Mireia Recasens Lamuà: La millor educació ‘online’ és l’‘offline’ - Social.cat\nLa millor educació ‘online’ és l’‘offline’\nDivendres, 9 d'agost de 2019 | 08:45 h\nCosta imaginar-se un món sense Internet, sense mòbil, sense estar connectats les 24 hores del dia els set dies la setmana. També els nens, les nenes i els adolescents d’avui dia ja no entenen un món que no estigui interconnectat perquè són nadius digitals, fills i filles de les noves tecnologies.\nD’uns anys ençà, Internet ha fet que la nostra manera de treballar, d’informar-nos i fins i tot de relacionar-nos hagi canviat completament. La seva omnipresència ha anat esborrant la línia que existia entre el món físic i el món virtual i actualment hi ha tantes interaccions entre els dos mons que, a vegades, és difícil no confondre’ls. És per això que se’ns plantegen nous reptes lligats a l’educació dels nens i les nenes, ja que cada vegada comencen més aviat a endinsar-se a Internet: l’edat mitjana d’accés és de 10 anys i mig.\nInternet té infinitat d’oportunitats i pot contribuir a desenvolupar el potencial dels infants i adolescents però també té uns riscos que, sense control, poden arribar a ser molt perillosos. De fet, vuit de cada deu joves catalans asseguren haver patit algun tipus de violència online durant la seva infància, segons un informe de Save the Children.\nEls canvis en la forma de comunicar-se de les nenes, els nens i els adolescents, i la percepció de les relacions que implica la realitat digital fan que, per exemple, el ciberassetjament sigui una forma de violència molt complexa. Segons el mateix estudi, el 42% dels nens i nenes a Catalunya n’ha estat víctima. És especialment preocupant perquè a més dels elements de l’assetjament presenta una problemàtica afegida: l’exposició de la víctima de manera il·limitada en el temps i espai, i la impunitat que l’anonimat dóna als agressors. Però a més del ciberassetjament, quins altres tipus de violència online existeixen?\nDe la mateixa manera que el ciberassetjament, la violència entre iguals també es pot fer palesa en l’anomenat happy slapping, la gravació d’una agressió física, verbal o sexual cap a una persona, que es difon posteriorment mitjançant les xarxes socials. En un 77% dels casos, la persona perpetradora era amiga o companya del mateix centre escolar que la víctima.\nPerò també existeix un tipus de violència que implica un adult, es tracta de l’online grooming, un delicte pel qual una persona adulta contacta a través d’Internet amb un nen, nena o adolescent, guanyant-se poc a poc la seva confiança amb el propòsit d’involucrar-lo en una activitat sexual.\nEl sèxting, intercanviar missatges o imatges amb contingut sexual, és una conducta d’alt risc que practiquen els adolescents. Es converteix en violència quan el material es difon sense el consentiment del menor. En la meitat dels casos de sèxting la persona responsable d’exercir la violència és la parella o l’exparella. Passa quelcom similar amb els casos de sextorsió, que es basen en el xantatge a un menor amb l’amenaça de publicar contingut de caràcter sexual que l’involucra.\nUna de les formes de violència online que pateixen més els nens i nenes és l’exposició involuntària a material violent o sexual. De fet, un de cada dos menors d’edat rep contingut d’aquest tipus sense haver-ho triat. A més a més, existeixen plataformes que inciten a l’autolesió o webs de promoció de trastorns alimentaris com l’anorèxia o la bulímia, per la qual cosa aquesta incitació a conductes danyoses és un tipus de violència online.\nNo es tracta de criminalitzar l’ús de les noves tecnologies sinó de mostrar una realitat que normalment queda amagada però que afecta milers de nens i nenes. Cal conèixer tots aquests tipus de violència per poder-los evitar, ja que la millor educació online és l’offline. Una protecció completa passa, sens cap mena de dubte, per entendre el món d’Internet, que té les seves pròpies regles i els seus propis referents i que, per tant, ens aboca a replantejar-nos els patrons d’aprenentatge i de relació que teníem establerts anteriorment.\nQuan els nens i nenes estan aprenent a anar en bicicleta els ensenyem a utilitzar-la: on és el manillar, els frens, els pedals, la importància de portar casc, vigilar amb els cotxes i senyalitzar adequadament. En aquest sentit, els infants necessiten la mateixa informació quan els donem accés a Internet: com cal utilitzar-lo i com cal vigilar. Però la violència online no es pot abordar com un fenomen aïllat, ja que la violència al món físic pot ser el preludi de la que es produeix al món virtual i viceversa. Per tant, la formació en l’ús segur i responsable d’Internet ha d’estar integrada en una bona educació afectiva i sexual. Per això, cal incloure al currículum de l’educació obligatòria, assignatures d’Educació afectiva i sexual i Ciutadania Digital per promoure relacions socials i afectives sanes i fomentar un ús segur i responsable de la tecnologia.\nTambé a casa s’ha de poder parlar amb naturalitat l’interès per la sexualitat que els infants i adolescents mostren en cada etapa, així com acompanyar-los en la utilització de la tecnologia, més que no pas prohibir-ne l’ús o bloquejar pàgines. La millor eina per a la prevenció és el diàleg obert i respectuós.


dimecres, 22 d'octubre de 2014 05:30\nConcert de Tomeu Penya a Gavà\nEl músic mallorquí interpretarà “Cançons a la carta” del seu extens repertori, aquest divendres, ales 21.30 hores, a l’Espai Maragall\nL’Espai Maragall de Gavà acollirà, aquest divendres, el concert de Tomeu Penya. El popular artista mallorquí dividirà l’actuació en dues parts. A la primera, farà un repertori del seu darrer disc i a la segona, sota el títol“Cançons a la carta”, cantarà els temes que li demani el públic.\nEs tracta, segons Tomeu Penya, “d’una experiència més propera i personal” basada en un extens repertori amb tots els grans èxits de la seva carrera amb 26 àlbums publicats, el darrer el passat mes de novembre amb el títol d’Arruix!, un crit contra los comportaments egoistes que el compositor de Ses Illes dedica a tot el que la gent detesta.\nTomeu Penya, que al 1992 va rebre el Premi Nacional de Música de la Generalitat de Catalunya pel disc “Sirena,” combina la música tradicional mallorquina, el rock and roll clàssic i, sobretot, la música country.\nL’entrada al concert de Gavà, que començarà les 21.30 hores, costa 15€.\nDarrera actualització de dimarts, 21 d'octubre de 2014 11:56


Descobrint el Mediterrani | País Valencià, Segle XXI\nDescobrint el Mediterrani\nPublicat per Redaccio el 8 octubre 2013 en Article del dia · 0 comentaris\nEl projecte “Castor” encara farà parlar. El talp ha parat –oficialment- l’activitat d’injectar gas al magatzem submarí, però ací no s’acaba la història. La por a que s’hi desencadene un terratrèmol de proporcions majúscules està present en el veïnat del Maestrat i de les terres de l’Ebre, mentre s’espolsen les puces del damunt les administracions (i)rresponsables i l’empresa UGS (conglomerat participat per l’ACS que presideix el totpoderós Florentino Pérez i emergeixen un munt de dubtes sobre el per què s’ha arribat a aquest punt, qui ho ha fet possible i qui pagarà els plats trencats. Sobre la primera qüestió convé subratllar la discreció amb què han afrontat l’última setmana sísmica els dos partits majoritaris que s’han alternat al govern d’Espanya en els darrers anys. En altres circumstàncies encara anirien tirant-se els trastos al cap, amb prosa grossa i contundent. Contrasta el perfil discret –i còmplice- del PP i del PSOE, si més no, amb la indignació de la ciutadania atemorida, que no acaba de veure satisfeta la necessitat d’alguna explicació convincent com a primer pas perquè assumeixi la responsabilitat qui corresponga.\nCertament és un ministre del PSOE –no necessàriament socialista, com van evidenciar les seues polítiques- anomenat Miguel Sebastián, qui atorga finalment la llicència perquè el “Castor” s’instal·le davant la costa de Vinaròs. Abans, però, hi ha alguns antecedents que convé repassar. Perquè si regirem l’expedient, podem trobar-nos amb un ministre d’Indústria anomenat José Montilla que va trobar molts entrebancs des de l’esquerra perquè el Castor s’instal·lés davant Alcanar. En aterrar Montilla a la Generalitat de Catalunya (ara fa de Senador), va heretar l’expedient el seu successor en el càrrec ministerial, l’ex alcalde de Barcelona Joan Clos. Aquest tampoc fa contribuir a la felicitat de Florentino Pérez i finalment va ser Sebastián qui donà els permisos corresponents, amb les complicitats del Ministeri de Medi Ambient a càrrec de Cristina Narbona. Això sí, canviant d’ubicació: d’Alcanar a Vinaròs. Perquè tal circumstància fóra possible, calia l’aprovació passiva de la Generalitat valenciana presidida per Francisco Camps. Les competències corresponien al Ministeri d’Indústria, però Camps mai no va posar cap inconvenient. Al contrari. A més a més, Florentino Pérez era beneficiari preferent dels pressupostos de la Generalitat des de l’època de Zaplana: variant d’autopista d’Alacant, hospital La Fe, etc. Zaplana, com Alberto Fabra, també és del Real Madrid.\nEls plats trencats, si no hi ha trencaments d’altres magnituds, és una altra qüestió. Perquè probablement ara descobrirem que el “Castor” serà un monstre de titularitat pública concebut i destinat per a procurar múltiples guanys al conglomerat d’accionistes d’UGS. I com és costum de la casa, si n’hi ha pèrdues, la intenció serà que les assumeixi el sector públic. Parlem, diuen, de 1.300 milions d’euros. Això és molt més del que costa pagar-los a Cristiano Ronaldo i a Gareth Bale. I això sempre que ningú no qüestione la relació entre els moviments sísmics i l’activitat de la planta “Castor”, perquè ja diu Rajoy que n’hi ha coses que no es poden demostrar.\nHi ha altres aspectes a considerar a propòsit d’aquesta bomba de rellotgeria a tocar de Vinaròs. Perquè amb independència de qui pague els plats trencats –políticament, judicialment, econòmicament o tot plegat-, aquesta classe de “fraking” que la dreta mai no qüestiona, perquè subordina la seguretat de la ciutadania i els valors medioambientals als beneficis empresarials, sobretot si es tracta d’amics, planteja altres urgències. ¿Esperaran els poders públics –subordinats als oligopolis energètics/financers- que peten Garoña, Ascó, Vandellós i Cofrents, entre d’altres caducitats radiactives? Hem de témer el pitjor, després d’haver escoltat Rajoy al Japó pontificant sobre Fukushima, amb la mateixa frivolitat que explicava els “hilillos de plastilina” del Prestige. Això del “Castor” fa l’efecte d’un aperitiu del que encara està per vindre.\nPublicat a La Veu del País Valencià (6 d’octubre del 2013)\nArticle anterior ¿Cataluña? ¿España? Por un proceso constituyente para un cambio de régimen Article següent Però, què és el Dret a Decidir?\n18 juliol 2021 · 0 Comments · Redaccio La pitjor cara del socialisme valencià: Javier Paniagua (2)


Un tresor pirata soterrat en la costa de les Seychelles - Levante-EMV\nUn tresor pirata soterrat en la costa de les Seychelles\nEl corsari olivier levasseur va robar al 1721 un galió portugués de 800 tones ple fins als topalls d'or i plata - Un historiador anglés encara el busca a mahé\npedro alonso | seychelles\n«Que trobe el meu tresor el que puga entendre-ho!», va clamar fa quasi tres segles en el cadafal el llegendari pirata francés Olivier Levasseur, àlies «El Gavilán», un crit que va donar peu a un misteri encara per resoldre a Seychelles. La multitud congregada el 7 de juliol de 1730 en Saint-Denis, en la colònia francesa de l'illa de Bourbon (actual Reunió), on Levasseur va ser condemnat a la forca per les seues correries, va quedar estupefacta per la inesperada exclamació in extremis. Tot seguit, el filibuster, ja amb la soga al coll i a les portes del somni etern, va traure d'un collaret un criptograma de dèsset línies i el va llançar a la gentada, que a colps -i fins a mossegades- va intentar atrapar el pergamí.\nLevasseur es va entrenar com a corsari en la Guerra de Successió Espanyola (1701-1715) i ja com a bucaner al Carib. Assetjat a les Antilles per Anglaterra, va buscar fortuna en l'oceà Índic i va muntar la seua caserna general a Madagascar, amb l'ull possat en els barcos portuguesos que retornaven de les seues possessions a l'Índia.\nLevasseur es va associar amb l'infame pirata anglés John Taylor, entre altres filibusters. Junts van perpetrar a l'abril de 1721 un dels atacs més famosos de la història de la pirateria: la captura del galió portugués «La nostra Senyora del Cap», un vaixell de 800 tones ple fins als topalls d'un tresor pertanyent al virrei lusità de Goa que tornava a Lisboa.\nVa ser un premi fàcil. Els pirates van assaltar el navili sense disparar un sol tir perquè els seus 72 canons havien sigut llançats per la borda per a evitar un naufragi, després de quedar el navili desarborat en una tempesta, per la qual cosa estava en reparacions en Bourbon.\nLevasseur no donava crèdit: el botí contenia cofres plens de lingots d'or i plata; caixes amb diamants, guinees, perles, seda i la cèlebre Cruz Ardiente de Goa, feta d'or amb incrustacions de diamants, robins i maragdes. Després de repartir-se el trofeu, «El Gavilán» es va ocultar anys després en la illa de Mahé, a les Seychelles.\nDetingut eventualment a Madagascar i traslladat a Saint-Denis, Levasseur va morir penjat, com és sabut, però el seu últim crit en vida va ressonar dos segles després en les oïdes de la senyora Rose Savy, qui en 1923, durant un passeig per una platja del districte de Bel Ombre en Mahé, va albirar unes marques estranyes esculpides en unes roques. La senyora Savy va pensar que podia tractar-se de senyals pirates i, atreta per la curiositat, va obtindre una còpia del criptograma amb ajuda d'un nebot arxiver i coneixedor de Levasseur. El document va ser autenticat per la Biblioteca Nacional de París.\nLa dona va excavar i va descobrir esquelets amb arracades d'or, potser de pirates de baixa estofa que, segons la llegenda, Levasseur va executar per a salvaguardar el secret de la ubicació del tresor.\nIncapaç de desxifrar l'enigma, la senyora Savy va abandonar la cerca i va vendre el paper a Reginald Cruise-Wilkins qui va arribar a una conclusió: Levasseur va enterrar el botí amb una complexa endevinalla inspirada en els «Dotze treballs d'Hèrcules» de la mitologia grega, que representen les pistes que cal decodificar per a localitzar el tresor. Cruise-Wilkins va rastrejar i va excavar durant 27 anys el litoral de Bel Ombre però va morir en 1977 abans de desxifrar una última baula del criptograma.\nEl seu fill John Cruise-Wilkins va prendre el testimoni. «Clar que encara busquem el tresor!», confirma a Efe per telèfon des de Seychelles. El tresor tindria hui un valor de uns 200 milions de lliures esterlines, encara que si arribara a descobrir-se, «el 50 per cent seria per al Govern per llei». Ara necessien financiació per a proseguir la búsqueda del tresor que, un misteri s'ha convertit en un «enorme factor d'atracció» turística en Bel Ombre.


Holiday home Put Seline Cr Vinisce Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday home Put Seline Cr-, Vinišće, Vinisce, Croàcia, 21226 - Veure al mapaHoliday home Put Seline CrVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 40 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacions\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Vinisce, Holiday home Put Seline Cr és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Holiday home Put Seline Cr, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Holiday home Put Seline Cr.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióforn microonesrentadoraempolles d'aigua de cortesianeverarenta vaixellesMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. NOVASOL t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.