Curriculum llengues eso\nUn curriculum competencial_per_a_l_...\nCompetències bàsiques a secundària\nby Josep Bargalló Valls\nENSENYAMENT DEL CATALÀ A L'ESO\nby univ and school\nBIBLIOTECA DE CATALUNYA - DADES CIP Currículum educació secundària obligatòria Títol a la coberta: Educació, currículum, educació secundària obligatòria I. Catalunya. Departament d’Educació II. Títol: Educació, currículum, educació secundària obligatòria 1. Educació secundària obligatòria – Catalunya – Currículums 373.5(467.1)©\tGeneralitat de Catalunya\tDepartament d’EducacióEdició: Servei de Comunicació, Difusió i PublicacionsElaboració: Servei d’Ordenació CurricularDisseny gràfic: Estudi Juste Calduch\nÍndexConsideracions generals sobre l’etapa d’educació secundària obligatòria\t5 Introducció\t5 L’etapa d’educació secundària obligatòria\t5 Les competències bàsiques com a marc de referència curricular\t6 Projecte educatiu\t8 Projecte educatiu plurilingüe\t9 Atenció a la diversitat\t10 Tutoria i orientació\t11 Avaluació i pas de curs\t12Estructura de l’etapa\t13 Estructura del currículum\t13 Matèries comunes i matèries optatives\t13 Treball de síntesi i projecte de recerca\t15 Distribució horària\t15Objectius generals de l’etapa\t17Competències bàsiques\t18 Competències transversals\t19 Competències específiques centrades a conviure i habitar el món\t29 Desenvolupament de les competències bàsiques\t32Matèries\t34 Àmbit de llengües\t34 Ciències de la naturalesa\t80 Biologia i geologia (optativa a quart curs)\t100 Física i química (optativa a quart curs)\t103 Ciències socials, geografia i història\t107 Educació física\t130 Educació per al desenvolupament personal i la ciutadania\t142 Educació visual i plàstica\t156 Llatí (optativa a quart curs)\t167 Matemàtiques\t174 Música\t202 Tecnologies\t212 Tecnologia (optativa a quart curs)\t223 Informàtica (optativa a quart curs)\t225 Història i cultura de les religions\t227 Cultura clàssica (optativa)\t236Desplegament del currículum\t240 Introducció\t240 Aspectes bàsics de la proposta curricular competencial\t241 Estructuració dels continguts\t243 Estratègies i metodologia\t246 L’avaluació\t248 Autonomia curricular dels centres docents\t249 La programació\t250Annexos\t253 Decret 143/2007\t253 Ordre EDU/295/2008\t273\nConsideracions generals sobre l’etapad’educació secundària obligatòriaIntroduccióL’ordenació curricular de l’etapa de l’educació secundària obligatòria, establerta en el Decret 143/2007,manté l’estructura del sistema educatiu vigent per tal de donar-ne estabilitat, integra el concepte decompetències bàsiques dins els components del currículum i fixa que l’adquisició de les competènciesper part de l’alumnat és el referent bàsic de l’acció educativa de cada equip docent de l’etapa.L’ordenació curricular també dota de més autonomia els centres docents per tal de concretar, en el seu projecteeducatiu, els elements bàsics que orienten el desenvolupament curricular i que permeten l’adequació delsensenyaments a l’entorn, tot implementant, si escau, projectes interdisciplinaris o globalitzats propis.Així mateix, el currículum fomenta l’agrupació de matèries en àmbits de coneixement pel que fa a primeri a segon curs d’ESO, amb l’objectiu d’afavorir la integració de coneixements i que el nombre de profes-sorat que intervé en el grup d’alumnes sigui el mínim possible.L’ordenació fixa la singularitat del quart curs de l’educació secundària obligatòria, en relació amb els altrestres cursos de l’etapa. Al llarg d’aquest darrer curs es planteja un bloc de matèries optatives específiques,de les quals l’alumnat ha de triar-ne tres, en funció dels seus interessos i capacitats. També es prescriuque tot l’alumnat de quart curs faci un projecte de recerca en equip, que té la consideració de matèriaoptativa, mentre que per als cursos anteriors es manté el treball de síntesi.Es remarca el principi de la inclusió educativa com a valor fonamental i es preveuen les mesures d’atencióa la diversitat, entre les quals es troben els programes de diversificació curricular, destinats a l’alumnatque necessita una organització diferent de l’establerta pel centre, des dels cursos tercer o quart d’ESO.El currículum estableix l’àmbit de l’educació per al desenvolupament personal i la ciutadania, que recull elsobjectius transversals de l’educació per a la ciutadania de l’etapa, que han d’estar incorporats en el projecteeducatiu de centre, així com els continguts de les dues matèries que s’han d’impartir a tercer i a quartcurs d’ESO: l’educació per a la ciutadania i drets humans i l’educació eticocívica, respectivament.Els Programes de qualificació professional inicial, adreçats al jovent que encara no ha obtingut el títol de graduat/ada en ESO, esdevenen una nova via per obtenir el títol de graduat/ada en educació secundària obligatòria perals qui, de manera voluntària, s’inscriguin en els mòduls específics que s’organitzin amb aquesta finalitat.Finalment, s’emfatitza que la llengua catalana és l’eix vertebrador d’un projecte plurilingüe que ha deformar part del projecte educatiu de centre.L’etapa d’educació secundària obligatòriaL’etapa d’educació secundària obligatòria està situada després de l’etapa de l’educació primària i és ladarrera etapa de l’educació bàsica obligatòria. Hi accedeixen tots els alumnes i les alumnes que han acabatl’escolarització primària i acull les noies i els nois d’entre els 12 i els 16 anys. Per assegurar la transicióadequada de l’alumnat entre etapes, hi ha d’haver una coordinació amb l’etapa d’educació primària. Consideracions generals sobre l’etapa d’educació secundària obligatòria 5\nL’etapa de l’educació secundària obligatòria comprèn quatre cursos acadèmics i s’organitza en diferentsmatèries. El quart curs, a més, posa especial atenció en l’orientació acadèmica posterior i en la integracióa la vida laboral.L’alumnat que ha completat satisfactòriament l’educació secundària obligatòria té la possibilitat d’accediral món laboral o bé continuar estudis en la formació professional de grau mitjà, els ensenyaments espor-tius de grau mitjà, les arts plàstiques i disseny de grau mitjà o el batxillerat. Cicles\tformatius\tde\tgrau\tmitjà\tbatxillerat professionals,\tartístics\ti\td’esports món\tLabOraL Prova\td’accés Programes\tde\tqualificació\tGraduat professional\tinicial Educació\tsecundària\tobligatòria 12•–•16\tanys Educació\tprimària 6•–•12\tanysL’etapa de l’educació secundària obligatòria proporciona a tots els nois i les noies una educació queels permet assegurar un desenvolupament personal sòlid, adquirir les competències culturals i socialsrelatives a l’expressió i comprensió oral, a l’escriptura, al càlcul i a la resolució de problemes de la vidaquotidiana.També contribueix a educar per a la igualtat de drets i oportunitats entre dones i homes, rebutjant tottipus de comportaments discriminatoris per raó de sexe, a l’autonomia personal, la coresponsabilitat ila interdependència personal i a la comprensió dels elements bàsics del món en els aspectes científic,social i cultural, en particular aquells elements que permeten un coneixement i arrelament a Catalunya.Així mateix, contribueix a desenvolupar les habilitats socials de treball i d’estudi amb autonomia i esperitcrític, la sensibilitat artística, la creativitat i l’afectivitat de tots els nois i les noies.L’educació secundària obligatòria garanteix la igualtat real d’oportunitats per desenvolupar les capacitatsindividuals, socials, intel·lectuals, artístiques, culturals i emocionals de tots els nois i les noies que cursenaquesta etapa.Les competències bàsiques com a marcde referència curricularLes competències bàsiques són l’eix del procés educatiu. El currículum orientat a l’adquisició de compe-tències estableix que la finalitat de l’educació obligatòria és aconseguir que els nois i les noies adquireixinles eines necessàries per entendre el món i esdevinguin persones capaces d’intervenir activament i críticaen la societat plural, diversa i en canvi continu que ens ha tocat viure. Un currículum per competènciessignifica ensenyar per aprendre i seguir aprenent al llarg de tota la vida.La idea de competència se sustenta en els diferents tipus de continguts (conceptuals, procedimentalsi actitudinals) i està relacionada amb la capacitat d’activar o mobilitzar-los per fer front a situacionsdiverses i actuar-hi de forma eficaç. Consideracions generals sobre l’etapa d’educació secundària obligatòria 6\nPer a l’educació secundària obligatòria s’identifiquen dos grups de competències bàsiques: les compe-tències transversals, que són la base del desenvolupament personal i de la construcció del coneixement(entre les quals cal considerar les comunicatives, per comprendre i expressar la realitat, les metodològi-ques, que activen l’aprenentatge, i les personals) i les competències específiques, centrades a conviure ihabitar el món i relacionades amb la cultura i la visió del món.En síntesi, les competències bàsiques són les vuit següents:Competències transversals Competències específiques centrades a conviure i habitar el mónCompetències 1.\tCompetència comunicativa 7.\tCompetència en el coneixement icomunicatives lingüística i audiovisual la interacció amb el món físic 2.\tCompetències artística i cultural 8.\tCompetència social i ciutadanaCompetències 3.\tTractament de la informaciómetodològiques i competència digital 4.\tCompetència matemàtica 5.\tCompetència d’aprendre a aprendreCompetències 6.\tCompetència d’autonomiapersonals i iniciativa personal1.\tCompetència comunicativa lingüística i audiovisualÉs la capacitat de saber comunicar oralment (conversar, escoltar i expressar-se), per escrit i amb elsllenguatges audiovisuals, fent servir les tecnologies de la comunicació, amb la gestió de la diversitat dellengües, amb l’ús de diferents suports i tipus de textos i amb adequació a les diferents funcions.2.\tCompetència artística i culturalÉs el coneixement, comprensió i valoració crítica de diferents manifestacions culturals i artístiques, tradi-cionals o no, que s’utilitzen com a font d’enriquiment i gaudi i es consideren com a part del patrimoni decada cultura. També inclou la capacitat de crear produccions artístiques pròpies o expressar contingutsa través de diferents mitjans artístics.3.\tTractament de la informació i competència digitalEs tracta de la cerca, captació, selecció, registre i processament de la informació, amb l’ús de tècniques iestratègies diverses segons la font i els suports que s’utilitzin (oral, escrit, audiovisual, digital) amb unaactitud crítica i reflexiva. Requereix el domini de llenguatges específics bàsics (textual, numèric, icònic,visual, gràfic i sonor).4.\tCompetència matemàticaÉs l’habilitat per comprendre, utilitzar i relacionar els nombres, les informacions que es presenten enforma numèrica i els aspectes espacials de la realitat. Inclou les operacions bàsiques, els símbols i lesformes d’expressió i de raonament matemàtic, problemes i situacions relacionats amb la vida quotidiana,el coneixement científic i el món laboral i social.5.\tCompetència d’aprendre a aprendreÉs l’habilitat per conduir el propi aprenentatge i ésser capaç de continuar aprenent cada vegada de maneramés eficaç i autònoma d’acord amb els propis objectius i necessitats. Consideracions generals sobre l’etapa d’educació secundària obligatòria 7\n6.\tCompetència d’autonomia i iniciativa personalÉs l’adquisició de la consciència i l’aplicació d’un conjunt de valors i actituds personals interrelaciona-des, com la responsabilitat, la perseverança, el coneixement de si mateix i l’autoestima, la creativitat,l’autocrítica, el control emocional, la capacitat d’elegir, d’imaginar projectes i portar endavant les accions,d’aprendre de les errades i d’assumir riscos.7.\tCompetència en el coneixement i la interacció amb el món físicMobilització de sabers que han de permetre a l’alumnat comprendre les relacions que s’estableixen entreles societats i el seu entorn i fer un ús responsable dels recursos naturals, tenir cura del medi ambient,fer un consum racional i responsable i protegir la salut individual i col·lectiva com a elements clau de laqualitat de vida de les persones. Inclou també el desenvolupament i l’aplicació del pensament cientifi-cotècnic per interpretar la informació, predir i prendre decisions.8.\tCompetència social i ciutadanaCapacitat per comprendre la realitat social en què es viu, afrontar la convivència i els conflictes emprantel judici ètic que es basa en els valors i pràctiques democràtiques i exercir la ciutadania, actuant ambcriteri propi, contribuint a la construcció de la pau i la democràcia i mantenint una actitud constructiva,solidària i responsable davant el compliment dels drets i obligacions cívics.Els continguts curriculars de les diferents àrees contribueixen a l’adquisició de les competències. Peraquest motiu, en el currículum de cadascuna de les àrees, hi consten les competències pròpies i la sevacontribució a l’adquisició de les competències bàsiques de l’etapa.Però també són necessàries altres estratègies. Entre les estratègies i formes que contribueixen a la con-solidació de les competències bàsiques cal destacar l’organització de les activitats a l’aula i el funciona-ment dels centres, les activitats docents, les formes de relació i de comunicació que s’estableixen entrela comunitat educativa i la relació amb l’entorn. Les activitats complementàries i extraescolars podenafavorir, també, la consecució de les competències bàsiques.En els centres també s’ha de fomentar la lectura en les activitats de totes les àrees, com a factor bàsicper al desenvolupament de les competències bàsiques i per a l’adquisició dels objectius educatiusde l’etapa.Projecte educatiuEls centres disposen d’autonomia per fixar objectius propis d’acord amb el context on s’insereixen, elsquals s’han de reflectir en el seu projecte educatiu.Aquest projecte recull els valors, objectius i prioritats d’actuació del centre, així com els aspectes singularsque l’identifiquen. Ha de tenir en compte les característiques de l’entorn social, cultural i sociolingüísticdel centre, fer palès el respecte al principi de no-discriminació i d’inclusió educativa com a valors fona-mentals i establir els principis per a l’atenció a la diversitat, que inclouen les mesures organitzatives queel centre adopti.S’han d’especificar els principis bàsics per al desenvolupament curricular, l’oferta de matèries així com elseu tractament transversal, les mesures necessàries per a la millora dels aprenentatges i els acords sobreavaluació i promoció de l’alumnat. Inclou igualment el pla d’acció tutorial, que concreta els aspectesorganitzatius i funcionals de l’acció tutorial i l’orientació a l’alumnat. Consideracions generals sobre l’etapa d’educació secundària obligatòria 8\nEls objectius en relació amb l’educació per a la ciutadania i drets humans també es concreten en el pro-jecte educatiu, per tal que hi hagi continuïtat entre els valors que es treballen en les diferents matèries ila tutoria, així com en la resta d’activitats que es desenvolupen en el marc del centre.El projecte educatiu també recull tots els plans i projectes prescriptius i d’altres que estigui portant aterme el centre, com són el pla de convivència, per fomentar les relacions positives i la resolució pacíficadels conflictes en el si de cada centre, i el projecte educatiu plurilingüe, per adaptar els principis generalsi la normativa a la realitat sociolingüística de l’entorn.Projecte educatiu plurilingüeEls centres han d’elaborar un projecte educatiu plurilingüe amb l’objectiu fonamental d’aconseguirque tot l’alumnat assoleixi una sòlida competència comunicativa en finalitzar l’educació obligatòria, demanera que pugui usar normalment i de manera correcta el català i el castellà i que pugui comprendre iemetre missatges orals i escrits en les llengües estrangeres que el centre hagi determinat en el projecteeducatiu.El projecte lingüístic ha de preveure el treball conjunt en llengua catalana i en llengua castellana delscontinguts, objectius, aspectes metodològics i criteris d’avaluació, tot evitant repeticions en totes duesllengües. Les competències lingüístiques que tenen un caràcter transversal han de tractar-se des de lesdiferents matèries.El projecte lingüístic ha d’establir pautes d’ús de la llengua catalana per a totes les persones membresde la comunitat educativa i ha de garantir que les comunicacions del centre siguin en aquesta llengua.Aquestes pautes d’ús han de possibilitar, alhora, adquirir eines i recursos per implementar canvis pera l’ús d’un llenguatge no sexista ni androcèntric. Tanmateix, s’arbitraran mesures de traducció per alperíode d’acollida de les famílies.Durant l’educació secundària cal fer un tractament metodològic de les dues llengües oficials tenint encompte el context sociolingüístic, a fi de garantir el coneixement de les dues llengües per a tot l’alumnat,independentment de les llengües familiars.El català, com a llengua pròpia de Catalunya, i l’aranès a la Vall d’Aran, ha de ser emprada normalment coma llengua vehicular d’ensenyament i d’aprenentatge i en les activitats internes i externes de la comunitateducativa: activitats orals i escrites de l’alumnat i del professorat, exposicions del professorat, llibres detext i material didàctic, activitats d’aprenentatge i d’avaluació i comunicacions amb les famílies.D’acord amb el projecte lingüístic, els centres poden impartir continguts de matèries no lingüístiquesen una llengua estrangera.En el projecte educatiu els centres han de preveure l’acollida personalitzada de l’alumnat nouvingut. Enel projecte lingüístic s’han de fixar criteris perquè aquest alumnat pugui continuar, o iniciar si escau, elprocés d’aprenentatge de la llengua catalana i de la llengua castellana.Per a l’alumnat nouvingut, s’implementen programes lingüístics d’immersió en llengua catalana ambla finalitat d’intensificar-ne l’aprenentatge i garantir-ne el coneixement.En síntesi, el projecte educatiu plurilingüe ha de fer possible el domini de les dues llengües oficials (catalài castellà) i d’una o més llengües estrangeres; la transferència d’aprenentatges d’una llengua a les altres,i el respecte per la diversitat lingüística; ha de fomentar el desig d’aprendre totes les llengües i cultures ipotenciar valors i actituds positius davant totes les llengües i les persones que les parlen. Consideracions generals sobre l’etapa d’educació secundària obligatòria 9\nAtenció a la diversitatL’educació secundària obligatòria s’organitza d’acord amb els principis de l’educació comuna i d’atencióa la diversitat de l’alumnat. Les mesures d’atenció a la diversitat tenen com a objectiu atendre les neces-sitats educatives de cada alumne o alumna per poder assolir les competències bàsiques, els objectiuseducatius i els continguts de l’etapa.Són mesures d’atenció a la diversitat: -\tels agrupaments flexibles, -\tel reforç en grups ordinaris, -\tel desdoblament de grups per reduir la ràtio quan faci falta, -\tles adaptacions curriculars, -\tla integració de matèries per àmbits, -\tels programes de diversificació curricular, -\taltres programes personalitzats per a alumnes amb necessitats específiques de reforç educatiu.L’escolarització d’alumnat amb necessitats específiques de reforç educatiu en l’etapa d’educació secun-dària obligatòria es pot prolongar un curs més del previst amb caràcter general, per afavorir l’obtenciódel títol de graduat/ada en educació secundària obligatòria.L’escolarització de l’alumnat d’incorporació tardana al sistema educatiu ha de tenir en compte les sevescircumstàncies, l’edat, els coneixements i l’historial acadèmic. Quan aquest alumnat presenti gransmancances en llengua catalana, ha de rebre una atenció específica mitjançant programes d’immersió,simultàniament a la seva escolarització en els grups ordinaris, amb els quals compartirà el major tempspossible de l’horari setmanal.L’alumnat d’incorporació tardana que presenti un retard de dos o més anys d’escolarització pot serescolaritzat en un o dos cursos inferiors als quals li correspondria per edat, sempre que aquesta escola-rització li permeti acabar l’etapa en els límits d’edat establerts amb caràcter general. Per a aquest alumnats’han d’establir les mesures de reforç necessàries que facilitin la integració escolar i la recuperació deldesfasament d’escolaritat, i que li permeti continuar amb èxit els estudis.L’escolarització d’alumnat amb altes capacitats intel·lectuals o amb discapacitat o trastorns greus deconducta pot comportar tant l’adaptació curricular com la flexibilització de la permanència en un curso en tota l’etapa.Els centres poden organitzar programes flexibles de diversificació curricular per a l’alumnat que necessitiuna organització diferenciada de l’establerta en el centre, pel que fa als continguts i als criteris d’avaluació,per tal que s’assoleixi els objectius i competències bàsiques de l’etapa i afavorir l’obtenció del títol degraduat/ada en educació secundària obligatòria.També es poden autoritzar programes de diversificació curricular que comportin una organització curriculari un horari de permanència en el centre diferent, ja sigui perquè comparteixen l’escolaritat ordinària ambaltres activitats externes al centre o perquè els centres organitzen altres activitats que afavoreixen conti-nuar amb èxit els estudis i que requereixen una organització diferent. En aquestes situacions, l’avaluaciós’ha d’ajustar al que estableixi el programa de diversificació curricular. Consideracions generals sobre l’etapa d’educació secundària obligatòria 10\nPot participar en els programes de diversificació curricular l’alumnat des del tercer curs d’educaciósecundària obligatòria, després de l’oportuna avaluació i a proposta dels equips docents. També hi podenparticipar aquells nois i noies, un cop escoltat l’alumne/a i la família, que han cursat segon curs però noestan en condicions de passar a tercer, i ja han repetit un curs en aquesta etapa.Els programes de diversificació curricular tenen una durada d’un o dos cursos escolars. Per a l’alumnatque s’incorpora en acabar el segon curs, tenen una durada de dos cursos.Els programes s’emmarquen en tres grans àmbits: un àmbit de caràcter lingüístic i social; un àmbitcientífic i tecnològic, i un àmbit pràctic, que es poden desenvolupar, també, agrupant-los mitjançantprojectes interdisciplinaris. L’alumnat ha de cursar un mínim de tres matèries del currículum ordinarien un grup ordinari del curs corresponent.L’àmbit lingüístic i social inclou els aspectes bàsics del currículum corresponent a les matèries de llen-gua i literatura catalana i castellana, llengua estrangera i ciències socials i geografia i història. L’àmbitcientífic i tecnològic inclou els corresponents a les matèries de matemàtiques, ciències de la naturalesai tecnologies. L’àmbit pràctic permet posar en acció els altres dos àmbits en contextos manipulatius iprelaborals i es desenvolupa en el propi centre o fora, en aquest darrer cas a través de convenis de lesdiferents entitats.L’alumnat que en finalitzar el programa no estigui en condicions d’obtenir el títol de graduat/ada eneducació secundària obligatòria i compleixi els requisits de l’edat, pot continuar un curs acadèmic mésen el programa.Per al jovent que encara no ha obtingut el títol de graduat/ada en ESO, els programes de qualificacióprofessional inicial (PQPI) es plantegen com una via que permet assolir les competències professionalsde nivell elemental en un sector professional i desenvolupar habilitats personals i socials. Paral·lelament,els PQPI esdevenen una nova via per obtenir el títol de graduat/ada per al jovent que s’inscrigui volun-tàriament en els mòduls específics que s’organitzin amb aquesta finalitat.Tutoria i orientacióL’acció tutorial és el conjunt d’accions educatives que contribueixen al desenvolupament personal del’alumnat, al seguiment del seu procés d’aprenentatge i a l’orientació escolar, acadèmica i professional pertal de potenciar la seva maduresa, autonomia i presa de decisions coherents i responsables, de maneraque tot l’alumnat aconsegueixi un major i millor creixement personal i integració social.L’acció tutorial contribueix al desenvolupament d’una dinàmica positiva en el grup classe i en la implica-ció de l’alumnat i les seves famílies en la dinàmica del centre, per tal de donar suport al procés educatiudels seus fills i filles. L’acció tutorial ha d’emmarcar el conjunt d’actuacions que tenen lloc en un centreeducatiu, tot integrant les funcions del tutor/a i les actuacions d’altres professionals i organitzacions.El pla d’acció tutorial del centre concreta els aspectes organitzatius i funcionals de l’acció tutorial i elsprocediments de seguiment i d’avaluació, i ha d’esdevenir un referent per a la coordinació del professorati per al desenvolupament de l’acció educativa.L’acció tutorial és responsabilitat del conjunt del professorat que intervé en un mateix grup, en tant quel’activitat docent implica, a més del fet d’impartir els ensenyaments propis de la matèria, el seguimenti l’orientació del procés d’aprenentatge de l’alumnat i l’adaptació dels ensenyaments a la diversitat de Consideracions generals sobre l’etapa d’educació secundària obligatòria 11\nnecessitats educatives que presenten els alumnes i les alumnes. El centre ha de garantir la coherència icontinuïtat de l’acció tutorial durant l’escolarització de l’alumnat.Com a part de la formació integral de l’alumnat, l’acció tutorial ha d’organitzar els procediments de treballconjunt amb les famílies per a la coordinació i seguiment tant del procés d’aprenentatge com dels aspectesde desenvolupament personal, de convivència i cooperació i d’orientació acadèmica i professional.Avaluació i pas de cursL’avaluació del procés d’aprenentatge de l’alumnat d’educació secundària obligatòria ha de ser contí-nua i diferenciada segons les diferents matèries. El professorat ha d’avaluar tenint present els diferentselements del currículum.Els criteris d’avaluació de les matèries són un referent fonamental per determinar el grau d’assolimentde les competències bàsiques i dels objectius de cada matèria.L’equip docent, coordinat per la tutoria del grup, ha d’actuar de manera col·legiada en tot el procésd’avaluació i en l’adopció de les decisions que en resultin.Quan el progrés de l’alumne/a no sigui l’adequat s’han d’establir mesures de reforç educatiu. Aquestesmesures s’adopten quan es detecta el problema i en qualsevol moment del curs, i la seva finalitat ésgarantir l’adquisició dels aprenentatges imprescindibles per continuar el procés educatiu amb èxit.El professorat ha d’avaluar tant els aprenentatges de l’alumnat com els processos d’ensenyament empratsi la pròpia pràctica docent. Els pares i mares o tutors legals han de conèixer la situació acadèmica del’alumnat i les decisions relatives al procés seguit per aquest, així com el seu progrés educatiu.En finalitzar cadascun dels cursos, i com a conseqüència del procés d’avaluació, l’equip docent ha deprendre les decisions corresponents sobre el pas de curs de l’alumnat.Es passa al curs següent quan s’hagin assolit els objectius de les matèries cursades o es tingui avalua-ció negativa en dues matèries com a màxim, i es repeteix curs si es té avaluació negativa en tres o mésmatèries. De forma excepcional es pot permetre el pas de curs amb avaluació negativa en tres matèriessi l’equip docent considera que l’alumne/a té bones expectatives per seguir amb aprofitament el curssegüent, té bones expectatives de recuperació i la promoció serà positiva per a la seva evolució acadè-mica i personal.L’alumnat que no passi de curs ha de continuar un any més al mateix curs. Aquesta mesura ha d’anaracompanyada d’un pla de reforç i ajuda personalitzat, que ha d’establir el centre educatiu, per aconseguirque superi les dificultats detectades en el curs anterior.L’alumnat pot repetir el mateix curs una sola vegada i dues vegades, com a màxim, dins de l’etapa. Demanera excepcional pot repetir dues vegades a quart curs si no ha repetit en cursos anteriors.L’alumnat que passi de curs sense haver superat totes les matèries ha de seguir un programa de reforçdestinat a recuperar els aprenentatges i ha de superar l’avaluació corresponent a aquest programa. Consideracions generals sobre l’etapa d’educació secundària obligatòria 12\nEstructura de l’etapaEstructura del currículumEl currículum és el conjunt dels objectius, continguts, metodologies i criteris d’avaluació de les diferentsmatèries, conjuntament amb la contribució de la matèria a l’adquisició de les competències bàsiques.Els apartats del currículum de cada matèria són: •\tIntroducció Competències pròpies de la matèria Contribució de la matèria a les competències bàsiques Estructura dels continguts Consideracions sobre el desenvolupament del currículum •\tObjectius •\tContinguts •\tConnexions amb altres matèries •\tCriteris d’avaluacióA l’apartat competències pròpies de cada matèria es concreten les competències que es treballen ambmés intensitat. L’apartat contribució de la matèria a les competències bàsiques recull l’aportació al’assoliment de les diferents competències. A la resta d’apartats s’explica l’estructura dels continguts ies fan consideracions sobre la metodologia didàctica i l’avaluació.Els objectius són el conjunt d’aprenentatges definits en termes de capacitats, que concreten per a cadamatèria el que s’espera que l’alumnat adquireixi. Els continguts, organitzats per cursos, són els objec-tes d’aprenentatge i els coneixements, presentats de forma integrada (conceptuals, procedimentals iactitudinals), que col·laboren a l’adquisició dels objectius i de les competències bàsiques. L’apartat deconnexions amb altres matèries inclou els continguts que comparteixen i que permeten explicitar eltreball d’aquests mateixos continguts en contextos i disciplines diferents, i evidenciar la transferènciad’aprenentatges, un dels aspectes fonamentals del currículum per competències.Els criteris d’avaluació expressen el tipus i grau d’aprenentatge que s’espera que obtingui l’alumnat encada matèria i per a cada curs, d’acord amb els objectius i continguts plantejats.Matèries comunes i matèries optativesEl currículum de l’educació secundària obligatòria estableix matèries comunes per a tot l’alumnat imatèries optatives.Les matèries comunes dels tres primers cursos són les següents: •\tCiències de la naturalesa •\tCiències socials, geografia i història •\tEducació física •\tEducació per a la ciutadania i els drets humans Estructura de l’etapa 13\n•\tEducació visual i plàstica •\tLlengua catalana i literatura, llengua castellana i literatura i aranès, a la Vall d’Aran •\tLlengua estrangera •\tMatemàtiques •\tMúsica •\tTecnologiesEn cadascú d’aquests tres primers cursos tot l’alumnat ha de fer les matèries següents: ciències de lanaturalesa, ciències socials, geografia i història, educació física, llengua catalana i literatura, llenguacastellana i literatura, aranès, a la Vall d’Aran, llengua estrangera i matemàtiques.En el tercer curs la matèria de ciències de la naturalesa es pot desdoblar en biologia i geologia, d’unabanda, i física i química, de l’altra.Cada centre pot proposar i organitzar matèries optatives en els tres primers cursos dins del margehorari establert. En l’oferta de matèries optatives els centres han d’oferir una segona llengua estrangerai cultura clàssica.L’alumnat de quart curs de l’educació secundària obligatòria ha de cursar les matèries comunessegüents: •\tCiències socials, geografia i història •\tEducació ètica cívica •\tEducació física •\tLlengua catalana i literatura, llengua castellana i literatura i aranès, a la Vall d’Aran •\tMatemàtiques •\tLlengua estrangeraA més de les matèries enumerades anteriorment, l’alumnat ha de cursar tres matèries optatives espe-cífiques d’entre les següents: •\tBiologia i geologia •\tEducació visual i plàstica •\tFísica i química •\tInformàtica •\tLlatí •\tMúsica •\tSegona llengua estrangera •\tTecnologiaEls centres informen i orienten l’alumnat perquè l’elecció de matèries optatives específiques serveixi per con-solidar aprenentatges bàsics o puguin ser útils per a estudis posteriors o per incorporar-se al món laboral.Amb l’objectiu d’orientar l’alumnat, les matèries optatives de quart curs es poden agrupar en diferentsopcions, d’acord amb els estudis posteriors que vulguin fer o d’acord amb les seves preferències. Estructura de l’etapa 14\nTreball de síntesi i projecte de recercaEn cadascun dels tres primers cursos de l’educació secundària obligatòria l’alumnat ha de fer un treballde síntesi i en el quart curs ha de fer un projecte de recerca. Tant el treball de síntesi com el projecte derecerca són eines molt valuoses per desenvolupar competències en situacions complexes i per mostrarautonomia i iniciativa.El treball de síntesi està format per un conjunt d’activitats d’ensenyament i aprenentatge que s’han defer en equip, concebudes per desenvolupar competències complexes i comprovar si s’ha aconseguit, ifins a quin punt, que l’alumnat sigui capaç de relacionar les competències bàsiques treballades en lesdiferents matèries per a l’aplicació i la resolució de qüestions i problemes relacionats amb la vida pràctica.Aquest treball ha d’integrar continguts de diverses matèries i admet diverses concrecions temporals. Alllarg del treball de síntesi, l’alumne o alumna ha de mostrar capacitat d’autonomia en l’organització delseu treball individual, i també de cooperació i col·laboració en el treball en equip.El projecte de recerca del quart curs s’ha de fer en equip, i ha d’estar constituït per un conjunt d’activitatsde descoberta i recerca realitzades per l’alumnat entorn d’un tema escollit i acotat, en part, per ellmateix, sota el guiatge del professorat. Al llarg del projecte, l’alumne o alumna ha de mostrar capacitatd’autonomia i iniciativa en l’organització del seu treball individual, i també de cooperació i col·laboracióen el treball en equip.distribució horàriaLes assignacions horàries de les diferents matèries són les següents:Cursos de primer a tercer. Mitjana setmanalMatèries 1r 2n 3rLlengua catalana i literatura 3 3 3Llengua castellana i literatura 3 3 3Llengua estrangera 3 3 3Matemàtiques 3 3 3Ciències de la naturalesa 3 3 4Ciències socials, geografia i història 3 3 3Educació física 2 2 2Música 3 - 1Educació visual i plàstica - 3 1Tecnologia 2 2 2Educació per a la ciutadania - - 1Religió (opcional) 2 1 1Tutoria 1 1 1Matèries optatives 2 3 2Total setmanal 30 30 30El treball de síntesi, en cas que s’organitzi de forma extensiva, es duu a terme dins l’horari de les matèries. Estructura de l’etapa 15\nQuart curs. Mitjana setmanalMatèries 4tLlengua catalana i literatura 3Llengua castellana i literatura 3Llengua estrangera 3Matemàtiques 3Ciències socials, geografia i història 3Educació eticocívica 1Educació física 2Projecte de recerca 1Religió (opcional) 1Tutoria 1Matèries optatives específiques 9Total setmanal 30 Estructura de l’etapa 16\nObjectius generals de l’etapaL’educació secundària obligatòria contribuirà a desenvolupar les habilitats i les competències que per-metin als nois i a les noies:a.\tAssumir amb responsabilitat els seus deures i exercir els seus drets respecte als altres, entendre el valor del diàleg, de la cooperació, de la solidaritat, del respecte als drets humans com a valors bàsics per a una ciutadania democràtica.b.\tDesenvolupar i consolidar hàbits d’esforç, d’estudi, de treball individual i cooperatiu i de disciplina com a base indispensable per a un aprenentatge eficaç i per aconseguir un desenvolupament personal equilibrat.c.\tValorar i respectar la diferència de sexes i la igualtat de drets i oportunitats entre ells. Rebutjar els estereotips que suposin discriminació entre homes i dones.d.\tEnfortir les capacitats afectives en tots els àmbits de la personalitat i amb la relació amb els altres, i rebutjar la violència, els prejudicis de qualsevol tipus, els comportaments sexistes i resoldre els con- flictes pacíficament.e.\tDesenvolupar l’esperit emprenedor i la confiança en si mateix, la participació, el sentit crític, la iniciativa personal i la capacitat per aprendre a aprendre, planificar, prendre decisions i assumir responsabilitats.f.\tConèixer, valorar i respectar els valors bàsics i la manera de viure de la pròpia cultura i d’altres cultures, i respectar-ne el patrimoni artístic i cultural.g.\tIdentificar com a pròpies les característiques històriques, culturals, geogràfiques i socials de la societat catalana i progressar en el sentiment de pertinença al país.h.\tComprendre i expressar amb correcció, oralment i per escrit, textos i missatges complexos en llen- gua catalana, en llengua castellana i, si escau, en aranès i consolidar hàbits de lectura i comunicació empàtica. Iniciar-se en el coneixement, la lectura i l’estudi de la literatura.i.\tComprendre i expressar-se de manera apropiada en una o més llengües estrangeres.j.\tDesenvolupar habilitats bàsiques en l’ús de fonts d’informació diverses, especialment en el camp de les tecnologies, per saber seleccionar, organitzar i interpretar la informació amb sentit crític.k.\tComprendre que el coneixement científic és un saber integrat que s’estructura en diverses disciplines, i conèixer i aplicar els mètodes de la ciència per identificar els problemes propis de cada àmbit per a la seva resolució i presa de decisions.l.\tAdquirir coneixements bàsics que capacitin per a l’exercici d’activitats professionals i alhora facilitin el pas del món educatiu al món laboral.m.\taudir i respectar la creació artística i comprendre els llenguatges de les diferents manifestacions G artístiques i utilitzar diversos mitjans d’expressió i representació.n.\tValorar críticament els hàbits socials relacionats amb la salut, el consum i el medi ambient, i contri- buir-ne a la conservació i millora.o.\tConèixer i acceptar el funcionament del propi cos i el dels altres, respectar les diferències, afermar els hàbits de salut i incorporar la pràctica de l’activitat física i l’esport a la vida quotidiana per afavorir el desenvolupament personal i social. Conèixer i valorar la dimensió humana de la sexualitat en tota la seva diversitat. Objectius generals de l’etapa 17\nCompetències bàsiques La finalitat de l’educació és aconseguir que els nois i les noies adquireixin les eines necessàries per entendre el món en què estan creixent i que els guiïn en el seu actuar; posar les bases perquè esdevinguin persones capaces d’intervenir activament i crítica en la societat plural, diversa i en canvi continu que els ha tocat viure. A més de desenvolupar els coneixements, capacitats, habilitats i actituds necessaris (el saber, saber fer, saber ser i saber estar), els nois i les noies han d’aprendreSer competent implica a mobilitzar tots aquests recursos personals (saber actuar) per assolir la realització personal i esdevenir així persones responsables, utilitzar de manera autònomes i integrades socialment, per exercir la ciutadania activa, incorporar-se a la vida adulta de manera satisfactòria i ser capaçosefectiva coneixements, d’adaptar-se a noves situacions i de desenvolupar un aprenentatgehabilitats i actituds en permanent al llarg de la vida. contextos diferents. La necessitat de plantejar com a finalitat educativa la millora de les capacitats de les persones per poder actuar adequadament i amb eficàcia fa que sigui imprescindible centrar el currículum en les competències bàsiques per aconseguir, en primer lloc, integrar els diferents aprenentatges tot impulsant la transversalitat dels coneixements. En segon lloc, centrar-se en les competències afavoreix que l’alumnat integri els seus aprenentatges, posant en relació els distints tipus de continguts i utilitzant-los de manera efectiva en diferents situacions i contextos. I, en tercer lloc, això orienta el professorat, en permetre identificar els continguts i criteris d’avaluació que tenen caràcter bàsic per a tot l’alumnat i, en general, per inspirar les distintes decisions relatives al procés d’ensenyament i aprenentatge. La finalitat central de cadascuna de les matèries curriculars és el desenvolupament de les competències bàsiques, tot tenint en compte que cadascuna de les matèries contribueix al desenvolupament de diferents competències i, a la vegada, cada una de les competències bàsiques s’assoleix com a conseqüència del treball en distintes matèries. Per tant, l’eficàcia en la consecució de les competències bàsiques depèn d’una bona coordinació de les activitats escolars de totes les matèries curriculars. I per aconseguir-ho és clau l’organització del centre i de les aules: l’articulació dels diferents àmbits d’organització del professorat com els cicles i cursos; la participació de l’alumnat en la dinàmica del centre i en el procés d’aprenentatge propi; la complementació del treball individual i del treball cooperatiu; l’ús de determinades metodolo- gies i recursos didàctics, com la concepció, organització i funcionament de la biblioteca escolar; l’acció tutorial amb atenció especial a les relacions amb les famílies, i finalment la planificació de les activitats complementàries i extraescolars. Perquè el currículum sigui coherent amb els plantejaments que s’acaben de proposar cal preveure dos grups de competències bàsiques: unes són les més transversals, que són la base del desenvolupament personal i les que construeixen el coneixement, entre les quals cal considerar les comunicatives per comprendre i expressar la realitat, les metodològiques que activen l’aprenentatge, i les relatives al desenvolupament personal; i un segon grup, les més específiques, relacionades amb la cultura i la visió del món, que faran que les accions dels nois i noies siguin cada vegada més reflexives, crítiques i adequades. Per aconseguir un desenvolupament d’aquestes competències, cal tenir en compte que totes estan en estreta relació i complementarietat: la visió de la realitat social i física és una construcció cultural que Competències bàsiques 18\nes produeix en les interaccions humanes que requereixen de competències personals i socials de lacomunicació i de les metodològiques. Alhora, aquestes competències no es poden desenvolupar si nos’omple de significat, de contingut significatiu, l’exercitació dels infants en les activitats escolars, la qualcosa els serà útil en la resolució de les situacions que planteja el món físic i social. És a dir, l’educació hade desenvolupar harmònicament la competència d’actuar com a persona conscient, crítica i responsableen el món plural i divers que és la societat del segle xxi.Per a l’educació obligatòria, s’identifiquen com a competències bàsiques les vuit competències següents:Competències transversals Competències específiques centrades a conviure i habitar el mónCompetències 1.\tCompetència comunicativa 7.\tCompetència en el coneixement icomunicatives lingüística i audiovisual la interacció amb el món físic 2.\tCompetències artística i cultural 8.\tCompetència social i ciutadanaCompetències 3.\tTractament de la informaciómetodològiques i competència digital 4.\tCompetència matemàtica 5.\tCompetència d’aprendre a aprendreCompetències 6.\tCompetència d’autonomiapersonals i iniciativa personalEls objectius i els continguts de cadascuna de les matèries curriculars han de tenir en compte el des-envolupament integral de totes les competències bàsiques i, en conseqüència, cal que des de totes lesmatèries es tinguin en compte les competències comunicatives, les metodològiques, les personals i,de les específiques, aquells aspectes peculiars que es relacionen amb la pròpia disciplina. Els criterisd’avaluació serveixen de referència per valorar el progressiu graud’adquisició de les distintes competències. Per tenir una visió Cada matèria contribueix amés precisa de com en cadascuna de les matèries curriculars esplantegen aquestes competències bàsiques, en la introducció de les competències bàsiquescadascuna cal especificar com contribuir a desenvolupar-les. i cada competènciaA continuació es descriuen els aspectes nuclears d’aquestes s’assoleix des del treballcompetències, la visió global dels quals cal completar amb elque apareix en cada matèria curricular, on es precisa la seva de cada matèria.contribució al desenvolupament d’aquestes competènciesbàsiques. Tot i que hi ha aspectes concrets de les competències que són específics dels nivells educatiusposteriors, cal exercitar-les des dels primers nivells educatius si es vol aconseguir un aprenentatge globalsuficient per part de tot l’alumnat.Competències transversals Les competències comunicativesAtès que les persones van construint el seu pensament en les interaccions amb les altres persones,aprendre és una activitat social, i saber comunicar esdevé una competència clau per a l’aprenentatge,que es va desenvolupant i matisant en totes i cadascuna de les activitats educatives. Comunicar, per Competències bàsiques 19\ntant, és fonamental per a la comprensió significativa de les Saber comunicar informacions i la construcció de coneixements cada vegada més complexos. implica comprendre les Aquesta competència suposa saber interaccionar oralment (con-informacions per construir versar, escoltar i expressar-se), per escrit i amb l’ús dels llenguatges els coneixements. audiovisuals, tot fent servir el propi cos i les tecnologies de la comunicació, amb gestió de diverses llengües i amb l’ús de les eines matemàtiques (operacions fonamentals, eines aritmètiques i geomètriques o útils estadístics). El desenvolupament de tots aquests àmbits facilitarà el de la competència intercultural per poder valorar la diversitat cultural, que fa comprendre i expressar la seva percepció del món, la d’altri i la de la seva pròpia realitat. Aprendre a comunicar vol dir saber expressar fets, conceptes, emocions, sentiments i idees. És fonamental l’habilitat per expressar, argumentar i interpretar pensaments, sentiments i fets i l’habilitat d’interactuar de manera adequada en contextos socials i culturals diversos, amb atenció a les conseqüències que comporta la presència de dones i homes en el discurs. En la comunicació s’interpreta de forma signifi- cativa la informació que es rep i, fent servir els processos cognitius adequats, es desenvolupa la capa- citat per generar informació amb noves idees, saber-les combinar amb d’altres i avaluar la informació rebuda més enllà del seu significat. Aprendre a comunicar també és saber utilitzar diferents llenguatges i tecnologies de la informació i la comunicació. Aquestes tecnologies condicionen la comunicació i, per tant, modifiquen la manera de veure el món i de relacionar-se i canvien alhora els hàbits en les relacions comunicatives personals, laborals i socials. Comunicar-se, a més, afavoreix el desenvolupament de les altres competències bàsiques: les metodolò- giques de la cerca i gestió de la informació, treballar de manera cooperativa i ser conscient dels propis aprenentatges, la interpretació de la realitat, habitar el món i conviure, en definitiva, afavoreix la construcció del coneixement i el desenvolupament del pensament propi i de la pròpia identitat. Dues són les competències comunicatives que considerarem a continuació: la lingüística i audiovisual, i l’artística i cultural. 1. Competència comunicativa lingüística i audiovisual Com s’ha dit abans, la lingüística i audiovisual és saber comunicar oralment (conversar, escoltar i expressar-se) per escrit i amb els llenguatges audiovisuals, fent servir el propi cos i les tecnologies de la comunicació (l’anomenada competència digital), amb gestió de la diversitat de llengües, amb l’ús adequat de diferents suports i tipus de text i amb adequació a les diferents funcions. La competència comunicativa lingüística és a la base de tots els aprenentatges i, per tant, el seu des- envolupament és responsabilitat de totes les matèries del currículum, ja que en totes s’han d’utilitzar els llenguatges com a instruments de comunicació per fer possible l’accés i gestió de la informació, la construcció i comunicació dels coneixements, la representació, interpretació i comprensió de la realitat i l’organització i autoregulació del pensament, les emocions i la conducta. Cal una atenció molt focalitzada en com utilitzen aquesta competència en les diverses activitats escolars de totes i cadascuna de les matèries curriculars. Cal que en tots aquests àmbits es trobin solucions creatives que ajudin a superar tota mena d’estereotips i a prendre actituds crítiques davant dels continguts de risc que denigren les persones per motius de sexe o que les associen a imatges tòpiques que es converteixen Competències bàsiques 20\nen vehicle de segregació o desigualtat, així com els contingutsviolents que representen accions d’agressió directa o indirecta a La competènciala integritat de les dones. Només així els nois i les noies esdevin-dran progressivament competents en l’expressió i comprensió comunicativa és la basedels missatges, tant orals com escrits, visuals o corporals, que de tots els aprenentatgess’intercanvien en situacions comunicatives diverses que es gene-ren a l’aula i podran adaptar la seva comunicació als contextos, i responsabilitat compartidasi es vol que siguin eficaços en la comprensió del món que els entre totes les matèries.farà actuar amb coherència i responsabilitat.D’una manera general els coneixements, les habilitats i les actituds propis d’aquesta competència han depermetre interactuar i dialogar amb altres persones de manera adequada i apropar-se a altres cultures;expressar observacions, explicacions, opinions, pensaments, emocions, vivències i argumentacions; gau-dir escoltant, observant, llegint o expressant-se utilitzant recursos lingüístics i no lingüístics, i aprofundiren la interpretació i comprensió de la realitat que ens envolta i el món. D’aquesta manera es potencia eldesenvolupament de l’autoestima i confiança en si mateix per esdevenir un ciutadà o ciutadana respon-sable que estigui preparat per aprendre al llarg de tota la vida.Per tot això, aquesta competència és essencial en la construcció dels coneixements i pensament socialcrític, en el tractament de la informació (tècniques per memoritzar, organitzar, recuperar, resumir,sintetitzar, etc.) i el domini dels recursos comunicatius específics de les diverses matèries que han defacilitar la comunicació del coneixement i compartir-lo (descrivint, explicant, justificant, interpretant oargumentant els fenòmens que es plantegen en els projectes d’estudi a les aules). Per fer-ho, cal tenirmolt present la varietat de textos que s’usen o que es construeixen en aquestes activitats. Com a exemplepot servir aquesta llista: •\tTextos que conten: reportatge, testimoniatge, anècdota... •\tTextos que descriuen: informe d’observacions, acta, llistes, descripció d’un lloc, d’una situació, d’un personatge, d’un objecte, fullet informatiu... •\tTextos que expliquen: presentació d’un objecte, article d’enciclopèdia, llibre de text, reportatge, notícia periodística... •\tTextos que organitzen informació o idees: quadre, esquema, mapa conceptual, mural, maqueta... •\tTextos que diuen com fer: recepta, instruccions de muntatge, consells o suggeriments, protocol de laboratori o dossier de sortida de camp, consignes, normes o regles d’un joc... •\tTextos per convèncer o fer actuar: anunci, cartell de promoció, text d’opinió, debat... •\tTextos que impliquen interaccions verbals: entrevista, conversa, dramatització, còmic... •\tTextos que serveixen d’eines de referència: diccionari, atles, catàleg, anuari, banc de dades, glossari...Cal tenir en compte que aquests textos es poden presentar amb l’ús de llenguatges audiovisuals que,en l’àmbit de la divulgació de determinades disciplines, tenen uns codis que cal reconèixer, i també calpreveure que poden aparèixer en suport paper o digital, cosa que els confereix unes formes diferents ques’han de considerar en el procés d’aprenentatge.En el desenvolupament de les activitats escolars el paper de la llengua oral és fonamental; cal apren-dre a parlar, escoltar, exposar i dialogar per aprendre. Això implica ser conscient dels principals tipus Competències bàsiques 21\nd’interacció verbal; ser progressivament competent en l’expressió i comprensió dels missatges orals que s’intercanvien amb utilització activa i efectiva de codis i habilitats verbals i no verbals i de les regles pròpies de l’intercanvi comunicatiu en situacions diferents. S’aprèn a llegir i comprendre millor els textos i a escriure, reflexionar i revisar com s’escriu; s’aprèn a pensar, a partir d’unes bones interaccions orals. En això juguen un paper clau les pre-Cal aprendre a parlar, guntes, les que fa el professorat i les que han d’aprendre a formular els escoltar, exposar i nois i les noies. En la llengua parlada per aprendre, el paper central és per a qui aprèn i cal que el professorat sàpiga orientar l’alumnat perquèdialogar per aprendre. l’ús de les habilitats de la llengua parlada vagi generant l’hàbit de fer reflexionar sobre com es fan les coses. En el desenvolupament d’aquesta competència juga un paper essencial saber seleccionar i aplicar deter- minats propòsits o objectius a les accions pròpies de la comunicació lingüística (el diàleg, la lectura, l’escriptura, etc.). Per aprendre a fer-ho, cal que en les diferents matèries curriculars es generin situacions comunicatives i projectes o tasques, en la resolució dels quals calgui emprar habilitats per representar- se mentalment, interpretar i comprendre la realitat i organitzar i autoregular el coneixement i l’acció dotant-los de coherència. Aquesta competència comunicativa cal que s’apliqui també en la cerca, selecció i processament de la informació provinent de tot tipus de mitjans, convencionals o digitals, i de tota mena de suports; en la comprensió i la composició de missatges diferents amb intencions comunicatives o creatives diverses, i en suports diversos, així com donar coherència i cohesió al discurs i a les pròpies accions i tasques, per resoldre les situacions pròpies de cada àmbit curricular. A més la competència comunicativa i audiovisual inclou, evidentment, tant el llenguatge verbal com l’ús adequat dels recursos no verbals que afavoreixen la comunicació: recursos visuals, gestuals, corporals... De manera especial cal reflexionar sobre les representacions gràfiques específiques de cada construcció disciplinària. Comprendre i saber comunicar són sabers pràctics que han de recolzar-se en el coneixement i reflexió sobre el funcionament del llenguatge i dels recursos comunicatius específics de cada àrea curricular, i impliquen la capacitat de prendre el llenguatge com a objecte d’observació i anàlisi. En aquesta línia poden ser de gran ajut les precisions que sobre la competència comunicativa es fan en el currículum de les matèries de llengua, apartat en què totes les matèries són competents i que en la de llengua s’ha desenvolupat d’una manera més detallada i precisa. Els continguts que apareixen en aquests apartats del currículum, pròpiament, s’han de tenir presents, amb les seves especificitats, en tots i cadascun. Aprendre a expressar i interpretar diferents tipus de discursos adequats a la situació comunicativa i en diferents contextos socials i culturals implica el coneixement d’alguns aspectes de la diversitat lingüística i cultural, així com algunes de les estratègies necessàries per interactuar d’una manera adequada en contex- tos plurals. Aquesta dimensió plurilingüe i intercultural de la comunicació suposa poder comunicar-se en diverses llengües amb distint nivell de domini i formalització –especialment en l’escriptura–, amb la qual cosa, s’afavoreix l’accés a noves i més variades fonts d’informació, comunicació i aprenentatge. El coneixe- ment d’altres llengües i cultures dóna, a més, més obertura cap a l’altre, fet clau per al desenvolupament d’una societat solidària que s’enriqueix amb les aportacions de tots els seus ciutadans i ciutadanes. La competència comunicativa també és imprescindible per adoptar decisions i cohesionar els grups humans: acceptar i fer crítiques constructives; posar-se en el lloc d’altri de manera empàtica; respectar Competències bàsiques 22\nopinions diferents a les pròpies amb sensibilitat i esperit crític; desenvolupar l’autoestima i la confiançaen un mateix o mateixa, i treballar en grup de manera cooperativa. Comunicar-se i conversar són accionsque suposen habilitats per establir vincles i relacions constructives amb les altres persones i amb l’entorni apropar-se a noves cultures, que adquireixen consideració i res-pecte en la mesura en què es coneixen. Per això, la competència La competència lingüísticade comunicació lingüística està present en la capacitat efectivade conviure i de resoldre conflictes. i audiovisual inclou elEn síntesi, el desenvolupament de la competència lingüística i domini oral i escrit de lesaudiovisual suposa el domini de llengües diverses, tant oral comescrit, en múltiples suports i amb el complement dels llenguatges llengües, per interactuar enaudiovisuals en varietat de contextos i finalitats, com a eina per contextos multiculturals.aprendre a aprendre.2. Competència artística i culturalLa competència artística i cultural és un complement necessari de la competència comunicativa i,com a tal, cabdal per al desenvolupament de la ciutadania, crítica i solidària, de la nova societat delsegle xxi.Aquesta competència suposa conèixer, comprendre, apreciar i valorar críticament diferents manifestacionsculturals i artístiques, tradicionals o no, utilitzar-les com a font d’enriquiment i gaudi i considerar-les coma part del patrimoni dels pobles. A més, és saber crear amb paraules, amb el propi cos i amb tota menade materials, suports i eines tecnològiques, tant individualment com col·lectiva, les representacions ianàlisi de la realitat que facilitin l’actuació de la persona per viure i conviure en societat. Tot i que es potrelacionar especialment amb matèries i de l’educació artística, d’alguns camps de les ciències socials ola literatura, és una competència interdisciplinària que cal tenir en compte i desenvolupar en les activitatsde totes les matèries i en la vida del centre escolar.Apreciar el fet cultural en general, i el fet artístic en particular, porta implícit disposar d’aquells coneixe-ments, procediments i actituds que permeten accedir a les seves diferents manifestacions, així comcapacitats cognitives, perceptives i comunicatives, sensibilitat i sentit estètic per poder comprendre-les,valorar-les, emocionar-se i gaudir-les.Aquesta competència implica posar en joc habilitats de pensament divergent i convergent, ja que comportaelaborar idees i regular sentiments propis i aliens; trobar fonts, formes i vies de comprensió i expressió,i planificar, avaluar i ajustar els processos creatius necessaris per aconseguir uns resultats, ja sigui enl’àmbit personal com en l’acadèmic. Es tracta, per tant, d’una competència que facilita tant expressar-sei comunicar-se com percebre, representar, comprendre i enriquir-se amb diferents realitats i produccionsdel món de l’art i de la cultura, considerats en el sentit més ampli dels termes.Requereix posar en funcionament la iniciativa, la imaginació i la creativitat per expressar-se mitjançantcodis artístics i, en la mesura que les activitats culturals i artístiques suposen en moltes ocasions untreball col·lectiu, disposar d’habilitats de cooperació i tenir consciència de la importància de donar suporti apreciar les iniciatives i contribucions d’altri en la consecució del resultat final.La competència creativa artística i cultural ha de mobilitzar, també, el coneixement bàsic de les principalstècniques, recursos i convencions dels diferents llenguatges artístics, així com de les obres i manifestacionsmés destacades del patrimoni cultural, de manera especial el de la cultura tradicional. A més, comporta Competències bàsiques 23\nidentificar la importància representativa, expressiva i comunicativa que els factors estètics han tingut, i tenen, en la vida quotidiana de la persona i de les societats. Implica igualment una actitud d’estima de la creativitat implícita en l’expressió d’idees, experiències o sen- timents a través de diferents mitjans artístics, com la música, la literatura, les arts visuals i escèniques o de les diferents formes que adquireixen les anomenades La competència artística i cultural arts tradicionals populars. Exigeix també valorar el diàleg intercultural i la defensa de la llibertat d’expressió enfacilita l’expressió i la comunicació, un marc de respecte i empatia per les persones. la percepció, la representació, En síntesi, el conjunt de destreses que configuren aquesta competència es refereixen a l’ús d’aquells la comprensió i la valoració de recursos de l’expressió i representació que faciliten realitats culturals i artístiques. la realització de les creacions individuals i socials; el coneixement bàsic de les diverses manifestacions cul- turals i artístiques i l’habilitat per apreciar i gaudir amb l’art i d’altres manifestacions culturals; l’aplicació d’habilitats de pensament divergent i de treball col·laboratiu; una actitud oberta, respectuosa i crítica cap a la diversitat d’expressions artístiques i culturals; el desig i voluntat de cultivar la pròpia capacitat estètica i creadora, i, finalment, un interès a participar en la vida cultural i per contribuir a la conservació del patrimoni cultural i artístic, tant de la pròpia comunitat com de les altres comunitats i cultures, de manera especial aquelles a les quals pertanyen persones de l’entorn del centre educatiu. Les competències metodològiques Les competències metodològiques focalitzen determinats aspectes que són comuns a la competència comunicativa; fan referència a desenvolupar mètodes de treball eficaços i adequats a les situacions escolars i a l’ús de les tecnologies de la informació i la comunicació per a la resolució de problemes que es plantegin en situacions i entorns diferents. Es tracta, en essència, de competències per convertir la informació en coneixement eficaç per guiar les accions, per tant, amb el raonament i l’esperit crític, amb la capacitat d’organitzar-se en les feines i també amb determinades actituds, com el sentit de la responsabilitat i la disciplina, la perseverança i el rigor en la realització dels treballs. Amb això es potencia l’interès i el plaer pel treball fet, cosa que posa les bases per aconseguir l’objectiu d’aprendre a aprendre al llarg de la vida. Parlem de tres competències metodològiques: a) la del tractament de la informació i competència digital; b) la matemàtica, que se centra en aquest àmbit concret i c) la competència per aprendre a aprendre, que afavoreix la capacitat de poder desenvolupar un aprenentatge continuat al llarg de tota la vida. 3. Competència del tractament de la informació i competència digital La competència en el tractament de la informació incorpora diferents habilitats, que van des de l’accés a la informació fins a la seva transmissió, tot usant distints suports, incloent-hi la utilització de les tecnologies de la informació i la comunicació com a element essencial per informar-se, aprendre i comunicar-se. Per això és una competència transversal que cal atendre i particularitzar en cadascuna de les matèries curriculars. No hi ha un tractament de la informació al marge dels continguts específics de les matèries i, per contra, el desenvolupament realitzat en una àrea pot ser transferit a les altres, si el professorat fa activitats explícites de transferència. També cal tenir present que hi ha factors personals (estils d’aprenentatge) i socioculturals que poden determinar la manera d’accedir i processar la informació i Competències bàsiques 24\nque, per tant, el professorat ha de ser sensible a la diversitat de maneres de fer amb què es pot trobar.A més, la comunicació d’aquesta diversitat pot donar pistes a altres nois i noies de com procedir en eldesenvolupament d’aquesta competència. No solament cal respectar aquesta diversitat, sinó que potser una eina d’aprenentatge eficaç.Aquesta competència es desenvolupa en la cerca, captació, selecció, registre i processament de la infor-mació, amb l’ús de tècniques i estratègies diverses segons la font i els suports que s’utilitzin (oral, imprès,audiovisual, digital). Requereix el domini de llenguatges específics bàsics (textual, numèric, icònic, visual,gràfic i sonor) i de les seves pautes de descodificació i transferència, així com l’aplicació en situacions icontextos del coneixement dels diferents tipus d’informació, les seves fonts, possibilitats i localització, idels llenguatges i suports més freqüents en què sol expressar-se aquest coneixement.Transformar la informació en coneixement exigeix el domini de les destreses relacionades amb el raonamentper organitzar-la, relacionar-la, analitzar-la, sintetitzar-la i fer inferències i deduccions de nivell diferent decomplexitat; en definitiva, comprendre la informació i integrar-la en els esquemes previs de coneixement.Significa, així mateix, comunicar la informació i els coneixements adquirits emprant, de manera creativa,recursos expressius que incorporin, no solament diferentsllenguatges i tècniques específiques, sinó també les pos-sibilitats que ofereixen les tecnologies de la informació i la Transformar la informaciócomunicació. en coneixement implicaL’ús reflexiu i competent d’aquestes tecnologies és clau en el comprendre-la i comunicar-ladesenvolupament de totes les competències, però en l’àmbitdel tractament de la informació té una especial rellevància, amb les possibilitats queja que ajuda a extreure el màxim rendiment a partir de la ofereixen les tecnologiescomprensió de la naturalesa i manera d’operar dels sistemestecnològics, i de l’efecte que aquests canvis tenen en el món de la informació.personal i sociolaboral (tenir una actitud crítica i reflexivadavant de la ideologia que transmeten, que condiciona la vida individual i social). Aquesta competència,que anomenem digital, també suposa emprar les TIC com a eina en l’ús de models de processos: mate-màtics, físics, socials, econòmics o artístics; processar i gestionar adequadament informació abundanti complexa; resoldre problemes reals; prendre decisions; treballar en entorns col·laboratius i ampliarels entorns de comunicació per participar en comunitats d’aprenentatge formals i informals, i generarproduccions responsables i creatives.El coneixement i domini d’habilitats tecnològiques bàsiques permetincorporar amb eficiència l’ús interactiu d’aquestes eines en les pràc-tiques educatives i saber optimitzar-les tot adaptant-les a propòsits Cal potenciar actitudscol·lectius i personals. critiques i reflexivesPer ser competent en aquest àmbit també s’han de mobilitzar estratè- en la valoració de lagies d’ús davant els canvis de programari i maquinari que van sorgint,així com fer un ús habitual dels recursos tecnològics disponibles per informació digital.resoldre situacions reals (d’aprenentatge, treball, oci...) de maneraeficient. En especial, cal tenir en compte que els textos són no lineals (hipertext), interactius i en formatmultimèdia, la qual cosa exigeix l’ús de diferents tipus de processos de comprensió i de variades estra-tègies per al seu ús en diferents contextos comunicatius, que la mateixa tecnologia potencia. Competències bàsiques 25\nEn síntesi, el tractament de la informació i la competència digital implica anar desenvolupant metodo- logies de treball que afavoreixin que els nois i les noies puguin esdevenir persones autònomes, eficaces, responsables, crítiques i reflexives en la selecció, tractament i utilització de la informació i les seves fonts, en diferents suports i tecnologies. També ha de potenciar les actituds crítiques i reflexives en la valoració de la informació disponible, contrastant-la quan calgui, i respectar les normes de conducta acordades socialment per regular l’ús de la informació. 4. Competència matemàtica La competència matemàtica és necessària en la vida personal, escolar i social, ja que sovint cal analitzar, interpretar i valorar informacions de l’entorn, i l’ús de les eines matemàtiques pot ser un instrument eficaç. Aquesta competència adquireix realitat i sentit en la mesura que els elements i raonaments matemàtics són utilitzats per enfrontar-se a situacions quotidianes, per tant, és una competència que cal tenir en compte en totes les matèries del currículum i activitats d’aprenentatge. La competència matemàtica implica l’habilitat de comprendre, utilitzar i relacionar els nombres, les seves operacions bàsiques, els símbols i les formes d’expressió i de raonament matemàtic, tant per produir i interpretar distints tipus d’informació, com per ampliar el coneixement sobre aspectes quantitatius i espacials de la realitat, i per entendre i resoldre problemes i situacions relacionats amb la vida quotidiana i el coneixement científic i el món laboral i social. És a dir, la competència matemàtica implica el coneixement i maneig dels elements matemàtics bàsics (diferents tipus de nombres, mesures, símbols, elements geomètrics, etc.) en situacions reals o simu- lades de la vida quotidiana; elaborar la informació a través d’eines matemàtiques (mapes, gràfics...) per poder-la interpretar, i posar en pràctica processos de raonament que condueixin a la solució de problemes o a Cal posar en joc els elements l’obtenció de la informació. Aquests processos permeten i raonaments matemàtics en aplicar la informació a una gran varietat de situacions i contextos, seguir cadenes argumentals identificant lessituacions de la vida quotidiana. idees fonamentals i estimar i jutjar la lògica i validesa d’argumentacions i informacions. Forma part de la competència matemàtica l’habilitat d’analitzar, interpretar i expressar amb claredat i precisió informacions, dades i argumentacions. Suposa, també, seguir determinats processos de pen- sament (com la inducció i la deducció, entre d’altres) i aplicar alguns algoritmes de càlcul o elements de la lògica, fet que condueix a identificar la validesa dels raonaments i valorar el grau de certesa associat als resultats derivats dels raonaments vàlids. També implica una disposició favorable i de progressiva seguretat i confiança vers la informació i les situacions (problemes, incògnites, etc.) que contenen elements i suports matemàtics, així com en la seva utilització quan la situació ho aconsella, basada en el respecte i el gust per la certesa i en la recerca per mitjà del raonament. L’assoliment d’aquesta competència s’aconsegueix en la mesura que els coneixements, les habilitats i actituds matemàtics s’apliquen de manera espontània a una àmplia varietat de situacions, provinents d’altres camps de coneixement i de la vida quotidiana, la qual cosa augmenta la possibilitat real de seguir aprenent al llarg de la vida, tant en l’àmbit escolar o acadèmic com fora d’aquest, i afavoreix la participació efectiva en la vida social. Competències bàsiques 26\n5. Competència d’aprendre a aprendreAprendre a aprendre implica disposar d’habilitats per conduir el propi aprenentatge i, per tant, ésser capaçde continuar aprenent de manera cada vegada més eficaç i autònoma d’acord amb els propis objectius inecessitats. És la competència metodològica que, d’alguna manera, guia les accions i el desenvolupamentde totes les altres competències bàsiques.Aquesta competència té dues dimensions fonamentals: d’una banda, l’adquisició de la consciència deles pròpies capacitats (intel·lectuals, emocionals, físiques), del procés i les estratègies necessàries perdesenvolupar-les, així com del que es pot fer amb ajudad’altres persones o recursos; d’altra banda, disposar d’un Aprendre a aprendre suposasentiment de competència personal, que redunda en eldesenvolupament de les actituds, la motivació, la confiança adquirir habilitats peren un mateix i el gust d’aprendre. conduir el propi aprenentatgePer desenvolupar aquesta competència cal ser conscientdel que se sap i del que cal aprendre, de com s’aprèn i de i continuar aprenent decom es gestionen i controlen de forma eficaç els processos forma eficaç i autònoma.d’aprenentatge, per tal d’optimitzar-los i orientar-los a satisferobjectius personals. També requereix conèixer les pròpies potencialitats i carències, treure profit de lesprimeres i tenir motivació i voluntat per superar les segones des d’una expectativa d’èxit, i augmentarprogressivament la seguretat per afrontar nous reptes d’aprenentatge.Comporta, per tant, tenir consciència i regulació conscient d’aquelles capacitats que entren en joc enl’aprenentatge: l’atenció, la concentració, la memòria, la comprensió i l’expressió lingüística, entre d’altres.També es planteja l’ús de tècniques facilitadores d’aquest autocontrol, com les bases d’orientació i elsplans de treball, per obtenir-ne un rendiment màxim i personalitzat amb l’ajut de diferents estratègiesi tècniques d’estudi, de treball cooperatiu i per projectes, de resolució de problemes, de planificació iorganització d’activitats i temps de forma efectiva.Implica també fomentar el pensament creatiu, la curiositat de plantejar-se preguntes, identificar i plantejar ladiversitat de respostes possibles davant una mateixa situació o problema utilitzant diverses estratègies i meto-dologies que permetin afrontar la presa de decisions, racionalment i crítica, amb la informació disponible.Inclou, a més, habilitats per obtenir informació –tant individualment com en col·laboració– i, moltespecialment, per transformar-la en coneixement propi, relacionant i integrant la nova informació ambels coneixements previs i amb la pròpia experiència personal i sabent aplicar els nous coneixements icapacitats en situacions semblants i contextos diversos.Aquesta competència ajuda a plantejar-se fites assolibles a curt, mitjà i llarg termini i complir-les, i elevarels objectius d’aprenentatge de forma progressiva i realista i alhora suposa el control de l’assolimentd’aquestes fites, amb la reformulació de les activitats per adequar les seves accions a les fites preteses. Fanecessària també la perseverança en l’estudi i l’aprenentatge, des de la seva valoració, com un elementque enriqueix la vida personal i social i que és, per tant, mereixedor de l’esforç que requereix. Comportaser capaç d’autoavaluar-se i autoregular-se, responsabilitat i compromís personal, saber administrarl’esforç, acceptar les errades i aprendre de i amb les altres persones.En síntesi, aprendre a aprendre implica la consciència, la gestió i el control de les pròpies capacitats iconeixements des d’un sentiment de competència o eficàcia personal, i inclou tant el pensament estratègic Competències bàsiques 27\ncom la capacitat de cooperar, d’autoavaluar-se i el maneig eficient d’un conjunt de recursos i tècniques de treball intel·lectual, i tot això es desenvolupa per mitjà d’experiències d’aprenentatge conscients i gratificants, tant individuals com col·lectives. Les competències personals La competència personal està vinculada al desenvolupament i a l’afirmació de la identitat personal i es tradueix en l’afirmació dels seus propis valors i autonomia, però també en actituds d’obertura, flexibilitat i de compromís vers les altres persones. Aquest aprenentatge implica, d’una banda, fer-se com cadas- cú desitja i, de l’altra, usar la pròpia manera de ser per desenvolupar-se en les situacions que l’àmbit escolar i la pròpia vida li plantegen, tot tenint en compte les variacions que cal introduir per potenciar la construcció de la identitat femenina i de la masculina. Implica, així mateix, el desenvolupament de les competències emocionals, adreçades a un mateix (per exemple, el coneixement de les pròpies emocions i les d’altri, la regulació emocional i l’autoestima) i adreçades a les altres persones (l’empatia, l’assertivitat, l’escolta, el diàleg, l’animació de grups, la presa de decisions i la resolució de conflictes, entre d’altres). L’estructuració de la identitat és un procés que comença prenent consciència del lloc que ocupa en el seu àmbit familiar i integrant els valors del seu entorn més proper. En arribar a l’escola, cal que els nois i les noies, tot reconeixent les seves eleccions, les seves opinions i els seus valors, acceptin la diferència i s’obrin a la diversitat. Cal treballar l’autoconeixement, la construcció i l’acceptació de la pròpia iden- titat, la regulació de les emocions, l’autoexigència, el pensament crític i el desenvolupament d’hàbits responsables. Cada noia i noi ha de configurar de forma conscient i autònoma la seva pròpia biografia, d’acord amb les seves voluntats i amb tots els referents culturals i històrics disponibles del seu entorn. Tots els àmbits d’aprenentatge contribueixen a desenvolupar la identitat personal, social o cultural de l’alumnat posant-lo en contacte amb universos de coneixement variats, ampliant els seus horitzons, mobilitzant-ne les seves facultats i incitant-lo a pronunciar-se sobre els grans debats que animen la societat, perquè així construirà la seva identitat. 6. Competència d’autonomia i iniciativa personal Aquesta competència, en l’àmbit de les competències bàsiques, es refereix, d’una banda, a l’adquisició de la consciència i aplicació d’un conjunt de valors i actituds personals interrelacionats, com la res- ponsabilitat, la perseverança, el coneixement de si mateix i l’autoestima, la creativitat, l’autocrítica, elL’autonomia i iniciativa personal control emocional, la capacitat d’elegir, de calcular ajuden a transformar les idees riscos i d’afrontar els problemes, així com la capacitat de demorar la necessitat de satisfacció immediata,en accions i emprendre i avaluar d’aprendre de les errades i d’assumir riscos.projectes individuals i col·lectius. De l’altra banda, remet a la capacitat d’elegir amb criteri propi, d’imaginar projectes i de portar endavant les accions necessàries per desenvolupar les opcions i plans personals –en el marc de projectes individuals o col·lectius– responsabilitzant-se, tant en l’àmbit personal, com en el social i laboral. Competències bàsiques 28\nSuposa poder transformar les idees en accions, és a dir, proposar-se objectius i planificar i portar a termeprojectes individuals o col·lectius. Requereix, per tant, poder reelaborar els plantejaments previs o ela-borar noves idees, buscar solucions i portar-les a la pràctica. A més, analitzar possibilitats i limitacions,conèixer les fases de desenvolupament d’un projecte, planificar, prendre decisions, actuar, avaluar el ques’ha fet i autoavaluar-se, extreure’n conclusions i valorar les possibilitats de millora.Exigeix, per tot això, tenir una visió estratègica dels reptes i oportunitats que ajudi a identificar i complirobjectius i a mantenir la motivació per aconseguir l’èxit en les tasques escolars i els projectes personals.A més, comporta una actitud positiva cap els canvis, amb la flexibilitat necessària per adaptar-s’hi críti-cament i constructiva i que pressuposa flexibilitat de plantejaments, per la qual cosa aquests canvis espoden comprendre com a oportunitats, adaptar-s’hi críticament i constructiva, afrontar els problemes itrobar solucions en cada un dels projectes vitals que s’emprenen.En la mesura que l’autonomia i la iniciativa personal involucren sovint altres persones, aquesta compe-tència obliga a disposar d’habilitats socials per relacionar-se, cooperar i treballar en equip: posar-se enel lloc de l’altre, valorar altres idees, dialogar i negociar; l’assertivitat per fer saber adequadament a lesaltres persones les pròpies decisions i treballar de forma cooperativa i flexible.Una altra dimensió important d’aquesta competència, molt relacionada amb aquesta vessant més social,està constituïda per aquelles habilitats i actituds relacionades amb el lideratge de projectes, que inclouenla confiança en un mateix, l’empatia, l’esperit de superació, les habilitats per al diàleg i la cooperació,l’organització del temps i tasques, la capacitat d’afirmar i defensar drets o l’assumpció de riscos.En síntesi, l’autonomia i la iniciativa personal impliquen ser capaç d’imaginar, emprendre, desenvolupar i ava-luar accions o projectes individuals o col·lectius amb creativitat, confiança, responsabilitat i sentit crític.Competències específiques centrades a conviure i habitar el mónDesprés de parlar de les competències transversals es passa ara a un àmbit més focalitzat: el d’aprendrea conviure i habitar el món, fonamental perquè els ciutadans i ciutadanes esdevinguin membres actiusen una societat democràtica i participativa.Aprendre a conviure implica tenir en compte l’enriquiment que proporcionen les relacions socials i, en espe-cial, el diàleg intergeneracional i la valoració de les aportacions, manifestacions i produccions culturals enla seva diversitat i pluralitat de gènere, temps i espai, com a part del patrimoni cultural de la humanitat.Aprendre a habitar el món requereix la comprensió per part de l’alumnat de la realitat que l’envolta, quees reconegui en la seva pertinença al grup i a la societat, que interactuï amb l’entorn i es comprometi ala seva millora.Els coneixements escolars han de permetre al nen i a la nena comprendre i interpretar el món en què viu ifacilitar-li la participació en la construcció d’una societat més humana. L’educació escolar ha de preveureles situacions problemàtiques que tot ciutadà i ciutadana ha d’aprendre a administrar i solucionar en elscamps concrets de l’educació científica i tecnològica i l’educació per a la salut, per al medi ambient i peral desenvolupament sostenible; l’educació social i per a la ciutadania.Si volem una més gran cohesió social i una actitud responsable i participativa de les noies i els nois enversla comunitat escolar i l’àmbit local cal, entre d’altres, la conscienciació de la pertinença social i comunitària, Competències bàsiques 29\nUn curriculum competencial_per_a_l_eduacio-eso


Associació de comerç i turisme de Camprodon | 9habitat\nL’associació de comerç i turisme de Camprodon volia incrementar les visites de la web i sobretot, fer que els visitants es decideixin a visitar la ciutat. És per això que van decidir instal·lar una càmera web en un dels punts més emblemàtics de la ciutat, fent d’aquest, un aparador virtual.\nD’aquesta manera tots els esdeveniments socials que passin en aquest punt podran ser vistos a temps real per altres persones a través de la xarxa. Ara els seus habitants o bé, les persones que tenen segones residències o simplement vulguin passar un cap de setmana a Camprodon podran consultar el temps exacte que fa en aquell moment. Així doncs, el que aconseguim és augmentar de les visites de la web.\nAra ja poden retransmetre en directe un esdeveniment d’interès popular a través d’internet, un esdeveniment esportiu, una activitat escolar o esportiva que permeti als pares o familiars seguir en directe l’esdeveniment a milers de quilòmetres.\nEn accedir a la pàgina web de l’associació de comerciants apareix una foto estàtica però que ha estat feta en aquell mateix moment, per tant, ja ens dóna una imatge en temps real del lloc d’interès. En fer clic sobre la imatge, apareix una nova finestra del navegador amb el vídeo en temps real de què està captant la càmera.\nIncrement visites web\nIncentiu pels visitants


El mercat comanda\n29 setembre 2020 22:08\nJoan Riera | 18 gener 2008\nQuan un sector econòmic creix per sobre de les seves possibilitats a l'empara dels guanys ràpids i, a vegades, de l'especulació, floreixen per totes bandes empreses de nova creació que, en una acció molt humana i comprensible, intenten aprofitar-se de la conjuntura. Això és el que ha passat a les Balears amb l'oferta immobiliària. El problema és que el mercat s'encareix, se satura i ell mateix s'autoregula. Després moltes empreses amb poques arrels i tradició es veuen forçades a tancar (si és que ja no ho tenien previst els seus promotors quan les posaren en marxa). Això és el que està passant en aquest moment. L'oportunisme sembre passa a segon terme en els moments complicats, un procés tan normal com la vida mateixa. El mercat ordena, reordena i comanda.


Munté defensa que presentar-se amb les sigles de JxCat és «molt més» que una «marca electoral» - Empordà\nLa candidata a l'alcaldia de Barcelona sosté que aquesta marca «significa molt» per «totes les persones que han apostat per la força de la unitat del sobiranisme per governar la principal institució del país»\n16·06·18 | 18:29\nMunté defensa que presentar-se amb les sigles de JxCat és «molt més» que una «marca electoral» Bernat Vilaró\nLa presidenta del PDeCAT i candidata a l'alcaldia de Barcelona, Neus Munté, ha defensat aquest dissabte la decisió de concórrer a les eleccions amb el nom de Junts per Catalunya: "no és una marca electoral, és molt més".\nEn la clausura de la Convenció Municipalista que s'ha celebrat a Castelldefels, Munté ha defensat que JxCat "significa molt" per "totes les persones que han apostat per la força de la unitat del sobiranisme per governar la principal institució del país i també tots els ajuntaments". La presidenta del PDeCAT ha assegurat que aconseguir el màxim nombre d'alcaldies en les pròximes eleccions municipals serà la garantia per "portar una llum d'esperança en aquest país".\nA més, ha fet una crida a "la unitat, la transversalitat i a treballar pels nostres ajuntaments des del compromís ple i sincer amb tot allò que hem anat construint".\nLa presidenta del PDeCAT ha assegurat que el partit surt reforçat de la convenció amb "les idees més clares, una estratègia definida i una actitud que són guanyadores per a les pròximes eleccions municipals". Neus Munté ha explicat que el seu partit "ambiciona un país lliure i una manera d'entendre el país que no sigui amb persecució d'idees ni existència de presos polítics".


El PSOE pot moure fitxa - Diari Jornada\nEl PSOE pot moure fitxa\nL’arribada de Pedro Sánchez a la presidència amb l’aval de Podem i dels partits sobiranistes catalans i bascos ha marcat un canvi d’etapa en les relacions entre el govern espanyol i català. No estem ni en una fase de negociació ni tampoc de diàleg. Però sí que hi ha hagut un canvi de to respecte del PP. De moment, això només s’ha traduït en declaracions com les de la ministra Batet —«Seria molt millor dialogar sense gent a la presó»— o del mateix Josep Borrell, ministre d’Exteriors de Sánchez, que, tot i la seva bel·ligerància habitual contra l’independentisme, va afirmar en una entrevista a la BBC que «personalment» preferiria que no hi hagués presos.\nPerò si realment el govern del PSOE vol trobar una solució política dialogada al conflicte català, haurà de passar de les paraules als fets i moure peça. Té eines per fer-ho. L’executiu del PSOE argumenta que no pot influir en les decisions de la fiscalia i en la petició de penes que farà en el marc del judici per l’1-O. Però, si bé és cert que la fiscalia és formalment independent del govern, el fiscal general de l’Estat el nomena l’executiu. No és poca cosa. De fet, la querella que ha dut mig govern de la Generalitat a la presó la va redactar l’antic fiscal general Maza.\nA més a més, cal tenir en compte que la fiscalia no és l’única acusació personada en el judici de l’1-O que té vinculació amb el govern. També hi ha l’Advocacia de l’Estat, que penja directament del ministeri de Justícia. Si realment Pedro Sánchez aposta pel diàleg, el govern espanyol podria retirar l’acusació de l’Advocacia de l’Estat contra els presos polítics. En aquest cas no hi ha excusa possible.\nEl conflicte català amb l’estat espanyol té naturalesa política, i la repressió policial o judicial no hi aportarà cap solució. Si jutges, fiscals i Guàrdia Civil segueixen marcant el tempo, la situació seguirà bloquejada. Fins que els presos no siguin al carrer serà molt difícil parlar de diàleg.


Banys Àrabs – Girona / Gironès | Catalunya Medieval\nBanys Àrabs – Girona / Gironès\nLes següents fotografies no guarden cap ordre concret en relació amb la visita efectuada.\nÈpoca: Construcció del segle XII – Refeta al segle XIII / Restaurada l’any 1929 - Romànic - (Patrimoni.Gencat).\nEstat: Bo. Visitable – ( Adreça / Horaris / Tarifes ).\nAccés – Visitats el 09/04/2016:\nSituats al carrer Ferran el Catòlic. Al davant hi ha la Torre Cornèlia.\nLocalització: N 41 59 17.5 E 02 49 32.7 – Altitud: Sense dades.\nEls anomenats banys àrabs, situats dins el nucli urbà, són en realitat uns banys públics d'època romànica, que segueixen els models de les termes romanes, dels banys musulmans i de les miqvé jueves, tradició que fou recuperada a partir del segle XI amb el desenvolupament de les ciutats.\nL'edifici s'inspira en la tipologia dels banys nord-africans, herència directa dels edificis termals romans, però els seus elements arquitectònics són plenament romànics: arcs de mig punt, voltes de canó, capitells corintis estilitzats a la manera del segle XIII, etc.\nExteriorment no té façana, només és visible el mur, sense finestres, amb una porta senzilla, per sobre del qual sobresurt la llanterna de la sala principal.\nLa construcció s'estructura en un petit vestíbul, la sala freda de vestuari amb piscina central, la sala calenta i de massatges, coberta amb volta de canó, la sala de sudoració i finalment una altra sala semblant a la primera sala calenta.\nLa sala principal, la més notable, és de planta quadrada, amb una piscina octogonal al centre, coberta per vuit sectors de volta de canó de quart d'esfera, que als angles arranquen de quatre trompes.\nÉs remarcable el templet octogonal amb vuit esveltes columnes i estructura mixta de canó i trompa cònica, així com la llanterna exterior i les alcoves del caldarium. Al mur oest hi ha quatre grans arcades que possiblement comunicaven al jardí.\nHi ha capitells esculturats a les vuit columnes de la sala freda i de la llanterna. Els de les sales calentes han estat excessivament restaurats.\nEls capitells de la piscina octogonal tenen forma rectangular i descansen damunt un astràgal cilíndric i voluminós. Els temes que hi trobem són, fonamentalment, decoracions vegetals a base de fulles superposades als angles que experimenten nombroses variacions, per exemple, la inclusió de fulles penjant. La tècnica de tots ells és molt semblant i consisteix en desbastar llur massa general i després ornar-los amb regates paral·leles. Estilísticament reprodueixen esquemes romànics en un moment que aquests ja no es feien.\nAixò es palesa encara més en els capitells de la llanterna, en els quals s'expressen formes i composicions derivades de les dels capitells interiors però amb menor destresa. Tot i que no es poden establir vincles de taller directes, cal esmentar l'estreta relació formal i iconogràfica de les àguiles que es troben als Banys àrabs amb les que apareixen a un capitell del Museu d'Art de Girona i en un altre del claustre de Sant Pere de Galligans.”\nPer a les persones interessades en el tema, els remetem a la pàgina web de Patrimoni.Gencat – Arqueologia, on podran complementar i/o contrastar una mica més aquesta informació.\nPublicat el 18 abril 2016 per Ricard\tdins de Gironès amb l`etiqueta Altres llocs d'interès, Catalunya, Edificació segle XII, Girona, Romànic .


Manacor vol crear una escola-taller per aprendre a mantenir i reparar embarcacions – Revista07500\nPerquè els alumnes puguin obtenir el Cerfificat de Professionalitat. L’Ajuntament cerca un espai d’almanco 450 metres quadrats per llogar.\nEncara que la flota pesquera professional de Porto Cristo hagi anat minvant fins a mínims històrics i que la llotja s’hagués de traslladar fins a Cala Bona fa uns anys, el municipi continua tenint una força voluntat i presència marítima. Amb un club nàutic actiu i uns amarraments públics amb llista d’espera, les embarcacions encara signifiquen llocs de feina. Els astillers del port, per exemple, sempre han tengut projectes en marxa i l’explanada de davall l’hotel Drach ha vist passar, a ple sol d’estiu, mariners, turistes i locals que han vist d’aprop un ofici que no s’hauria de pedre.\nÉs per això que ara l’ajuntament de Manacor ja cerca espais per llogar on poder-hi crear un taller de formació per a joves interessats en obtenir un Certificat Professional en el manteniment i reparació d’embarcacions de nàutica i esbarjo. De fet fa mesos que des del departament d’Urbanisme s’ha cercat un local ampli a Porto Cristo (de 450 metres quadrats com a mínim) on poder-hi instal·lar l’escola. Una licitació que ha quedat deserta i que ara s’ampliarà a tot el municipi de Manacor. I és que els requisits plantejats pel Servei de Formació i Ocupació del SOIB (que és qui s’encarrega d’aquest certificat de professionalitat) són complicats tant pel que fa a la superfície de la nau com a l’equipament i mobiliari.\nUn equipament que hauria d’aportar el propi ajuntament manacorí, que ja ha reservat 26.000 euros dels remanents municipals per poder tirar endavant el projecte i aconseguir, finalment, que el municipi sigui pioner en aquest tipus de formació, a fi de crear professionals capacitats pel relleu.\nUn certificat de professionalitat és un document que expedeix l’administració laboral (a les Balears, el SOIB) i que acredita, de forma oficial i amb validesa a tot l’Estat, que una persona treballadora és competent en una qualificació professional. Els certificats de professionalitat estan regulats per Reial decret, i en el marc del Sistema Nacional de Qualificacions i Formació Professional (SNQP).\nCada certificat de professionalitat està configurat per a una o més unitats de competència. Totes les accions formatives per obtenir un certificat de professionalitat s’estructuren en mòduls teòrics i, a més, inclouen un mòdul de pràctiques professionals no laborals que es desenvolupa en un centre de treball.\nEl certificat de professionalitat té menys unitats de competència i una durada inferior a la del títol de Formació Professional. Tenir un certificat de professionalitat suposa poder acreditar de forma oficial i en l’àmbit estatal unes competències que facilitaran la inserció laboral. A més, cal tenir en compte que tendran els efectes que pertoquin segons la normativa de la Unió Europea sobre el sistema general de reconeixement de la formació professional en els estats membres de la Unió i la resta d’estats signataris de l’Acord sobre l’Espai Econòmic Europeu.\nPrevious Article Andreu Gelabert i Albert Baenas parlen sobre l'electricitat i les energies renovables\nNext Article Així lluirà la futura plaça de Sant Jaume


En aquesta activitat es donaran eines perquè els nostres estudiants puguin desenvolupar competències i habilitats professionals i socials amb l’objectiu de ser més efectius en el seu lloc de treball i augmentar la seva empleabilitat.\nTreballarem tant les habilitats socials: ( empatia, interrelació amb els altres, gestió de conflictes, persuasió, escolta activa, capacitat de comunicació) com les habilitats professionals: (treball en equip, lideratge, negociació, gestió del temps i control del estrés, iniciativa, creativitat, capacitat analítica, work in English).\nLa formació serà coordinada per professionals del sector que volen transmetre els seus coneixements als participants dels tallers. Oferirem sessions orientades a diferents sectors. Taller teòric i pràctic.\nProperes sessions previstes pel 25/04, 23/05, 24/05, 27/05 i 30/05.\nSessió: “Com fer el teu currículum 2.0”\nEstà comprovat que el CV en format paper és una eina cada cop més insuficient per demostrar el talent necessari que requereix el mercat laboral actual i cal aplicar creativitat per diferenciar-te.\nVine i fes amb nosaltres el itinerari visual que et farà passar del CV tradicional al currículum basat en competències a més a més de la introducció a les eines digitals que, sens dubte, t'oferiran una major visibilitat.\nEl dilluns 25/04 desenvoluparem la sessió en diferents horaris, tria el que millor s'adapti a les teves necessitats:\nSessió: “Com afrontar una entrevista de treball amb garanties d’èxit?”\n19:00 a l'aula 203\nSessió: “Les Xarxes Socials, un aliat indispensable en la teva recerca de feina!”\nLa durada de cada sessió és d'aproximadament una hora i mitja. Sessions gratuïtes.


Calvet admet "anuncis optimistes" sobre la T-Mobilitat i responsabilitza SocMobilitat\nPublicat 30/01/2019 17:40CET\nHan iniciat els trmits perqu l'adjudicatria compensi l'ATM pels retards\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Dami Calvet, ha reconegut aquest dimecres que han pecat d'anuncis optimistes per a l'arribada de la T-Mobilitat, encara que ha responsabilitzat SocMobilitat de l'incompliment dels terminis: "Atribum els retards a les dificultats de l'empresa".\n"El projecte no el duu a terme la mateixa ATM, el fan empreses privades contractades per l'ATM", ha afirmat Calvet en comissió parlamentria sobre la T-Mobilitat, i ha detallat que la majoria dels subprojectes necessiten el canvi tecnolgic del taquillatge, la qual cosa comporta un retard en tot el projecte.\nA més, ha insistit que la T-Mobilitat és un salt cap endavant en la millora del transport públic "que no es pot reduir al canvi tecnolgic del taquillatge", i ha afegit que no escatimaran en qualitat per avanar els terminis.\nHa explicat que han iniciat els trmits perqu la concessionria SocMobilitat, encarregada d'implementar i gestionar la T-Mobilitat, compensi l'ATM pels retards: "L'ATM va enviar a SocMobilitat 36 avisos de retard i es van obrir set expedients de sanció, dos d'ells ferms".\nCalvet va afirmar a l'octubre que la T-Mobilitat no entraria en funcionament fins al 2021 per evitar que es posés en risc la qualitat i que la prova pilot es far aquell mateix any.