aquesta capacitat havia sorgit fa tot just 2.000 milions d'anys.\nSegons Roger Buick, professor de Ciències de la Terra i l'espai de l'esmentada institució, "en general, es tenia la idea de que va existir una mena de crisi del nitrogen a la Terra primitiva, un fenomen que la convertia en un món inhòspit, en el qual difícilment es donarien les condicions perquè es desenvolupés la biosfera.\nLa capacitat per fixar el nitrogen ho canviaria tot, de manera que, de sobte, fa un parell de milers de milions d'anys, aquesta es va tornar més gran i diversa. Doncs bé, el nostre treball mostra que això no va ser així. No va existir tal crisi del nitrogen. La biosfera terrestre ja era notable molt abans del que es pensava ".\nEn un estudi publicat a la revista Nature , aquests experts expliquen que van analitzar 52 mostres de roca d'entre 2.750 i 3.200 milions d'anys obtingudes a Sud-àfrica i Austràlia. En les més antigues van trobar el rastre químic que provava que fins i tot llavors ja havia organismes capaços de prendre nitrogen de l'atmosfera i que ho aprofitaven mitjançant un enzim basat en el molibdè, el més comú dels enzims capaços de fixar el nitrogen.\nEtiquetas: terra, prehistoria, vida, anys\n23/02/2015 20:28 cmcgarbi Enlace permanente. Terra i Univers\nLa marihuana podria ajudar a reduir la mida dels tumors\nUn recent estudi dut a terme per cientìfics britànics, assegura que la marihuana te propietats que fan que es disminueixi la mida dels tumors.\nAquest estudi du amb si una gran contriversia, que és l'utilització i la visió que te bona part de la població sobre aquesta planta cannabis sativa, a les malalties tumorals.\nFins ara la planta s'havia estat receptant a malalts terminals o amb un grau de dolor molt alt per paliar aquest mateix efecte, és a dir el cannabis com a metòde relaxant, ja que és ven sabut per tothom els principals efectes que dona el consum d'aquesta planta. Aquests científics el que han detectat ha estat que als pacients que receptaven marihuana com a eina relaxant, no només han aconsseguit aixó, sinó que a més a més han aconsseguit disminuir la mida proporcional de la seva massa tumoral. Aixo és degut a que el THC, que és el principal psicoactiu continent al cannabis sativa, aquests psicoactiu no només és el encarregat de que quan una persona consumeixi cannabis el relaxi, sinó que també és el que redueix la massa tumoral d'un cos.\nJa hi havien estudis sobre aquest tema, que afirmaven que la marihuana era bon aliat en la lluita contra el càncer, pero ningú sabia el perquè ni hi havien proves que certificassin aquest fet, cosa que feia que no és dingues per vàlid i per tant que no es poguessin fabricar tractaments amb ell. Aquest estudi ho canvïa tot, ja el que ha fet ha estat descobrir i trovar un perquè la marihuana ajuda als malalts de cancer.\nPer comprobar les propietats moleculas sobre del cannabis sativa sobre els tumors, científics britanics han agafat una serie de ratolins, modificats geneticaments amb cèl.lules tumorals humanes, als animals s'els va ingectar una dossis concentrada de THC, i tot seguit es va buscar detectar exactament quins eren els receptors responsables dels efectes anti tumorals de la marihuana. Després de fer l'experiment i analitzar els resultats es va arrivar a la concl.lusió que els dos receptors responsables de la disminució del tumor eren CB2 y GPR55.\nAquest descobriment resulta un avenç molt important a la medicina mundial, ja que hi ha peu a crear nous medicaments de tractament contra el càncer, que put ser algun dia substitueixin als actuals, que són tan agresius i invasius per al nostre cos.\nEl próxim pas a investigar per poder dur a terma l'investigació en medicaments és com extreura el THC del la planta del cannabis sariva, ja que així es separaria el principi actiu dels efectes psicoactius que produeix la marihuana, com podrien ser aquesta sensació de relaxació.\nPol Rubio Gómez\n23/02/2015 20:47 cmcgarbi Enlace permanente. sin tema\nLos riesgos de dormir con el móvil encendido.\nAquest article extret de la revista Muy Interesante ens parla sobre els problemes i les conseqüències que té utilitzar el mòbil abans d’anar-se’n a dormir. Sempre s’ha dit que és negatiu tenir el mòbil al costat mentres dormim però per què? El text ens donarà vàries raons.\nPer començar sabem ja que la llum de les pantalles del mòbil redueix la melatonina, que és la hormona que ens regula el nostre son. No només això si no que també prolonga el temps que tardem en dorminse i retrassa i redueix l’estat de son REM. Això fa que el nostre estat d’alerta augmenti durant la nit i no ens podem relaxar de forma correcta.\nA més, si utilitzem el mòbil abans de dormir serà probable que patim d’insomni i que retrassem la hora de son. Mentres dormim tindrem deficiències en el son per aquesta interrupció silenciosa dels ritmes circadians de l’organisme.\nEn el cas de que mirem el mòbil just abans de tancar els ulls, patirem una hiperexitació del nostre cervell. Per dormir i descansar millor hauríem d’apagar els nostres mòbils i deixar-los fora del nostre alcanç, per exemple fora de la habitació on no ens puguin molestar.\nPer acabar existeix un concepte anomenat insomni tecnològic que significa quan una notificació lluminosa ens desperta mentres estem dormint, sense que hagi emès cap so ni cap vibració que haguéssim pogut sentir.\nPersonalment, a l’estiu sovint utilitzava el mòvil en estones llargues abans d’anar a dormir, ja dins del llit. Sempre que ho feia, estigués cansat o no, em costava moltíssim dormir després, i em canvi els dies que ni el tocava m’adormia a l’instant. Ho vaig notar perquè no em va passar una vegada, si no que em passava cada vegada que posava en pràctica aquest sistema i ho vaig volguer comprovar.\n23/02/2015 21:46 Cmcgarbi Enlace permanente. sin tema\n23/02/2015 21:56 cmcgarbi Enlace permanente. Salut/Medicina\nUna nova quimio augmenta un 31% la remissió del càncer de mama\nUn canvi en la quimioteràpia abans de la cirurgia pot suposar taxes de remissió del càncer de mama un 31% millors, segons dades que es van presentar en un congrés sobre la patologia de Sant Antonio (Texas) pel Grup Alemany de Càncer amb participació del Grup Español per a la Recerca en Càncer de Mama (Geicam). Millor encara, la taxa pot ser de fins a un 87% de millora (d'una remissió completa del càncer del 25,7% al 48,2%) en els triple negatius, els que, per mancar de marcadors específics (per això són negatius) tenen pitjor pronòstic i representen la majoria de les defuncions per aquesta patologia. La remissió del tumor està directament vinculada amb la supervivència, encara que no sigui exactament equiparable a una curació .\nEl canvi consisteix a afegir un coadjuvant (una molècula que potencia el seu efecte) al paclitaxel (Taxol de nom comercial), un dels quimioteràpics més utilitzats. El resultat és l'anomenat nab-paclitaxel de Celgene. Es tracta de formar nanomolècules unint albúmina al *aclitaxel. Amb aquesta combinació s'aconsegueix dirigir més precisament el fàrmac a les cèl·lules tumorals, la qual cosa, a més, permet augmentar la dosi.\nCom és habitual en aquests fàrmacs tecnològicament avançats, un dels problemes importants és el seu preu. El nab-paclitaxel ja s'usa en tumors de mama metastàsics. Ara, la novetat consisteix a usar-ho en els càncers primaris (que encara no s'han estès), amb l'avantatge dels millors resultats. També s'han vist bons resultats en altres càncers, com el de pàncrees. Com és habitual en aquests fàrmacs tecnològicament avançats, un dels problemes importants és el seu preu. El vial costa més de 300 euros, segons el Vademécum espanyol, mentre que en del paclitaxel sense coadjuvant costa poc més de 60.\nLaia Vall Albiac\n23/02/2015 22:05 cmcgarbi Enlace permanente. sin tema\nLa neuroestimulación es más efectiva en niños que son más impulsivos e hiperactivos, que en niñas con TDAH ( trastorno de déficit de atención e hiperactividad ), ya que suelen tener más síntomas de inatención.\nEsta técnica consiste en aplicar impulsos eléctricos de baja intensidad, estos impulsos no son invasivos en las zonas afectadas por el trastorno. Esta neuroestimulación lo que hace es ayudar a mejorar la capacidad de autocontrol de las personas que padecen TDAH.\nLa neuroestimulación consiste en una terapia principalmente pasiva en la cual el paciente no debe hacer ninguna actividad específica, y esto permite tener más relación con el niño que recibe el tratamiento\nLos niños impulsivos tiñen problemas con el control motor y esto les hace tener dificultades a la hora de prestar atención y concentrarse. acostumbran a ser niños que no son capaces de reflexionar sobre las consecuencias de sus actos, que no piensan antes de actuar, que no tienen facilidad para enlazar aprendizajes y que no consiguen aprender de sus propios errores. Mediante la neuroestimulación lo que se busca es mejorar estas habilidades que están relacionadas con el conocimiento, afectadas por el TDAH.\nPara llevar a cabo este tratamiento se utiliza un casco que se le coloca al niño y como previamente se han determinado las zonas afectadas por el trastorno, se le aplican los electrodos en las regiones del cerebro determinadas. Lo que se hace es enviar impulsos eléctricos de muy baja intensidad.\nCada sesión dura aproximadamente veinte minutos y se suelen programar dos por semana.\nA partir de la décima sesión ya se empiezan a notar las mejorías.\nLa neuroestimulación se considera una técnica complementaria acertada para el tratamiento del TDAH en varones.\n24/02/2015 19:06 Cmcgarbi Enlace permanente. Salut/Medicina\nEs preveure la metàstasis a traès d' un senzill test genètic\nGràcies a les noves tècniques de seqüenciació genètica de pacients, la lectura de futures metàstasis comença a ser possible. En un treball d’investigació bàsica que pot tenir importants implicacions mèdiques en el futur, un equip liderat per investigadors espanyols ha creat un nou test genètic que calcula el risc d’un pacient amb càncer de còlon de desenvolupar tumors secundaris (generalment en fetge o pulmó).\nEtiquetas: Càncer, metàstasis\n25/02/2015 10:10 Cmcgarbi Enlace permanente. Salut/Medicina\nEtiquetas: Tecnologia, neteja\n25/02/2015 18:05 cmcgarbi Enlace permanente. Tecnologia i materials\n25/02/2015 18:08 cmcgarbi Enlace permanente. Tecnologia i materials\nPerquè sonen les crispetes de blat de moro?\nUna característica única i divertida de les crispetes de blat de moro és la seva peculiar "pop" al cuinar-les, però, per què fan aquest soroll?\nUn grup d'investigadors s'ha fet la mateixa pregunta i han elaborat un minuciós experiment per determinar l'origen d'aquest so tan peculiar. Al principi sembla fàcil suposar que el so el provoca el trencament del blat de moro en escalfar, just abans que es converteixi en la tradicional crispeta de color blanc, però per a sorpresa d'aquests científics, no és així.\nUna altra hipòtesi bastant coherent que se'ls va passar per la ment va ser que el famós "pop" es produís pel rebot de la crispeta en saltar quan s'escalfen, però tampoc va ser la teoria correcta. Com van poder descartar les dues hipòtesis i arribar a la veritable conclusió? Visualitzant tot el procés i gravant a càmera superlenta. Ja se sap que una imatge val més que mil paraules, però si a més l'acompanya el so, ia la prova és irrefutable.\nEls investigadors van col·locar una microcàmera i un micròfon sincronitzada amb ella al costat d'un plat de crispetes, les van ficar al microones, ia gravar. En visualitzar les imatges a càmera lenta juntament amb les freqüències de so, van observar que quan el blat de moro es començava a fracturar no hi havia soroll, i que a més sonava abans que la crispeta saltés. Per això, la conclusió més raonable a què van arribar és que el "pop" es deu a l'alliberament de la pressió del blat de moro.\nQuan les escalfem al microones, comença a elevar-se la pressió pel vapor d'aigua que es va acumulant a l'interior de la crispeta, i al trencar-se, aquesta pressió s'allibera. Aquest procés genera que les cavitats del blat de moro vibrin i actuï com una caixa de ressonància, d'aquí el famós sorollet.\n25/02/2015 19:55 Adrià Térmens Enlace permanente. sin tema\nEls investigadors espanyols descobreixen que el neardental es dividia el treball per sexes\n26/02/2015 19:08 cmcgarbi Enlace permanente. Actualitat/Hemeroteca\nPerquè ens quedem en blanc?\nManuel Díaz-Rubio, metge de la Real Acadèmia de Medicina, ens explica el perquè del que ens passa per suspendre la majoria dels exàmens: quedar-nos en blanc.\nAixò passa en moments de gran tensió emocional, tant pot ser en una discussió, en un exàmen, en una conferència, etc.\nNo t’ha passat mai alló de que acabes una discussió i de repent se’t acud un argument boníssim? Doncs a mi si. I tant aixó com quedar-te en blanc en un exàmen és degut a una hormona que és la corticosterona, i aquesta bloqueja les parts del cervell capaçes d’enmagatzemar informació, com l’hipocamp, essencial per recordar, l’amígdala, relacionada amb les emocions i l’escorça celebral, que intervé en la recuperació de records.\nEl doctor Díaz-Rubio ens dóna un consell abans de fer un exàmen: realitzar alguna tècnica de relaxació.\nGuillem Aguila i Pallejà\n26/02/2015 19:36 Guillem Aguila Enlace permanente. sin tema\n7 curiositats d'alguns animals\n7. Els hipopòtems süen de color vermell:\nEl hipopòtems són uns animals curiosos, tene un gran tamany i són molt ferotges, per això són la gran causa de mortalitat a l'Àfrica. Una curiositat és que süen de color vermell, que els ajuda a repelar els insecte i protegir-se del sol.\n6. Les tortugues son un gran emmegatzematges de semen:\nLes trotugues terrestres són molt utilitzades com a mascotes. Les tortugues hembra són capases d'emmegatzamar esoermatozoides dels mascles en el seu interior durant mesos, perquè són capases de autoinseminar-se quan volen.\n5. L'au lira, una gran imitadora:\nAquesta au es australiana i es capaç d'imitar sons. És capaç d'imitar a la perfecció qualsevol sò incluit sons artificials creats per l'home.\n4. Cefalòpeds, super ràpids en el mar:\nEls pops, calamars i sèpies estan a dalt de la piràmide evolutiva dels invertebrats. A part de tenir l'habilitat del camuflatge són super ràpids gràcies a una vàlvula que disposen, són capasos d'expulsar l'aigua del seu cos utilitzant-ho com a propulsor.\n3. Les paneroles són unes grans supervivents:\nLes paneroles són unes de les criaturesmés desagradables. Són capases de estar diverses setmanes vives sense cap. Això ho poden fer perque son capases de dirigir els seu nutrienta a l'abdomen i no respiren pel cap sinó que per petites cabitats que tene pel seu cos.\n2. Les granotes tenen una gran visió:\nGràcies als seus grans ulls que estan seperats i una mica sortits del seu cos són capases de mirar 360 graus, això les permet escapar ràpidament dels seus depredadors.\nEls cocodrils mengen pedres:\nEls cocodrils mengen pedres per mentenir-se estables sota l'aigua i ajudarlos a aixafar els seu aliments.\n27/02/2015 09:42 Max Enseñat Enlace permanente. Medi ambient\nEls Tomàquets Gràcies a la Triplicació del Genoma es va Lliurar de la Extinció\nEl tomàquet va superar una etapa en la que van morir el 75% de les espècies, entre altres els dinosaures. Els científics han trobat el motiu gràcies a la seqüenciació de l’ADN del tomàquet. Es tracta d’una investigació d’un consorci internacional de més de 300 científics de tretze països, entre ells investigadors catalans, del Centre de Regulació Genòmica (CRG) i del CSIC a València. Els resultats d’aquest treball es publiquen avui a la revista Nature i descriu les principals característiques del genoma del tomàquet domèstic (Solanum lycopersicum) en comparació del silvestre (Solanum pimpinellifolium) i la patata (Solanum tuberosum).\nL’estudi conclou que els gens repetits que presenta el tomàquet indica que aquest va patir diverses triplicaciones consecutives fa uns 60 milions d’anys i explicarien algunes de les característiques d’aquest fruit i el seu èxit evolutiu. Segons explica l’investigador Antoni Granell, de l’Institut de Biologia Molecular i Cel · lular de Plantes Primo Yúfera (Centre del CSIC de la Universitat de València), que ha dirigit la part espanyola de la investigació, aquesta triplicació va fer que l’espècie sobrevisqués.\n27/02/2015 12:00 Àlex Compte Enlace permanente. sin tema\nSempre ens hem preguntat com ha pogut evolucionat tant la nostra ment desde els nearthentals fins al dia d'aviu, bé, doncs ja tenim la solució gràcies a l'equip d'investigació pública (Cientifics de l'institut Max Planck).\nResulta que la clau es trobava an el gen ARHGAP11B, que és l'encarregat de fer més gran el còrtex cerebral gràcies a les continues divisions de les seves cèl·lules. Aquest gen és el culpable d'aquestes divisions ja se li ha aplicat al cervell d'un ratolí i es veia clarisimament a traves de fotografies com es s'expandia la part del cervell on se li havia aplicat aquest mateix gen.\nEtiquetas: còrtex, cerebral, evolució, cèl·lules, divisions\n27/02/2015 18:37 cmcgarbi Enlace permanente. Biologia\nMà lesionoda o mà biònica\nTres homes que van sofrir accidents o malformacions que els hi van fer perdre la mobilitat de una mà han decidit canviar les seves vides recuperant-la. Això ha estat possible gracies al Dr. Oskar Aszmann, de la Universitat de Viena, que ha dissenyat la primera mà biònica.\nEls tres pacients van accedir voluntàriament a l’amputació de les seves mans lesionades per ser "reconstruïdes bionicament" gracies al trasplantament de nervis i músculs.\nTot i les grans millores que han sofert les mans biòniques, aquestes segueixen sent imperfectes: els pacients ara poden agafar objectes com ara una botella d’aigua o jugar llançant una pilota però segueixen sense poder, per exemple, rebre-la. Segons el Dr. Simon Kay això seguirà sent així per sempre, ja que el cervell és massa complex per ser perfectament interpretat per una mà biònica o qualsevol objecte no procedent d’un altre esser viu.\nUn últim inconvenient, ha dit Aszmann, és que els pacients trasplantats tenen la possibilitat de sofrir complicacions com, per exemple, prendre medicaments de per vida perquè la mà no sigui rebutjada per l’organisme.\n27/02/2015 18:44 cmcdarwin Enlace permanente. Salut/Medicina\nEl TDAH duplica el risc de morts prematures\nLes persones amb Trastorn per Dèficit d’Atenció i Hiperactivitat (TDAH) tenen el doble de possibilitats de morir de manera prematura, segons un estudi publicat per la revista britànica “The Lancet”.\nSegons la recerca, la primera que estudia la relació entre el TDAH i les morts prematures, els accidents són la causa més comuna de mort en persones que pateixen aquest transtorn.\nL’informe també puntualitza que les dones que pateixen TDAH afronten unes possibilitats més elevades de morir que els homes i que les probabilitats de mort prematura s’incrementen amb l’edat.\nL’estudi, liderat per l’investigador de la universitat de Aarhus, a Dinamarca, Søren Dalsgaard, cobreix a dos milions de danesos, entre els quals es troben més de 32.000 persones amb TDAH.\nDalsgaard, capdavanter de la recerca, va assenyalar que “el descobriment emfatitza la importància de diagnosticar la dolència aviat, especialment en noies i dones”.\nMalgrat això, Dalsgaard va puntualitzar que és “important aclarir” que, encara que el risc relatiu de mort prematura per patir TDAH és “elevat”, el risc absolut és “baix”.\nPer la seva banda, el professor de psiquiatria de la SUNY Upstat Medical University a Nova York Stephen Faraone va valorar la recerca dels seus col·legues i va assenyalar que “els líders polítics haurien de valorar aquestes dades i destinar part dels recursos disponibles a recerques per ajudar a les persones amb TDAH”. “Encara que parlar de mort prematura pot preocupar a pacients i familiars, poden trobar consol en què el nombre absolut de defuncions és baix i que aquests riscos poden ser reduïts amb el tractament correcte”, va subratllar Faraone.\n28/02/2015 10:36 cmcgarbi Enlace permanente. sin tema\nAstrònoms aficionats capten un misteriós núvol sobre Mart\nAl març del 2012, un grup d’astrònoms aficionats, van captar unes imatges d’un núvol sobre el planeta Mart. Després de veure la realitat d’aquest fet, científics de la Universitat del País Basc i el CSIC (consell superior d’investigacions científiques), van decidir investigar i van comprovar l’estranya realitat; el núvol tenia una extensió de 500 quilòmetres.\nSegons els científics especialitzats, el fenòmen no té explicació. Estimen que podria tractar-se d’un núvol, no casual, compost per cristalls de 0’1 micras de tamany. Però, en tot cas, per tal de que és poguessin formar cristalls d’aigua d’aquell tipus, a 200 quilòmetres d’altura, la temperatura hauria de disminuir bastant respecte a la temperatura actual del planeta.\nSegons el científic de la UPV, Agustín Sánchez Lavega, l’estranya aparició del núvol podria estar produida per una aurora, ja que, en aquella zona existia una anomalía magnètica.\nEls investigadors continuaràn investigant els fets amb observacions fetes desde la Terra i les naus en òrbita.\nAriadna Palà Nosàs\n28/02/2015 10:44 cmcgarbi Enlace permanente. sin tema\nCrean una proteina artificial que protegeix del virus del sida\nDes de fa més de 30 anys trobar una vacuna contra el sida segeix sent un objecte d’investigació. Durant tot aquest temps no ha sigut gens fàcil trobar quines respotes inmonulògiques són necessàries per fer front a aquest virus i a partir d’aquí, els investigadors podrien crear una vacunaper aquesta enfermetat de transmissió sexual que afecta a l’actualitat a més de 35 milions de persones en tot el món.\nI ara un equip de científics de The Scripps Research Institute de Florida (EE.UU.) ha demostrat una molècula fabricada al laboratori que pot protegir l’organisme del VIH de forma completament eficaç.\nEn l’experiment, realitzat amb quatre monos, els experts van imitar artificialment un anticos del nostre sistem inmune i el van introduïr en els monos a través d’un virus innocu que portava la molècula, descobrint que tot i injectar grans dosis del virus de la sida, aquests seguien sent inmunes a tots els efectes del virus. No s’havien contagiat. La proteina artificial era capaç de protegir el sistema inmune molt millor que un anticos natural, defenent l’organisme del VIH.\nL’exitós resultat de l’efecte d’aquesta proteina artificial es degut a les ultimes investigacions que han permès identificar de quina manera efecte el VIH a les nostres cèl·lules. Utilitzan aquest mecanisme el nou compost sorpren i neutralitza per complert l’avans del virus ja que consegeix enganyar-lo fent-li creure que es tracta d’un glòbul blanc. al no poder infectar ja que es tracta d’un pseudo-leucocit i no un de natural, el virus es queda completament neutralitzat.\n"Aquesta és una culminació de més d’una dècada de treball de bioquímica sobre com el VIH entra a les cèl·lules. Cuan vam arrencar el projecte moltes persones pensaven que era interessant però ningú no va veure el potencial terapèutic. Aquest potencial està començant a fer-se realitat." explica Michael Farzan, líder de l’estudi.\n28/02/2015 19:31 cmcgarbi Enlace permanente. Salut/Medicina\nTroban un gen en l'evolució humana\nSempre ens hem preguntat com ha pogut evolucionat tant la nostra ment desde els nearthentals fins al dia d’aviu, bé, doncs ja tenim la solució gràcies a l’equip d’investigació pública (Cientifics de l’institut Max Planck).\nResulta que la clau es trobava an el gen ARHGAP11B, que és l’encarregat de fer més gran el còrtex cerebral gràcies a les continues divisions de les seves cèl·lules. Aquest gen és el culpable d’aquestes divisions ja se li ha aplicat al cervell d’un ratolí i es veia clarisimament a traves de fotografies com es s’expandia la part del cervell on se li havia aplicat aquest mateix gen.\nEtiquetas: Cèl.lules, evolució, còrtex, cerebral\n28/02/2015 20:18 cmcgarbí Enlace permanente. Biologia


Us convidem a un espectacle de dansa del Temporada Alta (amb sopar inclòs!)\nGlobal icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Barcelona icon-chevron-right Us convidem a un espectacle de dansa del Temporada Alta (amb sopar inclòs!)\n'Giselle', de Dada Masilo\nRestaurant El Boira\nFalta poc perquè s'acabi el festival d’arts escèniques que omple de cultura les ciutats de Girona i nosaltres volem que l'aprofiteu al màxim. Sortegem una entrada doble per 'Giselle' i un sopar per a dues persones a El Boira\nPer Time Out en col·laboració amb Temporada Alta Data de publicació: divendres 22 novembre 2019\nJa fa setmanes que la 28a edició del Temporada Alta enlluerna tota mena de públics, des de petits fins a grans, amb la seva programació que enguany ha comptat amb 100 espectacles de temàtiques, estils i gustos ben variats. Però encara no és l’hora d’acomiadar el festival, perquè encara queden dies, fins al 9 de desembre, per aprofitar al màxim les últimes funcions i des de Time Out us hi portem per veure la dansa de ‘Giselle’ el divendres 6 de desembre a l'Auditori de Girona, seguida d’un sopar al restaurant El Boira que us farà llepar els dits.\nCom ja és tradició, el Temporada Alta no només ens porta sobre els seus escenaris grans talents del nostre territori sinó que sempre dedica una petita part de la seva programació als millors creadors i creadores d’arreu. I una d’elles és la ballarina i coreògrafa sud-africana Dada Masilo, que ens porta una reinterpretació molt actual de ‘Giselle’. Des de sempre, en aquest ballet tradicional una camperola mor amb el cor trencat després d'haver descobert que el seu estimat està promès amb una altra. Però ara, Dada Masilo, coneguda per les seves reinterpretacions de ballets clàssics com ara 'Romeo and Juliet' i 'Swan Lake', ha agafat Giselle i l’ha transformat en una heroïna clàssica que ressona en l'actualitat, una jove que mor després d'haver estat traïda per un home i torna per venjar-se'n. Tot, acompanyat de la música de Philip Miller, que combina elements de clàssica i percussió africana. Una oportunitat per presenciar sobre l’escenari una Giselle feminista i contemporània que remou les arrels de la dansa clàssica.\nI això no és tot! Perquè després de l’espectacle, a les 22.30 h, podreu assaborir un menú per a dues persones al restaurant El Boira (plaça Independència, 17). Al centre de Girona i a tocar del riu Onyar. Us animeu a participar? Podeu fer-ho fins al 3 de desembre, omplint el formulari que trobareu a continuació i llegint i acceptant les bases legals. Molta sort!


Hoquei - Equip Menudets | Col·legi Claret Barcelona\nHoquei - Equip Menudets\nAls primers anys ensenyem als nens i nenes a patinar i adquirir agilitat i control del seu cos, mitjançant activitats lúdiques on aprenen a mantenir l'equilibri, controlar i fer servir l'estic mentre juguen amb pilotes toves, fer pases i afinar la puntería... tot plegat a un ambient divertit i segur. No es necessari tenir coneixements previs ni saber patinar per començar l'activitat: si encara no en saben, nosaltres els ajudarem a aprendre!\nHorari concret: Dilluns i dimecres de 17:30 a 18:30. Als alumnes del Claret els recullen els monitors directament a les seves classes i els acompanyen a berenar (també en dies de pluja)\nPreu: Primer mes de prova gratuït. 45€/mes que inclouen préstec de material bàsic (estic i patins) durant el primer any


Tatanca Rutes a Cavall www.hipicatatanca.info - Apadrina un cavall a Tatanca\nEL CAVALL DE LA TEVA VIDA VIU A TATANCA\nAPADRINAR UN CAVALL A TATANCA\nEls nostres cavalls es mantenen gracies a les rutes i activitats que fem amb vosaltres, pero degut a la crisi ara es un esforç considerable quasi imposible d'afrontar...\nSobretot a l'hibern quan l'herba del prat escasseja o no n'hi ha mes perque ja l'han pasturat... L'alimentacio: fenc, pala, alfals, pìnso, complements per els cavals vells, cura dels cascs i atencions veterinaries, son un munt de despeses que sense la vostra ajuda ens costa moltisim de fer front.\nPots apadrinar o ser tutor d'un cavall poltre o euga i gaudir dels avantatges especials que donem als nostres padrins: Visitar el teu cavall apadrinat sempre que vulguis, treure'l a passejar, i segons el tipus d'opció que escullis: Excursions o clases gratuites!\nClica aquest enllaç per veure les opcions dapadrinament i tute\nCessió i Apadrinament de cavalls.pdf\nDocumento Adobe Acrobat [569.6 KB]\nAjuda la manada Tatanca amb nomes un €uro al mes\nCavalls i poltres per apadrinar o per cedir :\nTD. SILVERS DAKOTA\n(Amiga TD. Silvers)\nEUGA DE 24 ANYS PER APADRINAR O PER CEDIR\nLa Dakota es la mare de la Teia i la Xanah, es una euga Paint Horse que va néixer a South Dakota (EEUU) el 1993. Ja te una edat i no vol seprar-se de les seves filles, te la seva propia manada amb elles. Surt de ruta de tant en tant, pero segueix amb la mateixa energía i potencia quan fa alguna excursió. Es una santa, sempre disposada a tirar endavant i galopar a la minima, es molt sensible a les ajudes i una delicia en el seu tracte... Muntada per nens, es mes que fiable, encara que li sobre l'energia per tots els seus pòrus, es plenament controlable i mai te donara un ensurt.\nEs una bellesa, la seva cara es molt femenina i sembla molt delicada, pero es una locomotora quan li dona per galopar o si es l'hora del pinso. Apadrina la Dakota, o sigues el seu tutor pagant nomes el pupil.latge de la seva mautenció i serà teva per només 170€ al mes!\n(El sol a la nit)\nEUGA DE 9 ANYS PER APADRINAR\nLa Hashi es la germana de la Yacutake, com ella es molt sociable i carinyosa, li agrada la companyia de la Savanah i van juntes a tot arreu. Muntada es força sensible i docil. Te un aspecte de Quarter Horse molt potent, la seva mare era una Bretona, molt segura a la montanya, ella també ho es es una joia molt trevalladora i segura de muntar... El seu pare el Rusty Iggins Rey un Quarter Horse.\nApadrina la Hashi i ella t'ho tornara amb la seva alegria i curiositat per tot...\n(El princep valent)\nCAVALL DE 5 ANYS PER APADRINAR O PER CEDIR.\nPrince es fill de la Bala, es un poltre especial va neixer sense anus, contra tot pronostic va ser operat dues vegades, amb exit, durant tres mesos va estar amb cures i ara pot fer caques sense problema per ell mateix. Esta ple de salut i força. i ara gaudeix de la vida entre la manada. Necesita una mica de maneig per recordar-li a seguir de la corda, pero es molt educat i respectuós, te una mirada impresionant d'aquelles que et desfan esta ple d'inocència i vol compartir amb la gent tot l'esperit de superació que té...\nAmb el temps s'ha tornat un trapella i sap de seguida per on es pot escapar per seguir les eugues quan van d'excursió...\nApadrina en Prince i gaudeix de la seva magia...\n(La que té el Poder Màgic)\nEUGA DE 7 ANYS PER APADRINAR O PER CEDIR\nWakanda es una noia de 7 anys, es molt dolça i te moltes ganes de sortir d'excursió amb les demés.\nEs filla de la Yacutake i segueix amb decisió els seus passos segurs. Té un caracter molt dolç i es molt sensible en el seu tracte, sempre observa el que fem sobretot si li toca pinso... En una ruta es mostra amable i amb ganes, encara que a vegades, diu que millor anar darrera d'un altre cavall per que al davant son masses coses a tenir en conte i no vol problemes....\nApadrinala i animala a anar al davant!\nEUGA DE 22 ANYS (Tutelada per Anna V.)\nLa Yacutake es la lider de la Manada Tatanca, tota una senyora, que només pensa en menjar...\nEs filla de la Itaca una euga Bretona i el First Holiday, un semental Quarter Horse... Va néixer just quan va passar el cometa Yacutake l'any 1996, d'aqui el seu nom...\nEs una euga molt tranquila i tolerant amb la gent, muntada mai dona un pas en falç, dona una sensació increible de seguretat i d'estar agafat al terra. Amb les companyes, malgrat que no es dominant, nomes li cal posar mala cara i males orelles i totes les demés s'aparten i li deixen pas, es la emperatriu suprema i savia tothom la segueix a la montanya i creuen les seves decisions..\nEs una mare excelent, i molt lletera. Juntament amb la Tattoo un cop es van escapar per anar a veure el semental i es van colar al seu prat per quedar-se prenyades...\nTe un càracter inalterable, no fa un moviment perquè si... Tot ho te pamat, pensat, i remirat, ho controla tot sobretot el menjar que ningú s'atreveix a discutir-li i les persones que el reparteixen..\nEs una mica brutota, però té un cor enorme i bondadós si vols ser els seu padri et sentiràs segur i nomes et caldra estar atent que no mengi quan trevalla, pel demés, es mostrarà agraida i dolça si li portes una pastanaga i li fas una bona respatllada... Anima't sigues el seu padrí!\n(Ós entre els roures)\nImaphi va neixer a casa, es filla de la Yacutake i germana de la Wakanda. Va estar separada de la seva manada durant 8 anys, però finalment ha tornat a casa gracies a la Montserrat.\nEs una euga imponent equilibrada i segura, una mica dependent de la Astarte, amb qui ha viscut durant 8 anys. Deixa clares les seves idees i es fa respectar... Li encanten les caricies i sentir-se especial. Te molta fortalesa, es segura de muntar, te una arrancada espectacular en els esglaons i els desnivells. les pendents fortes no son cap problema per la seva musculatura de Swarzenagger.\nEUGA DE 15 ANYS PER APADRINAR\nTattoo es la filla de la nostra primera euga : La Tatanca i d'un semental Quart de Milla en Tomahawk.\nCom ella es baixeta i tota rodona, té una cara preciosa, uns ulls felins, que semblen maquillats i parlen per si sols.\nTota ella es molt expresiva i la preferida dels nens, ja que té poca alçada i es molt docil, a mes te una crinera llarguissima fantastica per respatllar i fer-li trenes ...\nSegons ella: es molt jove i es una trenca cors, li encanta seduir als sementals i coquetejar amb ells... Tota una Marilyn...\nDeixa't seduir per la Tattoo, sigues el seu padri o padrina!!


Campingplatz Brüssow K Brüssow Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Brussow, Brüssow, Alemanya, 17326 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Campingplatz Brüssow K és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Brüssow. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nCampingplatz Brüssow K també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Brüssow. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera a cada habitació. Pesca de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Campingplatz Brüssow K no troba competidors en cap categoria.


curs especialització – PCatS Comunicació\nArrenca la 4a edició del curs d’Especialització en Enologia i Enoturisme de la UAB\n14 de maig de 2020 per PCatS\nLa quarta edició del curs online d’especialització en enologia i enoturisme de la Universitat Autònoma de Barcelona arrenca aquest pròxim dilluns 18 de maig, i s’estendrà fins al 18 de juliol. El curs, organitzat per l’Escola Universitària de Turisme i Direcció Hotelera de la UAB, està dirigit tant als graduats de l’escola, com a aquells professionals del sector que desitgin especialitzar-se en l’àmbit de l’enoturisme, un sector en expansió tant a Catalunya com a Espanya.\nEntre les novetats que presenta aquesta quarta edició està l’aposta decidida per incrementar la interacció entre professors i alumnes. Així, cada setmana, els alumnes podran assistir a dues classes en directe amb els diferents professors a través de les plataformes digitals de la Universitat.\nEn aquesta quarta edició, la formació s’estructurarà en tres mòduls i un projecte final de curs. Cada un dels mòduls estarà coordinat per un membre del professorat, conformat en la seva totalitat per professionals del sector en actiu.\nEl primer dels mòduls, ‘Coneixements d’enologia, factors de producció i vinificació’, anirà a càrrec de Paco de la Rosa, enòleg de Caves Torelló. El mòdul centrat en la ‘Història i Cultura del Vi a Catalunya. Origen i evolució. Anàlisi sensorial’ recau un any més sobre Jordi Alcover i Sílvia Naranjo, responsables de La Guia de Vins de Catalunya, mentre que el mòdul sobre ‘Comunicació i Màrqueting’ tornarà a tenir com a responsable a Sole G. Insua, la directora de PCatS.\nPel que fa al projecte final de curs, José Luis García, professor i sommelier de l’Escola de Turisme de la UAB, serà l’encarregat de guiar als alumnes en el desenvolupament d’un Pla Estratègic en Enoturisme. Un treball que podran desenvolupar gràcies als continguts pràctics i actuals que l’escola posa a l’abast de l’alumnat.\nAquest curs suposa una gran oportunitat per als professionals del sector, que poden ampliar i actualitzar les seves capacitats estratègiques, i aprendre a aplicar amb eficiència accions comunicatives per gestionar de manera òptima una entitat enoturística.\nCategories Actualitat, Comunicació Etiquetes comunicació, curs especialització, enologia, enoturisme, uab


Una botiga centenària d'Organyà, Cal Sastret, tancarà a finals d'any\nMarcel·lí Pascual / viurealspirineus 06:23 01/12/16\nEl tancament de botigues històriques al Pirineu és constant i no s'atura. Aquest estiu publicàvem a VIUREALSPIRINEUS.CAT el tancament de Queviures Paco, l'única botiga que quedava a Lles de Cerdanya i el dia 31 de desembre farà el mateix una altra botiga de referència al Pirineu, Cal Sastret d'Organyà, fundada l'any 1870.\npirineus ria cal pirineu any organy\nDecorós Betriu es jubila i tanca Cal Sastret.\nA Cal Sastret obren cada dia de l'any i venen una mica de tot, des de diaris, revistes i llibres, fins a vi, fruita i tota mena de productes comestibles. El seu propietari, Decorós Betriu, un home molt conegut a la comarca de l'Alt Urgell, explica que "el dia de Nadal obrim pels diaris, el dia de sant Esteve ho fem per si algú s'ha descuidat d'agafar-lo el dia de Nadal i el dia 1 de gener obrim per si algú necessita alguna cosa urgent i al mateix temps que li fem un favor també ens el fem a nosaltres".\nD'obrir cada matí de l'any, tots, Cal Sastret passarà a abaixar la persiana definitivament el proper 31 de desembre. "M'hauria agradat que algú hagués volgut continuar però les petites botigues de poble ho tenen molt complicat per sobreviure", es lamenta el Decorós. S'ha passat tota la vida darrere el taulell i quan li preguntem què farà a partir de l'1 de gener diu que encara no ho sap però que té moltes ganes de dormir tranquil·lament sense haver de llevar-se amb l'obligació d'obrir el seu establiment. "Fa anys es despatxava moltíssim, ara tot és diferent, ha canviat molt la societat i els pobles petits tots més aviat perden població", comenta el botiguer.\nD'ença que el besavi del Decorós va obrir les portes de la botiga el dijous gras, el dia de la Fira d'Organyà, a Cal Sastret no saben que és tancar. "Abans obríem nit i dia", diu el Decorós. "Quan era més jove molts dies aixecava la persiana a les 3 de la matinada que era l'hora que arribaven els diaris, i a les 9 del matí ja havia fet un jornal", afegeix. Ara, el Decorós prefereix plegar perquè "les coses han canviat molt, no es fa el calaix que es feia abans, ni de bon tros, i val més deixar la feina quan tens salut que no pas quan estàs malalt".\nEl dia 31 de desembre, doncs, el Decorós serà al mateix lloc de sempre, darrere el taulell i donant conversa als clients i amics, al costat de les emblemàtiques botes i els porrons de vi que caracteritzen Cal Sastret. L'endemà ell farà festa, i nosaltres quan passem per Organyà hi trobarem a faltar alguna cosa.\nAdéu al nostre Lluís Racionero\nTres noves morts i vint-i-dos nous positius per coronavirus a l'Alt Pirineu i Aran\nUna urgellenca a Dinamarca


Manuel de Pedrolo. Avui es parla de mi - RTVE.es\nManuel de Pedrolo. Avui es parla de mi\nDocumental biogràfic sobre l'escriptor Manuel de Pedrolo (Aranyó, La Segarra 1919 - Barcelona, 1990)\nAl al 1979 va rebre el "Premi d'Honor de les Lletres Catalanes\nVa esdevenir l'autor de literatura catalana més censurat durant el franquisme\nL'alliberament de la dona també va ser una constant en els seus escrits\nDirector i realitzador: Francesc Ribera. Guió: Xavier Garcia\n28.08.2015 | 09:07 hores\nArxiu TVE Catalunya - Avui es parla de mi: Manuel de Pedrolo\nFa 25 anys moria a Barcelona als 72 anys com a conseqüència d'un càncer Manuel de Pedrolo. Novel·lista, dramaturg, poeta i traductor, està considerat com un dels escriptors més prolífics de la literatura catalana contemporània. Pedrolo, fill d'una família procedent de Cervera, va néixer l'any 1918 a l'Aranyó (Segarra). Va passar la seva infància a Tàrrega, on va estudiar batxillerat fins al 1935, quan es va traslladar a Barcelona per acabar el batxillerat i ampliar els seus estudis ja que volia ser psiquiatra, però aquests es van veure estroncats per la Guerra Civil quan va ser mobilitzat a Valladolid.\nPedrolo va mantenir fins a la seva mort les seves conviccions ideològiques, convertint-se en un intel·lectual compromès amb el seu temps, la llengua i amb la realitat dels Països Catalans. Es va mostrar especialment crític amb els partits polítics catalans abans, durant i després de la transició espanyola, essent considerat sovint un referent i intel·lectual de l'esquerra Independentista.\nManuel de Pedrolo va començar a escriure molt jove i la seva obra l'ha convertit en una de les més importants de la literatura catalana del segle XX. Es va iniciar a la vida literària amb un llibre de poemes publicat el 1950. El 1953 va publicar la primera novel·la, 'Es vessa una sang fàcil'. El 1954 va guanyar el Premi Joanot Martorell i, des de llavors, va esdevenir un dels valors més ferms, alhora que el més prolífic, de la novel·lística catalana. L'any 1979 va rebre el Premi d'Honor de les Lletres Catalanes, a banda d'altres reconeixements que va recollir per la seva trajectòria literària com ara el Victor Català (1956), el Sant Jordi (1962) o el Prudenci Bertrana (1968).\nVa conrear tots els gèneres literaris i va col·laborar amb articles, contes i assaigs en la majoria de revistes catalanes de l'època com ara Ariel, Canigó, Oriflama o Serra d'Or. La seva producció creativa sobrepassa el centenar d'obres, sobretot en prosa, amb novel·les com ara 'Cendra per Martina' (1966) i 'Totes les bèsties de càrrega' (1967) i amb el cicle novel·lístic 'Temps Obert' (iniciat el 1963), on va escriure onze novel·les. La seva novel·la 'Mecanoscrit del segon origen' (1974) ha esdevingut una de les més llegides de la literatura catalana.\nManuel de Pedrolo va assajar tota mena d'innovacions a les seves novel·les, en les quals, independentment del tema, dibuixava, sempre amb un fort realisme, l'aventura de l'home subjecte a la seva qualitat humana, amb totes les contradiccions que això implica. Fins i tot va fer alguna aproximació a l'absurd.


Estacions dels FGC a l’ Hospitalet i Martorell mostren vinils decoratius per commemorar l'Any Europeu del Ferrocarril - Llobregat Digital\nEstacions dels FGC a l’ Hospitalet i Martorell mostren vinils decoratius per commemorar l'Any Europeu del Ferrocarril\nDimecres, 24 de novembre de 2021 - 09:00h\nEls vinils decoratius s’inspiren en el concepte i la identitat visual del llibre dels 40 anys d’història d’FGC ‘Territoris humans, nodals i sostenibles’.\nFerrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) commemora l’Any Europeu del Ferrocarril amb una campanya d’intervencions artístiques que s’han instal•lat a algunes de les seves estacions.\nAquestes intervencions estan inspirades en el llibre commemoratiu dels 40 anys d’història de Ferrocarrils ‘Territoris humans, nodals i sostenibles’ editat per Ricard Planas Camps, una novel•la visual en clau historicoartística que es vertebra com un viatge en tren des del futur-present i fins al passat de la història dels 40 anys de Ferrocarrils.\nEn base al concepte i a la identitat visual d’aquest llibre, Ferrocarrils ha decorat algunes de les seves estacions instal•lant vinils amb cites i imatges on destaquen quatre idees clau o, tal com se les descriu en el llibre, “4 nodes”: les persones, la tecnologia, la sostenibilitat i la globalització.\nAquesta campanya es pot veure a les estacions de Pl. Catalunya, Provença, Gràcia, Sarrià, Universitat Autònoma, Sabadell Nord, Terrassa Rambla, Plaça Espanya, Europa | Fira i Martorell Enllaç.\nTambé s’han instal•lat a l’estació de Balaguer de la línia Lleida – La Pobla, a la de Ribes Vila del Cremallera de Núria i a la de Monistrol Vila del Cremallera de Montserrat.


Pick&Pack: nou esdeveniment adreçat a pimes industrials sobre packaging i intralogística\nLa primera edició del Packaging Startup Forum tindrà lloc del 12 al 14 de febrer al CCIB de Barcelona amb l' objectiu d'apropar la innovació a les empreses i pimes industrials que busquen solucions en packaging i intralogística.\nL'acte complementarà una agenda de tres dies al costat del Congrés Nacional de Packaging 4.0, coorganitzat pel Clúster de Packaging, i de l'European Intralogistics Summit 2020, en el marc del Pick&Pack. D’aquesta manera es proposa analitzar el paper dels envasos i embalatges de disseny com a elements de comunicació i descobrir les diferents aplicacions del neuromàrqueting.\nL'organització de l’esdeveniment ha previst que durant aquests tres dies puguin assistir-hi uns 7.000 professionals i unes 200 empreses i corporacions del sector. Està organitzat per Pick&Pack, l’esdeveniment d’innovació per a les empreses i pimes industrials que busquen solucions en packaging i intralogística, i té per objectiu impulsar i fomentar que empreses emergents i emprenedors presentin els seus projectes en 'ecopackaging', nous materials o 'smart packaging',\nDarrerament el sector del packaging ja no és tan sols una indústria productora d'envasos, embalatges i contenidors de productes, sinó que la tendència del mercat mostra una importància creixent de les diferents estratègies de comunicació i màrqueting, ja que els consumidors valoren cada vegada més la facilitat d’us, la informació i els sistemes intel·ligents i interactius. D’aquí que el concepte d'smart packaging' es trobi en auge.\nEn aquest context i amb el propòsit d’impulsar la indústria 4.0 i la digitalització del sector, a les jornades hi participaran diferents experts, que exposaran les darreres tendències en l’aplicació de noves tecnologies que impulsin la competitivitat i la sostenibilitat en diferents sectors com ara la biotecnologia, el 'blockchain', la nanotecnologia i la impressió 3D, entre d’altres.\nEn el marc d’aquest fòrum internacional, coorganitzat també amb la Salle Technova, persones emprenedores i empreses del sector també tindran la possibilitat de presentar la seva candidatura a través de projectes o solucions innovadores davant d’altres empreses del sector i de grups d’inversió. A tal efecte s'ha obert convocatòria fins al 17 de gener. Una vegada tancat el termini de presentacions, un jurat d’experts valorarà les candidatures presentades seguint criteris de capacitat de solucionar els reptes del sector, l’ús de les tecnologies disruptives, la sostenibilitat del projecte i /o l’impacte en l’economia i la societat. Els projectes seleccionats presentaran la seva solució innovadora durant la jornada del Packaging Startup Fòrum de Pick&Pack i seran seleccionats com a candidats als Smart Logistics & Packaging Awards 2020.\nLes propostes seleccionades es donaran a conèixer els guanyadors en la gala dels premis de Pick&Pack del proper 13 de febrer de 2020 a Barcelona. Les empreses que vulguin inscriure's als premis poden fer-ho AQUÍ.\nSi tens una solució i/ o projecte innovador del sector del packaging, participa i presenta la teva candidatura!


MUSEU DEU: Orígens i evolució\nAntoni Deu Font va viure envoltat d’ una certa aura de misteri i candidesa. En vida, amb prou feines es coneixia res del seu món. Per a gairebé tothom, era l’assenyat i educat Sr. Deu que et saludava afablement al carrer i, quan exercia, és clar, el primmirat senyor notari que tenia la dèria dels quadres i les antiguitats.\nAbans d’ésser notari al Vendrell, Antoni Deu exercí al Pont de Suert i a Piera, si bé en cap lloc arribà a gaudir d’una casa de propietat, a part del piset de la part alta de Barcelona que comprà com a abrigall de les seves estades freqüents a la ciutat.\nEn el primer destí, la seva llar fou l’hotel, després la mateixa notaria i en els seus darrers anys –ens va deixar el 30 d’abril de 2001– el Museu Deu, el seu museu, el museu que cada dia es despertava –i es desperta– mirant esperançat la plaça Nova del Vendrell i picant en va l’ullet a Pau Casals, situat d’esquena al Museu i incansable en la seva música. El Museu, amb el qual de ben segur que havia somiat mil i una vegades, ho era tot per a ell. Tot... o gairebé tot, ja que sempre es reservava un bocí de vida, d’intimat, allunyat de les mirades tafaneres.\nEl notari Deu provenia d’una família camperola de l’Hospitalet de Llobregat. Orfe de pare als cinc anys, va ésser pujat per una mare emprenedora i tenaç que obrí una lleteria i forjà en els seus dos fills –un noi i una noia– un excepcional esperit de treball i un alt grau de responsabilitat. Antoni, a més, era l’home de la casa, i com a tal havia d’estudiar i obrir-se camí, aixoplugant quan calgués tota la família. Així ho va fer aleshores i al llarg de tota la seva vida. Tot i la guerra entremig, sense haver complert els 30 anys, l’estudiós Antoni va guanyar plaça de notari al Pont de Suert. A la capital de l'Alta Ribagorça, lloc de concurrència de les valls de Boí, Castanesa i Viu, fou on Antoni Deu va començar a estimar el passat, el passat de les pedres de la plaça Major de l'església vella o del palau abacial del poble, però també el passat de les coses, els mobles i els objectes.\nVivint ja a Piera, on la comarca de l’Anoia limita amb l’Alt Penedès, comença a comprar quadres. El color i la llum de la pintura moderna l’atreuen perquè l’encega el paisatge del entorn. No busca mai taules o teles antigues; per al notari Deu la pintura és quotidianitat, vida, sentiment d’ immediatesa; és paisatge, però també retrat i natura morta; és un instant del present, en definitiva. Estem a finals del anys cinquanta, els anys en què les compres d’obres de Mallol Suazo, Campmany, Amat, Canals i tants altres fan que Antoni Deu comenci a dur una vida de discreta, però no disfressada, amb una austeritat que continuarà en traslladar-se al Vendrell.\nA la capital del Baix Penedès, en la qual va viure l’esclat turístic dels anys seixanta i setanta, el que era una afició de dissabte es converteix en una mena d’obsessió de posseir i de comptabilitzar antiguitats, però també en una veritable manera de viure el dia a dia i de viure per l’art; una manera ordenada i sistemàtica, mai compulsiva ni temerària. Per la seva banda, cada dia que passa la casa notarial del Vendrell es metamorfosa cada cop més en “museu”. Allà, les talles medievals, renaixentistes i barroques comencen a dialogar apassionadament amb el reliquiaris i amb els plats petitoris; les rajoles de ceràmica i els vidres de Nancy ho fan amb les catifes orientals, i els ivoris amb els dibuixos, les bacines i els morters..., alhora que les obres d’Aragay, Calsina, Joan Serra, Mir, Casas, Lloveras, Manuel Humbert, Grau Sala, Roca Sastre, Manolo, Subirats, Rebull i tants i tants altres esbotzen les parets.\nÉs quelcom més que una col·lecció d’un bon afeccionat. Així com en altres circumstàncies, moments i singularitats, el plaer de col·leccionar de Francesc Cambó i de Frederic Marés es varen convertir en afany públic, a mitjan anys vuitanta, la generositat i l’estimació del notari Antoni Deu Font vers la vila del Vendrell fan possible que la seva vida i les seves peces –es fa difícil destriar una cosa de l’altra– passin a mans de la gent de la vila i de tots aquells que la visiten. L’any 1987, l’Ajuntament accepta l’oferiment del llegat de gairebé 3000 obres, que constitueix una de les col·leccions –privada aleshores i pública ara– més importants de Catalunya. Vuit anys després, el dia 29 d'abril de 1995, el Museu Deu queda inaugurat en la que havia estat casa pairal de la família Palau Rabassó.\nPresident d’Honor de la Fundació pública municipal Deu Font


Presenten a Lisboa la reedició en portuguès d'una obra de l'arenyenc Fèlix Cucurull | Diari Maresme\nEn el marc dels actes de la Diada a l’exterior, el conseller d’Afers Exteriors, Relacions Institucionals i Transparència, Raül Romeva, va assistir dijous a l’acte de celebració del Dia do Libro que ha organitzat la Societat Portuguesa d’Autors (SPA) a Lisboa, amb la col·laboració de la delegació del Govern a Portugal, i que ha estat dedicat a Catalunya. En l’acte es va presentar la reedició en portuguès del llibre de l’escriptor i polític d’Arenys de Mar (Maresme), Fèlix Cucurull, ‘Dos povos ibéricos. Portugal & Catalunya’. La primera edició del llibre es va publicar el 1967, ara fa 50 anys.\nL’autor arenyenc va viure a Portugal entre els anys 1963 i 1965, i en el seu llibre explora les relacions intel·lectuals entre portuguesos i catalans. També hi descriu el què ens uneix i el què ens separa, i convida a reflexionar sobre les identitats nacionals. L’obra de Cucurull, resistent antifranquista i defensor de la llengua i cultura catalanes, ha estat traduïda a una desena d’idiomes i en destaca també Panoràmica del Nacionalisme Català editada, a París, en la clandestinitat.\nDurant l’acte a Portugal també es va fer un homenatge a la cultura catalana amb un reconeixement a la trajectòria del cantautor i diputat, Lluís Llach, qui ha estat distingit amb la Medalla d’Honor de la institució. També hi ha participat el president de la Societat Portuguesa d’Autors, José Jorge Letria, l’actriu portuguesa Ana Zanatti, i el delegat del Govern a Portugal, Ramon Font.