Renovació de la llicència d'ocupació de reserva d'estacionament dels vehicles de persones amb discapacitat | Tràmits | El web de la ciutat de Barcelona\nRenovació de la llicència d'ocupació de reserva d'estacionament dels vehicles de persones amb discapacitat\nEl tràmit permet tramitar les següents gestions relacionades amb la llicència d'ocupació de la via pública per a la reserva d'estacionament individual de vehicles de persones amb discapacitat i amb problemes de mobilitat, pròxima al seu domicili, lloc de treball o lloc d'estudi:\nRenovació anual de la llicència sense modificació de dades.\nRenovació anual de la llicència amb comunicació de modificació de dades.\nComunicació de modificació de dades durant el període de vigor de la llicència.\nCal tenir en compte que, en cas de disposar temporalment d’un vehicle de substitució, s’ha de posar aquest fet en coneixement de l’Ajuntament però en cap cas serà necessari modificar o renovar el permís.\nPodeu finalitzar el tràmit per internet: empleneu el formulari de sol·licitud, adjunteu la documentació necessària i presenteu tot al registre telemàtic de l'Ajuntament de Barcelona.\nSi heu de comunicar a l’Ajuntament les dades d’un vehicle de substitució que ocuparà temporalment la reserva d’estacionament, haureu de consultar Com es fa el tràmit? al canal presencial.\nAbans d’iniciar el tràmit, haureu de descarregar, emplenar i guardar al vostre ordinador el document de declaració responsable que haureu d’adjuntar al formulari com a part de la documentació de la vostra sol·licitud.\nAdjunteu l’arxiu del document de declaració responsable i la resta de documentació necessària.\nL'Ajuntament de Barcelona fa la renovació de la llicència de reserva d'estacionament per un any o bé en modifica les dades en cas de comunicació de canvis en la documentació, segons sigui el cas.\nCaldrà complir amb el requisit següent:\nLa persona titular de la llicència no haurà de tenir deute tributari amb l'Ajuntament de Barcelona. Cal saber que la comprovació del deute tributari es fa respecte del representant legal o tutor en cas de menors de 18 anys o persones dependents.\nPoden realitzar la tramitació per si mateixes o mitjançant persona que els representi, degudament autoritzada:\nPersones amb discapacitat titulars de la targeta d'aparcament identificada com a "Titular conductor/a".\nPersones amb discapacitat titulars de la targeta d'aparcament identificada com a "Titular no conductor/a", majors de 18 anys, amb un grau de discapacitat igual o superior al 65%.\nPoden realitzar la tramitació mitjançant persona que els representi (pare, mare o tutor legal):\nPersones amb discapacitat titulars de la targeta d'aparcament identificada com a "Titular no conductor/a", menors de 18 anys.\n- Declaració responsable emplenada i signada pel titular.\nEn cas de renovació:\n- Titular conductor o titular no conductor, reserva per residència:\n- No cal aportar documentació addicional.\n- Titular conductor, reserva per treball o estudis:\n- Certificat d'empresa o centre d'estudis.\nEn cas de renovació amb canvi de dades / comunicació de canvi de dades:\nPer canvi de vehicle:\n- Permís de circulació i la fitxa tècnica del nou vehicle.\nPer incorporació d’un vehicle al senyal de reserva (pot contenir fins a dues matrícules):\n- Permís de circulació i la fitxa tècnica del vehicle que es vol incorporar.\nPer canvi del grau de discapacitat:\n- Certificat de grau de discapacitat.\n- Targeta d'aparcament o, en el seu defecte, la sol·licitud de renovació.\nPer canvi de domicili:\n- Fitxa d'ocupació de la via pública.\nNo cal aportar documentació addicional però s’ha de fer constar a la declaració l’adreça del nou domicili. L'Ajuntament comprova d'ofici el compliment del requisit d'empadronament o convivència, segons sigui el cas.\nPer canvi de lloc de treball o estudi:\nAcreditacions només en el cas de representació:\n- Autorització expressa, degudament signada per la persona autoritzada i la persona que autoritza la representació.\n- En el cas de menors d'edat, llibre de família, del certificat literal de naixement o del document que acrediti la pàtria potestat o tutela del menor.\nCal fer la renovació en el termini d'un any des de la data de concessió de la llicència de reserva d'estacionament o de la darrera renovació, segons sigui el cas.\nLa modificació en la documentació es pot comunicar en qualsevol moment.\nDarrera actualització 14 / 12 / 2018


Arxius de Qualitat - Pàgina 2 de 2 - Via Universitària\nEl nou decret reial, aprovat la setmana passada, obre las portes a canviar la durada de les carreres universitàries de quatre a tres anys afegint a aquests tres anys dos més de màster. De tal manera que la fórmula de 4+1 podria passar a ser de 3+2. Les postures davant aquesta nova modificació són diverses. … Continua la lectura de Quines són les implicacions de la nova reforma universitària? →\nDijous 5 febrer, 2015 General3+2, 4+1, Qualitat, reforma universitària, UniversitatXarxa Vives\nEl Govern i les 12 universitats catalanes acordaran el model d’implementació dels nous graus de 180 crèdits El secretari d’Universitats i Recerca, Antoni Castellà, ha valorat avui positivament l’aprovació del decret estatal que autoritza a les universitats a impartir graus de 3 anys, a partir del pròxim curs 2015-2016. Castellà ha recordat que es tracta … Continua la lectura de Castellà valora positivament l’autorització per impartir graus universitaris de 3 anys, aprovada per l’Estat →\nDilluns 2 febrer, 2015 GeneralDiversitat, Política Universitària, Qualitat, UniversitatXarxa Vives\nInternacional Agenda Qualitat Diversitat Universitat inclusiva Accés FJB OVE Trajectòries Premsa-Mitjans Equitat EHEA Qüestionari Anàlisi de dades 4+1 Treballar i estudiar Mobilitat Beques Formació Participació Pràctiques professionals Educació Superior Universitat Estudiants Experiències Europa reforma universitària Competències Política Universitària Empresa Ocupació Vídeo Expectatives Desigualtats Compromís social Inserció laboral 3+2 Treball de camp Eurostudent Serveis Aprenentatge EEES Regió Vives XVU


L’edifici de la Generalitat i el seu espai urbà en època foral - Revista Saó\nL’edifici de la Generalitat i el seu espai urbà en època foral\nTomàs Vicent Tosca, Valentia edetanorum… (1704). Museu d’Història de València. Palau de la Generalitat, número 74.\nLa Diputació del General o Generalitat del Regne de València va sorgir durant la Guerra amb Castella (1356-1369) amb un objectiu recaptatori. A partir de 1418, es va configurar com una institució permanent amb funcions fiscals i financeres al servei de les directrius emanades de les Corts convocades pel monarca, aleshores Alfons el Magnànim. La Diputació, gelosa defensora del dret foral, establia les mesures de tributació de caràcter general, col·lectava els diners i els gestionava amb una especial atenció a la defensa del regne. Amb el temps, va desenvolupar un caràcter de representació política, coexistent amb les juntes dels estaments. En tots dos casos coincidia la base social d’arrel medieval dels seus membres, la qual era la dels braços convocats a les Corts: el militar, principalment cavallers i nobles; l’eclesiàstic, que incloïa el clergat regular, secular i militar, i el reial, que representava les ciutats i viles de reialenc de tot el regne, amb un protagonisme especial de la seua capital.\nLa seu de la Generalitat va deambular per cases de lloguer fins que en 1422 els diputats van adquirir les que ocupaven llavors. En 1481 i 1482 compraren altres immobles que, al costat dels anteriors, foren intervinguts amb criteris d’unitat en un edifici de dues plantes pels prestigiosos mestres Francesc Martínez Viulaigua, obrer de vila, i els pedrapiquers Joan Guiverro i Pere Compte. L’edifici actual va aconseguir una atenció notable a la fi del segle XV i començaments del XVI. Cap a 1508, Joan d’Alacant assessorava en les obres i es va decidir que Joan Corbera, mestre de l’obra de pedra de la Diputació, residís en la casa per a coordinar les labors de pedra, les quals en 1510 se centraven en l’escala del pati. Aquest mateix any, en les Corts de Montsó es va aprovar que els diputats poguessen emprendre les obres de la seua seu, especialment intenses durant la segona dècada del segle. En 1513 i 1518, els diputats adquiriren noves cases, la qual cosa els va permetre unificar façanes i avançar el conjunt en direcció cap a la Casa de la Ciutat, seu del govern municipal, de la qual els separaria un carrer. La direcció dels treballs de pedra va recaure en Joan Corbera, els de fusta en Joan Bas i els d’obra de paleta en Joan Mançano. Aquestes labors arribaren en 1514 a la capella, on el mestre Luis Muñoz, que va tenir competències en tasques escultòriques en fusta, guix i pedra, es va encarregar de les obres a la romana.\nDe manera eloqüent, la ubicació de la institució estava enmig dels estaments que la conformaven; això és, pròxima a la catedral on es congregava l’eclesiàstic, contigua a la Casa de la Ciutat, on acudia el reial, i en l’inici del carrer dels Cavallers, dit així per la profusió de cases senyorials, els habitants de les quals eren susceptibles d’integrar el militar. El lloc de reunió d’aquest estament va ser la capella de Sant Jaume, i ja avançat el segle XVI la catedral i la mateixa Diputació. El biaix de representativitat política i monumental de la Diputació del General es va definir al voltant de la Germania (1519-1522). Durant la vespra, els diputats decidiren que en la pròpia seu en construcció s’erigís una torrassa cap a la pròxima Casa de la Ciutat i que albergàs una gran sala de reunions. La institució estamental del regne i lloc de reunions de la Junta de l’Estament Militar de la ciutat perseguia elements de distinció en l’interior i en l’exterior. No obstant això, aquell moviment social i polític que desencadenà una guerra civil va interrompre les obres. El crebant de la Germania va deixar malparat el regne, i les obres interrompudes restaren com una ferida més del conflicte. Els diputats, a la fi de 1525, van debatre si vendre el conjunt inacabat de la seua seu.\nLa Germania fou un llast per a l’economia i, per tant, per al desenvolupament artístic que s’hi produïa. Amb el temps, i a tenor del seu paper en el conflicte, la Generalitat, com a manifestació de l’estructura estamental del regne, va adquirir un major poder de representativitat que va posar de manifest durant el segle en l’arquitectura i l’art. Això sí, adaptant-se a les possibilitats financeres que en bona mesura venien establertes per la situació sociopolítica i militar. Un testimoni n’és el procés constructiu de l’edifici de la seua seu: els diputats determinaren reprendre’n les obres en 1533. Mossén Joan Baptista Corbera va assumir la responsabilitat dels treballs en pedra de l’edifici, que en 1535 s’escometien principalment en l’studi nou i l’escrivania, sota el model de les obres iniciades dècades enrere amb el protagonisme especial del seu pare. De les obres de paleta es va responsabilitzar Joan Navarro. Quant a la fusteria, Genís Linares va realitzar el treginat i Joan Cardona va començar a daurar-lo, encara que aquesta labor es va paralitzar i la seua conclusió es va produir a partir de 1575. En 1539 es va decidir obrar l’estudi petit (retret del studi nou). Es va treballar en les finestres i en 1542 en les rectangulars sobre les de corbes.\nLa torrassa va avançar lentament i amb interrupcions, raó que possibilità la successió de finestrals gòtics i renaixentistes en diferents pisos i del manierisme escurialenc en la balustrada. El 29 de novembre de 1549 s’indicava que la sala major de la casa, que era la de la torre, havia d’acabar-se, «la qual sala és molt be e cosa necessària sia acabada per honra de la casa e regne»; és a dir, de la mateixa institució i del regne al qual servia i, per això, representava. En 1567 es va treballar l’estructura de la torrassa per a posar solució a les filtracions d’un remat amb galeria i merlets. Els mestres de la citada fàbrica, el fuster Gaspar Gregori, el picapedrer Miquel Porcar i l’obrer de vila Andreu Serrano van aconsellar refer la torre des del sostre de la Sala Nova, a la planta noble. En aquestes labors destacà la direcció de Gregori, que va presentar un nou disseny, i l’execució de Porcar i de l’obrer de vila Joan Vergara. Les obres es van detenir amb l’alçament dels moriscos en La Alpujarra granadina en 1567, i es van reprendre amb determinació sota el sistema del destall entre 1573 i 1577. En 1575 es daurava en els estudis de la planta baixa i en 1579 es va rematar la torrassa amb teulada a quatre aigües de teules daurades de Manises. En aquest temps daurat, la institució va emprendre obres tan representatives per a la ciutat com el baluard i casa d’armes.\nLa seu de la Generalitat no va gaudir d’una imatge capaç de caracteritzar el perfil de la capital valenciana, encara que sí que es va integrar en la seua corografia i en el món de la festa. D’aquesta manera, es va fer freqüent que les autoritats, com els virreis i les seues famílies, acudissen a contemplar la Processó del Corpus des de les finestres de l’edifici i que, amb motiu d’aquestes il·lustres visites, se’ls obsequiàs amb representacions teatrals, música i, a vegades, ball. També la Diputació va rebre les autoritats amb motiu de processons extraordinàries. De manera explícita s’assenyala això amb motiu de l’entrada del cos de sant Maure en 1599, la canonització de sant Ignasi de Loiola en 1622, la beatificació i canonització de sant Joan de Mata i Fèlix de Valois en 1668 i la canonització de sant Francesc de Borja en 1671, entre d’altres.\nEn línies generals, la ubicació del Palau de la Generalitat, les dimensions de l’edifici, el disseny i l’alçada de la torrassa, la riquesa de les seues estances amb els sostres daurats, luxosos paviments ceràmics i pintures, etc., posen de manifest la rivalitat amb la Casa de la Ciutat. Totes dues institucions, cadascuna amb la corresponent i particular funció, fluïen entre la lleialtat al monarca i la contenció al seu autoritarisme, tot legitimat en el dret foral. Les seues diferències es fan evidents al començament del segle XVI i té el seu zenit en el context de la Germania, la qual cosa era reflex de la representació política de cada institució i de la seua conformació representativa.\nDesprés de la Guerra de Successió, la Generalitat valenciana, com la resta d’institucions forals de la Corona d’Aragó, va quedar abolida pel decret de Nova Planta. L’antic edifici foral acollí diversos usos. Finalment, es va convertir en monument i amb l’Estatut d’Autonomia de 1982 es va recuperar el nom de la Generalitat per a designar les institucions de l’autogovern valencià, així com l’històric edifici com a seu de la seua Presidència.\nJean Laurent, La Audiencia…, València (1870).


Activitats paraescolars: més enllà de l’horari lectiu. | Jesuïtes El Clot - Escola del Clot\nActivitats paraescolars: més enllà de l’horari lectiu.\nTota la informació: horaris, matriculació, quotes... Activitats paraescolars per Infantil, Primària, ESO, Batxillerat i Cicles Formatius.\nViu una experiència extraordinària! Des de 3r de Primària fins a 2n de Batxillerat, els alumnes poden millorar el seu anglès amb estades a campaments a Cardona, i convivint amb famílies a Irlanda, Anglaterra i Canadà. Tria la que més t'agradi!\nLa secció de natació de Jesuïtes El Clot - Escola del Clot ofereix a tots els alumnes la possibilitat de participar en una activitat que treballa en diferents nivells, adaptats a l’edat i les necessitats de l’alumne.\nGaudir de la música de forma esportiva, participar en coreografies, cooperar amb la resta de companys i començar a viure en major nivell el món del ball.\nFitxa New Style Dance\nEl paper, el cartró, pasta de paper, fang, etc. seran els elements que ajudaran a desenvolupar les habilitats plàstiques dels infants. Els pinzells, les pintures, les ceres, els retoladors, els llapis de colors, etc., els estris que ho faran possible.\nFitxa Arts & Craft\nL'experimentació és la base d'aquesta activitat, investigarem sobre artistes actuals i intentarem treu el màxim profit de les vostres habilitats artístiques i creatives. Volem ajudar als nostres alumnes a que treguin l'artista que tenen dins!\nEs realitzaran classes d’acompanyament en els estudis per als alumnes que tenen activitat paraescolar a partir de les 18.15 h. Els monitors són mestres o alumnes de magisteri.\nMillora la comunicació escrita, ajuda a la postura corporal, i és una eina imprescindible per a l'ús del teclat.\nLa pràctica del il·lusionisme genera de manera transversal un desenvolupament cognitiu important com així es demostra en diversos estudis realitzats per experts.\nFitxa Fem màgia\nL'horari és de 17.00 a 18.15 hores\nFitxa Escola idiomes


Introduction – Delmas Tubes Ca\nDelmas Tubes Ca\nDelmas Tubes site\nDELMAS, es l’especialista europeu fabricant de tubs d’acer soldats de precisió de diàmetres petits.\nEl 1956 els germans DELMÀS van establir un petit taller a La Roca del Vallès, 25 Km al nord de la ciutat de Barcelona. Avui DELMÀS s’ha convertit en una companyia amb una clara orientació internacional que lliura els seus productes als països i clients més exigents del mon. Amb el ferm esperit de ser una empresa versàtil i flexible orientada a satisfer les necessitats dels seus clients amb productes específicament dissenyats a la seva mida.\nEspecialització i adaptabilitat son aspectes clau per aconseguir un producte òptim a les necessitats particulars de cadascun dels nostres clients. DELMÀS ofereix productes d’alta qualitat en una variada gamma d’acabats. En conseqüència lliura el tubs soldats i calibrats d’acer específicament fabricats per a les seves aplicacions.\nEstem compromesos amb la versatilitat, la qualitat i la competitivitat. DELMÀS es una empresa certificada ISO 9001. El nostre esperit de superació orientat a la millora continua es una garantia de superació pels reptes futurs. Amb ànima innovadora i cooperativa i portant a terme constants nous desenvolupaments i millores, aconseguim disposar de la millor tecnologia per fabricar tubs d’alt nivell tècnic i competitiu que s’adapten a les necessitats de cadascun dels nostres clients.\nEl respecte al medi ambient es un aspecte que s’ha d’aplicar progressivament a la fabricació de qualsevol producte. Les accions que es prenen avui afecten decisivament a la salut del nostre entorn i a les futures generacions. Per això a DELMÀS desenvolupem la nostra activitat productiva cuidant el nostre entorn i millorant el futur del nostre mon.\nDELMÀS te la seva pròpia planta de generació d’energia. Energia fotovoltaica, energia neta. Minimitzem d’aquesta manera el impacte mediambiental de la nostra activitat. DELMÀS fabrica els seus productes fent servir energia 100% d’origen renovable i ofereix així als seus clients un producte 100% respectuós amb l’entorn.\nSUMAT AL MOVIMENT GREEN !!!\nYOUR BIG SOLUTION TO\nYOUR SMALL TUBE NEEDS\nDELMÀS Tel.: +34 938 424 707 mail: delmas@delmas-tubes.com\nAquest portal web només utilitza cookies pròpies amb finalitats tècniques, no recull ni cedeix dades de caràcter personal dels usuaris sense el seu consentiment. No obstant això, podria contenir enllaços a llocs web amb polítiques de privacitat alienes a les de TUBOS DE PRECISION DELMÀS S.L que vostè podrà decidir si accepta o no quan accedeixi a ells. Més informació a la nostra "Política de cookies"política de cookies, punxi l'enllaç per a més informació.


Aquest Sant Joan l'Ajuntament se suma a la campanya de conscienciació «ARA VA DE BO, ARA VA DE GOT»\nDissabte passat va tenir lloc a la plaça de la Catedral de Ciutadella una taula informativa preparada per un grup de joves estudiants de l’IES Maria Àngels Cardona (que formen l’associació CAMI, canvi a favor del medi Ambient i la igualtat), amb l’objectiu de donar a conèixer als ciutadans la iniciativa “Ara de bo, ara va de got”.\nL’Ajuntament informa que els particulars i els establiments (bars, restaurants, supermercats) que vulguin un estoc de gots per a les festes poden fer la comanda prèvia de l’1 a l’11 de juny de 2019, enviant un missatge a: aravadegot@gmail.com o contactant amb l'Ajuntament de Ciutadella a adl2@ajciutadella.org Tel. 971 48 41 53 (Ext. 264). El Consorci de Residus de Menorca promou en l'àmbit insular aquesta campanya, i hi col·labora la Fundació de Persones amb Discapacitat.\nL’Ajuntament de Ciutadella, conscient de la importància de la conservació del medi ambient i de la seguretat de les festes, ha acordat implicar-se en aquesta iniciativa de reducció de l’ús de plàstics durant les festes de Sant Joan.\nFem de Ciutadella una ciutat respectuosa amb el medi ambient; i de Sant Joan, unes festes millors!


La Càtedra Divina Pastora de la Universitat de València torna a convocar una nova jornada d’atletisme adaptat, que se celebrarà aquest divendres, 29 de novembre, a les pistes d’atletisme de l’Estadi del Túria, amb la col·laboració del Servei d’Educació Física i Esports, en el marc dels Jocs Esportius de la Generalitat Valenciana, Jocs Esportius Adaptats, amb la denominació XII Jornada d’atletisme adaptat.\nEls objectius de la Jornada van adreçats a fomentar la pràctica d’exercici físic entre joves amb discapacitat intel·lectual; facilitar la relació entre tots els actors implicats en la discapacitat intel·lectual en un entorn distés facilitant l’intercanvi d’idees i inquietuds; reconéixer i posar en valor el treball desenvolupat per professionals amb relació amb la discapacitat intel·lectual; i completar la formació de l’alumnat que cursa el grau en Ciències de l’Activitat Física i l’Esport de la Universitat de València, fent possible que pose en pràctica els coneixements adquirits durant els anys de formació acadèmica.\nEn la Jornada participaran un total de 437 alumnes pertanyents als centres d’educació especial següents: CEE Enric Valor (Gandia), CPCEE Carmen Picó (Alzira), CEE Virgen de la Esperanza (Xest), CEE Ruiz Jiménez (València), CEE Torrepinos (Torrent), CEE Miquel Burguera (Sueca), CEE Rosa Llácer (València), CEE Prof. Sebastián Burgos (València), CEE Vall Blanca (Ontinyent), CEE Alberto Tortajada (Algemesí), CREE Maestro Tarazona (Sagunt) i CEE L’Encarnació de Torrent. Cada esportista participant posseeix discapacitats psíquiques de diferents etiologies i en alguns casos, a més, discapacitats neuromusculoesquelètiques que els obliguen a usar cadires de rodes o caminadors.\nLa Jornada també comptarà amb 195 professores i professors i personal tècnic dels centres participants en qualitat d’acompanyants.\nEl director de la Càtedra Divina Pastora d’Esport Adaptat, José Campos Granell, declara que “aquestes Jornades formen part del programa que desenvolupa la Càtedra, denominat Càtedra als centres, que permet acostar-nos i interactuar amb estudiants amb discapacitat que es troben en cicles previs als estudis universitaris, així com amb el professorat d’aquests usant un format d’activitat recreativa que ajude a oferir una major visibilitat a aquest col·lectiu d’estudiants i als problemes i les necessitats que han de superar en el dia a dia en la seua formació educativa”.\nXII Jornada d’atletisme adaptat\nLa Càtedra Divina Pastora d’Esport Adaptat de la Universitat de València col·labora amb la Secció Territorial d’Esports de la Conselleria d’Educació, Investigació, Cultura i Esports de la Generalitat Valenciana i el Departament d’Educació Física de l’IES Conselleria de València, per a l’organització d’aquesta Jornada Esportiva de caràcter recreatiu per a estudiantat de centres d’educació especial.\nAixí, la Càtedra Divina Pastora d’Esport Adaptat de la Universitat de València té per objectiu el foment de l’estudi, la investigació, els hàbits saludables i el debat sobre l’esport adaptat, així com la transferència de coneixement a les empreses i a la societat civil. També promou els estudis reglats (màster o altres), l’organització de seminaris, cursos, conferències i la convocatòria de beques, premis i concursos, tots ells relacionats amb l’esport adaptat.


Antònia Sabater Bilbeny\nBadalona, 1947. Aquesta autora ha alternat la seva activitat empresarial amb una intensa vocació literària, consolidada a l’Ateneu Barcelonès sota la tutela de mestres prestigiosos. A mitjans dels anys 90 va crear un grup estable al Pati Llimona de Barcelona que oferia regularment produccions poètiques dramatitzades i exploradores de períodes diversos, des d’Ausiàs March als expressionistes alemanys i a veus notables del segle xx del nostre país: Foix, Espriu, Rodoreda, Martí Pol, Vinyoli, Manent, Brossa -entre d’altres.\nAquesta activitat divulgativa es manté viva, ara en solitari com a rapsode, amb intervencions en biblioteques, centres cívics, llibreries i festivals poètics de l’àrea de Barcelona, de Tarragona i molt especialment del Garraf, on forma part del grup Cor Literari de Sant Pere de Ribes.\nEn un altre àmbit vinculat a la ciutat de Tarragona, participa com a actriu en les posades en escena de la companyia de teatre popular TeclaSmit, orientat al teatre de text, amb especial accent en la recuperació dels textos clàssics: un compendi d’estímuls personals que conflueixen en el nucli central de la paraula.\nLa Suite d’Àrtemis és la primera obra publicada de l’autora. Es tracta d‘un viatge poètic que explora les diferents vicissituds de la vida d’una dona –en aquest cas- però sense ser aquest un aspecte determinant, doncs hi ha moltes circumstàncies que són comuns a ambdós sexes.\nInspirat i ordenat sota el patró de les esplèndides composicions del barroc, contempla l’evolució de la vida com una dansa encadenada de compassos vitals diversos.


Radiografia de l'ús social de la llengua - El Periòdic d'Andorra\nRadiografia de l'ús social de la llengua\nQuin és el verdader ús social de la llengua?\nPublicat el Dijous, 28 d'abril de 2016 | 02:15 h\n| Zeba Produccions\nDavid Valls ens presenta una radiografia de l’ús de la llengua catalana amb tres documentals. Els dos primers es van rodar a Catalunya, la Catalunya Nord, el País Valencià, la Franja i al nostre país, Andorra.\nEl tercer encara s’ha de rodar i per fer-ho possible s’ha creat un projecte de micromecenatge al web Verkami. La voluntat ara és arribar a les illes Balears i veure quina és la situació social del català.\nUna de les filosofies del documental és que arribi al màxim nombre de gent possible, és per això que podreu veure gratuïtament els documentals en línia.\nEl català és una llengua parlada per aproximadament 10 milions de persones. Això la fa la catorzena llengua amb més nombre de parlants de la Unió Europea i dins de les 100 llengües més parlades de les aproximadament 6.000 que hi ha al món. Per tant, en qüestió de xifres, el català és sens dubte una llengua molt ben posicionada. Podríem definir-la com una llengua mitjana, equiparable en nombre de parlants a llengües com el txec, el suec o el búlgar i en té més que el danès o l’estonià. Tot i aquestes dades, què passa amb el català que no passa amb aquestes altres llengües?\nDavid Valls va partir d’aquesta premissa per analitzar l’estatus del català. Volia saber per què l’ús de la nostra llengua no està plenament normalitzat. Els catalanoparlants sovint troben acceptable comportaments que no ho són i accepten les llacunes que hi ha en nombrosos àmbits, de fet, fins i tot de vegades s’accepta abandonar la llengua. D’aquí en sorgí el títol, ‘Són bojos aquests catalans?’ Per què sempre cedeixen, per què no reivindiquen més sovint els drets que tenen. Per què són sempre ells els mal educats si no canvien de llengua?\nTotes aquestes respostes les trobarem al reportatge ‘Són bojos aquests catalans?’. Es tracta d’una radiografia de l’ús social de la llengua catalana a Catalunya, Andorra i la Catalunya del Nord. Alina, una jove alemanya que només ha après el català com a llengua estrangera, es passeja pels territoris catalanoparlants amb una furgoneta per analitzar quin ús en fem de la llengua i comprovar si es compleixen les lleis. A través del periple de l’Alina se’ns convida a fer una reflexió sobre si la nostra llengua està plenament normalitzada i quina és la nostra part de responsabilitat com a catalanoparlants.\nSabem que el català és una llengua amb una gran vitalitat però també sabem que el bilingüisme sovint ens emmena cap a un conflicte lingüístic. Tenim uns estudis, coneixem els informes, les notícies i les enquestes però el documental ens mostra la part més espontània de la societat: reaccions inesperades, respostes sorprenents, situacions pintoresques... tot plegat és un retrat del nostre dia a dia, de qui som i cap on anem, de les nostres certeses i les nostres contradiccions, de la nostra manera de ser i de fer.\nQUÈ US PASSA VALENCIANS?\nDesprés de l’èxit de la primera part, l’equip de David Valls es dirigeix al País Valencià. Aquest cop l’Alina Moser segueix l’itinerari pedalant per descobrir la situació lingüística de la llengua valenciana en un indret on hi ha nombrosos prejudicis lingüístics. L’Alina posa de manifest l’escassetat de mitjans de comunicació en valencià; la situació de la llengua a l’escola i en l’àmbit cultural; i fins i tot, s’atrevirà a entrar en un terreny més perillós, massa polititzat per tractar-se només d’una llengua... preguntarà, sense pèls a la llengua, per què alguns afirmen que el valencià i el català no són la mateixa llengua.\nCAP ON ANAM\nPer tancar el cercle, ara el repte és saber com reaccionarà la societat illenca i David Valls ja té a punt el guió per a la tercera part:\nSi vols obtenir una resposta de totes aquestes preguntes i molt més, col·labora a: http://www.verkami.com/locale/ca/projects/14107-cap-on-anam


Enric I. Canela » 2007 » agost » 06\nArchive for agost 6th, 2007\nPosted in Articles Enric I. Canela, TIC on agost 6th, 2007 No Comments »\nEnric I. Canela Una bona notícia que llegeixo a Nacional Digital. La posició de Microsoft Espanya contra el cànon digital ha agradat. Jo no tinc per que pagar quan em compro un CD verge o qualsevol dispositiu informàtic un cànon a la SGAE. Són un lobby que defensa els seus interessos però jo no tinc […]\nMercat si, però ben entès\nPosted in Articles Enric I. Canela, Política on agost 6th, 2007 2 Comments »\nEnric I. Canela Estic gairebé sempre d’acord amb Joan Oliver. Llegeixo amb gust la seva secció Engrunes a l’AVUI. Però l’article d’aquest matí té un punt amb el que no hi coincideixo. Diu, referint-se al peatges: En el món en què vivim, quan la demanda desborda l’oferta, el que passa no és que allò que […]\nNotícies de la premsa d’Universitats, Recerca i TIC del 4, 5 i 6 d’agost\nPosted in Articles Enric I. Canela, Recerca, Universitat on agost 6th, 2007 No Comments »\nAhir El Mundo parlava del DAAD. El DAAD és una eficient organització del govern federal alemany que es dedica a ajudar als estudiants estrangers a decidir-se per Alemanya. Els alemanys tenen un Web http://www.study-in-germany.de/ magnífic que informa als estrangers de com incorporar-se a la societat alemanya i triar carrera en Alemanya. Quan al 2002 vam […]


Me canSe de Ser maCetA: 2009\nCom tothom, estic una mica fins els collons de treballar per pagar les factures, que si la hipoteca, que si els crèdits, que si la lletra del cotxe, el llum, l'aigua, la contribució, i un llarg etc. Però bueno, s'ha de pagar i punt. Però el què no estic disposada és pagar per res del què jo no n'hagi donat la meva autorització.\nEstic indignada i moooolt enfadada perquè el mes passat, quan vaig rebre la factura del telèfon mòbil, vaig mirar com sempre el detall de les trucades i dels sms. I la meva sorpresa va ser veure una quantitat de missatges rebuts del 7837, dels quals me'ls cobraven a mi a 0.30 cèntims. Jo mai he enviat RES a cap numero per tenir una politono d'aquests horribles, ni he participat a cap concurs per guanyar un fantàstic Ferrari o un esplèndid viatge a la Conxinxina, ni res per l'estil. És més, no conec ningú que hagi guanyat cap premi enviant un simple missatget.\nDoncs bé, vaig començar a rebre sms del 7837, del qual me informat i és una "empresa" anomenada MBlox, i pel simple fet d'obrir el sms et donen d'alta instentàneament, sense la teva autorització, només pel fet de llegir-el.\nEl més curiós d'això, és que les operadores n'estant MOLT al corrent, ja que després d'ensenyar que jo no enviava aquests sms i demostrar que me'ls cobraven a mi, i després de l'estúpida demostració, com art de màgia em van donar la solució: que amb un simple sms que em van dir em podia donar de baixa a aquesta estafa que mai em vaig donar d'alta.\nEn fi, ens volen xuclar la sang per tots costats, només falta que ens posem en pompa i que ens donin pel cul.\nPublicat per _MeiA_ a 20:00 14 comentaris:\nPublicat per _MeiA_ a 12:57 10 comentaris:\ncomo si no fuera el tiempo el que nos mata a nosotros.\n... Unas 1.000 personas mueren cada año a causa de los rayos ...\nPublicat per _MeiA_ a 11:51 12 comentaris:\nUs presento en Sopes!\nMira que en fa de temps que hi passo pel davant i mai m'hi havia aturat ni a mirar'el, és més, no sabia ni que existia. És ben bé que com més gran et fas, menys aprecies les petites coses que se't posen al davant.\nL'altre dia una nena de 6-7 anys em va dir una mica molesta:\n- Passes per davant de Can Sopes i no li pots donar menjar?!\n- Què??????? (li vaig contestar ben estranyada, ja que no tenia ni idea de qui era aquella marreca i molt menys qui era el de Can Sopes!)\nI va sé llavors quan el vaig conèixer, s'esperava impacient darrera d'aquella nineta.\nÉs una pedra que sembla una cara i tots els nens es paren a donar-li menjar (fulles, herbes, trossos de pa...) i li refreguen per la boca, tan si vol, com si no vol.\nEs veu que és un costum de tota la vida això d'alimentar'el. Els avis, els rebesavis... ja ho feien de petits.\nI des de que el conec, és veritat que hi veig més d'un nen que s'hi para.\nPer cert, no crec que passi mai gana, ja que pel què he pogut observar va tip com un berru, però si us ve de gust el podeu trobar a l'Esquirol, un poblet veí del meu.\nPublicat per _MeiA_ a 12:40 14 comentaris:\nLa vida és com un obrir i tancar els ulls.\nPassejant en una tarda de diumenge per Montgrony em vaig endinsar a dins d'una ermita. I ni més ni menys, em vaig trobar amb un tamboret fet amb parts del cos d'un animal. No entenc com hi pot haver gent tant sàdica i recargolada, que per fer "art" ha d'arribar al punt de matar a una pobre bestiola. I molt menys puc arribar a entendre com he trobat aquesta autèntica salvatjada a un espai destinat al culte.\nEn fi, si estigués a les meves mans, faria obres d'art amb més d'una persona.\nEl que murió, simplemente nos adelantó,\n"... -Senyor Hoshino.\n-En Nakata no és totxo, només. També està buit de dins. Ara me n'adono que sóc com una biblioteca sense llibres. Abans no era així. Abans tenia llibres a dins. He estat molt temps sense recordar-me'n, però ara sí que me'n recordo. Abans era normal, com tothom, però no sé què va passar que em vaig quedar com un recipient buit.\n-Però senyor Nakata, si s'ho mira així tots ho estem, una mica buits. Mengem, caguem, fem una feina de merda cobrant una misèria i de tant en tant podem fer un clauet. No hi ha res més. Però, per molt que diguem, a vegades també ens passen coses interessants, com ara mateix. El meu avi sempre deia que la vida és divertida perquè res no va com t'imagines. I tenia part de raó. Si els Chunichi Dragons guanyessin tots els partits, ¿qui es miraria el beisbol? ..."\nEn aquesta vida tot es basa en l'evolució. Tot, absolutament TOT evoluciona. I sincerament, sort n'hi ha.\nQui m'hagués dit anys enrere que en el dia d'avui, la cosa més important ja no seria el de decidir qui conduiria el cotxe al cap de setmana. O, que ja no m'omple sortir cada cap de setmana amb el primer antro amb música de pavelló, sinó que prefereixo que encara que m'hagi de gastar 100 euros, veure un espectacle/concert/teatre... que realment valgui la pena i es mereixi el meu temps. Prefereixo disfrutar del cap de setmana com mai, de viure'l. M'agrada passejar per la platja i menjar-me un gelat, descansar en una terrasseta i refrescar-me amb alguna birra. Poder-me ficar el llit i estar orgullosa que he disfrutat del dia. Fer una bona excursioneta i visitar racons nous. Programar una sortida amb antelació i sentir aquells nervis dins de l'estómac perquè se'ns acosta el dia de realitzar-la. I sobretot estar en bona companyia i poder mantenir una bona conversa que no sigui la conversa de sempre (batalletes d'adolescent).\nEnrere han quedat aquelles nits de sortir per qualsevol lloc, de passar tot el cap de setmana dormint de cansament o de ressaca per la nit de festa. De no aprofitar res.\nEnrere ha quedat tot això, com l'edat (ja que ho vaig fer a l'edat que tocava). He disfrutat molt, m'ho he passat genial fent totes les bestieses possibles. Però com entendreu, la gent evoluciona i amb vint-i-pico d'anys que tenim aquestes coses ja no ens aporten res d'interessant, busquem més. Busquem viure, mirar per un futur i portar endavant la nostre vida.\nMirem amb il·lusió aquest futur proper.\nÉs una llàstima que hi hagi gent al nostre voltant que no ho comparteixi i que visqui encara igual que quan teníem 10 anys menys (tenint ja pèls blancs al cul, com diria un amic meu). Que trist que és que no puguin entendre que nosaltres si que hem evolucionat.\nPublicat per _MeiA_ a 16:35 7 comentaris:\nDesprés de tot un cap de setmana fantàstic\n(passejades vora el mar, el desitjat cucurutxo de cafè a Roses, de compres per Platja d'Aro, reunions familiars...),\nvaig decidir sé una "bona" ciutadana i anar a votar, després de molts anys de no anar-hi, més que tot ho vaig fer per fer-te content! jejeje. Llàstima que els resultats no són del meu gust...\nLes urnes, tant d'Empúriabrava com de Caldes de Malavella estaven bastant buides, segur que molta gent tenia coses més importants a fer que no perdre un diumenge esplèndid per anar a fer el numeret.\nLa lletra del la cançó val la pena:\nPublicat per _MeiA_ a 12:40 6 comentaris:\nEl inglés abre la nevera, saca 2 huevos, los hierve 3 minutos, hace el té, desayuna y se va a trabajar.\nEl italiano abre la nevera, saca 2 huevos, panceta, prepara su capuchino, desayuna y se va a trabajar.\nEl español abre la nevera y no hay luz, se rasca los huevos, cierra la nevera, se toma un vaso de agua del grifo y regresa a la cama porque no tiene trabajo.\nPublicat per _MeiA_ a 12:29 10 comentaris:\n... "Neospora caninum" és un paràsit que els gossos poden transmetre a les vaques a partir dels seus excrements, provocant així l'avortament ...\nPublicat per _MeiA_ a 10:47 6 comentaris:


Llevant - Barça: La Lliga de Messi | Esports | EL PAÍS Catalunya\nLLIGA SANTANDER | LLEVANT, 0 - BARÇA, 5\nAutor de tres gols i de dues assistències, l'argentí marca les diferències per al Barça contra el Llevant\n17 DES 2018 - 11:19\tCET\nEn vídeo, declaracions de Valverde. Manuel Bruque EFE / Vídeo: Atlas\nA Messi ja no li fa mal el colze, està en forma, torna a tenir la porteria entre cella i cella i sembla decidit a reivindicar el seu honor al camp després que l'hagin desbancat a les gales d'Europa. No se sap què passarà amb la Champions. El de Rosario vol, de moment, que aquesta sigui la Lliga de Messi. Davant de la irregularitat de l'Atlètic i del Madrid, i del mateix Barça, apareix Messi com a figura regular del campionat, fil conductor de l'última dècada, fiable com a assistent i golejador, un garrot per al Llevant. Fins a 19 gols li ha marcat a l'equip del Ciutat de València en 17 partits i això fa que el Barça es reafirmi com a líder de la Lliga.\nAl voltant de la millor versió de Messi, Valverde pot cantar l'alineació que bonament li plagui i ningú dirà res si Bartomeu converteix la samarreta de franges blaugrana en un equipatge a quadres perquè el Barça sempre serà reconeixible en presència del 10. El Barça va jugar com si fos el Llevant, un espai immens amb els contraatacs, i el Llevant va voler ser el Barça, castigat cada vegada que va voler sortir amb la pilota jugada des de l'àrea d'Oier.\nCambio 69' Sale Prcic\nCambio 68' Sale Coke\nCambio 61' Sale Mayoral\nCambio 51' Sale Arthur Melo\nCambio 77' Sale Coutinho\nCambio 80' Sale Denis Suárez Tarjeta amarilla 17' Tarjeta amarilla\n3 goles 42' Gol 46' Gol 59' Gol\nLa diferència la va marcar Messi amb el seu amic Luis Suárez, tots dos protegits per Piqué, igual de solvent quan juga sol que acompanyat, el més imponent dels sis centrals que es van ajuntar sorprenentment a València.\nEls laterals són des de fa temps un assumpte delicat per al Barça. No es discuteix Jordi Alba, excel·lent en atac, soci preferit de Messi i, en canvi, menys fiable quan li toca defensar, com passa amb la majoria de defenses de Valverde. Alba, d'altra banda, només té com a recanvi el jove del filial Miranda. Més fràgil és la conjuntura a la banda dreta perquè l'ofensiu Sergi Roberto, el titular, està de baixa i tan bon punt va arribar a València es va lesionar el defensiu Semedo. Davant la falta d'alternatives en l'expedició i en el planter, Valverde va variar el pla i va disposar el mateix dibuix que el Llevant: l'habitual 4-3-3, de vegades reconvertit en 4-4-2, es va quedar en 3-5-2.\nPotser per inesperat, el canvi va sorprendre més l'equip de Paco López que no pas el mateix Barça. Amb Messi i Luis Suárez acostumats a jugar en punta, els blaugrana van omplir el mig camp, van defensar amb tres centrals i es van desplegar per les bandes amb Dembélé i Alba. Els barcelonistes van aguantar fins que el francès es va ensorrar, superat i amonestat com a carriler, i va entrar en joc Boateng, el davanter suplent en la majoria de partits de la temporada, autor l'any passat de tres dels cinc gols amb els quals el Llevant va trencar en la penúltima jornada la condició d'invicte del Barça (5-4).\nLa voracitat del 10\nBoateng no va parar de buscar l'esquena de la defensa del Barça fins a rematar al travesser de Ter Stegen. El Llevant no la va encertar i Messi no va perdonar. El 10 va llegir el partit amb la precisió d'un cirurgià, excel·lent en la pressió i la passada a Luis Suárez en el 0-1 i terminal en el desmarcatge i la rematada en el 0-2. La línia de passada ha de ser molt neta per salvar la pressió blaugrana i eludir Busquets, decisiu en totes dues jugades, activat quan va veure la feblesa defensiva del Llevant. La voracitat de Messi va penalitzar les molt bones intencions de l'equip de Paco López i va avalar la proposta de Valverde. Més que de jugar, es tractava de guanyar.\nL'eslàlom de Messi abans d'assistir Luis Suárez va resultar tan deliciós com la seva cursa per convertir el segon gol en un partit molt agraït per a l'espectador, pel ritme, per la intensitat, per l'anar i venir dels jugadors, per l'ambició dels dos equips, especialment del Llevant. No hi havia temps ni lloc per especular, lliurat també el Barça a un futbol vertiginós i vigorós, més apte per a Arturo, Rakitic i Dembélé que per a Arthur i Coutinho. Calia córrer més que controlar i sancionar els errors del rival, com va passar també en el 0-3. Luis Suárez va tirar la contra propiciada per Rober, va obrir per a Alba i la centrada la va rematar Messi.\nEl 10 va repetir després d'una gran jugada de Luis Suárez i Piqué va rematar el 0-5, ja amb Coutinho i Arthur en joc i Rakitic de central per la lesió de Vermaelen. Molts noms i un solista que respon al nom de Messi, autor de tres punts, assistent en els altres dos, instigador del dígit màgic al Barça: 0-5. La sang de Messi no és vermella, com va semblar a València, sinó blava, la d'un escollit que ara lluita per guanyar la Lliga.


Apart Pregenzer Fiss Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nOberer Trujenweg 3, Fiss, Fiss, Àustria, 6533 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apart Pregenzer està situat idealment a Fiss; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApart Pregenzer ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, nevera per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apart Pregenzer no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (18) Parelles (2) Famílies amb infants petits (8) Famílies amb infants grans (3) Grups (5)


Detecten un nou símptoma d'Òmicron: «És preocupant» | GTRES\nEl nou símptoma d'Òmicron se suma als ja coneguts com la fatiga, la pèrdua de gana o el mal de cap\nper Blai Melgar 10/12/2021 11:53h\nA mesura que els dies passen, la variant Òmicron continua fent efecte i cada cop es detecten més casos a tot el món, fent que la psicosi sigui inevitable. Ho és, bàsicament, perquè encara no se'n pot fer res. L'únic remei? Esperar i resar perquè la vacuna sigui capaç de contrarestar els efectes de la nova soca.\nI mentre això no passi només cal esperar. De fet, un dels avantatges d'estar en aquest compàs d'espera és que cada dia se saben més coses de la nova variant. Aixího exemplifica la darrera troballa dels metges: el 15% dels joves desenvolupen erupcions cutànies per la variant Òmicron.\nEl 15% dels joves amb Òmicron desenvolupen erupcions cutànies | CEDIDA\nEls joves desenvolupen un inusual símptoma\nL'OMS ja en va alertar: la variant Òmicron «preocupa» i, per a més inri, van ratificar que les vacunes ofereixen una immunitat de tan sols sis mesos. Ara, a l'afirmació de l'organisme sanitari s'hi afegeix el descobriment del doctor David Lloyd, un metge de capçalera del nord de Londres.\nSegons ell, els pacients joves ingressats per la variant Òmicron presenten símptomes com la fatiga (la majoria de casos), forts mals de cap o pèrdua de gana.\nDe fet, quan la variant Òmicron va sorgir a Sud-àfrica a mitjans de novembre, els metges sud-africans ja van alertar del patró comú d'aquesta variant. I és que, segons van descobrir, la majoria dels afectats eren pacients joves i que presentaven un símptoma comú: la fatiga.\nDurant el Nadal hi ha moltes aglomeracions i haurem d'anar amb molt de compte | GTRES\n«És un moment preocupant»\nDavant d'això, el mateix doctor Lloyd ha anat més enllà declarant per a la 'BBC' que la variant Òmicron podria tenir efectes letals. «Esperem que no sigui tan mortal com la variant Delta», explica el metge en qüestió. «Esperem que puguem superar-ho, però és un moment preocupant», sentència Lloyd.\nEls joves, els grans damnificats\nI és que, segons la seva afectació, sembla que els joves són els grans damnificats per la darrera variant de la Covid, ja que sembla que afecta amb més contundència els joves.\nEls ingressos de joves han crescut amb Òmicron | GTRES\nDe fet, a causa de l'esmentada variant, a Sud-àfrica han augmentat les hospitalitzacions de nens menors de 5 anys. «Estem veient un augment força gran d'ingressos a tots els grups d'edat. Però especialment dels menors de 5 anys», ha advertit la doctora Wassila Jassat, especialista en salut pública de l'Institut Nacional Sud-africà de Malalties Transmissibles (NICD).\nTot i això, cal tenir paciència i calma, perquè encara no se sap quin serà l'efecte de la variant Òmicron. De moment, però, només existeix la certesa que afecta la majoria de casos a la gent jove i que el principal símptoma és la fatiga. Això sí, cal tenir en compte també que les erupcions cutànies, el mal de cap o la pèrdua de gana són símptomes d'allò més comuns en aquesta variant.\nEl Canet Rock s'expandeix i té nova destinació per aquest 2022


Març | 2013 | "La literatura és l'anàlisi després de l'esdeveniment", Doris Lessing\nPublicat el Març 23, 2013 per elisendalamany\nPublicat el Març 5, 2013 per elisendalamany\nDe cop i volta, feia olor de peix. Era una olor que jo li sentia al coll; just quan anava a fer-li un petó. No puc dir que fos desagradable però em va sorprendre la primera vegada. Vaig pensar que aquell dia, simplement, devia haver fet per dinar sardines, bacallà, sípia…\nL’endemà, novament atreta per la curiositat, vaig apropar-me al coll…Tornava a fer olor de peix! No gosava demanar si aquell dia havia dinat sardines ja que tampoc volia ferir-lo. No pudia, però m’intrigava tant l’origen d’aquella fragància…Vaig preguntar simplement què havia dinat. Va dubtar uns segons i la resposta no va satisfer els meus anhels. Van passar els dies i el ritual anava repetint-se, fent augmentar dia rere dia la meva sorpresa. Al final vaig desistir de trobar-hi cap explicació; simplement, aquell home devia tenir un petit racó de coll connectat al mar. Amb el temps aquella aroma va acabar desapareixent i mai més m’he apropat al seu coll de la mateixa manera.


2014 ~ El blog de Telegrafies 2.0\nAquesta setmana tenim l'últim programa de Telegrafies i com sempre venim amb protagonistes molt variats de l'actualitat del nostre campus.\nHem assistit a una classe magistral sobre la realització de videoclips i nous formats impartida per Borja Crespo. També hem assistit a la xarrada de Protectur, una associació de professionals en turisme i hem presentat la nostra Delegació d'alumnes. D'altra banda hem conegut les activitats per al Dia mundial de la migració de peixos i a més a la secció de normativa hem conegut els òrgans de govern de la Universitat.\nEsperem vos agrade aquest últim programa i que hageu gaudit aquest any almenys tant com nosaltres. Ens acomiadem fins al curs que ve. Però no vos deixem de colp, vos anirem deixant a poquet a poquet amb algunes edicions especials que són per a vosaltres, que sou els que fan de nosaltres tot el que som.\nAquesta setmana al Telegrafies hem tingut com a protagonistes el cinema i el so que acompanyats de la nostra secció de normativa configuren el programa que fa quinze.\nHem estat als inicis de la segona edició de Bocados de Cine, on menjar i cine es troben per fer les delícies dels participants. També hem conegut el Cineclub, una iniciativa de Delegació d’Alumnes del Campus de Gandia.\nD'altra banda el Campus de Gandia ha rebut a l'enginyera de so Martha de Francisco i el professor del campus Víctor Sánchez, ha explicat el treball d'ell i altres companys on expliquen com es pot millorar l’absorció del so gràcies a una estratègia molt particular.\nPer últim a la nostra secció de normativa donem a conéixer el funcionament de la simultaneïtat d’estudis.\nEsperem que gaudiu del programa d'aquesta setmana i ens veiem la setmana que ve com sempre, amb una nova mirada al nostre campus.\nAl Telegrafies de hui tornem a tindre un programa realment variat on cultura, esports i innovació, comparteixen tot el protagonisme.\nEl passat 8 de Maig es van celebrar al Campus de Gandia les 12 hores esportives de les quals, alumnes i professors, van poder gaudir. El mateix dia a la cafeteria del Campus vam gaudir del concert i presentació del últim disc d'Andreu Valor.\nPer altra banda vam assistir a la formalització de la Càtedra d'Innovació Campus Gandia, en la que la UPV i nou organitzacions de la Safor s'han unit per ajudar als nostres alumnes i contribuir a la innovació i la cultura emprenedora de la Safor. A més, alumnes de Telecomunicació, ens van explicar el seu projecte ShowLeap.\nTambé torna la nostra secció de normativa en la qual parlarem d'algunes activitats pel reconeixement de crèdits.\nEsperem que gaudiu d'aquest programa i tornem la setmana que ve, com sempre, amb una nova mirada al nostre campus.\nDesprés de la parada per vacances hem tornat com mirem de fer sempre, amb notícies molt variades al voltant del nostre campus.\nEl passat 10 d’abril vam estar al Campus de Gandia on, un any més, es va organitzar el Foro E, activitat que serveix per a posar en contacte alumnes, empreses i persones emprenedores. A més en aquest programa hem tingut iniciatives interessants dels nostres alumnes. Per exemple hem conegut l'ESN, una organització formada per estudiants amb l’objectiu de fer l’educació més mòbil i flexible. D'una altra banda els titulats en Comunicació Audiovisual en el nostre campus, Simó Martí, Mario López i Aitor Espert van presentar el passat dimecres l'obra de teatre 'Cosas en general', on l'humor va ser el gran protagonista.\nTambé vam estar a una de les classes magistrals oferides per persones reconegudes en l'àmbit internacional que han vingut durant tot el curs de la má del Màster en Avaluació i Seguiment Ambiental d'Ecosistemes Marins i Costaners, impartit al nostre campus. Vam gaudir de dues xerrades molt interessants, el passat 27 de març i el 10 d'abril, amb Maria José Juan Jorda, investigadora d’una universitat canadenca. Per últim a la nostra secció de normativa hem parlat sobre els estudis que s’impartiran el pròxim curs.\nEsperem que podeu gaudir d'aquest variat programa i ens veiem la setmana que ve, com sempre, amb una nova mirada al nostre campus.\nCom quasi cada setmana, ja estem ací una altra volta, i aquesta setmana tenim cultura i ciència, que quan es relacionen amb el nostre campus, són baluarts del nostre programa.\nHem acudit al festival de les cultures celebrat al Campus de Gandia, on també s'han celebrat activitats relacionades amb el Dia del llibre i on han estat alguns dels nostres realitzadors. D'altra banda, coneixem el curs "Acústica en medis periòdics i metamaterials". A més hem assistit a la renovació del conveni entre la UPV i l'Ajuntament de Gandia que, entre altres coses, mira precisament de divulgar les activitats culturals, científiques i d'innovació que s'impulsen des del nostre campus, objectiu que compartim des del nostre programa.\nCom veieu tenim un programa molt complet que és Telegrafies en estat i és perfecte per a acomiadar-se fins al 9 de Maig, que tornarem una altra volta amb una nova mirada al nostre campus. Però tranquils no vos deixarem a soles aquestes pasqües, vos tenim preparades dues sorpreses per als 16 i 23 d'Abril. No vos les perdeu que vos van a encantar!\n12:30 Telegrafies Sense comentaris\nAquesta setmana al Telegrafies, tenim un programa molt variat on se junten esports, politica, conciencia mediambiental i productes audiovisuals.\nCom alguns sabeu, la setmana passada poguérem gaudir al nostre Campus de Gandia de la VIII Mostra Audiovisual amb molts dels nostres alumnes. Però també vam acompanyar als nostres estudiants a la neteja de L'Auir, continuant amb el cicle d'activitats entorn la Platja de L'Auir.\nD'altra banda hem assistit a la conferència sobre rugbi “No existen deportes de hombres”. A més hem conegut un estudi sobre la política lingüística a les darreres eleccions valencianes.\nCom hem dit tenim un programa amb notícies molt diverses i interessants, el qual esperem vos agrade. Nosaltres tornarem la setmana que ve amb una nova mirada al nostre campus.\nEl Telegrafies d'aquesta setmana deixem a un costat les conferències, ja que no més tindrem d'una, però estarà replet de presentacions de treballs de tot tipus.\nD'una banda el nostre Campus de Gandía ens presentara el “Programa Despierta” enfocat a motivar i detectar el potencial dels estudiants de primaria. D'altra banda Marga Cabrera ens parlara del llibre “Emprender en periodismo” que ha publicat recentment amb Bárbara Yuste. I per últim, Olga Mayoral ens presentara el nou curs de “Valoració de la vegetació i dels paisatges costaners valencians” que està preparant i que s'impartirà el 4 i 5 d’Abril. A més, com hem dit, aquesta setmana també tindrem una conferència sobre els “Escenaris i tendències del turisme global”.\nEsperem que gaudiu del Telegrafies d'aquesta setmana, un programa amb conferències, llibres, cursos i iniciatives molt variades. Vos deixem fins a la setmana que ve que tornarem, com sempre, amb una nova mirada al nostre campus!\nAquesta setmana el Telegrafies ve carregat de trobades, conferències i debat. Però també tindrem un lloc per al món científic al nostre programa.\nD'una banda hem assistit a la trobada "Tendències i futur de la Comunicació Local o de proximitat en la Comunitat Valenciana". A més continuen les conferències entorn a la Platja de l'Auir, aquesta vegada hem estat a la conferència sobre “Les dunes: un paisatge que calç conservar". Però també hem gaudit del debat organitzat per la subdirecció del Campus de Gandia sobre la reforma de la llei de l'avortament.\nA més d’altra banda, hem parlat amb un científic i docent del campus que lidera un estudi de referència mundial sobre fibril·lació auricular.\nCom veieu hui tenim un programa molt variat i amb ell vos deixem fins al 28 de Març. Mirant de tornar amb forces renovades per a oferir-vos una altra nova mirada al nostre campus!\nAl Telegrafies d’aquesta setmana ens unim a la celebració del Dia Internacional de la Dona. Ho hem fet gaudint de la taula redona celebrada amb aquest motiu i visitant l’exposició “Científiques Invisibles” celebrada a l'edifici CRAI del Campus de Gandia.\nD’altra banda coneixem un prototip de lent acústica amb cristalls de so amb aplicacions mèdiques i vos informem que "La Real Sociedad de Física Española - Fundación BBVA" ha concedit el “Premi de Física 2013” en la categoria de "Millor article de notes ensenyament, notes històriques i assajos publicats en revistes de referència” als investigadors i docents del Campus de Gandia.\nA més tornem amb el “Coneix la teua normativa” i aquesta setmana vos expliquem “L’anglés en els títols de grau”.\nAçò és tot al Telegrafies de hui i no vos oblideu, tornem la setmana que ve amb una nova mirada al nostre Campus!


El meu circuit [Bantren] - Página 19\nAnar a pàgina : 1 ... 11 ... 18, 19, 20, 21, 22\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Ds Mar 14, 2015 5:00 am\nLa visita és 2009, la noticia és d'ara?. De totes maneres sempre és de molt bon grat que se'n parli. És un gran orgull per a tots i sobre tot per en Josep.\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Ds Mar 14, 2015 1:50 pm\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Dl Mar 16, 2015 3:45 am\nI que honor que estigui el meu tramvia nº 9 del Blau\ntu també hi eres però el que surt a la foto es el teu tram!!!!!\nIganasi tot és del 2009 nomès que el que ho ha trobata ara he estat jo m'agradat molt el que diu :\n"A partir de aquí sólo quedaba encontrar a alguien que comparta tu afición para poder conseguir el placer de completarla. Siempre se ha dicho que cuando hay alguien que tiene tus mismos gustos y afinidades, los encuentros no son de compañeros, sino de amigos." entre d'altres coses...\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Ds Ago 27, 2016 7:47 am\nAvui visita sorpresa a Tona. Tarda de calor, i tarda de furgons automotors:\nTambé hi havia un vagó amb algunes modificacions que el fan únic:\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Ds Ago 27, 2016 8:28 am\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Ds Ago 27, 2016 9:10 am\nQuina passada, ara ens haurem d'aficionar als vagons motoritzats.\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Ds Ago 27, 2016 8:36 pm\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Dg Ago 28, 2016 2:26 am\nM`agrade veure la inventiva de la gent , aixo fà que la varietat fagi mes atractiu el material .\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Dg Ago 28, 2016 6:14 pm\nUns vehicles que m'encanten. Són d'algú del fòrum?. (el verd és el teu, ja ho sé).\nNo descarto fer-ne un algun dia. Fins i tot tinc un furgó que és de color blanc que podria ser candidat.\nUn com aquest:\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Dg Ago 28, 2016 6:48 pm\nExcepte el verd, tota la resta de material és d'en Josep\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Dg Ago 28, 2016 7:22 pm\nsopresa a Tona i sorpresa al forum...\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Dg Ago 28, 2016 8:17 pm\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Dl Ago 29, 2016 3:07 am\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Dl Ago 29, 2016 3:15 am\nQue et passa, Ignasi?\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Dl Ago 29, 2016 3:18 am\nQue ara començarem la producció a gran escala de vagons motoritzats, una gran temàtica i molt vistosa, com a vehicles lleugers motoritzats per a petits serveis, ideals per circular per la maqueta del MOMI.\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Dl Ago 29, 2016 3:35 am\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Dl Ago 29, 2016 4:13 am\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Dl Ago 29, 2016 4:28 am\nBe, per no "polucionar" el tema del circuit d'en Bancells, podeu continuar aquí:\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Dl Ago 29, 2016 4:51 am\nbastant en l'esperit Momi\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Dt Ago 30, 2016 7:08 am\nMomi for ever!!!!\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Ds Abr 29, 2017 7:18 am\nAquest matí tornant d'Olot a on havia anat per un tema no ferroviari, m'he parat a casa d'en Josep.\nEl circuit, que estava en estat de letargia després de bastants mesos, oferia aquest aspecte:\nHem obert les boques dels túnel, que en Josep sempre tanca per a evitar que hi entrin cosos estranys o animalons.\nEn Josep m'ha ensenyat alguna ampliació que ha fet a l'estació principal, que són unes vies amb moll de mercaderies. Sento que la foto m'ha sortit borrosa.\nTot xerrant, xerrant, en Josep ha agafat unes tisores de jardineria i ha començat a obrir pas a la via podant la vegetació que l'havia envaït.\nDe mica en mica s'ompla el cabàs... (Déu n'hi do la feina que ha fet!)\nTambé hem netejat tota la via entre els dos. Aquí algunes de les eines utilitzades.\nMentre fregava la via, he rebut la visita... d'un habitant dels FIM?\nUn cop feta tota la via, en Josep ha tret el seu tren neteja-vies, per acabar d'arrodonir la tasca.\nQuan el tren ja circulava amb prou soltesa, hem tren un tren de viatgers traccionat per una Corpet et Louvet.\nDesprés ens hem animat a treure un petit tren de mercaderies\nLes circulacions han continuat una bona estona\nAquest edifici també és fet de fa poc.\nEn Josep vigilant el pas del tren\nLes circulacions continuen\nEl material de mercaderies modificat per en Josep vist des d'aprop\nAmb tot això se'ns a acabat el matí.\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Ds Abr 29, 2017 7:31 am\nEl despertar després del descans hivernal, ara a treballar\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Ds Abr 29, 2017 8:40 am\nes un magnific circuit el d'en Josep.\ni gràcies per las fotos, Amadeu\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Ds Abr 29, 2017 8:51 am\ndesprés de la feina una bona diada de circulacions.\nAssumpte: Re: El meu circuit [Bantren] Ds Abr 29, 2017 10:15 am\nFelicitats per a tots dos!\nPàgina 19 de 22 Anar a pàgina : 1 ... 11 ... 18, 19, 20, 21, 22


Risc de caure pel precipici de la tecnocràcia | jordi garriga riu | barcelona | Focus | L'Econòmic\nRisc de caure pel precipici de la tecnocràcia Risc de caure pel precipici de la tecnocràcia Risc de caure pel precipici de la tecnocràcia Risc de caure pel precipici de la tecnocràcia + Risc de caure pel precipici de la tecnocràcia E-mail\nEls experts advoquen perquè la UE no perdi el manament de compaginar creixement amb tenir cura de l'estat del benestar.Hom destaca que la política expansiva del BCE contraresta les polítiques d'austeritat\nUna manifestació a Frankfurt, davant la seu del Banc Central Europeu, contra “l'Europa dels mercats”. REUTERS/KAI PFAFFENBACH.\nRisc de caure pel precipici de la tecnocràcia Risc de caure pel precipici de la tecnocràcia Risc de caure pel precipici de la tecnocràcia Risc de caure pel precipici de la tecnocràcia Risc de caure pel precipici de la tecnocràcia E-mail\nCal un impost europeu, per poder decidir sobre els ingressos\nL'austeritat es converteix sempre en retallada de la inversió social\nEdward Hugh creu que les polítiques del BCE s'imposen a l'ortodòxia\nDes dels vuitanta, la UE ha intensificat les seves polítiques neoliberals\nCal compaginar creixement, democràcia i benestar a la UE\nLa crisi grega va posar la por al cos al ciutadà europeu benintencionat. L'ortodòxia de l'austeritat d'arrel neoliberal, que pot arribar a atemptar contra l'ànima de la UE, l'estat del benestar, ha vingut per quedar-se? Les decisions sobre política econòmica continuaran sent un diktat dels hegemònics països creditors, Alemanya i aliats, sobre deutors, sense prou legitimitat democràtica?\nLa malfiança persisteix. En el gran projecte d'unió bancària, que ha de prevenir noves ensulsiades financeres, Alemanya -i els seus aliats Holanda, Àustria i Finlàndia- ha mostrat les seves reticències a la creació d'un fons de garantia de dipòsits comú. D'altra banda, tampoc no creuen en una major integració fiscal a través d'un ministeri europeu de finances que gestioni un pressupost comú. Pensen que ens tornaríem a trobar en la circumstància que uns estats suporten el deute públic d'altres, hipotètics hereus escampa. I, mentrestant, el ciutadà té la sensació que un pensament únic tecnòcrata ha pres els poders europeus, fins al punt que des d'una tribuna del Financial Times et diuen que a còpia d'ortodòxia els creditors han demolit la UE, o tot un ministre de Finances de França, Emmanuel Macron, no s'està de dir que amb polítiques cegues i immobilistes en deu anys la zona euro deixarà d'existir.\nCom diu el catedràtic d'Economia de la UE, Joan Tugores, “l'essència del projecte europeu, allò que el diferencia, és l'intent de compaginar creixement, democràcia i benestar, i ara és clar que hi ha un risc de desnaturalització d'aquest equilibri”. Veient el que diuen alguns centres de poder, que s'ha esgotat la capacitat dels socis de la zona euro de suportar l'estat del benestar, “cal un retorn decidit a la idea original, i això vol dir tenir clar que identificar ortodòxia amb austeritat pot ser contraproduent”. Pouar en la història pot servir per trobar relats alliçonadors: “Als anys trenta, la defensa aferrissada del patró or de part de França, contra països deutors com ara Alemanya, va degenerar en la Segona Guerra Mundial.” En aquest joc d'oposicions entre creditors i deutors, “els primers han de tenir clar que el sobreendeutament dels segons és un embolic trenat entre tots, perquè els bancs, alemanys i francesos, no van ponderar l'ús del recurs creditici.”\nAmb tot, Tugores pensa que la política que ha desplegat Mario Draghi al capdavant del BCE, de seguir línies expansives per empènyer l'economia, “ha estat una aproximació al pragmatisme que ha superat les reticències d'Alemanya”.\nLa llarga durada de la crisi va ser el problema. Jordi Bacaria, director de Cidob-Centre for International Affairs, diu: “En el cas europeu, austeritat es converteix indefectiblement en retallada en la despesa pública, que està abocada a la despesa social. Com que la crisi va durar, es va enquistar, i alguns aprofiten per preconitzar un model d'estat amb menys prestacions socials.” Caldria, al seu parer, “reforçar la unió política al voltant de l'euro, per això cal una convergència real, en competitivitat i productivitat, i no pas nominal com fins ara”. Bacaria creu que s'hauria de donar més poders al Parlament Europeu sobre els afers de l'euro, però alerta que “hi ha el problema que no tots els països de la UE pertanyen a la zona euro”.\nPer guanyar en coresponsabilitat, pensa que hauria estat òptim “una coordinació asimètrica perquè els països amb superàvit compensessin amb despesa el dèficit d'altres”.\nSi parlem de la delejada integració fiscal, “caldria un consens sobre un impost europeu, que es podria aplicar a les grans multinacionals, les que més es beneficien del mercat únic, que fos establert pel Parlament Europeu, perquè de què serveix decidir sobre despesa, parlar d'un sistema pressupostari europeu, si no pots fer-ho sobre la font d'ingressos”.\nEn la idea romàntica d'una UE de tots i per a tots, molts no hi creuen. L'economista Miren Etxezarreta, del Seminari Taifa i coautora de l'informe Desentranyant la UE, considera que “la UE, que va néixer per reestructurar el capitalisme europeu, si durant alguns anys va mantenir una empremta progressista, depenent de la correlació de les forces de poder, ja a partir dels vuitanta, amb l'abandó de les polítiques intervencionistes de François Mitterrand a França i l'aplicació del plantejament desregulador de Margaret Thatcher, esdevé una institució neoliberal, en un procés que s'intensifica amb la crisi del 2008”. Com recorda, “les condicions per formar part de la zona euro -control estricte del dèficit públic i del deute- ja eren pròpies d'un credo obertament neoliberal”. Etxezarreta no creu que s'hagi de patir per un possible trencament de la zona euro, “ja que la seva existència els va molt bé als grans capitals europeus i, si hi ha turbulències, ja hi ha el BCE comprant bons”. Creu que l'Europa de l'euro només es pot transformar per la pressió social, més que per les pobres atribucions del Parlament Europeu.\nEl professor d'Economia d'Esade Josep Maria Comajuncosa observa que el problema ha estat treballar a curt termini. Per promoure el control del dèficit públic, “s'ha obligat a aplicar reformes a curt termini, que en casos com el de l'economia grega, molt malmesa, s'ha vist que eren contraindicades i no tenien en compte els interessos del país”. De cara al futur, “cal dissenyar bé institucions europees perquè el rigor fiscal, l'austeritat, es pugui relaxar prou perquè les economies creixin i generin ocupació”. Remarca que les polítiques expansives del BCE han estat, en aquest sentit, un clar canvi d'estratègia.\nEl macroeconomista Edward Hugh no entrelluca en l'avenir pròxim “una unió fiscal, és impossible, perquè països com Alemanya no voldrien assumir el que gasten els del sud”. Interpreta que avançar en la integració europea xoca amb “el greu problema de la fragmentació dels estats, que tenen pressions de les seves societats ben diferents: al sud es demana antiausteritat, al nord guanyen pes forces conservadores que demanen justament el contrari”.\nPerò això no vol dir que el futur sigui tenebrós: “És més senzill que les polítiques de reequilibri vagin a càrrec del BCE, a les seves polítiques expansives, que funcionen com pedaços.”\nMentre ens mantinguem en aquesta conjuntura deflacionista, “els QE [quantitative easing o expansió quantitativa] del BCE seran eterns”. I, de fet, serien la demostració que, “al final, la pugna al si de la UE l'ha guanyat Mario Draghi, i no pas Alemanya, que ha hagut de cedir davant la fórmula pragmàtica del BCE, que si convé farà bons a cinquanta anys, o la injecció de 300.000 milions d'euros a l'economia europea que promou el president de la Comissió Europea, Jean-Claude Juncker”, com explica Edward Hugh.\nRetre més comptes sobre l'euro\nAtès que és veritablement feble la capacitat de demanar rendició de comptes a la Troica o el BCE, Yves Bertoncini, director de l'Institut Jacques Delors, demana, per tal de reforçar la governança de la zona euro, “cimeres regulars i dotar l'eurogrup d'un president que s'hi dediqui plenament”. Així mateix, Bertoncini veu urgent que, per tal que els parlaments de cada estat tinguin més control sobre les polítiques econòmiques de la UE, “caldria crear al Parlament Europeu un subcomitè sobre la zona euro, a més a més d'una conferència interparlamentària per tractar sobre la Unió Econòmica i Monetària (UEM)”.\nSolucions en funció de la situació\nN o es poden aplicar solucions econòmiques en moments de xoc que no siguin a mida. En aquest principi insisteixen Cinzia Alcidi i Daniel Gros, del Centre for European Policy Studies (CEPS), que consideren que “per evitar situacions de crisi és desitjable anar cap a una coordinació fiscal, però el grau òptim de coordinació només s'assolirà si s'analitza fil per randa la natura del xoc i les condicions macroeconòmiques i financeres del moment”. Aquests experts alerten que marcar-se uns objectius de dèficit o de deute a llarg termini pot entrar en conflicte amb la necessitat d'expandir l'economia a curt termini.\nDurant la crisi, la crítica a la manca de legitimitat democràtica dels organismes de la UE ha estat constant. Segons l'opinió d'Ulrike Guérot, directora de The European Democracy Lab, “si bé Europa es pot considerar que està prou integrada monetàriament i econòmicament, no disposa d'una democràcia real”. Per superar la verticalització de les decisions europees, demana “un marc horitzontal que es basi en la perspectiva que tots compartim una mateixa ciutadania europea”: “Així, ja no parlaríem en termes de solidaritat entre estats en la qüestió de creditors i deutors, sinó més aviat com un fet polític de redistribució.”\nTots en el dilema del presoner\nCom assenyala Fabian Zuleeg, de l'European Policy Centre (EPC), en la política de la UE es planteja clarament “el dilema del presoner” i per això, “per superar el clima de desconfiança entre socis de l'euro creat per la crisi, és necessari que aquells estats que necessitin reformes rebin el suport dels altres”. Així mateix, per evitar una indesitjada politització de la Comissió, “caldria externalitzar algunes de les seves funcions, per assolir un arbitratge imparcial, en qüestions com ara les polítiques de competitivitat, l'aplicació de polítiques fiscals o la creació d'una agència estadística, amb la creació d'ens independents”.\nL'econòmic 04-10-2015, Pàgina 2


Editorial Publicacions de l\_\_\_'Abadia de Montserrat, S.A.: libros en paquebote.com\n2943 libros encontrados buscando editorial: Publicacions de l\_\_\_'Abadia de Montserrat, S.A.\nwww.paquebote.com > Publicacions de l\_\_\_'Abadia de Montserrat, S.A.\nLa pàgina és la pell «Estudis sobre Felícia Fuster»\nArdolino, Francesco;Julià, Lluïsa (eds.)\nEditorial: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, S.A. Fecha de publicación: 13/06/2022 Páginas: 120\nAquest volum reflecteix la voluntat d'examinar, de manera aprofundida, la doble dimensió de l'obra de Felícia Fuster (1921-2012). Tant la seva producció poètica com el seu vessant artístic caminen en paral·lel cap a l'abstracte i l'experimentació. La mateixa artista ho apuntava: 'Amb els pinzells emmeno camins antics; amb el trineu irreal de les paraules intento avançar per la blancor del camp de gel.' Uns camins que la porten a treballar la pintura amb voluntat artesana i a aprofundir en el coneixement humà a través d'una poètica que uneix el vessant existencial primer amb el zen i la poesia japonesa del segle xx que va introduir a la nostra cultura. Els textos aquí aplegats que van del record amistós dels seus col·legues d'escriptura fins a les anàlisis d'especialistes en literatura, art i traducció van ser exposats al llarg de les jornades 'La pàgina és la pell' (IEC, 5-6 d'octubre de 2021) i han permès de rescatar la figura d'aquesta extraordinària poeta-pintora de la penombra de l'oblit.\nConsciència lingüística i consciència nacional a Catalunya durant la Renaixença (1833-1891)\nEditorial: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, S.A. Fecha de publicación: 13/06/2022 Páginas: 416\nAquest llibre presenta la traducció al català de la tesi doctoral que Irmela Neu va llegir a la Universität Frankfurt am Main el 1985. El treball obtingué el premi Nicolau d'Olwer 1985 de l'IEC. L'autora aborda l'estudi de la doble consciència -lingüística i nacional- en un contínuum temporal, delimitat formalment entre dates -1833 i 1891- mig simbò-liques, mig objectives, del temps en què la llengua, a diferència dels temps anteriors, passà a ser considerada un signe d'identificació de la personalitat, com ho eren i ho havien estat les lleis, les institucions polítiques i administratives històriques i diversos signes -històrics, mítics o simbòlics- que es complementaven i es reforçaven mútuament. La tesi es va publicar en alemany a la revista Estudis Romànics. La traducció catalana és de Ricard Wilshusen.\nEditorial: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, S.A. Fecha de publicación: 17/05/2022 Páginas: 476\nUn nou retrat de Santiago Rusiñol mostra deu facetes d'un poliedre humà força llunyà del mite que ell mateix va crear: una persona incapaç d'escriure amb el to agressiu que feien servir els redactors apòcrifs que de vegades el substituïen. Un net marcat per una mort sempre omnipresent a la família. Una tendència gasiva i alhora balafiadora. Un comportament molt menys misogin i donjuanesco que aquell que se li ha atribuït habitualment. Un modernista contrari a la modernitat del progrés industrial i material. Una visió dual, contrària i favorable a la vegada, del món de les tradicions (toros o religió). Un teòric enemic de 'l'altre glosador', Eugeni d'Ors, a qui en realitat admirava. Un artista que s'autoatribuïa llicència per mirar la realitat amb els ulls de la imaginació (faulista, metafòric) o mostrar-se incoherent fent servir l'essència de la seva antiga bohèmia. Un malalt amb molta salut, gràcies als seus secrets epicuris. Un productor de sentències nat. I un visitant assidu d'Aranjuez, generós, ocupat fins a la mort en la tasca de plasmar l'encant dels jardins abans no s'esborrés per sempre, regalant-los la immortalitat que ell també buscava.\nBrosa, Alícia;Gkozgkou, Dimitra\nEditorial: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, S.A. Fecha de publicación: 12/05/2022 Páginas: 704\nScripta Mirabilia és un lliber amicorum l'objectiu del qual és doble: per una part vol ser un sensible memorial a la docència, a la recerca i a la transferència de coneixements; i, per l'altra, un reconeixement a la insigne tasca desenvolupada per la Dra. Immaculada Socias i Batet, professora emèrita d'Història de l'Art de la Universitat de Barcelona i Visiting Research del Institute of Fine Arts de la New York University. La publicació està formada per més d'una cinquantena d'articles signats per prestigiosos professor/es i investigador/es, nacionals i internacionals de les principals universitats europees i americanes (Barcelona, Girona, Lleida, Valladolid, Gènova, Venècia, Ioannina, Nova York), i d'altres institucions, com la Reial Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona, la Biblioteca de Catalunya, la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Jordi, l'Institut d'Estudis Catalans, el Museu Diocesà de Tarragona, el Museo Nacional del Prado o la Hispanic Society of America.\nCan Casas, història i arquitectura\nRedón, Pere;Estrada, Gemma\nEditorial: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, S.A. Fecha de publicación: 05/04/2022 Páginas: 132\nAquest llibre es proposa donar a conèixer les singularitats d'un dels edificis més remarcables dins del patrimoni cultural del Bruc: els seus promotors, la seva construcció i les vicissituds que al llarg del temps hi han tingut lloc fins a esdevenir un equipament municipal. Els autors expliquen en els diversos capítols, a partir de la seva relació personal i de coneixement de l'edifici, el valor d'aquest patrimoni històric i arquitectònic.\nTriadú, Joan;Riera Llorca, Vicenç\nEditorial: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, S.A. Fecha de publicación: 05/04/2022 Páginas: 196\nEditorial: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, S.A. Fecha de publicación: 05/04/2022 Páginas: 248\nQuin llamp de rondalles! «Edició, catalogació i estudi del corpus rondallístic de Seròs»\nEditorial: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, S.A. Fecha de publicación: 01/04/2022 Páginas: 176\nLes rondalles -patrimoni immaterial de la societat- són la memòria d'una cultura, d'un poble, d'una família, de qui les narra. En aquest volum, mitjançant uns criteris d'elaboració pròpia, s'han transcrit i editat les nou rondalles que constitueixen el cor-pus rondallístic de Seròs. Trobat al Fons Rossend Serra i Pagès, el corpus fou manuscrit en el primer terç del segle xx pel folklorista Josep Fossas. Les rondalles es presenten ordenades i catalo-gades segons el sistema internacional d'Aarne / Thompson / Uther (ATU) i precedides de l'esbós biogràfic d'aquest folklorista fins ara desconegut. Tot lector, encuriosit o especialista, podrà gaudir d'un bocí de memòria serossana endinsant-se en l'estudi d'aquest rondallari.\nFlos sanctorum o Vides dels sants pares. Volum I-2\nGarcia Sempere, Marinela;Mas i Miralles, Antoni;Perujo Mergar, Joan M.\nEditorial: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, S.A. Fecha de publicación: 15/03/2022 Páginas: 304\nFlos sanctorum o Vides dels sants pares. Volum I-1 «Legenda aurea en català»\nLa Legenda aurea és una col·lecció de vides de sants i festivitats eclesiàstiques compilada pel frare dominic Jacobus de Voragine en el segle XIII. Va circular per tot Europa en milers de còpies manuscrites i va ser traduïda en diferents llengües. La traducció catalana es con-serva en diversos manuscrits datats entre la fi del segle XIII i el XV i en diverses edicions del segle XVI. El còdex N-III-V conservat a El Escorial és el més antic d'una de les dues branques de la traducció. Influí en la tradició impresa i, com els altres manuscrits, conté diferents modificacions respecte del model llatí que el doten d'un caràcter propi. En aquest primer volum oferim un estudi introductori sobre l'obra i sobre la traducció catalana, seguit de l'edició dels primers capítols d'aquest còdex, acarada amb els altres testimonis catalans i amb el model llatí. Si els capítols sobre les festivitats tenen un to més teològic, els de les vides ofereixen un con-junt de relats breus -formen part dels primers textos narratius de la tradició catalana-, amb el color i la vivesa de la vida de personatges procedents de llocs i d'àmbits socials molt distints i explicats al públic medieval en una llengua catalana ja ben rica i expressiva.


Els menuts de Salesians Sabadell aprenen a nedar – Tria Escola Cristiana\nPàgina inicial/Vida escoles/Els menuts de Salesians Sabadell aprenen a nedar\n“Fa uns anys que a Salesians Sabadell estem immersos en la innovació educativa i en cada nova proposta busquem la millora envers els nostres infants. És per això que aquest curs escolar hem fet una aposta ferma en introduir a infantil i a cicle inicial l’activitat de natació dins l’horari escolar, formant part de les nostres hores lectives”, explica la coordinadora d’ESO, Marta Cartiel.\nEls alumnes neden al centre esportiu municipal Joan Serra, a 10 minuts caminant “a pas d’infant”. Les classes tenen una durada de 45 minuts i s’utilitzen tota mena d’activitats lúdiques perquè els alumnes aprenguin a desenvolupar-se en el medi aquàtic d’una manera divertida, sense pors ni angoixes.\n“La natació en l’àmbit escolar té molts beneficis” que fan que s’evidenciï la necessitat de realitzar aquesta activitat física a infantil i a cicle inicial, beneficis com ara:\nEn l’àmbit físic ajuda al desenvolupament motor, ja que desplaçar-se tridimensionalment amb llibertat i continuïtat de moviments els permet arribar a tenir una millor coordinació motora.\nNeurològicament, augmenta el potencial de la intel·ligència de flux, aprenent a ser més creatius i observadors i, a més, l’aigua estimula la capacitat de joc de l’infant, que repercutirà de manera molt positiva en aprenentatges futurs. L’autoestima, la motivació i la confiança que dipositen en ells els professors i monitors durant el desenvolupament de l’activitat ajuda als infants a tenir un millor concepte d’ells mateixos.\nEn l’àmbit emocional, inicien la socialització sense traumes en un ambient lúdic i recreatiu, desenvolupant-se com a persones i el seu entorn de manera natural. La convivència a la piscina amb altres infants els ajuda a relacionar-se millor i, a més d’aprendre a compartir i realitzar activitats amb altres persones, els infants adquireixen més confiança per a comunicar-se i desenvolupar-se en grup, ja que estaran en contacte amb els professors, monitors i altres infants\nTots aquests beneficis en el desenvolupament dels infants fan que la natació sigui un eix molt important en la seva educació.


Locazione Turistica La Fonte.2 Rio Nell' Elba Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nLocazione Turistica La Fonte.2-, Nisporto, Rio Nell' Elba, Itàlia, 57039 - Veure al mapaExcel·lent8,8Basada en3comentarisLocazione Turistica La Fonte.2Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 22 fotos\nConvenientment situat a Nisporto, La Fonte 2 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El La Fonte 2, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aparell de televisió, cuina americana, plat de dutxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Piscina exterior de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a La Fonte 2.\nCal que informeu el Locazione Turistica La Fonte.2 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 250 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Què fer a Benidorm | actualitat Viatges\nQuè fer a Benidorm\nMariela Carril | | Espanya, Platges\n¿L'hivern és temps de pensar en l'estiu? I tant! És quan més estranyem el sol i la calor, així que donen ganes de programar les vacances estivals. Pensant en això avui ens toca parlar de Benidorm, sobre la costa d'Alacant, a Espanya.\nPlatges, turisme de tota mena, nit, naturalesa, molt de sol. D'això es tracta Benidorm, així que llegeix amb atenció aquest post i reserva-per quan vinguin els dies gelats i vulguis estar embolicat en les seves sorres daurades. Aquí anem.\n2 Què fer a Benidorm\nLa zona on està aquest destí estiuenc va ser ocupada en el seu moment pels musulmans encara que hi ha evidència el pas previ dels romans, per exemple. Al segle XIII va ser reconquerida pels espanyols però tampoc és que van començar temps tranquils ja que li van succeir atacs de pirates otomans i bàrbars.\nVa començar a estar més poblada, a dedicar-se a la pesca ia permetre l'agricultura, desenvolupament que es va estendre fins a mitjans de segle XX.\nVa ser per als anys '50 que davant la crisi de el sector pesquer va començar a reorientar la brúixola cap a la nova indústria del turisme. I amb molt èxit! Diuen els números que al voltant de cinc milions de persones van de visita per any.\ngeogràficament parlant la ciutat està sobre un turó entre dues platges. Al seu torn està dividida en cinc parts i cadascuna té la seva. Hi ha el nucli antic, El Castell, Ponent, Llevant, Cadascuna d'aquestes dues amb platja pròpia, La Cala i El Racó de l'Oix.\nEntre les dues platges es retalla un promontori de pedra i el port de Benidorm. El disseny urbà és una genialitat que porta la firma de Pedro Zaragoza Orts, alcalde de la ciutat en els anys '50.\nsegons el seu Pla Major d'Ordenació cada edifici hauria de tenir una zona d'esbarjo pròpia assegurant en el temps que no acabés tot sent un apretujo de construccions. I el resultat és molt net, per dir-ho d'alguna manera. Finalment, Benidorm està connectada a Alacant i Dénia amb tren. Amb Alacant actualment funciona un servei de tramvia cada mitja hora i el tren a Dénia funciona cada hora.\nEls anglesos, danesos, belgues, holandesos, alemanys i irlandesos adoren Benidorm. Serà per la seva increïble sol i les seves temperatures agradables? Segur que si.\nLa platja és el primer així que conozcamoslas. La més popular i amb gent és la platja Llevant. Es tracta d'una de les platges més conegudes d'Europa, també, i té el seu tot l'any. Té dos quilòmetres de llarg des de Punta Pinet a Punta Canfali. És de sorres fines i daurades i les seves aigües són calmes i transparents.\nLlevant té molts serveis, 4.600 gandules, 1.400 para-sols en deu zones, 19 dutxes per als peus, passarel·les per no cremar-se amb la sorra, dos banys ecològics, zones de jocs per als nens i guardavidas. Amén dels seus nombrosos restaurants i bars. Té una ampla mitjana de 55 metres tot i que arriba a parts uns 75 metres.\nUna altra platja popular és platja Ponent, A sud del port. És la més llarga de Benidorm amb tres quilòmetres de llarg. és una platja urbana amb un nou i modern moll dissenyat per Carlos Ferrer i amb molts bars, restaurants i discoteques. Els altres serveis són els usuals: dutxes, gandules, para-sols, jocs. En Llevant i Ponent hi ha molt de sol tot l'any, fins i tot a l'hivern.\nEntre aquestes dues platges, al casc antic i sota el refugi que forma el turó Canfali, hi ha una petita i bonica cala anomenada mal pas. Enfront d'ella hi ha la illa Benidorm que és destí conegut per als que practiquen busseig i snorkel perquè té una plataforma submergida, la Llosa, que és una reserva marina important. La platja de la cala té tot just 120 metres, és de sorra daurada i és un lloc super tranquil. Ah, i té Bandera Blava des de 1987.\nA més de la cala Mal Pas també pots visitar la cala Tio Ximo i la cala La Almadrava. La primera està als peus de Serra Gelada i a nord de la ciutat. Està amagada entre dos alts penya-segats, té aigües cristal·lines i és genial per a bussejar. Té tot just 60 metres de llarg i la sorra està barrejada amb roques però per sort té guardavidas, para-sols i gandules.\nPer la seva banda la cala de l'Almadrava està als peus de la Serra Gelada i arriba als cent metres de llarg. A sota de les seves aigües cristal·lines s'amaga molta vida marina i un llit rocós, per això mateix si t'agrada bussejar o fer snorkel serà el teu destí. Només ofereix 47 gandules així que no arribis molt tard.\n¿Benidorm té vida nocturna? I tant! A la ciutat hi ha al voltant de 160 pubs o discos i estan per tot arreu, sobre el moll, al casc antic, sobre la ruta, als afores rumb a la veïna Altea. Hi ha una zona molt popular coneguda com la zona Anglesa que està marcada pels carrers Eivissa, Mallorca, Girona i Londres. Com estaràs imaginant aquí abundar els pubs, la cervesa, la sidra, la música en viu i la gent provinent de tot el món tota la nit.\nA més, Benidorm té un circ, Un centre de shows anomenat Benidorm Palace, un casino, un desafiament medieval, un bingo i el millor, per als que beuen molt alcohol i s'emborratxen un servei anomenat Microfiesta.\nEs tracta d'un micro bus que recull a la gent que surt de festa. Funciona entre les 8 pm i les 8 am i cada bus transporta fins a 15 persones a un preu de 100 euros. El grup és portat a cinc discos, bars o pubs a la zona.\nA aquest servei de Microfiesta et pots apuntar fins a 24 hores abans i es paga abans. Les zones per on funciona són Sella, Finestrat, ASIfaz de l'Pi, la Nucia, la Vila Joiosa, Relleu, Polop i Callosa d'en sària. Vas fer alguna vegada al Pub Crowl? És una cosa així però motoritzat.\nFinalment, la ciutat sempre està organitzant esdeveniments. El més famós de tots és que té lloc des de 1959, el Festival Benidorm de la Cançó. També té lloc un festival de música indie des de 2010. Com veus, aquesta ciutat espanyola té moltíssim per oferir als el turisme. Ja et vaig convèncer d'anar?\nRuta completa cap a l'article: actualitat Viatges » Escapades Europa » Espanya » Què fer a Benidorm\nCom triar els hotels per anar amb nens


Casado insta Sánchez a renovar el CGPJ canviant la llei del poder judicial: "Aquesta única condició, la mantinc"\nPublicat 22/10/2021 12:26CET\nEl president del PP, Pablo Casado, ha qualificat de "positiu" l'acord per renovar el Tribunal Constitucional, el Tribunal de Comptes, el Defensor del Poble i l'Agència de Protecció de Dades, però ha instat el cap de l'executiu central, Pedro Sánchez, a renovar també el Consell General del Poder Judicial (CGPJ) però canviant la llei del poder judicial. Al seu entendre, "cal reforçar les institucions a Espanya" i no es pot donar "aquesta imatge que no es respecta la justícia".\nCasado, que ha assistit a la presentació a Espanya de l'organització Code.org a la Fundación Telefónica, ha afirmat que el Govern central "el que ha de fer és acceptar la renovació del CGPJ modificant la llei orgànica perquè els jutges elegeixin els jutges, que és el que la majoria dels espanyols estan d'acord". "Aquesta única condició que he posat, la mantinc", ha ressaltat.\nEl líder del PP ha assenyalat que fa tres anys que diu el mateix perquè s'ha de "reforçar la independència judicial" com es va comprometre el mateix Pedro Sánchez en campanya electoral i en les seves investidures. A més a més, ha subratllat que així ho han demanat també "milers de jutges a la UE" com recull Europa un informe del passat mes de juny.\nEn aquest sentit, ha avisat que "no hi ha una alternativa a modificar la llei" perquè els jutges "elegeixin directament els jutges com marca la Constitució", de manera que elegeixin 12 dels 20 vocals. "Espero que sigui així. Crec que és el que necessita Espanya perquè fa massa temps que tenim aquest òrgan en funcions i perquè no es pot donar aquesta imatge que no es respecta la justícia", ha asseverat.


SURAVENIR PROTECT - Informació sobre la marca\nSURAVENIR PROTECT - Informació sobre la marca\nMarca SURAVENIR PROTECT a França\nInformació sobre la marca SURAVENIR PROTECT amb el nombre M4034178\nLa marca SURAVENIR PROTECT amb el nombre M4034178 va ser sol·licitada el 23/09/2013. Es tracta d'una marca a França pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta de països. La marca SURAVENIR PROTECT amb el nombre M4034178 va ser sol·licitada per Persona física mitjançant els serveis de Monsieur Bernard LE BRAS, SURAVENIR. La marca SURAVENIR PROTECT amb el nombre M4034178 va ser sol·licitada per les classes 36 segons la Classificació niçarda.\nRenovació de la marca SURAVENIR PROTECT amb el nombre M4034178\nÉs possible conèixer marques similars quant a productes i serveis a identificar es refereix. La marca SURAVENIR PROTECT amb el nombre M4034178 va ser sol·licitada a les classes 36 pel que si es desitja conèixer més marques sol·licitades en 36 clicar aquí.\nAltres marques sol·licitades a través del representant MONSIEUR BERNARD LE BRAS, SURAVENIR\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades a través de MONSIEUR BERNARD LE BRAS, SURAVENIR entre les quals es troba la marca SURAVENIR PROTECT amb el nombre M4034178. Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades a través de MONSIEUR BERNARD LE BRAS, SURAVENIR clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques publicades a França entre les quals es troba la marca SURAVENIR PROTECT. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de marques a França. Conèixer les marques registrades en un país és important per saber les possibilitats de registrar una marca a França.\nÉs possible conèixer totes les marques registrades en la classe 36 (Serveis de segurs, operacions financeres, operacions monetàries, negocis immobiliaris., servei en relació amb institucions bancàries i monetàries, servei d'institucions de crèdit, Servei de societats d'inversió i de societat de cartera, Servei de corredors de béns i valoris, Serveis en relació amb l'emissió de xecs de viatge i carta de crèdit, Serveis d'arrendament amb opció a compra, Serveis de lloguer, taxació de béns immobles, Serveis en relació amb segurs, avaluació fiscal i financera) entre les quals es troba la marca SURAVENIR PROTECT amb el número M4034178. Conèixer les marques registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una marca en aquesta mateixa classe.