Des del començament de la pandèmia, CREATE va identificar una sèrie de factors que suposarien grans desafiaments en els camps de l'educació bàsica, especialment a les zones rurals de l'Índia. Aquests incloïen una caiguda en l'accés a l'educació, la salut mental infantil durant la tancada, l'estrès de recuperar les proves de final d'any, especialment per als graus 10 i 12 en el sistema educatiu indi; i un augment en el nombre d'abandonaments escolars.\nPel que fa a les necessitats en les aldees, CREATE va decidir adoptar un enfocament doble:\n1. Intervenció immediata durant la por generada pel covid-19.\n2. Documentació sobre la situació per disposar d’informació concreta sobre la qual desenvolupar solucions futures durant tals emergències, tant per als estudiants com per les seves famílies.\nEl confinament inicial de l'Índia va durar gairebé tres mesos fins que el govern va anunciar que el 8 de juny de 2020, certs serveis podrien reiniciar-se de manera gradual. CREATE va començar immediatament a avaluar la situació sobre el terreny i va explorar opcions per recolzar l'educació, com l'educació en línia amb el suport de les seves oficines centrals a Amritapuri. El primer pas va ser proporcionar capacitació docent en línia.\nA mesura que el bloqueig va començar a suavitzar-se, CREATE va sol·licitar permís als organismes administratius locals per obrir centres de suport educatiu en aquestes àrees, tot i que les escoles no estaven obertes. Les regions sense casos de covid informats dins d'un radi de vint milles estaven disposades a donar permís, però, les regions on els casos encara estaven actius van romandre bloquejats.\nA l'Índia, els exàmens de la junta per als estàndards 10 i 12 són crucials per a la forma en què els estudiants planifiquen el seu futur. Així, els centres es van obrir el més ràpid possible per a les classes superiors que necessitaven aquest suport. Si fins i tot, durant la situació anterior, aquests exàmens poden ser estressants per als estudiants, la situació del covid-19 només va augmentar l'ansietat. Molts exàmens de la junta s'havien quedat incomplets a causa del tancament d'escoles.\nAmb el temps, el bloqueig i els seus efectes es van dissipar encara més, i les classes de l'escola secundària es van agregar a les activitats de suport educatiu de CREATE. En alguns llocs, les classes en línia no es van poder realitzar a causa de la manca de recursos o a l'interès en les aldees, ni l'equip va poder obtenir el permís per a les classes regulars.\nEn canvi, CREATE va emprar un nou mètode: els mestres anaven de porta a porta a les aldees per connectar-se amb els estudiants. Es va seguir tot el protocol de covid i es va mantenir el distanciament social. Els mestres i els nens feien servir màscares i es rentaven les mans quan era necessari. A més, CREATE va encoratjar i va supervisar l'assistència després de l'escola a través de classes en línia i de televisió proporcionades pel govern.\nLes activitats van començar a les aldees de Panjab al juliol de 2020 amb només dues classes en línia, però el nombre va augmentar gradualment amb el temps. Per a novembre de 2020, es van reobrir 18 centres de suport educatiu en diversos estats, vuit dels quals tenien classes regulars. També hi va haver sis classes porta a porta i quatre classes en línia.\nEl 15 d'octubre, el govern nacional va permetre als governs estatals decidir si reobrien les seves escoles o no. Alguns estats, com Bihar i Tamil Nadu, van reobrir les seves escoles secundàries i institucions d'educació superior. Es va assessorar els estudiants sobre la pandèmia i es van fer arranjaments de seients per als estudiants d'acord amb la norma de distanciament social. Mentrestant, alguns estats, com Kerala, que encara lluitaven contra el covid, van decidir que tots els centres educatius romanguessin tancats.\nA principis de març d'aquest any, diversos estats van decidir reobrir totes les escoles i universitats. En la major part de l'Índia, l'any escolar comença a l'abril i cada lloc haurà de decidir a través de les seues diferents realitats com procedir. Per exemple, a Maharashtra, un augment sobtat de casos al març de 2021 va significar un nou bloqueig al districte de Nagpur. El major desafiament per a totes les regions va ser descobrir com reiniciar l'educació per als nens que havien estat fora de el sistema durant aproximadament un any, i fins i tot més.\nDurant la història de CREATE, una crisi global d'aquest tipus mai havia tingut lloc a una escala tan massiva com la que es va testificar en 2020. Si bé l'equip va fer tot el possible per abordar els desafiaments a través d'intervencions ràpidament adaptades, també va tractar de recopilar la major quantitat de dades possible per preparar-se per tals emergències en el futur. Desenvolupant la millor de les seves capacitats, van registrar la realitat sobre el terreny a través d'enquestes i entrevistes personals. Les enquestes es van completar per telèfon, a través d'entrevistes porta a porta o en petits grups de discussió de cinc o menys persones.\nAlgunes propostes sobre els resultats de la investigació són:\n1. Desenvolupar un model per mantenir els nivells d'educació i salut mental dels nens a les regions rurals i aïllades durant les crisis i emergències nacionals.\n2. Recopilar dades per publicar informació sobre les experiències en el terreny durant el covid-19 per construir una xarxa de coneixement per tal de recolzar l'educació en successos futurs.\n3. Aprofitar els dos punts anteriors per influir en la política de cara a futures crisis.\nL'enfocament principal de CREATE és el suport i el desenvolupament d'una educació accessible per abordar les necessitats dels nens, que inclou tutoria i suport social fora de l'horari escolar, així com la capacitació en alfabetització per a adults.\nLa seva recerca respon al desafiament de trobar formes de millorar les oportunitats educatives mitjançant l'ús de tecnologies que ampliïn els horitzons de les persones pas a pas. La solució a aquests problemes requereix un enfocament multidisciplinari que es basi en l'experiència en les ciències físiques, biològiques, estadístiques i socials. Sobre la base d'aquest coneixement, CREATE aplica solucions digitals innovadores per a proporcionar tecnologies educatives accessibles i assequibles per a tothom.\nSegons el Govern de l'Índia, la taxa general d'alfabetització del país per a les persones majors de 15 anys és del 69%, amb un 79% per als homes i un 59% per a les dones. A més, hi ha una enorme bretxa entre les zones rurals i urbanes. Per a les dones a les zones rurals de l'Índia, és del 51%, mentre que a les ciutats és del 77%. Per als homes, l'Índia rural té una taxa d'alfabetització del 74% davant el 88% a les àrees urbanes. El costat positiu, la taxa d'alfabetització entre dones i nenes en les zones rurals de l'Índia està augmentant més ràpidament a una taxa del 24%.\nFoto: A Kerala, una treballadora social li posa una màscara a un nen tribal.


ELECTROSPLASH 2016 - AU Agenda\nDEL DIVENDRES 8 AL DIUMENGE 10/7\nDurant tot l’estiu, la costa mediterrània viu al ritme dels festivals de música. I entre les diferents opcions que s’ofereixen als festivalers, l’ElectroSplash és un cas atípic: malgrat el bon succés de l’edició de 2015, els organitzadors no s’han crescut i li han tornat a donar tota la frescor d’un festival novell amb un caracter friendly i familiar dins un quadre natural d’excepció. Una vegada més, el festival prefereix apostar per la qualitat més prompte que per la quantitat. No obstant això, de mica en mica s’ompli la pica i el cartell d’enguany té uns corrents més eclèctics que de costum, tot mesclant l’escena electrònica (la punta de llança del festival) amb l’escena indie. Pel costat electro, retrobarem als plats aquells qui han marcat les pistes de ball els darrers mesos, l’impescindible deep house del duo alemany Âme, l’electrònica espacial de l’anglès Fort Romeau, el darkwave d’Helena Hauff, el techno endimoniat d’Eduardo de la Calle o l’inigualable Radio Slave. Del costat indie, l’escena s’omplirà amb Polock, Dorian i també Was. Un festival que no es poden perdre els amants de la natura i l’electro. B.T.


Quan, ara ja fa cinc anys, servidor va ser objecte d’un llibre de Pere Antoni Pons a la col·lecció Mallorquins en diàleg, de l’editorial de Lleonard Muntaner, em vaig poder fer una idea –més ben dit, confirmar-la de manera contundent– del paper decisiu del que, en aquesta col·lecció, té l’entrevistador. A la seva manera, és un biògraf i un assagista que se serveix d’un dels grans gèneres del periodisme. El lector d’aquest escrit hauria d’entendre que no parl de mi mateix, sinó de l’autor del llibre, P. A. Pons, que, amb molt de treball de recerca, amb molt de coneixement i prou perspicàcia, va presentar una imatge de mi mateix en la qual em trob d’allò més còmode, comptant, fins i tot, amb el fet que va explorar la meva vida per treure’n coses l’existència de les quals jo no havia sospitat mai.\nPens en el llibre de P. A. Pons cada vegada que me’n cau a les mans un altre de la mateixa col·lecció. Cosa que va passar fa un parell –mallorquí– de mesos, quan m’arribà Antoni Vidal Ferrando. La mà de l’escriptor, de Miquel Àngel Vidal. Aquest llibre té la virtut de dir tot allò que pot interessar en aquests moments de la figura de l’escriptor santanyiner. Vull dir que no és un llibre de circumstàncies, d’aquests que fàcilment es fan prescindibles o merament accessoris. I és així perquè assenyala amb ordre i saviesa els camins que hom pot prendre per ampliar els angles de visió necessaris en una obra tan rica i fèrtil com la d’Antoni Vidal Ferrando.\nDiria que, per això mateix, hi havia algunes maneres d’enfocar aquest llibre. I no degué ser gens fàcil optar per la que finalment li ha donat forma. Sigui com sigui, la seva lectura és una guia magistral, imprescindible per a sentir la remor de totes les fonts que nodreixen l’obra d’Antoni Vidal Ferrando, sens dubte una de les que han assolit majors profunditat i altura de la literatura catalana del nostre temps.\nAl lector de Vidal Ferrando, aquest llibre li serà de gran profit, perquè li optimitzarà generosament les lectures anteriors. Potser de més profit encara serà al futur lector, que disposarà d’una cartografia ferrandiana sensible i eficaç. Tots en sortim, per tant, beneficiats, de la suma d’aquests dos Vidals de bona llei.


Sabadell condemna el feminicidi d'una dona a Terrassa | Ràdio Sabadell\nSabadell condemna el feminicidi d'una dona a Terrassa\nCàrrecs electes i funcionaris davant de l'Ajuntament en el minut de silenci | Sergi Park\n25.07.2019 15:53 Mireia Sans\nUn centenar de persones s'han donat cita a plaça Sant Roc per mostrar el seu rebuig per l'assassinat ahir a Terrassa d'una dona pel seu marit. És la quarta víctima de violència de gènere aquest any a Catalunya i la localitat veïna ha decretat tres dies de dol en solidaritat amb la família i els amics. Entre els concentrats representants de tots els grups municipals i gran part dels càrrecs electes a més de funcionaris de diferents departaments amb l'objectiu de posar de manifest l'enuig per una xacra que no s'atura. "Condemnem tots els assassinats i totes les agressions contra les dones perquè ens estan matant pel fet de ser dones" ha explicat la tinenta d'alcaldessa de feminisme, Marta Morell que assegura que des de l'Ajuntament s'ha de fer molta prevenció per combatre situacions com aquestes. "La prevenció i les mesures contra la violència són una prioritat pel nou govern" ha assenyalat Morell. De fet, la tinenta d'alcaldessa ha detallat que a principis de setembre es presentaran, en roda de premsa, les mesures que el govern ha dissenyat per treballar les agressions i les conductes sexistes coincidint amb la Festa Major. A banda, Morell ha apuntat que també s'avançaran "noves mesures que anirem fent a partir del setembre i que seran a escoles i instituts que volem involucrar perquè això va de conscienciació. No pot ser que al segle XXI a les dones ens matin només pel fet de ser-ho".\nSegona concentració aquest vespre\nUna trentena de persones, entre les quals hi havia els regidors d'Esquerra Republicana Juli Fernàndez, Èlia Soriano i Gabriel Fernàndez, a més de l'exregidora republicana Montserrat Chacón, s'han concentrat aquest vespre a les portes de l'Ajuntament de Sabadell per condemnar l'assassinat d'aquesta veïna de Terrassa. Els concentrats, amb cartells on es podia llegir el lema 'Ens volem vives', han criticat el que qualifiquen de "justícia patriarcal" i han fet una crida perquè tothom, dones i homes, es comprometin a treballar per "construir una societat sense violència masclista". Així mateix, han traslladat un missatge de suport a la família i els amics de la dona assassinada al municipi veí abans de fer un minut de silenci que ha acabat amb un fort aplaudiment en record a la dona assassinada i totes les víctimes de violència de gènere.\nLa societat civil condemna el feminicidi de Terrassa amb una concentració silenciosa a plaça Sant Roc\nConcentració al Consell Comarcal\nEl Consell Comarcal del Vallès Occidental també ha fet un minut de silenci, de la mateixa manera que d'altres poblacions del Vallès Occidental com Terrassa, la ciutat de la dona assassinada. L'organisme supramunicipal ha condemnat els fets d'ahir a la localitat vallesana i ha volgut mostrar el seu suport a la família, amics i ciutadans del municipi.\nL'Espai Natura reclama una batuda de senglars per reduir-ne la població, present en zones urbanitzades


Coses sense sentit 2: Nanda i les joves llatines\nPublicat per coses2 a 21:42\nElfreelang 27 de març de 2011 a les 13:03\nVés a saber si l'encertes , potser sí que aquell parecemos gilipollas és tot un bri d'esperança o si més no de dubte ....crec que a mi també em cauria bé la Nanda, és curiós tinc una companya de feina del mateix país que ella i tampoc no entén els acudits( i la veritat jo tampoc entenc els seus)\nkweilan 27 de març de 2011 a les 19:59\nUna crònica ben curiosa i divertida. Ahir en un restaurant vaig fer una broma a la camarera ucraïnesa i tampoc no la va entendre. Coses de l'idioma!\ncoses2 2 d’abril de 2011 a les 12:09\nElfreeang,sens dubte la societat pot imfluir tant o més que la familia. Els alemanys tenen un altre sentit de l'humor...\nKweilan, no només és l'idioma en el cas dels alemanys és és aviat que tot ho interpreten literalment.\nGràcies per comentar a totes dues i una forta abraçada


Averies en calderes per la pressió de l'aigua\nAvaries en calderes per la pressió de l’aigua\nHome → Calderas → Avaries en calderes per la pressió de l’aigua\nPer què no funciona la caldera? Ja està! Alguna cosa falla en la pressió de l’aigua. De fet aquesta és una de les avaries més freqüents pel que fa a avaries en calderes es refereix. T’expliquem per què ocorren i les diferents avaries en calderes per pressió de l’aigua que existeixen. Pren nota!\nLes avaries en calderes per una incorrecta pressió de l’aigua són de les més freqüents. No hem d’alarmar, com és normal totes elles tenen solució. El que cal és identificar-les i fer-ho com més aviat millor cara a evitar que no estiguem utilitzant les calderes en tot el seu potencial i tal com hauríem.\nEl correcte funcionament d’una caldera d’aigua calenta i calefacció s’aconsegueix gràcies a diferents factors com són:\n– Un correcte subministrament elèctric\n– Una bona pressió d’aigua a la instal·lació\n– Un combustible òptim per al seu funcionament\nQuan algun o alguns d’aquests factors fallen és quan apareixen les avaries en calderes. Un mal funcionament o una anomalia en la instal·lació poden ser els culpables.\nLa pressió de l’aigua a les calderes\nLa pressió de l’aigua en aquest tipus d’instal·lacions és fonamental per poder gaudir d’una caldera en la seva plenitud. Una caldera es comporta de forma diferent si té tant excés com defecte de pressió en l’aigua. I he aquí quan apareix un dels problemes més freqüents.\nCal saber que la caldera i el circuit de calefacció estan connectats entre si. Les calderes compten amb un manòmetre que és l’encarregat de registrar la pressió en bar, la unitat de mesura de pressió.\nEl manòmetre de la caldera té com a finalitat indicar les diferents pressions de la mateixa durant el dia depenent sempre de l’ús que li donem a la caldera. És recomanable tenir una pressió de càrrega en fred i amb bomba parada per funcionar amb una pressió de més o menys 1,2 bar.\nBaixa pressió de l’aigua. Es dóna quan la pressió no és més alta que un 0,5 bar i fins i tot menys. Com podem identificar-la? Pel soroll de pas d’aigua en zones del circuit i pel soroll a la bomba de la caldera en circular.\nAmb baixa pressió de l’aigua és normal que la caldera pateixi sobreescalfament. La caldera en comptes de d’impulsar aigua, impulsarà aire provocant un escalfament de l’aire a l’interior del circuit produint així l’activació dels dispositius de seguretat de temperatura de la caldera i finalment deixant-la fora de servei.\nAlta pressió de l’aigua. Podràs observar que la vàlvula de seguretat de calefacció de la caldera s’ha disparat. Probablement sigui per un excés de càrrega d’aigua. Això sol passar quan carreguem la caldera en fred i amb la bomba parada fins als 2 bar facilitant que es dispari així fins als 3 bar de pressió. La vàlvula s’obrirà llavors i alliberarà pressió.\nAquí entra en joc l’anomenat el vas d’expansió de calefacció de la caldera que s’encarrega d’absorbir aquest increment de pressió, si el vas d’expansió no absorbeix l’increment de pressió, la vàlvula de seguretat s’obre i allibera pressió.


El govern de Mollet presenta 343 actuacions per realitzar en els propers quatre anys - somMollet\nEl govern de Mollet presenta 343 actuacions per realitzar en els propers quatre anys\nEl consistori fa públic el document inicial del Pla d'Actuació de Mandat, que es complementarà amb aportacions de la ciutadania\nDimecres, 9 d'octubre de 2019 | 17:15h\nL'equip de govern ha presentat el document inicial del Pla d'Actuació de Mandat (PAM) 2019-2023, el full de ruta a seguir per l'executiu local en els propers quatre anys i que consta de 343 propostes, principalment extretes del programa electoral del PSC.\n"En les passades eleccions ens vam imposar clarament i la ciutadania va donar suport al nostre model de ciutat, al qual aquest document dóna continuïtat", deia el regidor de Participació, Raúl Broto. Les propostes inicials, que es poden consultar al web municipal, es volen "enriquir i millorar" amb les aportacions que la ciutadania podrà fer fins al 31 d'octubre.\nActuacions en tres eixos\nEls 343 projectes i actuacions s’estructuren en tres grans eixos on es projecta el model del Mollet del futur: Persones (per una ciutat educadora, participativa i socialment justa); Oportunitats (per una ciutat propera a Europa, generadora d’ocupació, d’emprenedoria i d’innovació), i Espais (per una ciutat més verda, sostenible, compromesa amb les actuacions contra la crisi climàtica i saludable).\nEl document inicial del PAM també contempla quatre programes estratègics transversals en els quals es destaca fer de Mollet una ciutat verda, però també compromesa amb l’agenda d’Objectius de Desenvolupament Sostenible 2030 de les Nacions Unides, amb l’educació i la salut i amb la innovació des del punt de vista de ciutats intel·ligents (SMART).\nCiutat 30 km/h\nEntre els projectes que preveu el PAM, el govern ha volgut destacar-ne alguns com l'increment de l'habitatge públic, amb els projectes als edificis municipals de Francesc Macià i Batlle Tura com a més immediats; i l'increment de la plantilla de la Policia Municipal i d'agents cívics.\nA més, dins l'eix de la ciutat sostenible, l'alcalde, Josep Monràs, avançava que s'està treballant en diverses propostes a aplicar a partir de l'1 de gener de 2020 per lluitar contra el canvi climàtic, una de les quals la reconversió de Mollet en una ciutat 30, és a dir, que en la majoria de carrers del municipi no es pugui circular a més de 30 km/h.\nEntre els projectes que preveu el PAM hi ha un pla de modernització d'equipaments municipals. "Més que fer obra nova volem reaprofitar i millorar instal·lacions que ja tenim", explicava l'alcalde. A tall d'exemple, es preveu la restauració de l'edifici municipal de Jaume I per poder encabir-hi un espai per a entitats; l'ampliació de Can Gomà i la remodelació integral del pavelló de Riera Seca. Amb tot, Monràs advertia que el calendari d'aquestes obres –que suposen inversions importants– i davant les "limitacions econòmiques" de l'Ajuntament, estarà subjecte al cofinançament per part d'altres administracions com la Generalitat, a través per exemple dels ajuts del Pla Únic d'Obres i Serveis de Catalunya (PUOSC) o de la Diputació. "Hem de ser prudents perquè s'ha de garantir que el cofinançament sigui efectiu quan toca perquè si no es poden generar problemes de liquiditat a l'Ajuntament", advertia Monràs.\nD'altra banda, el govern local explicava que el PAM no és un document estàtic i que és "canviant i dinàmic". Amb tot, Monràs destacava que el document segueix "un model de Mollet clar per no anar a batzegades", deia.\nL'anterior PAM, el del període 2016-19, contenia unes 250 propostes i, segons el balanç del govern municipal, se'n va aconseguir un nivell d'execució del 97%.\nFins al 31 d’octubre, les persones majors de 16 anys empadronades a Mollet podran fer les seves propostes a través de dues vies. D'una banda, amb la butlleta física que trobaran en tots els espais municipals i al butlletí municipal Quatre Cantons, i que, un cop omplerta, es podrà entregar a l’Ajuntament o a qualsevol dels espais municipals. També s'hi podrà participar via Internet dins l'apartat Quin Mollet volem del web municipal.\nEls participants rebran una resposta personalitzada de l’Ajuntament sobre el recorregut de la seva proposta. Els criteris per acceptar o rebutjar un suggeriment són principalment que sigui de competència municipal i que sigui viable econòmicament. Així mateix, un cop finalitzat el procés, es farà una trobada pública per presentar el document final del PAM amb les diferents aportacions ciutadanes.


Després de negar-s'hi i provocar una gran polèmica, el president espanyol sol·licita comparèixer per informar de l'últim Consell Europeu\nARA/EFE Barcelona 28/03/2016 21:01\n651x366 Rajoy , en una imatge recent / EFE Rajoy , en una imatge recent / EFE\nMariano Rajoy ha demanat comparèixer davant del ple del Congrés per informar del Consell Europeu celebrat els dies 17 i 18 de març i en el qual es va tancar un acord amb Turquia sobre els refugiats que intenten arribar a territori europeu.\nL'executiu espanyol ha fet arribar aquest dilluns al registre de la cambra l'escrit amb la sol·licitud de compareixença, que serà tramitat dimarts per la mesa i la Junta de Portaveus del Congrés i que es concretarà previsiblement per a la setmana que ve.\nEl secretari d'Estat de relacions amb les corts, José Luis Ayllón, ha informat a Efe que no hi ha hagut un canvi de criteri sobre el fet que, segons els populars, l'executiu en funcions no s'ha de sotmetre al control d'un Parlament del qual no té la confiança, però ha precisat que Rajoy ha decidit comparèixer de manera excepcional en una sessió informativa "per la transcendència del tema debatut a Brussel·les".\nTot i les paraules d'Ayllón, la demanda de Rajoy suposa una rectificació en tota regla després de setmanes d'una inèdita polèmica política, que ha derivat en una crisi institucional sense precedents.\nMariano Rajoy: "Com a mínim, jo no he fet perdre el temps als espanyols"\nEl Congrés mantindrà el pols pel control del govern espanyol mentre consulta al TC


Relat "L'antull d'un Déu"\nInici > detall del relat: L'antull d'un Déu\nL'antull d'un Déu\nUn relat de: BJG\nFa molt i molt de temps els humans vivien en pau i harmonia però sense llibertat. Les seves vides estaven regides pels capritxos d'un Déu, Déu que no els deixava evolucionar, que destruïa les construccions de les persones quan ell creia que eren massa grans, que els arravatava les eines de treball quan creia que estaven massa ben fetes. Des del seu tron d'or i diamants, en el cel, ho controlava tot, tot ho veia, res s'escapava als seus ulls que van quedar atònits quan van veure la cosa més bella que havien vist mai en tots els seus milions d'anys de vida.\nEn un petit poble de diminutes cases de pedra rodejades de camps de blat i algun arbre fruiter hi vivia la més preciosa dama, encara que havia treballat al camp des de petitona conservava un cos molt ben curat, unes precioses i fines mans, uns sensuals i gruixuts llavis, dos ulls obscurs, brillants com dos sols i una llarga cabellera d'un negre intens. El seu nom era Zirta i vivia amb el seu gran amor Trab. Home robust, fort, de mirada penetrant i cabellera clara i un poc descuidada. Tenia la voluntat de ferro. Vivien l'un per l'altre. El seu amor era el més gran que es podia tenir i farien el que sigui per estar sempre junts. Cap dels dos s'hagués imaginat que tindrien un impediment tan gran abans del dia en que Déu sel's aparegué en forma humana al davant de la casa.\nEn una tarda de pluja Zirta s'estava teixint un vestit al porxo de la seva humil casa mentre Trab es banyava en un barril de fusta després d'un dur dia de labors al camp quan va sonar la porta.\n-Qui és?- Preguntà estranyada Zirta, ja que per la vesprada era molt estrany rebre visites.\n-Sóc un viatger que no té on passar la nit, ¿ seríeu tan amable de deixar-me passar la nit a casa seva? Per suposat els pagaria.- Digué una veu desconeguda a l'altre costat de la porta.\nAixí, la Zirta va anar a corre cuita cap a la porta fent cas a la seva necessitat d'ajudar a qui ho requereix procedent del seu noble i bondadós cor pur. Però la sorpresa va ésser molt gran quan va obrir. Una gran figura misteriosa s´ alçava just en front de la porta. Una forma humana que tenia un poder que, fins i tot , es podia veure amb els ulls, una sensació d'harmonia envoltava tot aquell ser, com si ni el vent ni l'aigua que queia del cel s'atrevissin a topar amb ell, sensació que s'acabava en el cor de Zirta a qui va posar tan nerviosa la presència del visitant que el cor pareixia voler escapar-li de dins del pit. Els ulls li tremolaven plorosos, els llavis vibraven incapaços d'articular paraula, fred suor s'expandia per tot el seu cos que era incapaç de realitzar cap moviment. La presència de Déu la deixà completament paralitzada.\n-Qui ha vingut amor meu?- preguntà en Trab des del seu barril\nVa deixar passar una estona i es va començar a preocupar quan no va obtenir cap resposta. Va sortir del seu relaxant bany i es va dirigir apressadament cap a l'entrada, ja no hi havia ningú, només va veure una nota penjada a la part de dins de la porta que deia així:\n-La teva estimada Zirta ha passat a millor vida, en el meu palau al cel tindrà tot el que vulgui i fins i tot viurà per sempre, al meu costat, es clar.\nLa nota tenia la inconfusible firma de Déu ja que cada lletra posseïa un resplendor daurat propi. Possiblement qualsevol altre home en el seu lloc hagués perdut tota l'esperança de tornar a veure el seu amor, però Trab no, no dubtà ni un segon, es vestí i sortí de casa seva amb una petita motxilla amb menjar per dos dies. Va començar un viatge i, després de dos dies sense parar de caminar més que per menjar, va arribar al místic poble dins del bosc. Ludoriel. Poble de misteriosos habitants que vivien completament exiliats de la resta del món, habitants de qui es deia que eren immortals, savis gràcies a l'experiència que havien obtingut vivint tan de temps, amb capacitats que cap altre habitant de la terra tenia, el seu cervell estava molt desenvolupat i els dava capacitat per a fer coses que la resta del món considerava màgia o bruixeria, per aquest mateix motiu eren temuts i odiats per a gairebé tots els habitants de fora de Ludoriel. La gent tenia por d'apropar-s'hi però aquell dia Trab no tenia por de rés, només l'importava recuperar a la seva estimada de les mans de Déu i va pensar que els ludorians serien els únics capaços de prestar-li ajuda útil per a tal suïcida aventura a la qual se n'anava a endinsar.\nEstava esgotat, el menjar començava a escassejar, i el bosc era tant homogeni que semblava que no avancés, la densitat de la vegetació li impedia veure el cel i quan l'esperança de trobar Ludoriel estava començant a flaquejar més que les seves cames va sentir una veu:\n-Què et porta per aquí viatger?\n-Estic buscant Ludoriel - Va contestar decididament en Trab que tenia l'esperança que aquell home posat dalt un arbre amb una llança fos un ludorià.\n-Per que vols entrar a Ludoriel? - Continuà preguntant l'estrany home que portava unes vestimentes fetes de vegetació del bosc.\n-Necessito la seva ajuda, vull fer una cosa que no puc fer tot sol.\nL'home de color verdós va baixar de l'arbre d'un salt i li va estendre la mà a Trab qui no va dubtar en agafar-li. Va perdre el coneixement dos segons i quan el va recuperar Trab va despertar en una gran ciutat on tots els habitants eren del mateix color que l'home que havia trobat al bosc feia uns instants. Els edificis eren molt grans i tot estava amb perfecta harmonia amb la natura que es mesclava amb la civilització.\n-Segueix-me. - Va dir-li una ludoriana.\n-D'acord. - Contestà Trab fent un esforç per llevar-se del terra.\n-Et portaré davant el gran amo.\nCaminaven per dins la ciutat dirigint-se cap al més gran de tots els edificis que es podien veure. I la curiositat no deixava de picar-li a Trab i va començar a fer-li preguntes a la seva acompanyant.\n-Com heu aconseguit tant gran meravella sense que Déu vos la destrossi?\n-Abans d'entrar-hi, tu l'has vist la nostra ciutat?\n-Doncs Déu tampoc la veu.\n-Com pot ser? Res s'escapa als ulls de Déu.\n-La nostra raça posseeix molts de mags capaços de crear il·lusions, els ulls de Déu veuen tot el que fan els homes des del seu tro al cel però segueixen sent ulls, les nostres il·lusions cobreixen la ciutat de tots els ulls.\n-Realment teniu poders sobrehumans, potser realment hem podreu ajudar! - Exclamà Trab amb un lleuger augment de la seva petita flama d'esperança.\n-Això ho dirà el gran amo. - Li contestà l'esvelta dona verdosa.\nCaminaren una estona més i finalment van arribar al gran edifici, la part de dins de l'edifici semblava un clar enmig del bosc. Les parets eren arbres i el sostre el formaven les copes d'aquests arbres. Tot l'edifici era una sola sala on al centre hi havia un altre ludorià assegut amb els ulls tancats.\nTrab s'hi apropà assentint amb el cap.\n-Soc el gran amo, conec la teva història i crec que es una injustícia que s´ha de solucionar. T'ajudaré.\n-Gràcies! - Exclamà Trab agenollant-se davant el gran amo amb els ulls plorosos.\n-Et crearé un cos aquí, en aquest edifici i li donaré consciència i memòria al teu esperit perquè sigui capaç de venir aquí i ocupar el teu nou cos quan es separi del teu cos actual. Et donaré l'equipament per lluitar i et mostraré el camí al palau de Déu. La resta ho faràs tu.\n-D'acord - Realment Trab no creia tenir moltes possibilitats però si no podia viure junt al seu amor preferia morir allí mateix\n-Aquesta nit descansa, et donaré una habitació perquè et recuperis del teu llarg viatge fins aquí i demà al matí tindré llest el teu equipament, parteix quan vulguis.\nTrab se'n va anar a descansar després d'haver parlat amb el gran amo. Tot i que estava baldat per al jove va ser impossible dormir aquella nit, estava molt nerviós pel que li podia passar al dia següent i va passar la nit pensant que podria ser la darrera vegada que veia les estrelles.\nEl sol va sortir com qualsevol altre dia, però Trab veia sortir el sol de manera diferent, tot ho veia diferent, sabia al que s'anava a enfrontar i estava quasi segur de fracassar però això no el detindria, res més despertar es va vestir, va esmorzar i es dirigí a rebre l'equipament que li havia d'atorgar el gran amo. Quan va entrar al saló on el gran amo restava, havia restat i hi restaria per molt de temps, va veure que una espècie de figura de fang, de les seves mateixes dimensions, descansava al terra al costat del seient del gran amo on seia tranquil·lament mentre li oferia a en Trab que es posés tota una armadura i empunyés una gran espasa que estaven a l'altre costat del seient. Trab assentí amb el cap i anà a posar-se les gatges de combat.\n-Et serviran per arribar fins a Déu, no per derrotar-lo. Ten-ho present. Ara només has d'anar al centre del bosc en que s'oculta la nostra ciutat on hi trobaràs un arbre mil·lenari d'unes dimensions tan grans que arriba fins al cel. Trepa'l i preparat per a la pitjor de totes les sensacions que hagis pogut experimentar mai; topar-te amb Déu.\nTrab no ho dubtà dos cops i s'encaminà cap al centre del bosc de seguida on no va tardar en arribar-hi. Un gran arbre del que no veia el final mirant cap al cel s'alçava enfront d'ell. Va agafar dos ganivets que li havia donat el gran amo ludorià i els va clavar a l'arbre, primer un i després l'altre, i així va començar a escalar, desclavava un ganivet i el clavava un poc més amunt, desclavava l'altre i un poc més amunt el tornava a clavar. Es va passar així hores i més hores i quan mirava cap al cel i no veia acabar l'arbre gegantí s'imaginava la cara de Zirta a dalt del tot per agafar forces i seguir escalant. De vegades, cada molts i molts de metres trobava una deformació a l'arbre que el permetia posar-s'hi i descansar, però mai descansava massa estona perquè estava impacient per arribar al cim i trobar-se amb la llum de la seva ànima i del seu cor. Dos dies sencers van passar quan finalment Trab arribà al cel, al regne de Déu. Començà a caminar per u\nn camí de cristall rodejat de núvols deixant el gran arbre a la seva esquena. Caminà una estoneta i de seguida es trobà amb una gran porta doble que s'alçava molts metres i era tan ample que gairebé no veia on acabaven. Quan va intentar obrir aquella immensa va sentir un grunyir molt fort d'una bèstia que no havia sentit mai abans. Trab es va esglaiar i empunyà la seva espasa just en el moment en que saltant per dalt de la porta apareixia el que devia de ser el guardià del palau de Déu. Un gos gegant capaç de fer desaparèixer un home sencer a sota la seva garra, amb tres caps, de cadascun dels caps s'apreciaven els grans ullals brillants i afilats que esgarrifarien a qualsevol, però pensant que ja no tenia res a perdre i comprenent que aquell gos era una amenaça per a ell es preparà per a lluitar-hi. Evidentment no el guanyaria per la força sinó que hauria de fer servir la seva intel·ligència. El primer que va fer la criatura de tres caps va ésser deixar caure la seva pesada pota sobre l'atrevit Trab, qui va quedar estirat a terra a sota de la pota però amb l'espasa recta, clavada en ella. Això va fer enfadar encara més, li havia fet mal i tot d'una aixecà la pota, Trab s'aixecà i es posà a córrer amb l'espasa empunyada sempre apuntant cap al cel per si queia una altra pota o inclòs la gola de l'animal que va ésser el següent que atacà. Trab i la seva espasa no van ser prou alts per punxar la gola del gos de tres caps abans d'estar completament a l'interior de la boca del cap central. Va engolir però Trab no pensava acabar a l'estómac d'aquella bestiola així li va donar temps abans de caure gola avall de clavar-li l'espasa a la llengua i aguantar-s'hi fort per no acabar sent l'esmorzar de l'animal que va començar a grunyir lamentant-se de dolor i remenant la llengua tant prest com podia per mirar de fer caure allò que tant el molestava. Però no ho va aconseguir, Trab va posar-hi tota la seva força i voluntat per anar-se apropant cap a les dents del davant, és a dir, la sortida d'aquella gran cova que era la boca del gos de tres caps. Estava a punt de tocar les dents però, no sabia com fer-li obrir-les ni tenia idea de com enfrontar-se a l'animal quan fos fora de la seva boca i així se li va ocórrer una altra idea, va deixar-se relliscar fins just al centre de la gola, on els tres caps del gos s'unien dirigint-se tots a l'únic cos que posseïa i allí clavà ven fort la seva espasa, estava penjant, agafant l'espasa amb les dues mans i la bèstia que no parava de botar i moure's degut al dolor que sentia no li facilitava gens les coses. Però, tot i així va aconseguir treure's un ganivet que duia a la bota amb la mà esquerra sense desenganxar ni un sol segon la mà destra del mànec de l'espasa ja que això hagués set la seva caiguda directa a l'estómac i òbviament la seva mort. Amb el ganivet va començar a perforar poc a poc la paret interior de la gola del gos, un cop i un altre durant bastant d'estona i just quan ja es veia la llum pel forat que estava fent a la carn del gos i el braç que subjectava l'espasa estava a punt d'amollar-se d'esgotament el gos va desistir dels seus moviments i va caure mort a terra degut a la gran pèrdua de sang. Trab va sortir esgotadíssim de la seva lluita i encara va tenir que arrossegar-se entre el terra i la carn del gos que li exercia tal pressió a sobre que quasi mor asfixiat en el intent.\nLa gran porta s'obrí, Trab no dubtà i la creuà tot i que el dolor del seu cos era molt fort s'alçà i s'adintrà en el palau de Déu, ja que les seves ganes de tornar a veure a la seva estimada Zirta, llum de la seva ànima i del seu cor, eren encara més fortes que el seu dolor. L'aire a dins del palau era el més pur que es pugui imaginar Gèlid vidre formava molts tipus de formes precioses a banda i banda del passadís que portava al tro de Déu, el terra d'aquell mateix passadís era un vidre transparent que deixava veure els núvols que Trab tenia a sota seu. El camí es va fer molt llarg per al pobre jove que havia anat a desafiar a l'intocable perquè estava esgotat però rera una llarga estona de caminada finalment tenia a Déu enfront seu, allà assegut al seu tro d'or i diamants gosant de la companyia de la seva nova dama a qui ja havia preparat un altre tro fet de robís i safirs on seia la Zirta, amb una cara apagada per la tristor de pensar que estava comdemnada a viure una eternitat al costat de Déu, qui es va sorprendre exageradament quan va veure que Trab l'havia anat a buscar. No sabia que sentir en aquell moment, va sentir tantes coses alhora. Alegria de tornar a veure al seu amor, angoixa de pensar que anava a perdre la vida allà mateix, tristor de veure tot el que havia patit Trab per la seva culpa, ràbia cap a qui la tenia presonera i por del que seria dels dos en uns instants. Déu es mirà a qui per ell era un miserable mortal amb menyspreu i li preguntà amb un cert to d'enutjament:\n-Què et porta davant de la supremacia, miserable?\n-Vinc a recuperar el que tu m'has arravatat, torna'm la meva raó de viure, la Zirta no és feliç al teu costat sinó al meu. - Li exclamà irritat l'home.\n-Com pots dir tal neciesa? Aquí la Zirta té tot el que desitja, menja el que vol, fa el que vol, i, fins i tot, li he concedit la immortalitat.\n-Com pots afirmar això si ni tan sols em vas preguntar si volia venir. - Va intervenir la preciosa donzella de Déu.\n-Què més pots voler si tens tots els luxes? - Li preguntà Déu, que sempre havia tingut els humans com si fossin animals carents de sentiments, potser perquè mai li havia importat si en tenien.\n-M'has negat la llibertat d'escollir, - contestà plorosa - d'escollir amb qui passar la meva vida.\nAquestes paraules van fer estellar a Déu en còlera i amb un simple moviment de mans va carbonitzar a Trab davant de la seva amada que va quedar esmicolada per dins ja que no sabia que l'ànima de Trab tenia voluntat pròpia aniria a buscar el cos que li havien fabricat a Ludoriel que de seguida adoptà la seva mateixa aparença conservant memòria, consciència i moral. El gran amo de la màgica ciutat de Ludoriel li va seguir fabricant cossos a Trab que seguí intentant recuperar a la seva amada un cop i un altre, incansable anava tenint enfrontaments amb Déu i anaven conversant:\n-Ja tornes a ser aquí ésser insignificant?\n-I tornaré a venir fins que pugui tornar a fer la meva vida amb Zirta\n-Perquè ets tant arrogant? Jo vos he creat, vos he donat un paradís per viure, vos mantinc en bon estat la vostre llar. I pretens que no tingui al meu costat a qui jo vulgui? Però si sou meus.\n-T'equivoques, no et vam demanar que ens donessis la vida, no som feliços, no ens dones llibertat, i no som joguines amb que puguis fer el que vulguis, tenim sentiments i tu estàs retenint al meu amor en contra de la seva voluntat, això que ens estàs donant és un infern de vida.\nI mort rere mort, un dia el gran amo ludorià va perdre les forces, fabricar tants de cossos per a Trab l'havia deixat esgotat i així li comunicà:\n-Ets un jove molt valent, has demostrat tenir la voluntat més gran entre tots els habitants del nostre vast planeta, qualsevol altre no hauria suportat més de deu morts, en canvi tu, - Va fer una pausa per reflexionar i contar. - tu portes més de dues-centes morts i encara segueixes amb voluntat per seguir reptant a Déu-\n-Això no és digne d'elogi, simplement persegueixo el que més estimo en aquesta vida que s'ha tornat un infern de gel per al meu cor. - Li contestà Trab interrompent-lo.\n-Si, si, però deixam que et digui una cosa, - Continuà el gran amo amb la seva veu lenta i harmoniosa.- Ja he esgotat totes les meves forces i, tot i que estic ensinistrant molts d'habitants de la meva estimada ciutat encara no n'hi ha cap capaç de crear cossos habitables per a ànimes. Aquest d'aquí és l'últim que faig, tingue-ho en compte. Digué assenyalant un cos que jeia al costat del seu petit i humil tro.\n-Utilitzaré fins a l'últim alè si és necessari. - Li contestà tot convençut.\n-Jo desitjo la desaparició de Déu, com tots els ludorians, per això t'ajudo fins al límit de les meves forces però et demanaria que desistissis després del teu pròxim intent ja que si ho tornes a intentar i fracasses perdràs la teva vida per sempre i no hi ha perquè sacrificar-se en va.\n-No hi ha perquè viure sense felicitat.\nI després d'aquestes paraules tornà decididament cap al palau de Déu en busca de la seva raó de viure què havia estat raptada. La preocupació de Zirta continuava present com un nus a la gola que la feia patir cada cop que veia al seu marit morir, tot i que ja anaven molts cops. I quan tornà a arribar Trab tornà a començar el diàleg amb Déu.\n-Ja tornes a ser aquí? Amb quines bestieses em vindràs ara?- Preguntà Déu enutjat.\n-Els nostres sentiments no són ni de lluny una bestiesa.\n-Maleït cuc fastigós! - Exclamà notant-se-li en la poderosa veu que estava a punt de perdre la paciència. - Creus que series més feliç si jo no existís?\n-És clar que si! Li contestà Trab amb un to de veu que va fer que Déu el tornés a carbonitzar automàticament.\nEra el seu últim intent, ho sabia, però no s'anava a detenir. Quan partia el gran amo se'l mirava amb ulls tristos, veia com un home valent se n'anava de dret a la seva mort com si res li importés, i la veritat és que res més li importava, tan sols el que intentava recuperar. I quan va ser enfront a Déu per última vegada, Trab, ni tan sols va obrir la boca, tan sols l'intocable es va posar a parlar amb un enuig tant gran que despertava una turmenta de llamps i trons al seu voltant:\n-Miserable criatura, ara si que m'has fet perdre la paciència del tot. Faré el que em demanes però creu-te del tot que això serà la condemna de la teva raça, del teu planeta i de tots els éssers que l'habiten. I vosaltres mateixos sereu els que vos destruireu, humans violents que vos baralleu entre vosaltres, que fabriqueu armes destructives capaces de matar a un dels vostres sense esforç, humans descuidats que destrosseu el vos\ntre entorn tot i que sabeu que es on heu de viure tota la vostra existència, un dia trobareu el cel gris, les aigües del mar negres, veureu el polit verd dels camps convertit en perjudicial gris de les pedres, les pluges vos portaran verí creat per vosaltres mateixos, destrossareu el mirall del cel que vos protegeix dels raigs ardents del sol i només vos deixa arribar als agradables i bons pels vostres cultius, arribarà el dia en que respirar al vostre planeta sigui la vostra mort i aquell dia demanareu ajuda a un deu, m'anomenareu de mil maneres però jo vos abandono, no penso venir en la vostra ajuda i la humanitat et deurà la seva exterminació a tu i només a tu, me'n vaig a crear una forma de vida menys molesta a un altre planeta. Tu has elegit llibertat, doncs jo te la dono, ara a la llarga pagareu un alt preu.\nI amb aquestes paraules amenaçants, Déu, simplement, s'esfumà deixant a Trab la llibertat de reunir-se amb la seva estimada. Tornaren junts cap a Ludoriel i li agraïren al gran amo el que havia fet per ells i el gran amo rebutjà l'agraïment:\n-Jo sóc el que vos hauria d'estar agraït, almenys a tu, Trab, ara gràcies a la teva valentia i força de voluntat els ludorians podem viure sense la por de què la nostra ciutat sigui destrossada en qualsevol moment.\nTots els habitants de Ludoriel van mostrar un gran respecte cap a Trab i Zirta aquell dia que aviat van tornar cap a la seva humil casa al camp a fer feines del camp i a gaudir de tota la seva vida junts, formant una família i, en fi, fer tot el que feien les famílies d'aquella època, portar una vida normal. El món sencer des de llavors va viure amb una gran tranquil·litat i pau durant molt de temps però, tot i que ni Trab ni Zirta viurien el temps suficient per veure-les complides, Déu mai parlava en va, i havia fet unes amenaces.\nfilladelvent | 27-06-2005 | Valoració: 9\nOriginal (tret del gos de tres caps... això dels tres caps ja no ho és gaire!), emotiu, trobo que quan escrius fas una literatura molt fresca, planera, imaginativa.\nFelicitats per aquesta ciència-ficció atemporal que et fa agafar consciència d'una realitat molt present.\ndonablanca | 09-06-2005 | Valoració: 10\nhe arribat fins a ludoriel, fins ara la història sembla tòpica, però a nida que avança és fa ineteresant.\na lurodiel m'ha obert la quriositat.\ncontinuaré en un altra monebt el relat\nNascut al 1985 des de l'adolescència he estat imaginant móns fantàstics que intento recrear als meus contes. Espero que vos agradin.\nUna de bojos\nRelats de poesia (46544)


La televisió pública italiana ensenya les dones a fer la compra de manera sensual\nCrítiques a la RAI\nLa televisió píublica italiana ensenya les dones a fer la cormpra de manera sensual\nCaptura del vídeo del programa de la RAI que ha estat fortament criticat.\nLa RAI ha rebut fortes crítiques pel foment d'estereotips femenins\nActualitzada 25/11/2020 a les 17:55\nUn tutorial emès en la televisió pública italiana RAI per a il·lustrar a les dones sobre com fer la compra d'una forma sensual va ser avui objecte de crítiques per fomentar els estereotips i ser contrari al servei públic que ha d'oferir l'ens.\nEl programa 'Detto Fatto' del segon canal de la RAI va dedicar ahir la seva edició, entre altres coses, a ensenyar a usar sabates de taló i una de les convidades va ser la ballarina Emily Angelillo, qui va defensar aquest tipus de calçat com una manera de guanyar autoestima.\nSempre en to jocós, va animar a usar els talons en el dia a dia, també en les situacions més informals, com per exemple anar al supermercat per a fer la compra.\nLa ballarina, amb pantalons curts de cuir negre i sabates de taló, va ensenyar com empènyer el carret de la compra caminant de tal manera que «els passadissos es converteixin en un escenari».\nEntre altres coses va mostrar després com aconseguir els productes col·locats en la part més alta de les prestatgeries sense estirar-se de manera «vulgar» i va recomanar aixecar una cama doblegant el genoll si es vol «donar un toc una miqueta més intrigant» a aquesta acció.\nL'espai va rebre nombroses crítiques per emetre's en la televisió pública i perquè, més enllà que pretengués ser un nero i irònic entreteniment, contribueix a fomentar els estereotips de la dona.\nEl secretari del Sindicat de Periodistes de la RAI (USIGRAI), Vittorio Di Trapani, el va qualificar d'«innoble».\n«Els qui pensen i realitzen aquest tipus de programes ha llegit alguna vegada el conveni de servei (de l'ens públic)? Els ajudo: La RAI ha d'usar un llenguatge i imatges respectuoses, no discriminatòries i sense estereotips cap a les dones», va tuitar.\nEl director de RAI2, Ludovico Di Pixo, ha demanat disculpes als teleespectadors per aquest «gravíssim error» que «certament no va ser intencionat», encara que va subratllar l'afany «irònic» d'aquest programa de mer entreteniment vespertí.\nEl directiu es va comprometre a depurar responsabilitats sobre aquest emissió per a «garantir que no torni a ocórrer en el futur», segons els mitjans locals.\nEl sotssecretari de la presidència del Govern i delegat per a les qüestions editorials, Andrea Martella, va lamentar els fets i va dir que «potser faria falta un tutorial, no sobre com fer la compra, sinó sobre com fer servei públic sense tirar per terra el valor i la història de la RAI».\nDes de la Conferència de Dones del Partit Demòcrata (PD, en el Govern), la seva portaveu, Cecilia D'Elia, va criticar que més enllà que la intenció fora irònica el que es va veure en la pantalla va ser «una imatge estereotipada de la dona indigna del servei públic», especialment «greu» en emetre's el vespre abans del Dia Internacional contra la Violència de Gènere.\nTambé la portaveu de la conservadora Forza Itàlia, Mariastella Gelmini, va criticar el programa per la mateixa raó i va exigir un debat sobre com els mitjans mostren a la dona.\nComenta el contingut : La televisió pública italiana ensenya les dones a fer la compra de manera sensual


«L'1-O és la transició real», ERC tanca la campanya al Ripollès amb Teresa Jordà i Joan Puigcercós | NacióRipollès\n«L'1-O és la transició real», ERC tanca la campanya al Ripollès amb Teresa Jordà i Joan Puigcercós\nMés d'un centenar de persones s'han aplegat a la plaça de la Lira en una diada festiva | L'expresident d'ERC entre els anys 2008 i 2011 ha dit que els catalans estan a ''48 hores del referèndum de la nostra vida''\nper Isaac Muntadas , Ripoll, 29 de setembre de 2017 a les 08:30 |\nMés d'un centenar de persones s'han aplegat a la plaça de la Lira per escoltar l'acte de final de campanya d'ERC | Isaac Muntadas\nEls nervis i la il·lusió s'apoderen a parts iguals dels ciutadans de Catalunya a només tres dies de l'1-O. Un referèndum d'autodeterminació que ha estat ''bombardejat'' per l'Estat espanyol fins a límits insospitats amb el pes de la llei i la repressió dels cossos de seguretat. Per tant, probablement l'1-O no tindrà totes les garanties que la Generalitat havia promès en un principi. Res d'això importa. Desenes de milers de catalans estan convençuts d'anar a votar i això no els aturarà. De fet, aquest dijous al Ripollès la campanya electoral ha encarat el seu esprint final i ho ha fet amb un acte d'ERC a la plaça de la Lira que ha reunit a més d'un centenar de persones.\nUn acte festiu amb berenar per tothom i activitats pels nens, que jugaven amb globus de color groc i encistellaven pilotes en una espècie d'urna gegant oberta per dalt en què hi havia escrita el mot més desitjat pels independentistes: el ''sí''. En canvi, la caixa del ''no'' era molt més petita. Força persones s'han acostat a les parades de l'ANC i dels republicans per intentar aconseguir merchandising independentista per manifestar-se aquests dies tan decisius. L'acte ha començat gairebé mitja hora tard, però comptava amb dues atraccions importants: Teresa Jordà, diputada al Congrés dels Diputats a Madrid i exalcaldessa de Ripoll (2003-2011), i Joan Puigcercós, que va ser expresident d'ERC entre els anys 2008 i 2011 i és nascut a Ripoll. Dos polítics il·lustres de la vila com a caps de cartell que han comptat amb la presència de la plana major dels republicans a la comarca entre el públic i la visita de l'alcalde del PDeCAT, Jordi Munell.\n''Estem a tres dies de guanyar un país''\nLa fins ara regidora al consistori ripollès, Teresa Jordà, ha començat el seu discurs recordant a la gent que només queden 24 hores per acabar la campanya del referèndum per la independència -finalitza aquest divendres- i només a ''tres dies de guanyar un país''. La diputada republicana no s'ha mossegat la llengua i ha qualificat la democràcia espanyola de ser ''low-cost'' i de ''merda''. Jordà també s'ha dedicat a enumerar totes les armes que té l'Estat espanyol per contrarestar el referèndum com són la fiscalia, els jutges, la Guàrdia Civil i ''en Piolín'', arrencant les rialles dels assistents. Tot i així, la republicana ha dit que el poble català disposa d'una arma més poderosa per derrotar l'Estat. ''No parlo de la raó ni de la democràcia, que evidentment també està amb nosaltres, sinó de la gent''. Les mobilitzacions que es van produir la setmana passada amb desenes de milers de persones sortint al carrer per protestar per les detencions d'alts càrrecs del Govern han estat un exemple del suport dels ciutadans a la Generalitat. Jordà ha dit obertament que sinó hi hagués hagut aquesta reacció dels ciutadans de Catalunya, aquestes persones ''honrades'' encara serien a la presó. ''Depèn exclusivament de nosaltres'', ha subratllat.\nLa diputada d'ERC al Congrés, Teresa Jordà, ha dit que ''estem a tres dies de guanyar un país'' Foto: Isaac Muntadas\n''Som els més sediciosos del món''\nL'exalcaldessa ha dit que el govern pot titllar els independentistes de sediciosos, però llavors ''els hem de mirar a la cara i dir-los que si per sediciosos entenen que aquest país té un parlament legítim que decideix que els seus ciutadans no es morin de fred a l'hivern -a través de la Llei de pobresa energètica- i la suspèn el Tribunal Constitucional, doncs som els més sediciosos del món''. Jordà ha traslladat als ciutadans que no s'ha de tenir por i que, en cap cas, durant la jornada de l'1-O pot haver-hi cap episodi de violència. ''La violència és la seva por cap a les nostres idees'', ha sentenciat.\n''L'1-O és la transició real''\nJordà, que viu a cavall entre Madrid i Ripoll, ha destacat que a Espanya hi ha molta gent favorable al dret a decidir i que també desitja un canvi polític, però ''l'única manera que se'n surtin és que votem l'1-O''. I és que per la republicana ''L'1-O és la transició real per trencar el règim del 78 i l'status quo actual. L'exalcaldessa ha conclòs el seu parlament dient que diumenge tothom ha de ser ben d'hora davant les urnes per anar a votar ''perquè tenim molta feina per construir una república de ciutadans lliures''. El públic s'ha apassionat amb aquestes paraules i les ha acompanyat amb forts càntics ''d'independència'' i de ''votarem!''.\n''Estem a 48 hores del referèndum de la nostra vida''\nTeresa Jordà ha deixat pas a Joan Puigcercós, que amb una sola frase ha destacat el creixement de l'independentisme des que ell va començar a moure's pel món de la política: ''Recordo que una vegada a Ripoll fa 30 anys ens van fer fora d'un lloc perquè parlàvem d'independència''. I parafrasejant al cantautor valencià Raimon ha dit que ha estat una lluita ''sorda i constant'', però també ''constructiva'' per fer un país millor. Puigcercós ha expressat que la independència no és una ''finalitat en si mateixa sinó un instrument'' i ha assegurat que ''estem a les portes d'aconseguir la llibertat per tenir un país cohesionat socialment i amb oportunitats''. De fet, l'exlíder d'ERC ha assenyalat que els catalans estan a ''48 hores del referèndum de la nostra vida''.\nL'exlíder d'ERC, Joan Puigcercós, ha declarat que ''estem a 48 hores del referèndum de la nostra vida'' Foto: Isaac Muntadas\nPacifisme i zero violència\nCom ja ha advertit Jordà, Puigcercós ha reiterat que la jornada electoral de l'1-O ha de ser pacífica. Precisament, el republicà ha explicat una anècdota de com l'Estat espanyol intenta enterbolir l'ambient per crear una falsa sensació de violència. Resulta que el corresponsal del Corriere della Sera que va venir a la Diada de l'11 de setembre a Barcelona i a la concentració de davant del Departament d'Economia no entenia que les manifestacions fossin tan pacífiques. Això s'explica pel fet que la premsa de Madrid li havia venut que a Catalunya es vivia un clima de tensió com el del País Basc en l'època que ETA estava activa. ''En canvi només va veure avis i nens junts, estudiants, jubilats i oficinistes manifestant-se tranquil·lament pel carrer'', ha apuntat. Aquest periodista, segons Puigcercós, va qualificar aquesta ''revolta cívica'' de la gent com un cas únic a Europa. L'expresident d'ERC també ha llançat un missatge al Govern espanyol de què els catalans que volen votar no estan ''adduïts'' pel Govern de la Generalitat ni ''som titelles de ningú''.\nLa primera revolució postmoderna\nPuigcercós també ha anomenat el què passa a Catalunya com la primera revolució postmoderna ''perquè a l'agost la gent se'n va anar de vacances sabent que al setembre hi hauria una revolta''. Una revolució pacífica que el republicà ha assegurat que té tres ingredients bàsics: la por, la indignació i l'esperança. En primer lloc, la por és l'arma que, a criteri de Puigcercós, ha utilitzat l'Estat espanyol durant els últims 300 anys amb l'ús de la violència. Aquest temor, la societat catalana l'ha transformat en indignació derivat en manifestacions massives per les detencions ''irregulars i arbitràries d'alts càrrecs del govern'' o perquè el centres de recerca mèdica no tenen diners perquè Hisenda no els hi subministra, ja que no pot garantir que no siguin utilitzats per finançar el referèndum. ''Una cosa que no hi té res a veure'', ha sentenciat. Finalment, la indignació ha portat cap a l'esperança de ''construir un país millor''.\nPuigcercós ha insistit en què la jornada de l'1-O ha de ser pacífica i no hi ha d'haver violència Foto: Isaac Muntadas\n''La llibertat no te la donen, te la guanyes i ho farem vot a vot davant les urnes'', ha subratllat Puigcercós. La clau per l'exlíder republicà és anar a votar amb ''serenitat'', ''alegria'' i anant a buscar aquells indecisos o els que no saben on han d'anar a votar. ''Si el sí guanya el referèndum, el dia 2 s'obre una etapa molt important'', ha apuntat. Puigcercós també ha dit que la majoria de la policia mobilitzada a Catalunya no té gens de ganes d'estar aquí i que els ciutadans de ''l'Espanya democràtica'' es miren la situació amb ''perplexitat''. Un fet que està provocant que a molta gent ''li caigui la bena dels ulls i se n'adonin del monstre on viuen''. El republicà ha tancat el seu discurs dient que ''de la reforma impossible, anem a la independència possible''. L'acte s'ha acabat amb el cant dels Segadors per esperonar-se de cara la recta final cap a l'1-O.\nPolítica, referèndum, 1-O, campanya electoral, Estat espanyol, Joan Puigcercós, Teresa Jordà, ERC Ripollès, Ajuntament de Ripoll, ERC Ripoll, votació


Vinil de núvols amb nom - Stikets\n100 % removibles i recol.locables. Enviaments gratis!\nSomia entre núvols i estrelles amb aquest vinil infantil del cel. Personalitza la teva habitació amb aquest delicat vinil decoratiu que pots enganxar a les parets, les portes, els mobles o qualsevol superficie llisa. Ideal per a bebès.\nPersonalitza la teva habitació\nMaterial tèxtil removible\nPer a portes, parets, mobles...\nAmplia aquest vinil amb la versió completa del disseny de 5 làmines\nDissenya les teves Vinil de núvols amb nom\nValoracions de Vinil de núvols amb nom\nValoració del producte : Vinil de núvols amb nom


Les activitats extraescolars, a punt\nUn any més, el Consell Esportiu de l'Hospitalet, a través de la seva Àrea de Promoció, organitza les activitats extraescolars de diferents centres educatius de la ciutat. Dilluns 2 d'octubre s'inicia el nou curs.\nCom sempre, les activitats oferides tindran relació amb el món de l'esport. Enguany, seran les següents: iniciació esportiva, futbol sala, gimnàstica aeròbica, bàsquet, ball modern, zumba, karate, hip-hop, gimnàstica rítmica, patinatge, judo, voleibol, natació, taekwondo, escacs, ioga i tai-txi.\nMés de 15 opcions que arribaran als 35 centres educatius que aquest any han confiat en el Consell per tal de dur a terme les seves activitats extraescolars. Dins d'aquests centres, trobem escoles d'educació primària, instituts de secundària i fins i tot el Casal de Gent Gran de la Torrassa.\nAmb aquesta feina realitzada per l'Àrea de Promoció, el Consell Esportiu de l'Hospitalet aconsegueix un dels seus objectius fonamentals, oferir esport per a tots els nens i nenes de la ciutat.


Vistabella celebrarà les festes patronals del 23 al 29 d’agost | DiaDia\nInici Turisme, cultura i festes Coses que fer Vistabella celebrarà les festes patronals del 23 al 29 d’agost\nVistabella celebrarà les festes patronals del 23 al 29 d’agost\n-Hi haurà actes per a tots els públics com menjars, concursos, correfoc, vaques, bous embolats, orquestres, discomòbils, etc.\nLes festes en honor als patrons Sant Joan de Penyagolosa i Sant Bertomeu arrancaran el dimecres 23 d’agost amb el dia dels xiquets. Hi haurà globotada, castells inflables, bou mecànic i altres atraccions, concurs de guinyot, xocolatada, disfresses infantils, concurs de dibuix, l’actuació de Trobadorets i una nit màgica amb els Dimonis de la Plana.\nEl dijous 24 serà el dia de Sant Bertomeu i dels socis. Hi haurà una caminada fins a l’ermita, on hi haurà missa i bureo. A la vesprada els actes seguiran amb el concurs de botifarra, vaques, sopar de socis i l’actuació de La Kinky Band.\nEl divendres 25 i dissabte 26 seran dies de bous, amb vaques, proves de bous i bous embolats. La nit del divendres hi haurà discomòbil i la del dissabte actuarà l’orquestra Alabama. El divendres també hi haurà zumba.\nEl diumenge 27 hi haurà exhibició de bàsquet, concurs de paelles i disfresses, i Ball Rodat, amb l’actuació del duo Color.\nEl dilluns 28 serà el dia dels majors, amb replega, missa, dinar per a la gent gran, ball a la carpa, gimcana infantil, l’actuació del Centro Aragonés, Ball Rodat i nit de pop-rock amb The Sigmunds i Dj.\nL’últim dia de festes, dimarts 29, dia del patró Sant Joan de Penyagolosa, hi haurà despertà, missa, ball a la carpa, partides de pilota a mà, traca final i l’actuació de l’orquestra Tucán.\nLes festes estan organitzades per l’Ajuntament de Vistabella.


Economia dels jocs mòbils gratuïts | Martech Zone\nTancat dimarts, de febrer de 21, 2012 Tancat dimarts, de febrer de 21, 2012 Adam Petit\nLes empreses volen desenvolupar interfícies de programació d'aplicacions i aplicacions mòbils que complementin el seu servei; no obstant això, les aplicacions d'entreteniment gratuïtes sovint es passen per alt com una alternativa viable.\nEl model de negoci de freemium s’apodera: s’estima que el 65% dels ingressos generats per les 100 aplicacions amb més ingressos de l’App Store i s’estima que el 72% dels ingressos totals de l’App Store provenen dels jocs per a mòbils de freemium. Les compres dins del joc, com ara vides addicionals, potències especials, béns virtuals i personalitzacions, generen els ingressos. Des de GetElastic\nQuin tipus de joc podria desenvolupar la vostra empresa per entretenir i atraure els usuaris de mòbils, alhora que us permetrà comunicar-vos-los de manera efectiva sobre els vostres productes o serveis?


CB Banyoles | Costa Brava Girona Basket\nConfirmats dos equips femenins del CB Banyoles\nUn partit del CB Banyoles l’any passat.\nBanyoles és un municipi amb múltiples espais per poder jugar al bàsquet, i això és la principal raó perquè sigui una població amb una trajectòria llarga en aquest esport. Malgrat tot, no va ser fins el 1943 que es va constituir el primer equip de bàsquet banyolí. A banda, s’ha de destacar que es tracta d’una entitat amb forta presència femenina. Tant és així que no van trigar massa més per crear un equip femení, a la dècada dels anys 50.\nDe fet, els anys han anat passant i avui dia, el CB Banyoles (és diu així des del 1991), té més equips femenins que masculins. Concretament, sis plantilles amb nois i nou amb noies, entre les quals es troba el Sènior, col·locat a Copa Catalunya. Dos d’aquests nou equips del CB Banyoles, doncs, seran els representants del seu club al Costa Brava Girona Basket, concretament el mini i el cadet femenins.


Profundes fragilitats - Raül Romeva\nNo en parlem sovint. De fet, gairebé mai. Però algú n’ha de parlar. Algú hi ha de pensar. I, sobretot, algú hi ha de fer alguna cosa abans no sigui massa tard.\nPer això una coalició de més de 70 ONG, centres de recerca, organitzacions de pesca responsable i facultats de dret de tot el món, la Deep Sea Conservation Coalition, conjuntament amb Animal Latitude, va organitzar fa pocs dies al Museu Marítim una jornada per reflexionar sobre la pesca a gran profunditat i les seves conseqüències.\nSegueixo el tema des que l’any 2012 la Comissió Europea va engegar una proposta de revisió de l’actual reglament que regula la pesca en profunditat a les aigües de l’Atlàntic. En vaig ser ponent a l’ombra per part del Parlament Europeu. Allà vam fer els deures. Es van acordar mesures per acabar amb la destrucció del fons marí en les grans profunditats, assegurar la protecció d’aquesta enorme reserva de biodiversitat i complir amb els compromisos internacionals de gestió per a aquest tipus de recurs.\nActualment, però, la proposta està encallada als despatxos del Consell (governs), que continuen claudicant davant d’Espanya i França, els dos països amb més vaixells dedicats a aquesta activitat pesquera altament destructiva. Es podria pensar que estem parlant d’un sector que ocupa milers de llocs de treball i que, en època de crisi, ja se sap, la feina és la feina. Però és que estem parlant de poc més d’una vintena de vaixells que, amb la seva activitat, malmeten un bé comú a tal velocitat que ni tan sols podem calcular la dimensió de l’impacte.\nEs miri com es miri, el silenci i la falta d’acció davant d’un afer d’aquesta magnitud són un símptoma més de la poca consciència que encara avui tenim del fet que el planeta no és altra cosa que un enorme ecosistema complex i altament interrelacionat, una trama delicada i fràgil que fa que alteracions en un punt afectin irremeiablement milers d’altres indrets.\nEl biòleg Francesc Sardà sintetitzava en la jornada esmentada la gravetat de la situació de manera gràfica: “Buscar recursos pesquers en aigües cada vegada més profundes és un clar indicador del fracàs de les polítiques de gestió pesquera en aigües més somes”. I recordava: “Plantejar la pesca profunda amb l’objectiu d’explotar comercialment i massivament determinades espècies desequilibra ràpidament les cadenes tròfiques i, per tant, acaba afectant les espècies pròpiament pescables”.\nI és que a aquelles profunditats la fragilitat i vulnerabilitat dels organismes vius és directament proporcional a la fondària en què viuen. La lentitud en el creixement i les dificultats reproductives (recordo que no hi ha llum!) fan que l’impacte sigui exponencialment més gran que a la superfície.\nAixí mateix, ho explicava el geòleg Pere Puig, la pesca d’arrossegament en aigües profundes també modifica l’estructura del paisatge submarí i té un enorme impacte negatiu sobre els sediments i la biodiversitat dels organismes que hi habiten, inclosa la seva capacitat per absorbir CO.\nD’aquí que, com insisteix el biòleg Àlex Bartolí, promotor de la jornada, sigui tan urgent parlar del tema, i pressionar el Consell, especialment els governs espanyol i francès, perquè desbloquegin el dossier.\nJa és hora que entenguem que el mar no és cap propietat privada on per interessos comercials i econòmics uns pocs poden fer el que més els convingui. El mar és un bé comú, i tenim la responsabilitat de gestionar-lo de manera col·lectiva i pensant, sobretot, en les properes generacions. Que no el vegem, que no el coneguem encara prou i que no en parlem tant com caldria no justifica en cap cas que ens en desentenguem.\nI és que les espècies que poblen els fons oceànics, per molt estranyes i lletges que ens semblin (sempre d’acord amb els paràmetres estètics antropocèntrics amb què sovint jutgem la natura), són molt més normals, en termes de la seva presència en el planeta, que no pas els humans. Aquests éssers són cecs per manca de llum, no ho siguem nosaltres per manca de visió.


Espai Menut | El Castell Vell té alguna cosa que contar-te\nPostejat 30 de juny de 2019 per Eli Ramírez\nLes jornades Castell Contat tenen com a objectiu donar a conèixer i posar en valor es Castell Vell a través de cuentacuentos, relats històrics, llegendes i successos que giren entorn del mateix. És una activitat familiar (recomanada per a xiquets a partir de 5 anys) d’entrada lliure, però requereix d’inscripció prèvia obligatòria (reserva les places a través info@mucc.es o cridant al 964 23 91 01).\nLa primera proposta d’aquest cicle va tenir lloc el 25 de maig a través de Nit de Contes al Castell, una visita nocturna al Castell Vell repleta de relats de terror per als més xicotets. Les següents cites de Castell Contat seran el 30 de juny, 25 d’agost i 27 d’octubre (en valencià) i 28 de juliol i 24 de novembre (castellà). En tots dos casos, l’activitat s’iniciarà a partir de les 10:00 en el Centre de Interpretació del Castell Vell i tindran una durada d’una hora i mitja. Aquesta activitat comptarà amb les narradores orals Maria José Chabrera i Tània Muñoz; a més de la col·laboració i assessorament d’arqueològics i personal del Museu de la Ciutat de Castelló (MUCC).Es recomana portar calçat i roba còmodes, gorra, protecció solar i aigua.\nUna escola d’estiu per a petitxs historiadorxs\nDe manera complementària, s’està organitzant una escola d’estiu gratuïta al Castell Vell per a xiquets i xiquetes d’entre 6 i 12 anys amb l’objectiu de despertar el seu interès per la nostra història i patrimoni. Des del 20 de maig fins al 17 juny estaran obertes les inscripcions a través del correu info@mucc.es (necessari adjuntar una fotocòpia del DNI, del llibre de familia i de la targeta sanitària).\nEls xicotets hauran d’assistir cada matí a les 9:00 al Centre d’Interpretació. Allí i als voltants del Castell desenvoluparan diferents tallers i activitats sobre la societat i cultura medievals que es perllongaran fins a la 13:30. Les places s’assignaran en funció de l’ordre d’inscripció i es realitzaran dos torns per a aquest petit campus: de l’1 al 5 de juliol i del 8 al 12 de juliol.\nAquesta entrada va ser postejada en Jocs i tallers, Literatura, Portada i etiquetada com Castell Contat, Castell Vell, escuela de verano, MUCC, Nit de Contes al Castell Vell, Rosabel Canós, Tània Muñoz per Eli Ramírez. Bookmark the permalink.\n2 thoughts on “El Castell Vell té alguna cosa que contar-te”\nESTEBAN on 24 de maig de 2019 at 17:57 said:\nESTEBAN on 24 de maig de 2019 at 17:58 said:


Coques i canapes a domicili - Venda per Internet\nEls establiments Forn de Cabrianes t'obren les portes cada matí per oferir-te una gran varietat de productes de primera qualitat. Tota mena de pans fets del dia, des dels més clàssics als més originals, amb diferents ingredients i receptes, per descobrir-ho tot sobre el pa. I juntament amb això, molts altres articles d'alimentació especialment escollits: pastes de forner, pastisseria, rebosteria, servei de càtering, articles de selecció... I ara, perquè encara ho tinguis més a prop, també des d'Internet.\nForn de Cabrianes combina la millor tradició de tres generacions de forners. Una tradició iniciada a la població de Cabrianes l'any 1933 per la família Abadal i que arriba als nostres dies amb un enfocament innovador per tal d'adaptar-se als gustos i costums actuals.\nPrimer forn a Cabrianes, des de 1933.\nLa qualitat és també part de la nostra tradició. Des dels nostres inicis hem volgut diferenciar-nos pels alts estàndards dels nostres articles. Tant pels què fa productes propis, emprant els millors ingredients i mètodes d'elaboració, com en la selecció de marques dels nostres establiments.\nForn de Cabrianes t'ofereix un món de pans i de pastes fets del dia. Perquè gaudeixis de les especialitats de la pastisseria la Lionesa. Per presentar-te una gran varietat d'articles de Selecció.\nExtensa gamma de pans, des del tradicional pa de pagès fins a la baguette, sempre elaborats amb els millors ingredients.\nAmpli ventall de pastes dolces i salades, amb la qualitat garantida dels nostres productes, ideals per als compromisos familiars o d'empresa.\nPer a aquells dies assenyalats amb motiu d'un aniversari, una festa o simplement perquè ens ve de gust fer un regal...Tenim els obsequis més saborosos i divertits.\nProductes exquisits i irresistibles, elaborats amb ingredients naturals i de forma artesanal. Tot un plaer sa i nutritiu.\nDolços capricis de xocolata, amb fruits secs o confitats, licor o caramel... Per delectar els paladars més imaginatius.\nMagnífiques paneres dels millors productes perquè aquest Nadal regalis amb tota tranquil·litat un lot complet i de qualitat.\nProductes de selecció\nEspecials per les seves propietats i beneficis per a la salut. Presentem un nou ventall de productes pensats i seleccionats curosament: pans enriquits, dietètics, integrals...\nLa marca de cafès de qualitat seleccionats especialment per a tu.


Franklin D. Roosevelt, l’artífex del New Deal - ESCI-UPF News\nFranklin D. Roosevelt, l’artífex del New Deal\n75 anys de la mort del president que va treure els EUA de la Gran Depressió\nXènia Costa, April 12th, 20\nFranklin D. Roosevelt, al centre de la imatge, acompanyat per Churchill i Stalin en la conferència de Ialta (febrer de 1945). / Foto: Wikimedia Commons\nEl president Roosevelt va impulsar el New Deal per superar la crisi econòmica derivada del crack del 29 i va guiar els EUA durant la Segona Guerra Mundial. 75 anys després de la seva mort, les seva política econòmica segueix tenint un fort impacte al país nord-americà.\nFranklin Delano Roosevelt (1882-1945) va néixer a Nova York en el si d’una família adinerada i ben connectada políticament: era cosí llunyà del republicà Theodore Roosevelt, qui va ser el 26è president dels Estats Units entre 1901 i 1909. La seva posició acomodada li va permetre estudiar Dret a les universitats de Harvard i Columbia i fer els primers passos en el món de la política, en el seu cas, de la mà del Partit Demòcrata.\nDesprés de desenvolupar diferents càrrecs públics i escalar posicions en el comandament del Partit Demòcrata, l’estiu de 1921, amb 39 anys, Roosevelt va ser diagnosticat de poliomielitis. La malaltia li va causar la pèrdua de mobilitat de les cames, però la seva dona, Eleanor Roosevelt, el va esperonar a continuar la carrera política. Des d’aquell moment, Roosevelt va fer tots els esforços per mantenir la poca mobilitat que tenia. Va evitar aparèixer en cadira de rodes en els actes públics per no donar una imatge de feblesa i poc a poc es va postular com un ferm candidat a ocupar la Casa Blanca.\nEl novembre de 1932 ho va aconseguir: Franklin D. Roosevelt va ser escollit 32è president dels Estats Units. Era un moment crític per al país, el crack del 29 havia provocat la caiguda de la borsa i la fallida del sistema financer i havia deixat a la ruïna des de particulars a empresaris petits, mitjans i grans. Quan Roosevelt va assumir el poder, als Estats Units hi havia uns 13 milions d’aturats (gairebé un 25% de la població activa de l’època) i el país vivia un dels moments més difícils de la Gran Depressió.\nPer fer front a aquesta complicada situació, Roosevelt va engegar una sèrie de mesures que es van conèixer amb el nom de New Deal. En els seus primers 100 dies de mandat, va engegar polítiques intervencionistes basades en tres R: Relief, Recovery i Reform. Eren mesures d’urgència dirigides a recuperar l’agricultura i la indústria, i lluitar contra la desocupació. A més, va intentar estabilitzar el sistema bancari a través de controlar-ne la solvència i fent que els EUA abandonessin el patró or.\nLa segona tanda de mesures es van concretar el 1935 amb la posada en marxa de la llei de Seguretat Social. Aquesta llei protegia els jubilats (majors de 65 anys) a través d’un sistema públic de pensions i donava una prestació als desocupats. D’altra banda va implementar noves mesures destinades a gravar les grans riqueses, regular Wall Street i aplicar més control sobre els bancs, i va desenvolupar un ampli programa de lluita contra l’atur i d’impuls a la construcció d’infraestructures públiques.\nAra bé, el cop d’efecte que va permetre superar la crisi econòmica de la Gran Depressió va ser l’entrada dels EUA a la Segona Guerra Mundial. Tot i que en matèria de política exterior Roosevelt va abandonar la Doctrina Monroe per abraçar la política del Good neighbor, va evitar entrar al conflicte mantenint una posició de neutralitat, però ajudant les nacions aliades amb suport armamentístic i d’abastiment. L’atac japonès a Pearl Harbor el 1941, però, va canviar els esdeveniments. Roosevelt va portar la nació cap a la guerra total i va transformar l’economia per suplir les necessitats productives que requeria l’enorme esforç bèl·lic.\nRoosevelt no va poder veure la fi de la Segona Guerra Mundial: va morir el 12 d’abril de 1945, a falta d’un mes perquè caigués Berlín i de quatre perquè les bombes atòmiques sobre Hiroshima i Nagasaki acabessin amb la Guerra del Pacífic. Amb tot, conscient de la necessitat de teixir ponts entre les potències aliades, va ser un dels artífexs de la Conferència de Ialta (febrer de 1945). En aquesta conferència, els EUA, la Gran Bretanya i la URSS van discutir quines serien les fronteres un cop acabada la Segona Guerra Mundial i Roosevelt va pressionar perquè la URSS entrés a formar part del projecte de l’Organització de les Nacions Unides, un projecte que s’acabaria materialitzant l’octubre de 1945.\nSi bé és cert que les mesures del New Deal adoptades per Roosevelt van tenir un èxit relatiu i que els EUA no van superar la Gran Depressió fins després de la Segona Guerra Mundial, és clar que les seves polítiques van marcar un abans i un després en la història del país. A més, en la postguerra, les mesures de Roosevelt i els plantejaments econòmics de John Maynard Keynes van tenir un gran impacte en la recuperació econòmica de l’Europa occidental i en la creació de l’estat del benestar.\nRoosevelt és l’únic president dels EUA que ostenta el mèrit d’haver estat escollit durant quatre legislatures seguides, de 1933 a 1945, i la seva influència política arriba fins als nostres dies. Després d’anys en què el neoliberalisme ha marcat l’agenda política nord-americana, el Partit Demòcrata ha rescatat l’argumentari de Roosevelt per a la cursa a les presidencials d’aquest novembre. Cal dir, però, que tot i que Roosevelt va emprendre mesures que avui en dia consideraríem de caire socialista, ell mai va considerar-se com a tal i el seu objectiu sempre va ser el de reformar el capitalisme, no acabar amb ell.\nCom tot, però, la figura de Roosevelt també amaga unes quantes ombres que desvirtuen la seva gestió al capdavant de la Casa Blanca. A diferència de la seva dona, Eleanor Roosevelt, el president mai es va mostrar compromès amb la lluita pels drets civils, ni dels afroamericans ni de les dones. Però segurament, la taca més gran del seu expedient és la construcció de camps d’internament a la Costa Oest dels EUA on es calcula que s’hi van retenir més de 110.000 japonesos i americans d’ascendència japonesa fins al final de la Segona Guerra Mundial.


S'obligarà els restaurants a facilitar envasos perquè els clients s'enduguin les sobres | NacióGarrotxa\nper NacióDigital , 5 de març de 2020 a les 08:00 |\nEls restaurants de Catalunya hauran de facilitar que els clients puguin endur-se el menjar en envasos biodegradables sense cap tipus de cost afegit. Aquesta és una de les principals mesures de la llei que el Parlament de Catalunya ha aprovat aquest dimecres. El text aglutina un paquet de mesures per a combatre que es llencin restes de menjar als restaurants, serveis alimentaris i escoles, entre d'altres.\nA partir d'ara, els bars i restaurants hauran d'incorporar en una posició ben visible a la carta i els menús la possibilitat d'emportar-se el menjar que ha restat al plat. Amb aquesta mesura se cerca acabar amb la vergonya que la gent té sovint a l'hora de demanar les restes que no ha consumit.\nEl text també marca que les empreses hauran de disposar d'un pla de prevenció de les pèrdues i el malbaratament alimentaris, i el Govern, en col·laboració amb el Consell Català de l'Alimentació, haurà d'elaborar un pla estratègic en el mateix sentit i trametre'l al Parlament perquè s'hi pronunciï.\nAquesta és una iniciativa que els socialistes van impulsar el 2016 i que es va treballar durant l'anterior legislatura. Un cop acabada la ponència, quatre anys després, la llei ha arribat finalment al Parlament aquest dimecres.\nSocietat, tupperware, túper, carmanyola, sobres, Parlament de Catalunya, tàper, malbaratament alimentari


Reglament | Lleida Night Run 2019 | GoGoGoRunners\nARTICLE 1. HORARI\nEl divendres dia 19 de juliol de 2019 es celebrarà la VII edició de la Lleida Night Run, proba urbana i nocturna que es disputarà pel Turó de la Seu Vella de Lleida. Amb sortida a les 22:00h, el temps màxim per completar el recorregut serà de 2h, donant per tancada la cursa a les 24:00h.\nLa prova està organitzada per GoGoGoRunners, amb el recolzament del Consorci del Turó de la Seu Vella i La Paeria, Ajuntament de Lleida.\nEls dorsals (amb xip) i bossa dels corredors s’entregaran el dijous de 17h a 19:30h a la Capella de Jesús – Seu Vella i, el mateix dia de la prova, de 11:00-14:30h a la Capella de Jesús – Seu Vella i, a la Plaça de la Sardana a partir de les 17:30h i fins les 20:30h, al punt de sortida de la cursa.\nPodran prendre part en aquesta prova els majors de 14 anys que ho desitgin, sempre i quan estiguin correctament inscrits, tant en temps com en forma.\nEls menors d’edat presentaran una autorització paterna, que podràn desacarreagar de la web oficial els dies previs a la cursa.\nARTICLE 3. DISTÀNCIA I RECORREGUT\nLa prova es disputarà sobre un recorregut de 7 km aproximats, totalment urbans i sobre superfície d’asfalt i terra. La sortida i arribada estaran localitzades al Turó de la Seu Vella, a la Plaça de la Sardana. La Organització es reserva el dret de canviar el recorregut.\nHi haurà un avituallament, aproximadament, a sobre la font del Tritó. És obligatori l’ús de frontal o lot durant el recorregut.\nEl recorregut complert es pot consultar a la pàgina web:\n– Absoluta (F1, M1)\nCategories veterans (5 categories femenines/masculines)\n– Sub-23 (14-23 anys). F i M.\n– Sènior (24-39 anys). F i M.\n– Veterans/es A (40-49 anys) .F i M.\n– Veterans/es B (50-59 anys).F i M.\n– Màsters (+60 anys).F i M.\nL’Organització es reserva el dret de sol•licitar la documentació on consti l’edat dels participants, pertinença a grup, club o associació, etc. El participant, en cas de negar-se a entregar els documents que ho acreditin, podrà ser desqualificat.\nLes inscripcions estaran obertes a partir del dia 11 de juny de 2019, fins el 18 de juliol de 2019 a les 23h, o fins que s’arribin a 500 inscripcions, a través de la web de la cursa.\nPreu d’inscripció: 13 euros\nPàgina web: https://www.lleidanightrun.com\nUn cop la inscripció sigui efectiva, no es retornarà l’import en cap cas.\nARTICLE 6. RETIRADA DEL DORSAL, XIP I BOSSA DEL CORREDOR\nEls dorsals (amb xip) i bossa dels corredors s’entregaran el dijous de 17h a 19:30h a la Capella de Jesús – Seu Vella i, el mateix dia de la prova, de 11:00-14:30h a la Capella de Jesús – Seu Vella i, a la Plaça de la Sardana a partir de les 17:30h i fins les 20:30h, al punt de sortida de la cursa\nL’ús incorrecte del dorsal-xip implicarà no sortir a la classificació oficial de la cursa.\nÉs imprescindible presentar DNI, per a retirar el dorsal, i bossa del corredor.\nEl tallatge de la samarreta es demanarà en el formulari d’inscripció. No es garanteix el tallatge escollit als inscrits més tard del dia 17 de juliol de 2019.\nL’organització comptarà amb un servei d’ambulància, en el punt de la sortida/arribada.\nARTICLE 8. CLASSIFICACIONS I FOTOS\nPer a la confecció de la classificació es tindrà en compte el temps net o real, tot i que per optar a premi es tindrà en compte el temps oficial (computat des del moment en que es dóna la sortida fins que el corredor passa per l’arribada).\nLa classificació final es publicarà a la pàgina web de la carrera: https://www.lleidanightrun.com\nEs reservarà un espai a la mateixa web on es podran trobar fotografies de la cursa.\n– Al corredor que no tingui el dorsal o no el porti visible\nDe la mateixa manera, podrà ser desqualificada la persona que falsifiqui o intenti falsificar el dorsal, o corri amb el nom d’un altre.\nARTICLE 10. VEHÍCLES\nEs recomana deixar el cotxe abans de pujar al Turó. No es podrà aparcar a Plaça la Sardana.\nARTICLE 11. PREMIS I REGALS\nS’estableixen premis per els tres primers classificats, masculins i femenins, de la general i als primers de cada categoria , tan femení com masculí. Així com a l’equip més nombrós.\nHi haurà una bossa amb regals dels col•laboradors per a tots els participants, que es donarà en el moment de la recollida del dorsal. Els 400 primers participants que vinguin a buscar el dorsal tindran un gadged led de regal.\nEn el moment de l’entrega de premis, l’Organització podrà sol•licitar al equip guanyador un certificat conforme es pertany als mateixos.\nLa organització no podrà garantir el premi a aquells corredors que no el recullin el dia de la prova.\nL’organització no es fa responsable dels danys que poguessin causar o es poguessin causar els participants a la prova per imprudències o negligències de les mateixes. De la mateixa manera, els participants declaren estar en condicions físiques òptimes per a la realització de la mateixa i ho fan sota la seva responsabilitat, eximint a la Organització de la mateixa.\nL’organització contractarà una assegurança d’accidents per cada participant (personal i intransferible)\nEls menors de 18 anys participaran sota la responsabilitat d’un adult acompanyant.\nTots els participants, pel fet d’inscriure’s, accepten el present reglament i en cas de dubte o de sorgir alguna situació no reflectida en el mateix, restarà al que decideixi la Organització, GoGoGo Runners.\n– Eximeixo de tota responsabilitat que de la participació en la cursa pogués derivar com pèrdua d’objectes personals per robatori o altres circumstàncies a la organització, patrocinadors i col•laboradors.\n– Autoritzo a la organització de la cursa a la gravació total o parcial de la meva participació mitjançant pel•lícules, televisió, fotografies, radio i qualsevol mitjà conegut o per conèixer, i cedeixo tots els drets relatius a la seva explotació comercial i publicitària que considerin oportú exercitar sense dret per la meva part a rebre cap compensació econòmica. No està permesa la captació d’imatges amb finalitat comercial sense el permís de la organització.\nARTICLE 14. ABANDONAMENTS\nL’organització espera i desitja que tots els participants acabin la prova. En cas d’haver d’abandonar la cursa, el corredor ho haurà de comunicar a un responsable de la Organització GoGoGo Runners.\nARTICLE 15. INFORMACIÓ\nARTICLE 16. PRIVACITAT\nEn compliment del que disposa la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal, i en els arts 12 a 21 del Reglament General de Protecció de Dades (R 2016/679), GOGOGORUNNERS CLUB ESPORTIU amb CIF G25764259, amb domicili a Lleida, Avda. Prat de la Riba, li informa que la recollida i tractament de les Dades Personals que vostè ens facilita té com a finalitat poder gestionar les classificacions i resultats, i enviar publicitat sobre campanyes i productes.


El termòmetre del gironès - Diari de Girona\njesús badenes 19.11.2018 | 00:02\nEl termòmetre del gironès Diari de Girona\nansito sovint entre Girona i Salt. I entre els extrems de Girona i el centre. I recentment he descobert el termòmetre perfecte per saber si el disseny de l'àrea urbana del Gironès es fa pensant en la qualitat de vida dels ciutadans: la carretera d'accés al peatge de Girona Sud.\nTots els seus aspectes serveixen com a exemple de la política que es desenvolupa als municipis que l'envolten. Si algú pensa que Salt s'ha centrat en prioritats recaptatòries, només ha de passar per aquella carretera: veurà un radar en una carretera plena de sots.\nSi creu que Girona està fent una política de pedaços i sense planificació, només ha de mirar com s'ha clivellat l'asfalt i creixen els matolls i els arbres sense que ningú faci res per tenir-ho arreglat.\nI si opina que a Fornells i Vilablareix –on el creixement urbanístic se suposa ordenat– i també Girona i Salt –on s'ha d'afegir el «desarrollisme» franquista– han fet un planejament sense pensar en els municipis veïns, només ha de passar a les 8.50 del matí i quedar-se atrapat en un embús per la gent que accedeix a treballar, a les escoles o al centre de Girona. És la mesura per comprovar com els polítics, que han prioritzat guanyar eleccions, ens deixen d'herència nous problemes i més incomoditats als ciutadans.


Cap de la secció d'Internacional d'Informatius de TV3\n23/04/2020 - 14.11\nUn company que ha perdut una persona molt propera per la Covid-19 va comentar que l'incomodava que, per informar de les dades de víctimes de la pandèmia, arrodoníssim la xifra.\nPer exemple, que diguem "uns 8.000 morts" per parlar dels 8.067 pacients que no se n'han sortit, d'acord amb el recompte oficial que la Generalitat acaba d'actualitzar mentre escric aquestes ratlles, tenint en compte les dades dels hospitals, les residències de gent gran i les funeràries. Cada mort és un nom i un cognom, amb família i una vida al darrera. Per això vam decidir que evitaríem l'arrodoniment, a TV3.\nSi personalment una xifra és important, també ho és per parlar de la pandèmia a escala nacional i global. En realitat, les xifres i les dades s'han convertit en l'element més important, més determinant, per justificar les decisions que es prenen. Un confinament més o menys estricte, una pròrroga de l'estat d'alarma, una determinada distribució de recursos o de material, un calendari de desconfinament o la tornada a una relativa normalitat sempre estan condicionats a l'evolució de les dades.\nDes que tot això va començar, ens hem abocat als gràfics i, sobretot, als mapes que institucions públiques i privades i mitjans de comunicació estan publicant, a la recerca de l'explicació matemàtica d'allò que ens passa. Ens desconcerta que, de sobte, canviïn els criteris de recompte, o que descobrim que totes les dades no permeten conèixer l'extensió real de la pandèmia, perquè hi ha milions d'asimptomàtics i no diagnosticats.\nPerò necessitem referències que ens ajudin a llegir aquesta realitat, i hem convertit el mapa permanentment actualitzat de la universitat Johns Hopkins, de Baltimore, en el vademècum del coronavirus.\nJohns Hopkins (1795-1873), que provenia d'una família de quàquers abolicionistes, va fer una fortuna amb la banca i el ferrocarril i va destinar milions de dòlars a causes filantròpiques. La universitat que porta el seu nom, fundada el 1876, es presenta com la primera que es va dedicar a la investigació als Estats Units.\nTots els mitjans hem fet titulars quan el mapa de la universitat Johns Hopkins ha certificat que la malaltia passava els llindars del milió i dels dos milions d'afectats. Ofereix més profusió de dades referides als Estats Units, però també permet conèixer la situació de cada país.\nTambé podem consultar opcions menys acadèmiques. El mapa del coronavirus que elabora Google, pinta amb blau més intens els països que tenen un índex més gran de casos per cada milió de persones. La classificació l'encapçalen Islàndia (4.831 casos per milió d'habitants) i Espanya (4.160 casos), amb evolucions ben divergents de la malaltia, perquè en el cas islandès s'han fet tests a tota la població i en l'espanyol aquesta continua sent la gran demanda pendent.\nThe New York Times, capdavanter en el món de la infografia, dibuixa pulcrament els cercles més o menys grans en el mapamundi per il·lustrar el nombre de casos. Però també en publica un altre que identifica els llocs on la malaltia creix més ràpidament, comparant quants dies triga a doblar-se la quantitat de casos de cada país. El rànquing també és equívoc, perquè posa per davant Somàlia i Tanzània, dos països amb molt pocs casos identificats fins ara. En tercer lloc hi ha Rússia, on malgrat la tranquil·litat que intenta transmetre Vladimir Putin, cada cinc dies es doblen els diagnosticats.\nEls més malalts de les dades poden enganxar-se a Worldometers, la web que ofereix, en suposat temps real, desenes de dades demogràfiques, econòmiques, de consum, mediambientals... i que provoca una inquietant sensació de compte enrere cap a la fi d'un món insostenible. En el seu apartat sobre el coronavirus presenta totes les dades (casos, greus, recuperats, morts, tests fets...) atribuïdes a cada país.\nEn tot cas, la importància de les xifres sempre s'ha de considerar en termes relatius, tenint en compte amb què les comparem. La Covid-19 ha costat la vida, fins ara, de 2.367.758 persones. Com ens ha recordat aquests dies Toni Tortajada en les seves peces històriques divulgatives al final del "Telenotícies vespre", les dues grans pandèmies del segle XX van ser molt més mortíferes: l'anomenada grip espanyola de 1918-19 va matar almenys 50 milions de persones, en un món molt menys poblat.\nI la sida ha deixat fins ara 32 milions de víctimes, des dels anys 80.\nI si ho comparem amb la Guerra Civil Espanyola?\nNo hi ha dades oficials, però alguns experts parlen d'una "sobremortalitat" de 540.000 persones durant els anys de la guerra i els primers temps de postguerra. És a dir, unes 10.000 persones mortes cada mes, un balanç semblant al de la Covid-19 fins ara.\nLes xifres i els mapes ens ajuden a respondre preguntes sobre el present i el passat. Potser no són tan útils per respondre als perquès i a les qüestions sobre què passarà demà. Ni la futurologia ni la numerologia poden donar respostes científiques.\nI deixeu-me acabar amb l'anècdota\nBuscar el significat a les xifres de vegades pot derivar en excessos numerològics que et deixen amb la boca oberta, com l'episodi de les 1.714.000 mascaretes protagonitzat pel conseller Buch.\nEncara que jo també fa dies que em pregunto si té algun significat que en el gràfic que apareix en l'extrem inferior dret del mapa del coronavirus mundial de la Universitat Johns Hopkins, el nom del mes de març estigui escrit en català. Quin misteri.


Todo Montcada i Reixac | La segona reunió de la mesa cívica de Bosc d'en Vilaró cerca solucions a la problemàtica de la urbanització\nHome Blog (Noticias) Ayuntamiento Actualidad La segona reunió de la mesa cívica de Bosc d'en Vilaró cerca solucions a la problemàtica de la urbanització\nJueves, 19 de Octubre de 2017 14:00\tHits: 654\tadministrador\nLa mesa cívica de Bosc d'en Vilaró es va tornar a reunir amb l'objectiu de trobar una solució a la problemàtica de la urbanització. A la trobada, que va tenir lloc ahir a la Casa de Vila, van participar representants de la Generalitat de Catalunya, de l'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB), de la Diputació de Barcelona, del Parc de la Serralada de Marina, dels ajuntaments de Montcada i Reixac i Badalona, els portaveus dels grups municipals, a més de l'Associació de Veïns de Bosc d'en Vilaró.\nLa sessió es va iniciar amb el plantejament al veïnat per part del president de l'Àrea Territorial, Jordi Sánchez, de la possibilitat que el consistori accepti la subvenció del Programa d'actuacions en paisatges naturals i urbans (PSG) de prop de 600.000€, concedida per l'Àrea Metropolitana de Barcelona i que sufraga un 75% ¿i que obliga al consistori a crear una partida plurianual per un import total de 149.000€¿ destinats a l'oferta d'adquisició pública de sòl a la urbanització del Bosc d'en Vilaró. L'Ajuntament ha rebut aquesta subvenció, tot i que l'equip de govern ja va renunciar a aquesta previsió als Pressupostos Municipals 2017. Sánchez va afirmar que "tenim l'oportunitat i el finançament per actuar en la contenció de la urbanització i és a la Mesa on s'ha de valorar". Els representants del veïnat, que en un principi es van negar rotundament si aquesta partida només es podia destinar al Pla de bases i que implica l'extinció en diferit, van acordar traslladar la proposta a la resta de veïns de la urbanització. En aquest sentit, l'alcaldessa va explicar que alguns veïns s'han apropat al consistori per conèixer el contingut d'aquesta subvenció. Per la seva banda, el director del Servei d'Urbanisme de l'AMB, Josep Maria Carreras, va recordar que ¿l'objectiu d'aquesta subvenció és adquirir espais lliures i no cases per tal d'evitar el perill de noves construccions a una trentena de parcel·les i és una llàstima que es perdin aquests diners¿.\nEl director general dels Serveis Territorials d'Urbanisme de la Generalitat de Catalunya, Agustí Serra, es va mostrar taxatiu i va afirmar que "la figura jurídica de l'Espai de Regulació Especial (ERE) no es pot aplicar a la urbanització de Bosc d'en Vilaró". Serra va explicar el contingut de la resposta donada per la Comissió Territorial d'Urbanisme de l'àmbit metropolità de Barcelona a la pregunta formulada a la darrera reunió de la Mesa cívica sobre si era possible aplicar l'ERE a la urbanització de Bosc d'en Vilaró. Agustí Serra va tornar a recordar que "les urbanitzacions il·legals són la principal problemàtica urbanística que tenim a Catalunya i el cas de Bosc d'en Vilaró és extremadament complex". El representant de la Generalitat va aprofitar per explicar que s'havia obert un expedient de disciplina urbanística a l'Ajuntament de Sant Cugat per permetre l'asfaltat aquest estiu a una zona forestal on hi ha una altra urbanització després que els veïns de Bosc d'en Vilaró informessin d'aquesta situació a la darrera Mesa cívica.\nEl màxim responsable tècnic en matèria d'urbanisme de la Generalitat va dir que "això tard o d'hora s'haurà d'expropiar però s'ha de solucionar una problemàtica social molt greu". En aquest sentit, l'alcaldessa va afirmar que "si arriba el moment que aquesta Mesa no troba una solució que apropi veïns i administracions s'hauran de buscar altres solucions".\nEls representants de Bosc d'en Vilaró van realitzar tres propostes per tractar a la propera trobada de la Mesa cívica. En primer lloc, fer una extinció en diferit a 75 anys i que els governs d'aquell moment decideixin què fer; la segona proposta és calcular el sòl que ocupa la urbanització i traslladar la seva qualificació a un altra punt del municipi; i, la darrera que, mentre es redacta la nova llei d'urbanisme, es paralitzin tots els processos oberts a les diferents urbanitzacions il·legals de Catalunya. Els integrants de la Mesa cívica es van comprometre a consultar i estudiar aquestes possibilitats i van decidir que es tractarien a la propera reunió, prevista per al 12 de desembre.\nLa reunió va finalitzar amb la intervenció de l'alcaldessa que va traslladar a la Mesa cívica una petició realitzada per alguns grups municipals d'assistir un representant més dels partits polítics a les reunions periòdiques. Campos també va demanar que, ja que és un problema compartit entre les diferents administracions, fer les següents reunions de forma alternativa a les instal·lacions de la resta d'organismes participants al grup de treball.\n- urbanització - vilaró - bosc - mesa - cívica - veïns\nÚltima actualización en Viernes, 20 de Octubre de 2017 13:24