Soc el que llegeixo | (de tot allò que m'alimenta l'ànima) | Pàgina 3\n28/03/2018 / Soc el que llegeixo\t/ 4 comentaris\nEra octubre del 2017. Era aquell octubre que no oblidaré mai, quan llegia Orwell. Enmig d’una onada que encara ara soc incapaç de descriure sense cloure fort els punys, el seu relat em va donar terra.\nHi llegia el valor i el compromís que ell, com tants altres voluntaris i brigadistes internacionals, mantenien amb uns ideals que defensarien prou com per implicar-se en una guerra d’un país que no era el seu. Llegia atònita. Em meravellava mentre no podia dormir perquè per mi, lo extraordinari era haver de llevar-me a les 4 del matí per defensar una escola i poder votar.\nOrwell descriu les anades i vingudes del front, la organització i desorganització de les columnes i milícies republicanes, les dificultats, l’avorriment, la por i l’absurd d’una guerra que travessava la vida dels homes i les dones de dalt a baix. I passaven els dies d’octubre i entre carrer i carrer i carrer clamàvem contra el feixisme i per la República. I dins meu ressonaven Orwell i la seva lluita i Rodoreda i les seves flors, però res gaire fàcil de digerir, ni la guerra, ni les flors, ni aquella pena tan fonda tenien cap virtut.\nVan ser dies de llegir poc i a poc a poc. Fins ara tampoc no n’he volgut escriure. No pas perquè ara hagi passat prou temps per comprendre aquesta maregassa que encara no ha conclòs, sinó perquè Orwell ha fet pòsit i aquella terra que em va donar a l’octubre m’ha fermat els peus. És un testimoni extraordinari de la Catalunya i de la Barcelona dels anys de la guerra, i és, sens dubte, un bastió més de la lluita contra el feixisme que ara porto impresa a la pell.\n“Ara els feixistes havien emplaçat una metralladora. La vèiem com escopia foc, com un correcames, a cent o dos-cents metres de nosaltres; les bales ens passaven per damunt amb uns espetecs seguits, glacials. Aviat vam haver traginat prou sacs de terra per formar-ne un petit parapet darrere el qual els pocs homes que ens trobàvem en aquella banda de la posició ens podíem ajeure i disparar. Jo em vaig agenollar darrere d’ells. Un projectil de morter xiulà per damunt nostre i esclatà en terra de ningú. Un perill més, encara trigarien uns minuts a afinar la punteria. Ara que ja havíem acabat de barallar-nos amb aquells maleïts sacs de terra, la cosa resultava bastant divertida, en certa manera: el soroll, la fosca, les fogonades que s’atansaven i els nostres disparant contra les fogonades… Fins i tot tenies temps de pensar una mica. Recordo que em vaig preguntar si estava espantat i que vaig decidir que no.”\nL’EMPERADOR de Jordi Coca\n16/03/2018 / Soc el que llegeixo\t/ 2 comentaris\nLa Institució de les Lletres Catalanes va escollir “L’Emperador” de Jordi Coca com la millor novel·la publicada entre els anys 1996 i 1998 i vint anys després, l’editorial Comanegra la reedita en una edició commemorativa preciosa. Es tracta realment d’una història fonda, i que, tot i estar ambientada en la Xina del segle XVII, és totalment atemporal i mereixedora d’una lectura en present.\nÉs en Suen qui escriu aquestes pàgines, qui ens relata el seu viatge des del moment en que decideix abandonar el seu poble de la Xina rural amb un propòsit clar: postrar-se davant de l’Emperador. Amb ell iniciarem aquest viatge mític, aquesta epopeia que ens recorda altres periples clàssics com el del mateix Ulisses. Però també amb ell ens endinsarem en la teranyina de l’home i el poder, on ressonen alguns dels passatges sòrdids de Kafka i el seu castell.\nQuina habilitat, la de Coca, convertir aquest text en una forma gairebé perfecta. Quan sembla que res t’és proper, aconsegueix que siguis l’acompanyant còmplice de Suen, per anar on calgui i quan calgui. I en aquest viatge evocador, també el lector, com el protagonista, dubtarà, dels homes, de l’home i de si mateix.\nDeia Wagensberg que dubte i error són la base de la ciència. Endinseu-vos, doncs, en la ciència de l’home que proposa aquesta obra. Guardeu un lloc per aquest homenatge als clàssics. A mi, que no m’agrada viatjar, se m’ha ben guanyat.\n“No és possible que no hi hagi Emperador… Sempre hi ha un Emperador que ens dirigeix…”\nEL MAR de Blai Bonet\n21/02/2018 / Soc el que llegeixo\t/ Deixa un comentari\nI com el mar, a glopades, aquest text m’ha sobrepassat. Imatges brutals, passatges que s’aproximen més a la poesia que a la prosa, somnis, mística, sang i deliris. Però no us vull enganyar, enmig de tot això que sembla irreal, hi ha molta terra, molta vida i molt amor.\nBonet no ens parla en cap moment, sempre són els personatges qui directament s’expliquen. No hi ha acotacions però res passa desapercebut. En tot moment hi és present una guerra salvatge, una malaltia horrible i una pulsió de vida devastadora. I Déu, o l’ànsia, o l’angoixa. M’hi he trobat l’existencialisme de Dostoievski, la foscor de la Rodoreda de “La mort i la primavera” i tot un món que a partir d’ara es dirà Blai Bonet.\nÉs en casos com aquest que m’alegro de tenir assignatures pendents de la nostra literatura. Descobrir-lo ara és extraordinari. El món m’ha crescut de cop i no hi ha res millor que tenir camp per córrer.\n“La vida és escandalosa com la sang. La gent diu: la sang és escandalosa. És perquè viuen vessant paraules tan llunyament de la vida, que s’escandalitzen de la sang com si sortís d’un altre món. Les morades paraules no són de la nostra carn ni de la nostra sang. Serveixen, només, entre els homes, per a obturar l’irreparable horror de la terra com, de vegades, els homes del camp se posen una grapada de terra damunt el forat que els ha fet la bala d’una escopeta desconeguda, i se pitgen la terra amb la mà, mentre esperen que vagi a aixecar-los algú que també s’ha de morir amb igual o diferent ferida.”\nALGÚ d’Alice McDermott\n31/01/2018 / Soc el que llegeixo\t/ Deixa un comentari\nDe les coses més complicades és dir les coses ben dites i que sembli senzill, clar, que no calgui esforç per capir-ho. Alice McDermott té aquest do, aquest geni. “Algú” és un doll de senzillesa explicada de la forma més bella. És una carícia constant.\nEl relat en primera persona va i ve en el temps de forma desordenada, però no molesta, al contrari, la història es teixeix per dins, sense necessitat de cap línia contínua. Es dibuixen sensacions, s’intueixen escenes i fets viscuts però no tots explicats, i et permet gaudir del text com qui observa un quadre amb atenció.\n“Tampoc no tenia ni gota del refinament instintiu del seu germà, van dir. –Amb ella tot eren daixonses i dallonses –va ser com la van descriure–. Era una ànima dolça –van afegir, mitigant la seva pròpia crueltat–. Però no te la trobaries ballant al Waldorf.”\nUn text que té la virtut de ser accessible i tenir la dosi justa de profunditat que el fa àgil i proper. Una història normal que et podria acompanyar sempre i que, inevitablement, et faria somriure.\n“Es va moure dins el llit i em va posar el braç al voltant de la cintura, la cara al setí i a les puntes de la falda. Se sentia soroll d’aigua que corria en una altra habitació, una altra porta que es tancava en algun lloc a prop i algunes veus al passadís. El món corrent i apressat tirava endavant i es tancava sobre la felicitat tan fàcilment com es movia per alleujar la pena.”\nEL FERROCARRIL SUBTERRANI de Colson Whitehead\n23/01/2018 / Soc el que llegeixo\t/ 4 comentaris\nPromet i no decep. Colson Whitehead ha escrit un llibre extraordinari. Una novel·la que no busca la complaença del lector, que no fa concessions, i això m’agrada. El text t’atrapa des de bon principi i et fa recórrer un túnel fosc i fred en una solitud compartida amb la Cora, una protagonista extraordinària, d’aquelles que no s’obliden.\nAdmeto que em feia molta mandra llegir un llibre sobre l’esclavitud, admeto que la meva mandra s’alimentava de prejudicis sobre qualsevol literatura sobre el tema. Que sí, que ja ho sé, que les maldats de l’home en aquest món fan feredat i cal parlar-ne, fer-ho córrer, fer cicatriu, fins i tot als que n’estem a milers de quilòmetres en temps i espai.\nPerò, calla, que precisament aquesta és la qüestió, qui ni tan lluny ni tan enrera. Són aquí. No els grans terratinents i magnats dels camps de cotó del sud dels Estats Units, sinó els que prenen com a propi el poder de decidir qui val i qui no val, qui mereix la llibertat i qui no. Erigits en dèspotes, alguns escollits d’altres imposats, segueixen jugant a un joc macabre amb el beneplàcit col·lectiu que els hi atorguem callant.\nFora mandra. Per això cal llegir “El ferrocarril subterrani”. Perquè els que s’ofeguen al Mediterrani, els que malviuen als CIEs, els que fugen de les guerres i se’ls tanquen totes les portes, els que encara avui són venuts clandestinament, els que troben barreres burocràtiques que els impedeixen escollir com i on volen viure,… Tots ells han pujat al ferrocarril subterrani. I són aquí, ara i aquí.\n“Hi tenia traça fulminant amb la mirada. Alçant la vista des de la roda dels esclaus o des del foc de vidre de la cabana per perforar algú com un dels escarabats o dels àcars de les urnes dels insectes. Les víctimes, com que no esperaven aquell atac tan estrany, sempre claudicaven, reculaven fent tentines, miraven a terra o estiraven els companys per marxar d’allà. Era una lliçó positiva, pensava la Cora, la constatació que l’esclau, l’africà que viu entre vosaltres, també us mira.”\nLA MORT I LA PRIMAVERA de Mercè Rodoreda\n03/01/2018 03/01/2018 / Soc el que llegeixo\t/ 2 comentaris\n“Deia passo…i tot queda. L’home que viu entre la terra i l’aire i és fet d’aigua i viu presoner com el riu que té terra a sota i aire a sobre. El riu és com un home. Sempre pel mateix camí assenyalat, i si de vegades el riu vessa com el cor d’un home quan no pot més, una llei el torna a conduir.”\nFa dies, per no dir setmanes, que llegeixo molt i escric poc. Que llegeixo gairebé sense alçar el cap, dins la closca. Quan acabo (que no acabo), m’espanta obrir massa la boca, veure massa ulls, perquè no vull que s’escapi res del que ha passat aquí dins. Ho guardo, ho reservo, ho covo. I aquí bull, creix i sedimenta.\nI hi torno.\nPassen els dies i aquest silenci, que se m’ha fet imprescindible em diu que això és irreversible, que se m’han girat els ulls, que tan hi veig a dins com a fora i que la necessitat és la vida, i que no m’hi resistiré.\nHe llegit “La mort i la primavera”. He travessat el riu. I ara, caminaré aquest bosc, fins que em colguin.\n“Era allò… No res: un deix de vida. Ho sé ara. M’ha costat d’aprendre. Era aquella cosa que ve però mai quan jo ho vull… que per tornar a tenir una estona… el moment d’un respir o d’un morir… no el record. El record no val. De debò.”\nEN LLOC SEGUR de Wallace Stegner\n13/12/2017 13/12/2017 / Soc el que llegeixo\t/ 2 comentaris\nQuan alguna cosa s’esquerda, quan he de contenir el plor, quan el vent bufa massa fort, quan no sóc capaç de veure’m, quan voldria i no vol, llavors, enyoro ser a casa. No enyoro quatre parets, enyoro casa. I la casa no la porto a sobre, la casa la porto a dins. Una casa que batega, que s’eixampla i es contrau. Una casa que acull, que creix, que cus. És un lloc segur.\nEls llibres poden convertir-se en un doll de saba i vida, en una font inesgotable de recolliment. Els llibres em són casa. No tots, és clar, però si els que fan que m’oblidi de que estic llegint.\nWallace Stegner ha afegit un replà en aquest casalot en construcció permanent i m’ha presentat uns personatges memorables que fa dies que enyoro. L’amor i l’amistat són la vida i crec que pocs llibres m’ho han explicat tan bé.\n“Durant un parell de segons ens vam quedar quiets per acostumar els ulls a la foscor. El cor pujava i baixava en onades, la música passava de sopranos a tenors i baixos i tornava a pujar, realment joiós, tan joiós que la sang remuntava el vol mirant d’atrapar el compàs. Més d’un cop havíem cantat aquell Himne a l’alegria a la sala de la casa de Wisconsin dels Lang amb en Dave Stone al piano i res més que amics a la vista, pensant que el futur era un repte que afrontaríem quan arribés. Exaltat, vaig unir-me al cor i vaig baixar les escales bramant.\nNingú més no s’hi va sumar. Vam trobar dues cadires. Jo vaig aturar el meu clamor. La cara de la Sally, rosada a la llum del foc, semblava compungida. La Charity era només un perfil amagat dins la gran butaca. En silenci, vam deixar que l’alegria es cantés tota sola.”\nENTRE DOS SILENCIS d’Aurora Bertrana\n22/11/2017 / Soc el que llegeixo\t/ Deixa un comentari\nL’escriptura és i ha estat per molts un camp de cura o una necessitat terapèutica. Davant de la tragèdia i del dolor a vegades no podem fer més que moure els braços i clamar al cel fins que som capaços de posar-hi ordre i paraula.\nAurora Bertrana explica que van haver de passar uns anys abans no va poder escriure sobre el que va viure a Étobon. Va arribar-hi amb una missió humanitària després de la Segona Guerra Mundial amb l’objectiu d’ajudar a la reconstrucció del poble que havia quedat sense homes, tots ells afusellats un 27 de setembre fatídic.\nBertrana conviurà entre les dones del poble i el fantasma dels seus homes, una experiència que en aquest llibre es transforma en una reflexió intensa i continuada entorn del cor de l’home, del bé i del mal.\nÉs sens dubte un camí de dol que deixa al descobert la necessitat de donar veu al silenci d’uns i altres. És, també, un clam esperançador, malgrat que la seva lectura no pugui més que compungir-nos, però és imprescindible que siguem capaços d’explicar-nos les ferides.\n“Els fantasmes dels meus desenganys i contratemps s’esvaïen per donar pas a nous fantasmes; jo no he sabut viure sense fantasmes, sense quimeres. No he sabut viure sense morts…”\n02/11/2017 / Soc el que llegeixo\t/ 3 comentaris\nTots sabrem reconèixer en les nostres vides punts d’inflexió, moments en què fem que tot canviï, de forma, de llum o de perspectiva. A vegades empesos per les circumstàncies de l’entorn, per factors que no hem pogut controlar. A vegades, però, perquè fem un pas endavant i decidim arriscar el que tenim, poc o molt, i ens afirmem en els dubtes, la por i la llibertat per equivocar-nos o per encertar-la.\nLa Yeonghye deixa de menjar carn. Aquesta decisió acaba sent símbol de moltes petites lluites i esdevé un mirall per molts dels personatges secundaris i també pel propi lector. No pel fet de menjar o no menjar carn com a resposta, sinó per la radicalitat de la pregunta o les preguntes que planteja.\nLa Yeonghye deixa de menjar carn: quins són els límits de la nostra llibertat? On és la frontera entre la realitat i la subjectivitat? Són la vida i la mort les dues úniques cares de la moneda? Podem assegurar que el cos és realment nostre? I no s’acaben. Les preguntes que m’ha plantejat aquesta lectura han estat moltes i en múltiples direccions. Un autèntic laberint de dissidències.\nLa Yeonghye deixa de menjar carn. Aquest és l’eix d’un canvi que l’afecta radicalment a ella i a tot el seu entorn immediat. El seu cos es fa trinxera de molts conflictes, un dels fonamentals és sobre la identitat. I sembla impossible pensar la identitat sense prendre la paraula, però així ho fa Han Kang, tota la novel·la s’explica des de l’òptica de l’altre, mai la protagonista pren la paraula, només quan explica els seus somnis.\nI de tot plegat, que em donarà per moltes re-lectures, en trec una gran conclusió: no abandonis mai cap lluita que et sigui justa. Sóc el que llegeixo, i el que faig, i el que penso, i el que dic.\nAixí que pensa, respira i camina.\n“Allò en què encara crec és només en el meu pit. M’agraden els meus pits, perquè amb els pits no puc matar res. Tota la resta -les mans, els peus, les dents, incloses una llengua de tres centímetres o la mirada- són armes que poden matar o ferir qualsevol. Però els pits no. Encara podré resistir mentre tingui aquests pits rodons. Encara ho puc suportar. Però… no sé per quin motiu els pits se m’aprimen cada cop més. Ja no són rodons. I això, per què? Per què m’estic aprimant tant? Tota jo m’estic tornant punxeguda, però… per apunyalar què?”\nPROFESSIÓ DEL PARE de Sorj Chalandon\n09/10/2017 / Soc el que llegeixo\t/ Deixa un comentari\nFa uns anys que Sorj Chalandon va entrar en l’òrbita dels meus referents literaris. Primer, amb “Retorn a Killybegs” i després amb “La quarta paret”, dues històries sobre la brutalitat de la guerra, qualsevol guerra.\nAquest cop, a “Professió del pare” la guerra és a dins de casa. Una casa fosca, tancada, claustrofòbica i opressiva, on regna el pare de l’Émile Choulans, el protagonista d’aquesta història. Hi regnen la seva violència i els seus deliris patològics, que van des de creure que és un agent de la CIA fins a planejar l’assassinat de Charles De Gaulle. Aquestes circumstàncies convertiran la infantesa de l’Émile en un conjunt esperpèntic de crits, cops i missions secretes.\nÉs, sens dubte, una novel·la colpidora, encara més quan sabem que està inspirada en la infància de l’autor. No hi ha elements sobrers ni paraules supèrflues. Els cops són directes i les paraules fan mal. La solitud és immensa.\nDemà, 10 d’octubre, és el Dia mundial de la Salut Mental, malgrat que se n’hagi suspès la celebració degut a la situació excepcional que viu Catalunya aquests dies. Tot i així, m’ha semblat el millor moment per compartir aquesta lectura, un exemple de com pot arribar a convertir-se en un infern qualsevol trastorn mental no tractat.\n“El pare havia llençat el pollastre de Nadal i les escombraries i les papillotes de xocolata regalades per la companyia dels transports públics. Per això la mare va decidir fer pasta, amb una bona salsa de tomàquet. Jo m’havia posat una camisa i uns pantalons de pijama. Vaig anar a la finestra. Durant la nit havia nevat. El sorral era blanc, les bardisses, les voreres, el sostre dels cotxes. Vaig enretirar la mà de la finestra glaçada. En el baf del vidre, l’empremta del meu palmell dibuixava una forma semblant a un cor.\nEm vaig girar. La mama havia plorat. No gaire. Ella no feia mai res en excés. Un dolor a la punta dels peus. Va obrir els braços, no era un dels seus gestos habituals. Vaig dubtar. I després m’ho vaig refugiar.\n-Bon Nadal, fill meu.”


El musical 'La jaula de las locas' torna al Teatre Tívoli de Barcelona a l'octubre La República\nEl musical ‘La jaula de las locas’ torna al Teatre Tívoli de Barcelona a l’octubre\nACN Barcelona.-El musical ‘La jaula de las locas’ torna a partir de l’octubre al teatre on es va estrenar el setembre del 2018, el Tívoli. “Per celebrar la tornada a […]\nACN Barcelona.-El musical ‘La jaula de las locas’ torna a partir de l’octubre al teatre on es va estrenar el setembre del 2018, el Tívoli. “Per celebrar la tornada a la normalitat amb el seu cant a l’optimisme i l’alegria de viure”, la producció d’Àngel Llacer i Manu Guix s’acomiada del Teatro Rialto de Madrid on feia temporada quan la crisi del coronavirus va obligar a cancel·lar funcions. Més de 300.000 espectadors han vist el musical produït per Nostromo Live que compta amb 30 artistes, música en directe, més de 140 canvis de vestuari i escenografia de gran format. Les entrades sortiran a la venda les properes setmanes i la producció promet “noves sorpreses”.\nDurant la seva primera etapa al Tívoli, ‘La jaula de las locas’ va fer 170 representacions amb més de 1.000 espectadors per funció. Es va endur quatre Premis Butaca 2019: millor musical, millor actor en un musical per Àngel Llàcer, millor vestuari i caracterització.


(S'ha redirigit des de: Hunald I)\nHunald (Hunold, Hunoald) fou duc d'Aquitània i Gascunya (Hunald I). És esmentat com "Hunaldo filio Eodonis" al Annales Metenses, com "Chunoaldo duce filio Eudone" pel continuador de Fredegari, i com "Hunaldo dux Aquitanae" pels Annals Reials. Hauria mort el 756 a Roma, el que és raonable, ja que aleshores hauria tingut uns 70 anys, mentre que si va morir a la batalla de Pàvia del 774 n'hauria tingut uns 90 anys, i cal suposar doncs que el mort el 774 fou el seu nét Hunald II.\nEudes I d'Aquitània va morir el 735 i el va succeir el seu fill Hunald amb part del territori pel seu germà Ató o Hattó. Hunald hauria nascut no molt després del 780, potser entre 780 i 790; devia ser el germà gran i per tant no podia néixer molt més tard de quan el seu pare tingués 25 anys (que seria entre 780 i 790). El Poitou (on residia) i el Llemosí (on fou enterrat) haurien anat a parar al seu germà segon Ato o Hattó; del tercer germà Remistany no se sap si hauria rebut alguna part del ducat.\nNomés morir el duc franc, Carles Martell va reunir als grans dels regnes francs per decidir que s'havia de fer i es va decidir declarar la guerra. Les forces de Carles van passar el riu Loire potser al bon temps de l'any 735 o 736, va arribar fins a la Garona i va assetjar Bordeus que va ocupar junt amb el castell de Blaye, i després de devastar la rodalia de les dues ciutats va retornar victoriós al seu territori. L'any següent (736 o 737) va retornar per seguir sotmetent el territori dels vascons i va tornar a creuar el Loire dirigint-se al sud. Hunald i Hattó i segurament Remistany (que tindrien vers els 50 anys el més gran i vers el 40 anys el més petit) que s'havien mantingut fins llavors passius fos per debilitat o per por d'enfrontar a un enemic tant poderós, van entrar en campanya i es van presentar amb un exèrcit; es van lliurar diversos combats sagnants dels quals els detalls són desconeguts. En general la campanya els fou favorable, encara que es creu que Hattó fou fet presoner. Finalment Carles Martell va haver de signar un acord de pau amb Hunald al que va reconèixer la possessió d'Aquitània amb títol de duc però a canvi de tenir el ducat a fe i homenatge d'ell mateix i dels seus fills Pipi (després Pipí el Breu) i Carloman. Hunald va acceptar aquestos termes i va jurar fidelitat a Carles Martell, que així va quedar lliure per anar a Borgonya. Vers 740 o 741 Carles Martell va enviar a Aquitània com ambaixador (pero realment com espia) a Lantfred, abat de Saint-Germain des Prés.\nEls vascoaquitans foren els primers a ignorar l'autoritat dels nous reis. L'ambaixador Lantfred fou empresonat. Els dos fills de Martell, Pipí el Breu i Carloman, van reunir un exèrcit i van travessar el riu Loire a Orleans entrant al Berry que van assolar; els ravals de Bourges foren cremats. Hunald va dirigir les seves forces contra els invasors però fou derrotat i es va haver de retirar cap a la Gascunya. Carloman i Pipí van seguir cap a la Turena i van assetjar el castell de Loches a la riba de l'Indre, que fou ocupat i desmantellat i tots els seus habitants fets presoners. Van fer encara algunes incursions cap al Poitou que van saquejar però ja era la tardor i els dos prínceps van tenir notícies de la rebel·lió dels alamans, i l'exèrcit invasor es va retirar. Fou llavors quan els dos germans es van repartir efectivament els territoris que havien arrabassat a Gripó.\nCom es veu se l'identifica sovint amb el Hunald que havent estat entregat pel duc Llop de Gascunya a Carlemany, es va escapar i refugiar a Itàlia després del 769 i va morir a defensant Pavia per compte del rei longobard Desideri, el 774, però probablement en aquest temps ja havia mort, doncs hauria de tenir vers el 90 anys, i sembla més probable que fos un nét del mateix nom, fill de Waifré. Segons la Gran Enciclopèdia Catalana va morir a Roma el 756 però no esmenta la font primària.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Hunald_I_d%27Aquitània&oldid=21320960»\nLast edited on 14 juny 2019, at 17:45


Actualitat Poders Atacs de "radicals independentistes" a seus i actes del PSC\nEls socialistes denuncien que "estem arribant a un clima insostenible"\nPoders 25/10/2019 11:00\nLa seu del PSC a Terrassa\nEl PSC ha denunciat que aquesta nit la seva seu de Terrassa ha patit un atac vandàlic en el qual "radicals independentistes" han intentat entrar al seu local i han acabat embrutant l'entrada del local.\nEls socialistes de Terrassa han publicat una piulada a Twitter en la que diuen: "Radicals independentistes ens han atacat la seu mentre estàvem a dins reunits. Han intentat entrar, però els hem pogut frenar. Estem arribant a un clima insostenible".\nEn aquest context, el PSC d'Esparreguera ha denunciat que aquest dijous al vespre un grup d'independentistes van intentar rebentar un acte en el qual participaven l'alcalde socialista de la ciutat, Eduard Rivas, i la diputada, Sònia Guerra.\nTambé a través de les xarxes socials, els socialistes d'Esparreguera han publicat que "aquesta nit a Esparreguera alguns i algunes persones han intentat que no expliquéssim les nostres propostes a la ciutadania, i per això avui més que mai estem segurs que l'única opció passar per un govern socialista que cregui en el diàleg i la convivència".\npsc atacs Independentistes


Compromís Benicarló demana la retirada de l’oferta de treball publicada per l’Ajuntament per a les obres del Pla Edificant al CEIP Marqués de Benicarló per ser discriminatòria cap a les dones. – Compromís per Benicarló\nEconomia i Ocupació Local\nL’oferta laboral ha estat publicada pel mateix ajuntament i obeeix a les millores de caràcter social que ha oferit l’empresa al consistori en el moment de la licitació.\nL’oferta de treball per a personal de l’àmbit de la construcció publicada aquesta setmana al web municipal indica que es necessita «personal masculí» en situació d’atur de llarga durada.\nEl lloc on treballarà aquest personal una vegada seleccionat serà al CEIP Marqués de Benicarló, en concret a les obres per impermeabilitzar la coberta del centre i reparar els paviments i els patis segons el projecte finançat pel Pla Edificant.\nLa regidora de Compromís Marta Escudero es mostra alarmada per la greu discriminació cap a les dones de l’oferta laboral: »es tracta d’un greu incompliment, no només del Pla d’Igualtat Municipal, sinó de tota la normativa autonòmica i estatal relativa a la igualtat entre homes i dones. Quan el requisit per poder accedir al treball és ser home es nega l’accés a les dones, independentment de la formació o experiència que tinguen en eixe camp. És un atac fulminant a la igualtat d’oportunitats, inadmissible per si mateix, però molt més greu quan es promociona des d’una entitat pública”\nCuriosament, l’oferta de treball obeeix al compromís que l’empresa adquireix amb l’Ajuntament de Benicarló pel compliment dels criteris socials en el moment de la licitació. Concretament, i per tal d’obtenir més puntuació en el procés de licitació, l’empresa constructora va oferir contractar a un treballador de la construcció aturat de llarga durada. Aquest criteri va ser acceptat i valorat per la Mesa de contractació municipal.\n«El que s’ha produït en aquest cas és una fallida generalitzada pel que fa a la igualtat de gènere. Són molts els departaments implicats en les obres del Pla Edificant, i no es pot admetre que en cap moment s’haja detectat la discriminació femenina fins al punt de fer-la pública en la pàgina web de l’Ajuntament», lamenta la regidora.\nTots els casos de discriminació laboral de les dones són denunciables, però aquest és especialment trist, per tractar-se d’una empresa contractada per l’Ajuntament i d’unes obres que s’han de dur a terme en un edifici públic. La portaveu de Compromís Benicarló adverteix que «per una banda es treballen mesures per millorar la inserció laboral de les dones, però per altra s’accepta que una empresa contractada per a una obra pública les discrimine obertament»\nLa taxa d’atur de les dones és superior a la dels homes i el col·lectiu femení és considerat un dels més vulnerables quant a desocupació. Casos com aquest demostren que els prejudicis i els estereotips per motiu de gènere estan molt vius dins la societat i no s’accepta que una dona estiga igual de capacitada que un home per a determinades tasques, com el món de la construcció.\n«Des de Compromís Benicarló exigim la retirada de l’oferta de treball discriminatòria, una major supervisió per tal d’evitar aquest tipus de situacions i el compliment del Pla Municipal d’Igualtat d’Oportunitats, on es detalla que ofertes de treball no han d’amagar cap discriminació directa ni indirecta per raó de sexe», conclou Escudero.\n←Compromís Benicarló alerta que l’Ajuntament de Benicarló no ha executat la subvenció de 134.000€ de la Conselleria de Polítiques Inclusives.\nS’aprova per unanimitat la moció de Compromís Benicarló per reclamar a Renfe que els trens d’alta velocitat facen parada a l’estació de Benicarló-Peníscola.→


El Pacte per a la Nova Ciutadania es reunirà per valorar l'estat del Pla Municipal per a la Nova Ciutadania - Ajuntament de Mataró\nEl Pacte per a la Nova Ciutadania es reunirà per valorar l'estat del Pla Municipal per a la Nova Ciutadania\nEl Ple va aprovar ahir per unanimitat una resolució presentada pel grup municipal del PP en favor de convocar el Pacte per a la Nova Ciutadania amb l'objectiu de valorar l'estat del Pla per a la Nova Ciutadania i revisar el seu contingut si fos necessari.\n"El Grup Municipal del PPC ha manifestat en diverses ocasions, fins i tot en aquest Ple Municipal, la necessitat de millorar i ampliar els recursos, humans i materials, per tal de facilitar la rebuda, acolliment i la integració dels nouvinguts, així com per millorar la prestació de serveis i la cohesió social. Sovint, aquesta tasca es torna molt complicada per diferències culturals força òbvies.\nUna de les obligacions de l'Administració Pública és facilitar aquests processos de manera que la integració d'uns i l'acceptació d'altres es faci de la manera millor possible.\nEn aquests moments, la nostra ciutat compta amb un elevat número d'immigrants, el 14% de la població total, amb un increment espectacular els darrers cinc anys des de que es va signar per primera vegada el Pacte per a la Nova Ciutadania. Aquest increment és obvi que dibuixa un escenari diferent, amb repercussions diverses sobre la vida de la ciutat i dels ciutadans/nes inclosos els mateixos nouvinguts.\nEl Pla Municipal per a la Nova Ciutadania va néixer amb l'objectiu de fer més fàcil la integració dels nouvinguts i va ser redactat i aprovat sota el consens de totes les forces polítiques del consistori. Però passat més d'un any des de la seva posada en funcionament i tot i el bon resultat de les seves actuacions, aquest Grup Municipal considera que ja és temps de plantejar-se i analitzar en quina situació estem. Almenys de que hi hagi una valoració política de les forces (totes les de l'Ajuntament), que varen signar el Pla. I és possible que sigui necessari també ampliar el seu àmbit d'actuació per així cobrir d'una manera més detallada aspectes importants derivats de la actual situació del fet de la immigració. *Cal tenir en compte, que fa uns mesos va tenir lloc un procés de regularització extraordinari que ha incrementat considerablement el número de nouvinguts a la nostra ciutat i que fa preveure una nova afluència per el reagrupament familiar. I creiem que aquest és un fet prou important com per valorar-lo en aquest marc*.\nD'altra banda, també és necessari fer una valoració de les actuacions posades en marxa des de l'aprovació del Pla en alguns àmbits, per analitzar-les i treure conclusions que ens ajudin a millorar-les si és que és necessari.\nA aquest Grup Municipal el preocupa la situació que es podria derivar si en aquest moment no afrontem aquest nou escenari que tenim, i no portem a terme les accions necessàries. I estem especialment preocupats per totes aquelles actuacions dirigides a la integració laboral de la dona, l'educació dels adolescents, i pel correcte funcionament del procés d'acollida i recepció. Creiem també que alguna mena d'iniciativa hem de tenir des de l'Ajuntament per compensar el sentiment negatiu d'una part de la població respecte al fet immigratori.\nPer això, aquest Grup Municipal presenta la següent PROPOSTA D'ACORD:\n1.- El Govern Municipal procedirà en breu termini a reunir a la representació dels partits polítics que varen signar el Pacte per a la Nova Ciutadania per fer un balanç polític del Pla, així com per revisar el seu contingut si fos necessari per els objectius previstos".\n*L'alcalde, Joan Antoni Baron, va fer constar en l'acta del Ple el seu desacord amb el paràgraf de la part expositiva de la resolució que figura subratllat i comprès entre asteriscs, donat que del balanç fet pel procés de regularització extraordinari d'immigrants no es pot desprendre un augment del número de persones nouvingudes a la ciutat.


(S'ha redirigit des de: Abd-ar-Rahman al-Ghafiqí)\nCampanya del 730[modifica]\nNomés iniciar-se la guerra entre Carles Martell i Odó, aquest va obtenir una gran victòria diplomàtica quan Munusa, que era berber, es va rebel·lar, i va concertar un tractat de pau i una aliança formal amb Odó. El duc aquità s'assegurava així una rereguarda tranquil·la, o potser fins i tot un suport en la seva lluita contra el majordom franc. Munussa, per la seva part, s'assegurava la tranquil·litat a la seva esquena per tal de fer enfront a les forces del valí de l'Àndalus. A més, en cas de necessitat, podia obtenir suport, protecció o refugi a Aquitània. L'acord entre ambdós es va segellar amb l'enllaç de Munussa amb Lampègia, filla d'Odó, que probablement va tenir lloc a Bordeus (a on es va desplaçar Munuza).\nLa revolta de Musussa[modifica]\nUna vegada fet públic el tractat amb els aquitans, Uthman ibn Naissa es va declarar contrari a la manera com les autoritats àrabs del valiat tractaven els berbers a la regió de Sartàniya (o Sirtàniya) en defensa dels quals va envair aquesta regió. Les guarnicions de la zona, que estaven formades per àrabs del nord, van resistir l'escomesa, recolzades per la població local hispanoromana o pels gots (o pels dos grups), però van acabar derrotades i Munussa esdevenir el senyor de la regió. Anambad, probablement bisbe d'Urgell, va ser condemnat a morir a la foguera per haver col·laborat amb els àrabs doncs se suposa que l'autoritat moral del bisbe va influir en l'hostilitat de la població local als berbers. Tot i que és l'únic cas conegut, probablement no va ser l'únic represaliat.\nLa notícia de la rebel·lió va arribar a Còrdova, on residia Abd-ar-Rahman al-Ghafiqí, ja avançat l'any 731. El fet era tan alarmant que el valí no va dubtar a trametre un esquadró de cavalleria lleugera sota el comandament del general sirià Gedhi ibn Zeyan. Probablement aquest general va arribar a la regió rebel a la tardor del 731. Les forces de Gedhi van atacar la Cerdanya, on es trobava Munussa amb les seves forces, que es va refugiar a Llívia, on fou assetjat (setge de Llívia). Els berbers van ser vençuts i Munussa es va refugiar a la capital de la comarca, Llívia, on poc després va quedar assetjat per Gedhi ben Zeyàn, el qual va ordenar tallar el subministrament d'aigua a la ciutat. La situació es va fer desesperada i, essent inevitable la rendició, Munussa va fugir aprofitant la foscor de la nit, juntament a la seva dona i alguns fidels. Un endarreriment per tal de salvar Lampègia de caure en mans dels seus perseguidors, va permetre a les forces sirianes atrapar el grup. Munussa es va negar a rendir-se i, per evitar ser capturat, es va suïcidar llançant-se a un precipici. Lampègia va ser capturada i enviada al valí Abd-ar-Rahman al-Ghafiqí juntament amb el cap tallat de Munussa. La rebel·lió estava liquidada, però calia castigar el duc aquità que l'havia recolzat. Abd-ar-Rahman al-Ghafiqí va decidir trencar el tractat del 725 i va ordenar la preparació d'un gran exèrcit que la propera primavera de l'any 732 havia d'assolar Aquitània.\nCampanya de 732[modifica]\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Abd-ar-Rahman_ibn_Abd-Al·lah_al-Ghafiqí&oldid=21028896»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 abr 2019 a les 17:32.


Qui som?EquipPatronatLloguer d'espaisEquipamentsProjecció InternacionalTreballa amb nosaltresContacta\tMeglena Kuneva impartirà una conferència magistral a l'IL3-UB\nLa Sra. Meglena, serà rebuda per la delegada del rector per a la Coordinació de Màsters Oficials de la Universitat de Barcelona, Dra. Laura Costa, i pel director general de l’IL3-UB, Sr. Pedro Vázquez. Seguidament, impartirà la conferència magistral on a la finalització de la mateixa, es donarà lloc a un espai de debat per a la participació dels assistents. De modalitat presencial i amb una durada de 2.250 hores, l’IL3-UB coordina el màster, juntament amb el recolzament, en qualitat de socis, de quatre universitats més: Universitat de Bolonya (Itàlia), Universitat de Montpellier (França), Universitat de Brunel (Regne Unit) i la Universitat de Timisoara Oest (Romania). En l’esdeveniment, està previst que assisteixin el Sr. Chris Jenks, rector de la Universitat de Brunel (Londres), Sr. Paul R. Thomas, director d’operacions financeres de la Universitat de Brunel i Sr. Javaid Rehman, director de l’escola de negoci de la mateixa Universitat. Per part de la Universitat de Montpellier, assistirà el professor Henry Temple, acompanyat de tres persones més d’administració i tècnics. De la Universitat de Timisoara, assisteix el degà de la Facultat d’Economia, Florin Foltean. Les persones interessades en assistir a la conferencia, és imprescindible confirmar la seva assistència a: veure invitació. Enllaços relacionats:


quadres més cars\nUna pintura és el suport pintat, sigui un mur, un quadre o una làmina. El mot pintura s'aplica també al color preparat per a pintar, associat o no a una tècnica de pintura; en aquest sentit, és emprat en la classificació de la pintura atenent a les tècniques de pintar, per exemple: «pintura al fresc» o «pintura a l'oli».\nLes pintures són obres d'art i atenent al seu sentit estètic Ernst Gombrich comenta: No hi ha res de dolent en el fet que ens delectem en el quadre d'un paisatge perquè ens recorda la nostra casa o en un retrat perquè ens recorda un amic, ja que com a persones que som, quan mirem una obra d'art ho fem sotmesos al record d'una munió de coses que, per bé o per mal, influeixen sobre els nostres gustos. I parafrasejant a Arnold Hauser: Les interpretem (les pintures) d'acord amb les nostres pròpies finalitats i aspiracions, els hi traslladem un sentit, l'origen del qual està en les nostres formes de vida i hàbits mentals. Ernst Bloch, en L'esperit de la utopia (1918), defensa l'art no figuratiu, relacionant-lo amb una concepció utòpica de l'individu com un destí no revelat, però present de manera inconscient en el més profund de l'ésser humà. Si la tasca de la pintura fos posar-nos davant dels ulls l'aire i la preciosa vastitud de l'espai i de tota la resta, valdria més anar a gaudir directa i gratuïtament de tot allò. Erwin Panofsky i altres historiadors de l'art analitzen el contingut de les pintures mitjançant la iconografia (forma) i la iconologia (el seu contingut). Primer es tracta de comprendre el que representa, després el seu significat per a l'espectador que la contempla i, tot seguit, de manera més àmplia, analitzar el seu significat cultural, religiós i social.


VillaMarina Apartment Benidorm - Costa Blanca Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCalle Sierra Dorada, 19, Platja de Llevant, Benidorm - Costa Blanca, Espanya, 03503 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre VillaMarina Apartment\nAl visitar Benidorm - Costa Blanca, vosté es sentirà com a casa a VillaMarina Apartment, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA VillaMarina Apartment, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen habitació familiar, àrea de fumadors.\nL'ambient de VillaMarina Apartment es reflexa en cada habitació. balcó/terrassa, aparell de televisió, nevera, forn microones, renta vaixelles són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a VillaMarina Apartment.\nNúmero de Identificación Fiscal: AT/321314/BM, AT/321360/BM\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el VillaMarina Apartment de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 250 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Número de llicència: AT/321314/BM, AT/321360/BM


Abril assegura que s’apartarà dels casos de BPA que va tractar com a magistrat del Superior – Ràdio Valira\noients aquí avui: 2656\nAbril assegura que s’apartarà dels casos de BPA que va tractar com a magistrat del Superior\nPer:Ràdio Valira el 12 de febrer de 2019\nJoan Manel Abril ha jurat aquest dilluns al migdia el càrrec com a nou magistrat del Tribunal Constitucional. Abril ha defensat que la seva tasca durant setze anys dins la jurisdicció ordinària li permet conèixer el funcionament de la justícia i que serà aquesta qualitat la que sobretot vol aportar en el si del TC. Abril ha estat els darrers anys el president del Tribunal Superior de Justícia i com a tal, li ha tocat treballar causes judicials relacionades amb Banca Privada d’Andorra. En aquest sentit, i tenint en compte que algunes d’elles ja han estat admeses pel Constitucional, ha garantit que no se n’apartarà.\nAra bé, el nou magistrat del TC, que substitueix Isidre Molas (el qual va deixar el càrrec a la tardor per motius personals), ha resolt “recusacions” i “embargaments civils” relacionats amb les causes de BPA. És a dir, no ha entrat a la causa, ha defensat. I com que la jurisprudència del Tribunal Europeu dels Drets Humans exposa que “el fet d’haver tocat un tema tangencialment no t’impossibilita entrar en el fons de l’afer”, no descarta “entrar en d’altres temes relacionats”, ha exposat.\nAmb tot, ha recordat que pel tribunal europeu, “l’aparença és molt important”, no només “és ser imparcial, sinó també semblar-ho”. I com que no vol “que ningú pugui dubtar de la meva imparcialitat”, s’anirà estudiant la seva participació en aquestes causes en el si del tribunal.\nL’acte de jurament d’Abril ha tingut lloc a Casa de la Vall davant nombroses personalitats polítiques i judicials del país. Ha estat presidit pel síndic general, Vicenç Mateu, que ha defensat el paper del TC com a “garant” de la Carta Magna. Mateu també ha opinat que és “normal” que els casos que arriben a aquest tribunal siguin cada vegada més complexos, ja que és un “reflex de la societat”, que ha d’afrontar més aspectes que generen “tensió”, també a l’esfera política.\nPreguntat per si creu que, després de 25 anys és necessari canviar la Constitució, ha manifestat que la Carta Magna “és prou sòlida i ha donat solució als assumptes que s’han posat sobre la taula” i, per tant, no veu necessari modificar-la. A més, ha recordat que canviar-la requeriria de molt de temps: “Dubto que es pugui realitzar en un període immediat”, ha afegit.\nL’Arxiu Nacional farà públic el catàleg de Ràdio Andorra aquest dimecres\nDetinguda una noia resident per agredir la seva parella


David Bote, en el decurs del Ple d'investidura\nDavid Bote ja és el nou Alcalde de Mataró. El socialista ha rebut avui de mans de Quim Fernàndez, president de la mesa d’edat i el seu nou soci de govern, la vara que l’acredita com a successor de Majó, Mas, Baron i Mora. Bote, que aquest matí havia signat l’acord ‘Pel progrés de Mataró’ que segella el nou govern PSC-CiU, ha rebut els onze vots dels dos partits i, com que no arribava a la majoria absoluta de 14, ha quedat escollit com a candidat del partit amb més vots. En el seu discurs d’investidura, Bote ha assegurat que: “Prometo passió i compromís, convido tota la ciutadania a participar d’un projecte, d’un nosaltres que és tan ric i divers com ho és la nostra societat".\nEl Ple d’investidura se n’ha anat fins a les dues hores de durada a causa de la intervenció dels nou grups municipals. Cada partit ha presentat el seu candidat, a excepció de CiU que ha demanat i exercit el vot per Bote. El candidat socialista s’ha emocionat en ser escollit en una sala on també hi havia els darrers tres alcaldes de la ciutat i el Primer Secretari del Partit dels Socialistes de Catalunya, Miquel Iceta.\nEl lema “Nosaltres, Mataró” ha centrat el discurs d’investidura de David Bote que ha volgut fer extensiu a tots els grups la responsabilitat de tirar endavant la ciutat. L’Alcalde ha defensat l’acord de govern com “la voluntat de la unió que fa la força” però ha obert el zoom assegurant que “el nostre repte és el diàleg cosit al consens. Cadascú des de la seva identitat, amb fermesa, però sense excloure'n a l'altre. Un nosaltres per col·laborar i posar el nostre talent al servei de la ciutat”. Bote ha demanat que aquest eslògan serveixi per batejar una tendència “a agrupar-nos, agermanar-nos entorn del fet indiscutible que ens uneix, el compromís i la passió per la nostra ciutat, fer-la la ciutat que somiem pels nostres fills i néts”. El socialista ha assegurat que el seu somni és “una ciutat cohesionada entorn d'un projecte col·lectiu és un somni que ara mateix esdevé una necessitat palmària”.\n“Hem de convertir cada metre quadrat en una oportunitat per fer florir l'activitat econòmica”, ha assegurat Bote que ha especificat en el cas de la vinguda d'El Corte Inglés que “no serà fàcil i demano generositat a tots perquè no ens ho deixem perdre”. Encara en l’àmbit econòmic ha advocat per posar l’èmfasi en el TecnoCampus com a pol generador de coneixement i innovació, com a referent per a empreses i emprenedors de la comarca, anomenant també com a àmbits econòmics els polígons, indústria o el Port.


Què, quan, com...?\nEclipsi total de Lluna des de Girona3/3/2007\nNovetat! FisLab... el bloc\nAquest nou bloc (http://fislab.wordpress.com) és un complement de la web FisLab.net i pretén ser la ubicació per recollir i difondre tot un seguit de recursos senzills, notícies, experiments, curiositats, jornades, esdeveniments i descobriments científics…\nPer estar al dia i poder seguir còmodament les entrades del bloc està activada la subscripció: els subscrits al bloc rebran un correu electrònic cada vegada que hi hagi una novetat.\nD’entrada agraeixo a tots els seguidors del bloc i als usuaris de la web, ja sigui alumnat, professorat o senzillament persones interessades en la ciència, la seva utilització en l’aprenentatge, l’ensenyament o la difusió de la física. No cal dir que aquests espais estan oberts a les vostres aportacions (tavi@fislab.net).\nApplets, és a dir simulacions de situacions físiques que "corren" dintre d'una pàgina web.\nFisLab... el bloc, un nou espai a la xarxa on hi trobaràs experiments interessants i senzills de realitzar\nFisLab.net ha quedat finalista en l'octava edició del concurs Ciencia en Acción dins de l'apartat "Materiales Didácticos de Ciencias en Soporte Informàtico"\nL'autor ha disposat durant el curs 2004/2005 d'una Llicència d'Estudis concedida pel Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya per a portar a terme el projecte de Laboratori Virtual de Física.\nDurant aquest curs bàsicament l'autor ha programat, en llenguatge java, els diferents applets i ha dissenyat la nova pàgina FisLab.net on ha incorporat alguns dels materials que ja havia elaborat.\nLa pàgina de la XTEC ha contribuït a la difusió del laboratori virtual FisLab.net... moltes gràcies!\nEls professors poden trobar-hi recursos (els applets) per complementar les explicacions a l'aula així com col·leccions d'exercicis i problemes que poden proposar als seus alumnes o utilitzar per preparar les proves escrites. Els apunts i la resta de materials que hi ha dins de FisLab.net són de lliure utilització tot i que l'autor agrairà que se'n citi la procedència.\nEls alumnes poden utilitzar els applets com a material complementari al seu treball a l'aula, amb ells poden experimentar virtualment per assimilar millor els conceptes i comprovar els resultats d'exercicis teòrics resolts matemàticament. Els apunts i col·leccions d'exercicis els poden ajudar en l'estudi de la Física. Cal tenir present però que tot aquest material requereix un esforç d'autoaprenentatge i autonomia en l'estudi per part de l'alumne.\nFisLab.net va ser seleccionada dintre dels top100 dels premis eLearning de 2006


El sènior de bàsquet no pot superar al porqueres i suma la segona derrota. | Ràdio Palafolls\nHome Esports El sènior de bàsquet no pot superar al porqueres i suma la segona derrota.\nEl sènior de bàsquet no pot superar al porqueres i suma la segona derrota.\nMarc Ferri , setembre 27, 2011\t / 535 0\n2a jornada de lliga i segona ensopegada pel sènior masculí de bàsquet. Aquest cap de setmana passat el porqueres es va endur la victòria en el seu desplaçament al Palauet per un contundent 53 a 23.\nAquesta segona derrota fa que els palafollencs ocupin l’última posició de la taula, sobretot pel seu baix índex anotador. La propera jornada jugaran a la pista del Cornellà de Terri. Els gironins tampoc han aconseguit cap victòria en aquest inici de lliga i ocupen la part baixa de la taula.\nTampoc van tenir sort els nois del júnior que també van perdre a la pista de l’Arbúcies per 103 a 53. Amb les dues primeres jornades el júnior ha aconseguit una victòria i una derrota. El proper cap de setmana l’equip descansa.\nD’altra banda els dos equips cadets, el femení i el masculí comencen la temporada la propera setmana, les noies contra el Lloret i els nois contra el Maçanet.\nDetenen una mare i una àvia per amenaçar i cridar a una mestre i a la directora d’una escola de Maçanet.\nL’Estat no haurà de pagar els 2 milions d’€ a PLF per l’IBI de l’autopista del Maresme.\nMarc Ferri, gener 29, 2019\nJornada complicada pels equips del CB Palafolls\nMarc Ferri, novembre 17, 2014\nL’Amateur cedeix els primers punts després d’empatar contra el Blanes\nMarc Ferri, març 1, 2018\nPodis palafollencs en diverses proves atlètiques a Sabadell


Arbres vidus | pladebarcelona\nPosted by cancowley in 1900-1939, Grassot i Gràcia Nova, Gràcia, jardins, boscos, arbres, La Salut, masies - patrimoni rural\nÉs prou sabut que els arbres viuen més que les persones. I, sovint, també viuen més temps que els jardins on van ser plantats. Avui parlarem d’arbres que un dia van formar part de tres masies centenàries de Gràcia. Aquestes han estat enderrocades però alguns dels arbres del seu jardí desaparegut encara viuen, ara, envoltats d’edificis i carrers. Transmutats a un lloc totalment diferent.\nLes palmeres de Ca l’Alegre de Baix\nCap dels milers de turistes que passen per la plaça Lesseps de camí al Park Güell sospita que fa tan sols seixanta anys, les tres altíssimes palmeres formaven part del jardí de Ca l’Alegre de Baix.\nLa masia es va construir l’any 1688, poc després de la fundació del monestir dels carmelites, del qual avui en queda l’església dels Josepets. Va formar part del primer nucli habitat de Gràcia, juntament amb el monestir. Fins els anys 1950 va mantenir horts, un jardí i una bassa mentre que els voltants s’anaven urbanitzant. S’enderrocà l’any 1958.\nLes palmeres es van plantar l’any 1913 i han sobreviscut l’enderroc de la masia i tres grans reformes de la plaça. La primera va eliminar la separació que hi havia entre l’antiga plaça Lesseps, al final del carrer Gran de Gràcia i la plaça de la Creu, entre el Torrent de l’Olla i l’antiga Travessera de Dalt. Potser hi va ajudar el fet que les palmeres ocupen increïblement poc espai i són molt resistents.\nEls xiprers de Cal Comte\nAl barri de Gràcia Nova entre els carrers Legalitat i Encarnació, Escorial i Ca l’Alegre de Dalt hi havia hagut la masia de Cal Comte, construïda l’any 1695. La seva finca era immensa i durant dècades va impedir que Gràcia s’urbanitzés més cap al nord. Cal Comte havia estat una de les tres finques més importants de Gràcia.\nA més del jardí, la masia tenia molts horts i un llarg passeig de palmeres que conduïen a l’entrada de la casa. La finca es va anar urbanitzant per trossos. A la foto hi veiem el jardí de Cal Comte, la filera de palmeres i, just al darrere de la finca (just al darrere de la filera de palmeres), dos edificis.\nCarrer Legalitat. Hi veiem els dos edificis que ja apareixen a la foto de dalt. Són alguns dels primers edificis construïts en urbanitzar-se la part més alta de la finca de Cal Comte.\nEls carrers Providència i Legalitat, i Ca n’Alegre de Dalt i Escorial formen un rectangle amb edificis relativament antics, construïts al voltant de la dècada de 1920. Al centre hi ha una illa de blocs de pisos dels anys 1960. Just aquí hi havia Cal Comte, finalment reduït a aquest espai. La masia va ser enderrocada l’any 1957.\nAl mig dels blocs de pisos hi trobareu una petita filera d’alzines encapçalades per dos xiprers ben alts. Segons Josep Maria Huertas Clavería, els dos xiprers (i segurament també les alzines) són l’últim que queda de l’enorme jardí de Cal Comte.\nL’alzina torçada de Can Toda.\nL’última masia d’avui es trobava al barri de La Salut, just on ara hi ha el Complex esportiu municipal de Can Toda. Aquí, potser, no ens costarà tant imaginar-hi una masia, ja que la zona no està tant densament urbanitzada com la plaça Lesseps o el carrer Escorial.\nEl cert és que no he trobat cap evidència documental que demostri que l’alzina torçada formés part de Can Toda. Però crec que no fa falta. Què hi fa una alzina torçada, que almenys té trenta o quaranta anys de vida al peu d’un carrer? Sospito que no només l’alzina sinó molts dels altres arbres que envolten el complex esportiu van formar part del jardí de Can Toda: un plàtan gegant, una olivera i diversos pins.\nCan Toda era una masia del segle XVIII. Durant els seus últims anys va conviure amb la piscina que ara forma part del complex esportiu. L’any 1981 però l’Ajuntament va decidiri enderrocar per l’edifici per ampliar les instal·lacions.\nCan Toda, als anys 1970, poc abans de ser enderrocada. Font: Arxiu Municipal del Districte de Gràcia.\nTransmutats a un altre món, aquests arbres guarden silenciosos la memòria de Can Toda, Can Comte i Ca l’Alegre de Baix.\n2 thoughts on “Arbres vidus”\nJuliol 8, 2014 a les 00:14\nGenial. Hi passo gairebé a diari i no hi havia pensat mai, en la memòria dels arbres… gràcies pel post!!\nJuliol 16, 2014 a les 21:38\nGràcies Jordi! Després d’un any de treballar en aquest blog, tinc la sensació no hi ha cap racó de Barcelona que no estigui ple d’història!


Setembre Bordeus - Castellers de Lleida\nDel 4 al 30 de setembre CONCURS FOTOGRÀFIC A INSTAGRAM\n– Etiqueta’ns @cdlleida i comenta amb el hashtag #setembreBordeus\nDimecres 5 INAUGURACIÓ EXPOSICIÓ FOTOGRÀFICA\nEl fotògraf JAVIER LEBRERO va realitzar un reportatge sobre els Castellers de Lleida durant els actes de la Festa Major de Sant Anastasi. S’exposarà un recull de totes elles al hall del local durant tot el mes de Setembre\nDijous 6 CINEMA: ENXANETA\nDocumental produït per Televisió de Catalunya, sobre el món dels castells, la tradició popular catalana amb 210 anys d’història que consisteix a fer construccions humanes. L’any passat, els castells van rebre el reconeixement de la Unesco com a Patrimoni Immaterial de la Humanitat. Aquest treball fa una aproximació a tots els valors que contenen els castells i que van ser mereixedors del reconeixement de la Unesco.\nPartint de la gravació del Concurs de Castells de Tarragona del 2010, Enxaneta explica amb la veu d’una nena tot el que experimenten els castellers quan afronten la consecució d’un castell. L’esperit de superació, el treball en equip, la integració de les dones i de gent de totes les classes socials, de totes les edats i de qualsevol nacionalitat fan dels castells una valuosa eina de cohesió social en el si de les 61 colles castelleres que hi ha a Catalunya. Amb la participació de castellers rellevants de diverses colles, aquesta producció representa un viatge de tota la família castellera a través dels conceptes que sempre han definit els castells: valor, força, equilibri i seny. A més, aborda temes poc tractats fins ara, com la por i el risc que representen les caigudes.\nDissabte 8 GIMCANA FAMILIAR\nNo saps què fer el cap de setmana amb els nens? Vols passar una estona divertida amb els amics? Apunta’t a una gimcana en família: ENIGMES DELS CASTELLERS DE LLEIDA.\nDijous 13 ENCARTELLADA POPULAR\nVolem fer saber a la nostra ciutat la gran actuació que hem preparat per Sant Miquel, així que proposem emplenar els carrers de Lleida del nostre cartell de Festa Major.\nDivendres 14 ASSAIG A LA FRESCA\nLLOC: Plaça Ricard Vinyes\nExisteix una manera millor de gaudir i participar d’un assaig dels Castellers de Lleida que fer-ho entre gelat i granissat?\nPer un dia, ens mudem a una de les places més emblemàtiques i amb més vida social de la ciutat per fer-hi un assaig popular, on gràcies a l’ajuda inestimable de totes les lleidatanes i lleidatans podrem preparar els castells de la millor manera!\nDissabte 15 JOCS PER LA MAINADA\nApropa’t al local dels Castellers de Lleida per gaudir de diferents jocs pels més petits de casa.\nDissabte 15 CASTELLER DE FERRO\nEDAT MÍNIMA:12 anys\nVols demostrar les teves capacitats atlètiques? Creus que pots superar qualsevol repte que et plantegin, sigui quin sigui? Estàs preparat per esbrinar si tens el que s’ha de tenir per ser un bon casteller? Participa en la gimcana més animal i dura de les que es fan i es desfan: CASTELLER DE FERRO.\nMoltes proves divertides per riure i passar una tarda divertida.\n– Vesteix amb roba que es pugui embrutar o estripar…\n*No cal que siguis casteller per participar-hi: les proves seran a l’abast de tothom!\nDijous 20 MARIDATGE DE VINS **ANUL·LAT**\nCONTINGUT: 5 plats i un postre, amb 6 vins diferents\nALTRES:Requereix inscripció prèvia\nNo tots els vins donen el millor de si durant un tast, la gran majoria són molt agradables acompanyats del menjar adequat i hi ha fins i tot vins que milloren moltíssim la seva expressió amb una correcta combinació gastronòmica.\nAl mateix temps pot passar tot el contrari: els millors vins i les delicadeses més exquisides\npoden ser espatllats si es prenen alhora. Aquest és el fascinant art denominat maridatge.\nDivendres 21 ASSAIG I FARRA BORDEUS\nALTRES:Assaig a les 21:00 | Farra Bordeus a les 23:00\nUn any més, dins dels actes de la 9a edició de l’Obert del Centre Històric, organitzem la FARRA BORDEUS.\nLa Festa per excel·lència dels Castellers de Lleida estarà precedida per un assaig popular a l’hora habitual (21:00) per seguir preparant l’actuació de Fes Major de la setmana següent.\nA partir de les 23:00 podrem gaudir de les actuacions musicals de TRIFÀSIC i PASTORETS ROCK\nSi fas una consumició tindràs ENTRADA GRATUÏTA a la discoteca BOITE en acabar la Farra Bordeus.\nDissabte 22 BERENAR\nEls nostres amics i veïns de la FECOLL organitzen un Contacontes per tota la mainada i des de Castellers de Lleida es repartirà berenar per tots els assistents.\nDissabte 22 CONCURS DE PAELLES\nConcurs popular gastronòmic, on pot concursar-hi tothom. Un cop acabat el concurs, qui vulgui fer tastet de paelles haurà de pagar 3€ se’ls donarà un plat que podran omplir de la paella que els faci més “bona pinta”.\n– Crea un grup d’1 a 1000 persones\n– L’organització proporcionarà a cada grup 25€ pels ingredients principals de la Paella.\n– Cada grup ha de portar la paella, els ingredients, el suport i els estris necessaris per cuinar.\n– Cada paella haurà de contenir, almenys, 1 KG d’arròs\nHoraris del concurs:\n– Començar a cuinar: 17:00\n– Presentar paella acabada: 20:30\n– Començament tast: 21:00\nToni Punyet, xef del Restaurant La Nova Font Blanca de Balaguer, serà l’encarregat de decidir quina és la paella guanyadora.\nQui guanyi el concurs, podrà gaudir d’un sopar per a 2 persones a l’esmentat restaurant.\nDiumenge 23 VERMUT MUSICAL\nVermut amenitzat pels més grandets i inflables i jocs pels més petits.\nDiumenge 23 VISITA TURÍSTICA\nPujant pel carrer dels Cavallers, fins a la plaça del Dipòsit, Sant Llorenç… Fent castells a l’antic Convent de Santa Clara i un vermut caragoler a la plaça dels Obradors; un passeig per les principals associacions que mantenen viva la cultura i les tradicions de la nostra ciutat: els mestres pessebristes, les comparses dels Moros i Cristians, els Castellers de Lleida, les colles de l’Aplec del Caragol…\nDijous 27 BILOBA CASTELLER\nLLOC: Discoteca Biloba\nNit castellera a la discoteca de moda de Lleida: BILOBA\nSi assisteixes a l’assaig del dimecres dia 26 obtindràs una pulsera dels Castellers de Lleida que et permetrà:\n– Entrar gratuïtament a la discoteca\n– Cerveses a 2€\nDivendres 28 ASSAIG GENERAL DE FESTA MAJOR\nDiumenge 30 MATINADES\nDiumenge 30 ESMORZAR DE FESTA MAJOR\nDiumenge 30 DIADA DE SANT MIQUEL\nDissabte 6 d’OCTUBRE CONCURS DE CASTELLS\nLLOC: Tarraco Arena Plaça (Tarragona)\nParticipació en el Concurs de Castells de Tarragona.\nSi vols venir a gaudir de l’espectacle casteller més gran del món amb els Castellers de Lleida:\n– Assisteix a l’assaig del dia 3 i del dia 5 d’Octubre\n– Rep una samarreta dels castellers de Lleida\n– Assisteix al concurs de forma gratuïta (transport inclòs)\n– Participa en les pinyes dels Castellers de Lleida\n– Gaudeix de l’avituallament durant el concurs amb tota la Colla


La vaga de CONTRACTES I SUBCONTRACTES DE TELEFONICA es reprendrà el dijous 27 i el divendres 28 de setembre – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > La vaga de CONTRACTES I SUBCONTRACTES DE TELEFONICA es reprendrà el dijous 27 i el divendres 28 de setembre\nASSEMBLEA CONTRACTES TELEFÒNICA\nCOMUNICAT DE L'ASSEMBLEA DEL DIMECRES 05-09-07\nSe sumen diverses províncies més a aquesta mobilització. Després de l'estiu i havent deixat la mobilització en suspens, ens retrobem per a analitzar la situació i valorar com reprendre la mobilització. Vam estar d'acord en la necessitat de continuar amb la vaga, tenint en compte que no s'han produït millores de cap tipus, més aviat al contrari, el nou contracte ha entrat en vigor gairebé en totes les empreses i els seus efectes es deixen notar clarament en els nostres salaris.\nLa qüestió més important era decidir quines dates triaríem per a la vaga. Decidim donar-nos un temps per a poder realitzar rondes d'assemblees per les centrals i centres de treball. Hem de fer un esforç d'informació gran i de discussió democràtica en assemblea perquè la vaga sigui un èxit. I també, hem de coordinar-nos amb diverses províncies que ens han manifestat la seva disposició a mobilitzar-se i ens proposen fer-ho conjuntament. Aquestes províncies serien Almería, A Coruña, Valladolid, Madrid, Màlaga, Toledo, València, Alacant i potser altres més. Això representa un salt importantíssim en la vaga. Hem encès la metxa i ara el nostre exemple, i el de Liteyca a A Coruña on han mantingut 16 dies de vaga indefinida, cundeix en altres parts de l'Estat.\nAra serem més forts per a aconseguir el nostre objectiu: Que les nostres condicions salarials i de jornada millorin per a arribar progressivament al nivell del Conveni de Telefònica: 1800 euros al mes i amb reals drets laborals.\nPer tot això, i degut al fet que la reunió de CCOO i UGT amb la Patronal del Metall es va anunciar per a la setmana del 17 al 24 de setembre, hem decidit proposar que la vaga es reprengui el dijous 27 i divendres 28 de setembre, amb caràcter indefinit (és a dir tots els dijous i divendres, setmanalment, a partir del 27). D'aquesta forma, tenim marge per a valorar què ha sortit d'aquesta reunió.\nEn altre ordre de coses, hem sabut que les empreses han descomptat de vegades, 4 dies de sou a les persones que van fer vaga i que tenien contracte de dilluns a diumenge. Hem consultat amb els nostres advocats i ens han dit que aquest fet ha de denunciar-se, ja que només et poden descomptar els 4 dies en cas que existeixi un calendari de torns publicat on s'anunciï quins festius tindràs. Com això no existeix gairebé en cap empresa, animem a qui li hagi passat que es posi en contacte amb nosaltres per a denunciar. Mentrestant, modifiquem el format perquè no es produeixin nous casos i per a tenir més capacitat de control sobre la vaga, ja que el cap de setmana quedava una mica en l'aire. Per això, es planteja per a dijous i divendres, el 27 i 28.\nA partir del dimecres 12 de setembre passarem per les centrals i centres de treball a informar i a parlar amb els treballadors. La pròxima assemblea general tindrà lloc el dimecres 19 de setembre, a les 19,30h en la central de Paral·lel, Barcelona. La teva assistència és molt important. T'esperem. Tots decidim.


Localitzada una nova població de tortuga d’aigua ibèrica al Barranc del Carraixet - Diari La Veu\nEscriba el número 573610\nLocalitzada una nova població de tortuga d’aigua ibèrica al Barranc del Carraixet\nConstatada la presència de ‘Mauremys leprosa’ a l’ullal del Pont Sec\n24 agost 2013 01:00h\nFins a aquest estiu, al Barranc de Carraixet es coneixia només una població de tortuga d’aigua ibèrica (Mauremys leprosa). Concretament la d’Olocau, on trobem tortugues d’aigua ibèriques en el naixement del barranc, en ple cor del Parc Natural de la Serra Calderona.\nAra, gràcies al treball dels voluntaris del Projecte Emys d’Acció Ecologista-Agró “també sabem que hi ha una segona població, que viu a l’ullal del Pont Sec”, una xicoteta zona humida que roman amb aigua durant pràcticament tot l’any i que es troba ubicada entre els termes municipals de Moncada i Foios.\nFins al moment, els voluntaris del Projecte Emys, amb la col·laboració de la Colla Ecologista de Massarrojos, el Col·lectiu Cultural Bòbila d’Alfara del Patriarca i l’Associació Cultural Macarella de Bonrepòs i Mirambell, han localitzat en el Pont Sec del Carraixet tres mascles i una femella de Mauremys leprosa.\nAquesta espècie autòctona amenaçada es troba protegida actualment pel Conveni de Berna, la Directiva d’Hàbitats de la Unió Europea i el Llistat d’Espècies Silvestres en Règim de Protecció Especial (LESRPE) de l’Estat espanyol. Al País Valencià, a més a més, la tortuga d’aigua ibèrica és una espècie catalogada com a prioritària per la Conselleria d’Infraestructures, Territori i Medi Ambient.\nDurant el seguiment de la població de tortugues del Pont Sec, els voluntaris del Projecte Emys també han capturat un exemplar de Trachemys scripta, més coneguda com tortuga de florida, que va ser traslladat al Centre de Recuperació de Fauna La Granja del Saler. Aquesta espècie exòtica invasora i originària d’Amèrica representa un dels majors perills per a la conservació de les nostres tortugues autòctones, juntament amb la urbanització i fragmentació del territori i la contaminació i degradació dels nostres ecosistemes aquàtics.\nMés informació en Acció Ecologista-Agró.\nEscriba el número 993243


Marxem de vacances! - Tormiq Imprenta Barcelona\nHa arribat el dia de les merescudes vacances, del dia 1 al 26 d’agost la nostra impremta romandrà tancada.\nAquest any hem incorporat una nova màquina que ens permet encunyar petites quantitats sense necessitat de fer cap encuny, guanyant així velocitat d’entrega. Podent així fer adhesius quadrats, rectangulars, amb formes personalitzades per a petites i mitjanes tirades. encunyats també per a diferents aplicacions, com posa vasos, targetes amb formes personalitzades, caretes, i petits muntatges de packaging. En breu tindreu més informació sobre les aplicacions a la web de tormiq.\nTroquelatge per a impressió digital sobre paper Old Mill de 300gr. Ideal per a petits tiratges. #troqueldigital #boda #invitacionesdeboda #noces #invitacionsdecasament #taulesboda #casament #tormiq_impremta #tormiq #imprenta #impremta #vidadeunimpresor #printmyday #printerslife #print #cut #redondas #marcasitios\nA post shared by Tormiq Imprenta (@tormiq_impremta) on Jul 30, 2018 at 2:04am PDT\nEl dia 26 tornem amb més força, Bon estiu!!\nFoto: Shane Stagner – unsplash\nTags: adhesius, impremta, impressió, posa vasos, print, tarjetes, tormiq, vacances\n8 Documentals sobre impressió i Arts Gràfiques\ntormiq, s.l.\tCalendario 2020\nGenerador d’icones amb estil Flat gratis\nBuscador de colors – Picular\n50 anys d’impremta a Barcelona Buscador de colors – Picular


Moviment Menorca Edu21: Participació a les Jornades Projecte de Ciutat\nParticipació a les Jornades Projecte de Ciutat\nEl Moviment Menorca Edu21 va participar a les Jornades Projecte de Ciutat organitzades per l'Ajuntament de Ciutadella.\nEl passat dimecres es va fer l'acte inaugural de les Jornades amb una xerrada d'Arcadi Oliveres i Boadella que va tractar de la transformació de les ciutats a partir de la participació ciutadana.\nN'Arcadi va explicar la seva vivència com a activista per la justícia social i la pau. Sobretot es va centrar en la seva experiència com a membre de l'associació de veïns de la part esquerra de l'Eixample, a Barcelona, però també va posar diversos exemples d'arreu del món que van il·lustrar que, quan la ciutadania s'organitza, té poder per transformar el territori on viu.\nSegons ell, per tal que hi hagi voluntat de lluita ciutadana és necessari:\n1.- Estar ben informats.\n2.- Estar organitzats.\n3.- Perdre la por.\nI el passat dissabte, va tenir lloc una jornada amb Carmen Catalina Ramírez, Valentín Sánchez i Mikel Baza, experts en lideratge participatiu. Van organitzar una sèrie d'activitats, entre elles un “Cafè del món”, per mostrar com la intel·ligència col·lectiva és una eina per transformar l'entorn.\nA les jornades hi van assistir persones de totes les edats, des de filletes fins a àvies amb moltes ganes d'aprendre i participar per tal que, segons elles, els seus néts i nétes puguin viure en un món millor.\nLa pregunta al voltant de la qual van girar totes les activitats va ser: “Com poder sembrar-despertar juntes/s la llavor de la participació, l'autocura, la cor-responsabilitat per construir (juntes/s) la Ciutadella que somiam?”\nI, per guiar el debat durant el cafè del món, se'ns van plantejar tres qüestions:\nQuan i com va ser la primera vegada que vas sentir el poder de la participació?\nCom serà la Ciutadella dels teus somnis?\nQuines són les tres accions que tu emprendràs ara per començar a moure't en la direcció del nostre gran somni de ciutat?\nVa ser un gust poder conèixer i debatre amb persones de diferents llocs de procedència, professions i edats vers unes inquietuds en comú.


10 dies, avió i autocar, tot inclòs i guia acompanyant. Data de sortida: 12 de setembre.\nPreu base per persona en habitació doble 1525 €\nAlbània t’ofereix patrimoni històric i preciosos paisatges que encara no estan massificats. L’hospitalitat dels albanesos t’enamorarà i t’agradarà la seva cuina mediterrània. Visitarem el sud de Macedònia on hi ha una interessant mescla de civilitzacions en el que podríem anomenar una cruïlla entre l’Est i l’Oest. Destaquem Ohrid una autèntica perla cultural i natural situada a la riba d’un llac espectacular. Ara és el moment, descobreix-los!\nEsmorzar a l’hotel. Començarem la visita de la ciutat per la seva plaça principal , la plaça Scanderbeg. Visitarem el Museu Nacional d’Història decorat amb un gran mosaic en la seva façana anomenat Albània, i la mesquita d’Et’hem Beu amb els seus frescos únics. Dinar. Després continuarem cap a Kruja, atracció turística amb unes vistes espectaculars des de la muntanya. El més important d'aquesta ciutat són la fortalesa amb la seva ciutadella i el basar tradicional. Aquest basar és el típic mercat oriental que ofereix tot tipus d'antiguitats i artesanies fetes per la gent local de la regió. Retorn a Tirana. Sopar i allotjament a l’hotel.\nEsmorzar a l'hotel. Avui continuarem el nostre viatge per la Riviera albanesa, amb diverses parades pel camí, començant pel Parc Nacional de Llogara. Es considera una de les atraccions turístiques naturals més importants d'Albània. La següent parada serà a la badia de Porto Palermo, on visitarem el seu castell. Dinar en ruta. A la tarda viatjarem al lloc arqueològic de Butrinti, un parc nacional que consisteix en una zona arqueològica molt ben conservada, i que connecta amb el mar Jònic a través d'un canal natural. Després seguirem viatjant seguint el riu Bistrica per veure la deu de l'Ull Blau, un dels Monuments de Natura d'Albània. Arribada a Gjirokaster. Sopar en un restaurant. Allotjament a l’Hotel Argjiro Gjirokaster 4* o similar.\nEsmorzar a l'hotel. Avui coneixerem la ciutat de Gjirokaster, amb les seves principals atraccions, com ara la ciutadella i la casa Skendulaj. Coneguda com La ciutat de Pedra, és Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. Dominada per la ciutadella sobre el pujol principal de la ciutat, Gjirokaster és una ciutat màgica amb un passat impressionant. Des dels feudals medievals, els paixàs otomans i fins colònies italianes, la ciutat ha conegut diversos governadors i ha inspirat a poetes, escriptors i artistes. Dinar. A continuació viatjarem cap a la ciutat de Berat. A l’arribada visitarem els centres històrics de Mangalemi i Gorica. Sopar en un restaurant local. Allotjament a l'Hotel Grand White City Berat 4* o similar.\nEsmorzar a l'hotel. Al matí coneixerem la ciutadella i el museu iconogràfic dins de la Catedral Ortodoxa de la Dormició de la Verge. Després, viatjarem cap a l'est del país per arribar a la ciutat de Korca. Dinar en ruta. Un cop arribem, visitarem la ciutat de Korca i el seu museu d'art medieval. La ciutat és coneguda com el centre de la cultura i d'art. El Museu Nacional de l'Art Medieval té alguns dels millors treballs d'iconografia a Europa. Avui dia la ciutat segueix sent el centre més gran cultural i econòmic del sud-est del país. Presenta arquitectura i tradició oriental barrejada amb l'arquitectura occidental francesa. Sopar en un restaurant local. Allotjament a l'Hotel Boutique Hani i Pazarit 4* o similar.\nKorca – Bitola – Heraclea – Skopje\nEsmorzar a l'hotel. Viatgem a Macedònia en un tram molt agradable al costat del llac de Prespa. La regió del llac de Prespa és un parc natural d'una gran importància gràcies a la biodiversitat i les espècies endèmiques de la zona. Arribarem a la ciutat de Bitola, segona ciutat més gran de Macedònia i amb un patrimoni cultural i històric molt important. Visitarem també el lloc arqueològic d'Heraclea, important ciutat durant el període hel·lè gràcies a la seva posició estratègica en límit de la frontera de Macedònia amb Epir. Després d'aquestes visites continuarem el nostre viatge cap a la capital de Macedònia amb diverses parades en el camí, com un dels cellers famosos de Tikvesh, la regió vinícola de Macedònia. Dinar. A la tarda arribarem a Skopje. Sopar en un restaurant. Allotjament a l’Hotel Holiday Inn 5* o similar.\nEsmorzar a l'hotel. Al mati ens dirigirem cap a Tirana. Dinar. A l'hora indicada, trasllat a l'aeroport de Tirana. Sortida en el vol d'Alitalia de les 16.00 hores en direcció a Barcelona (via Roma). Arribada a Barcelona a les 23.15 hores. Fi dels nostres serveis.\nBitllet d’avió en classe turista de la companyia Alitalia Barcelona - Roma - Tirana - Roma - Barcelona (Horaris definitius a la documentació de viatge).\nPensió completa durant tot el viatge excepte primer dia per horari avió amb aigua inclosa al àpats.\nPreu base per persona en habitació doble 1.525,00 € 1.475,00 €\nSuplement individual 270.00€


El monument a la Bicicleta de Terrassa s'inaugurarà aquest divendres | La torre del Palau\nEl monument a la Bicicleta de Terrassa s'inaugurarà aquest divendres\nHa estat finançat per subscripció popular i se situarà en la rotonda entre el passeig de les Lletres i el passeig del Vint-i-dos de juliol\nper La Torre , 15 de setembre de 2016 a les 21:00 |\nImatge virtual de com quedarà el monument a la Bicicleta. Foto: BiTer\nL'alcalde de Terrassa, Jordi Ballart; acompanyat del tinent d'alcalde de Territori i Sostenibilitat, Marc Armengol; i de membres de la Corporació Local; participarà en l'acte d'inauguració de l'escultura La Bicicleta, obra de l'escultor Joan Martínez Maldonado, que s'instal·larà a la rotonda de la plaça de la Bicicleta. A l'acte, organitzat per l'Ajuntament de Terrassa, també hi participarà el president de l'Associació BiciTerrassa Club (BiTer), José Miguel Moreno. La inauguració serà a les sis de la tarda.\nL'Associació BiciTerrassa Club (BiTer) ha impulsat una subscripció popular on han participat més de 600 persones i entitats que han aportat el finançament del monument com a homenatge a aquest vehicle amb més de 150 anys d'història. El pressupost ha estat de 6.000 euros.\nEl monument recordarà un bicicleta d'època, amb la roda davantera més gran que la posterior. Encaixarà, així, amb l'estil modernista de bona part de la ciutat de Terrassa. L'escultura farà 8,15 metres d'alçada i una amplada màxima de 2,65 metres. Està fabricada en acer amb acabat en òxid natural. L'escultura és obra de l'artista Joan Ramon Martínez Maldonado.\nSocietat, monument a la Bicicleta, bicicleta, monument


5 d'agost - 21 h. / Parc del Convent dels Agustins, Palamós\nEl compositor i intèrpret català presenta el seu projecte més personal després de més de tres dècades d’exitosa trajectòria professional. Un pas clau en la reivindicació de la potencialitat de la tenora.\nPioner, inquiet, talentós i inconformista. Són alguns dels adjectius que han acompanyat el músic Jordi Molina (Blanes, 1962) al llarg de més de trenta anys de reconeguda carrera. Ara s’ha decidit a impulsar un nou projecte que considera necessari, tant a nivell artístic com a nivell vital, “atès que no existeix en el panorama musical català”, afirma. Una producció en què el so instrumental d’una tenora lidera un conjunt de músics d’alt nivell amb clara voluntat d’aconseguir una important penetració social.\nEl projecte pren el títol d’un dels quadres més representatius d’Antoni Tàpies, una de les inspiracions de Molina, que s’ha submergit en una producció plantejada “com un procés creatiu integral que recull bona part de l’aprenentatge que he assolit”. Música d’autoria pròpia que és d’arrel però que mescla llenguatges i influències: d’allò més tradicional a allò més innovador. De la improvisació i el jazz, passant pel cant d’estil i l’havanera.


El jutge deixa en llibertat set dels detinguts pel cas Imelsa al País Valencià - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl jutge deixa en llibertat set dels detinguts pel cas Imelsa al País Valencià\nEl president del Partit Popular a l'Ajuntament, investigat per corrupció, no assistirà avui al ple\nefe | valència 28.01.2016 | 07:40\nUn dels arrestats en l´operació, en la seva arribada ahir al jutjat efe\nEl jutge del cas Imelsa va decretar llibertat provisional per als set detinguts que van declarar ahir al vespre per l'operació anticorrupció per manipulació de contractes a la Comunitat Valenciana.\nA quatre d'ells, el jutge els ha imposat fiances per assegurar responsabilitat civil en cas de condemna, segons informa el Tribunal Superior de Justícia valencià.\nEl jutge va acordar així deixar en llibertat a la secretària del grup municipal del PP, Carmen García Fuster, per a qui el fiscal demanava presó. Els set detinguts, ja en llibertat, mantenen la condició d'investigats (figura que substitueix la d'imputats en la nova llei d'enjudiciament criminal) per suborn, malversació, blanqueig i tràfic d'influències.\nEntre ells hi ha l'empresari Mariano López Sancho, la persona que hauria lliurat a la Fiscalia Anticorrupció la documentació que va obrir la causa, exsogre de l'exgerent d'aquesta empresa pública Marcos Benavent, també investigat.\nTambé van ser interrogats l'exsecretari autonòmic i exdiputat del PP a les Corts, David Serra, la secretària del grup municipal del PP a l'Ajuntament de València, Carmen García Fuster, i l'exgerent de la Fundació Jaume II El Just i excap de gabinet del Consell Jurídic Consultiu, Vicente Burgos, exmarit de l'exregidora del PP María José Alcón, en llibertat des d'anit amb càrrecs i amb una fiança de 150.000 euros.\nA més, van passar a disposició judicial dos arquitectes i un extreballador de l'Ajuntament de València (personal de confiança del grup popular). A la seva sortida de la Ciutat de la Justícia, Serra va assenyalar: "Ha anat bé, estic en llibertat sense cap mesura cautelar". Burgos també s'ha limitat a dir als mitjans que quedava lliure.\nUna ambulància del SAMU es va personar a les instal·lacions judicials per atendre, pel que sembla, un agent de la UCO de la Guàrdia Civil que va patir un desmai a causa de la forta càrrega de treball dels últims dies. A l'hora de tancar aquesta edició, estava previst que després d'aquesta tanda de set detinguts, compareguessin més detinguts davant del jutge en els pròxims minuts després de ser traslladats des de dependències de la Guàrdia Civil.\nD'altra banda, el president del PP de la ciutat de València, Alfonso Novo, investigat en el cas Imelsa, no només no exercirà com a portaveu del grup municipal popular al ple de l'Ajuntament de València d'avui sinó que finalment no hi acudirà, segons fonts del partit. La decisió de Novo es basa en el seu interès per no interferir en el desenvolupament normal de la sessió plenària corresponent al mes de gener.\nNovo està suspès cautelarment de militància del PP fins que presti declaració judicial, segons va acordar ahir el Comitè de Drets i Garanties del PPCV arran de l'operació oberta per un cas de suposada corrupció al voltant de l'empresa pública Imelsa, dependent de la Diputació de València.\nAquest anunci va arribar després que l'alcalde de València, Joan Ribó, instés el PP a cessar els quatre membres del grup municipal que van ser detinguts o investigats en l'operació judicial pel suposat cas de corrupció en l'empresa pública Imelsa, per "netejar" així la imatge de l'Ajuntament.\nRibó va comparèixer al costat dels seus socis de Govern, el portaveu del PSPV, Joan Calabuig, i el de València en Comú, Jordi Peris, i va lamentar uns fets que "perjudiquen" i "debiliten" la imatge de València, així com la possibilitat de negociar projectes per a la ciutat.\nL'alcalde va demanar al PP el "cessament immediat" de la secretària del grup municipal, María Carmen García Fuster, detinguda en l'operació; del portaveu Alfonso Novo; de l'assessor Luis Salom, i l'administrativa del grup María José Pi, si es confirma que segueixen investigats en la causa. Va advertir que "si no (ho fan ells), ens veurem obligats a prendre mesures nosaltres". Va insistir que si el PP no cessa a la secretària i a la resta d'investigats, i si es manté la seva implicació en el cas, el govern obrirà un tràmit intern per decidir si els obren un expedient disciplinari.\nRibó va assenyalar que hi ha més d'"una responsabilitat política darrere, que és a Madrid, al Senat", en referència a l'exalcaldessa de València, Rita Barberá, ara senadora del PP, perquè "tot fa indicar que si ella portava l'Ajuntament fèrriament i el coneixia tot, és impossible que no conegués el que feia el seu tinent d'alcalde i els seus assessors més directes".\nVa qualificar l'escorcoll de dimarts del despatx del grup municipal a l'Ajuntament com un fet d'"extrema gravetat" i "insòlit", que "perjudica la imatge dels valencians" pel que fa a la capacitat de negociar i a l'economia de la ciutat.


Arbre de l'amor - Cercis siliquastrum - Arbre de Judes – El Nou Garden\nNombre cientifico: Cercis siliquastrum\nA l'època de l'Imperi bizantí era un dels arbres que en major nombre creixien a Constantinoble, a les ribes del Bòsfor. El seu color morat purpuri era de la predilecció dels emperadors bizantins, la porpra era el color imperial, els seus vestits i tocats eren d'aquest color, color d'ús exclusiu de la família imperial bizantina.\nUn antic mite diu que d'aquest arbre es va penjar Judes Iscariot després de trair Crist, per això se li dóna el nom d'arbre de Judes, cosa que probablement sigui una corrupció del nom comú en francès "Arbre de Judée" que significa arbre de Judea, referint-se a la regió on es dóna.\nLes flors tenen un agradable gust picant, i es poden menjar en amanida mixta, o en bunyols. En algunes zones s'escabetxaven amb vinagre els brots florals.


Appartamento dei Templi Agrigento Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 361 allotjaments a Agrigento.\nAppartamento dei Templi\nPiazzetta Pitagora 2, Afores d'Agrigento, Agrigento, Itàlia, 92100 - Veure al mapa\nMés informació sobre Appartamento dei Templi\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Agrigento, Appartamento dei Templi és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Appartamento dei Templi asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, reproductor de DVD/CD a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Appartamento dei Templi és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Agrigento.\nTots els tipus de viatgers (12) Parelles (8) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (1) Grups (1)


L’AECC-Catalunya contra el Càncer de Barcelona i Sant Joan de Déu s’alien contra el càncer infantil | Hospital Sant Joan de Déu\nL’AECC-Catalunya contra el Càncer de Barcelona i Sant Joan de Déu s’alien contra el càncer infantil\nL’associació oferirà suport als infants amb càncer que reben tractament a l’Hospital i a les seves famílies\nLaureano Molins, president de l'AECC-Barcelona, i Manel del Castillo, director gerent de l'Hospital Sant Joan de Déu Barcelona, en un moment de l'acto de la signatura del conveni.\nL'Asociación Española Contra el Cáncer (AECC)-Catalunya contra el càncer de Barcelona col·laborarà amb l’Hospital Sant Joan de Déu Barcelona oferint diversos serveis de suport als infants amb càncer que reben tractament al centre i les seves famílies.\nAquesta col·laboració serà possible gràcies a l’acord que han subscrit les dues organitzacions i que han signat el director gerent de l’Hospital Sant Joan de Déu Barcelona, Manuel del Castillo Rey, i el president de l’AECC-Barcelona, Laureano Molins.\nEn concret, l’AECC col·laborarà amb la Unitat de Cures Pal·iatives de l’Hospital. En aquest àmbit, durà a terme intervencions dirigides a les famílies de nens amb càncer per disminuir el malestar emocional, fomentar la comunicació dins de la família i amb l’equip mèdic, i prevenir el dol complicat.\nProfessionals designats per l’AECC s’integraran i formaran part dels equips i unitats del Servei d’Oncologia i Hematologia de l’Hospital per oferir atenció psicooncològica a les famílies que reben la notícia que el seu infant pateix un càncer.\nA més, impartirà xerrades i durà a terme accions dirigides als treballadors de l’Hospital per què adoptin estils de vida saludables per a la prevenció del càncer.\n2018-07-24 L’AECC-Catalunya contra el Càncer de Barcelona i Sant Joan de Déu s’alien contra el càncer infantil\nL'Hospital afronta amb mesures excepcionals de seguretat el retorn progressiu a l'activitat\nL'Hospital Sant Joan de Déu Barcelona aplica mesures d'higiene, protecció, testeig i distribució dels espais excepcionals per...


Holiday home Vinacac bb III Korcula Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday home Vinacac bb IIIBlato, Korcula, Croàcia - Veure al mapaNotable7,1Basada en1comentariHoliday home Vinacac bb IIIVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 50 fotosMolt bona ubicació 7,5Veure al mapa7,5UbicacióParticularitats que li encantaranaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Prizba, Holiday home Vinacac bb III és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Holiday home Vinacac bb III ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha aparcament de cotxes. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, plat de dutxa a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Holiday home Vinacac bb III és una elecció inteligents per a viatgers a Prizba, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxes Àpats, begudes i refrigericuina compartida Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióneverareproductor de DVD/CDempolles d'aigua de cortesiarentadora Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. NOVASOL t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.


Reconstituir l'horitzó emancipador del Comunisme\nReconstituir l'horitzó emancipador del Comunisme\nAl contrari del que van augurar revisionistes de tota mena, la crisi econòmica no ha portat a la palestra l’esperadíssima "crisi revolucionària" que naixeria espontàniament de les pròpies masses. Ni tampoc ha mostrat cap senyal que el proletariat revolucionari hagi de tornar al primer pla de la lluita de classes empès, com conjecturen els seus sabuts mantres, per aquesta legítima espontaneïtat resistencial dels oprimits. És més, la crisi del bloc imperialista occidental, que ha tornat a situar les contradiccions interimperialistes en primer pla, i la crisi de la Restauració 2.0, que trobem en l'Estat espanyol amb la creixent fallida del pacte de classes que va donar lloc al règim de 1978, no reflecteixen sinó el decurs d'una lluita de classes on, en absència del proletariat revolucionari, són només les fraccions de la burgesia les que es disputen el poder. La pèrdua de la Revolució Proletària com a horitzó emancipatori i l'esgotament del Cicle d'Octubre comporta la desorientació de la classe cridada a transformar el món. Però, al contrari del que assenyalen neoesquerrans i revisionistes varis, aquest esgotament de l’esmentat Cicle, de les seves premisses, no suposa la caducitat de les tasques històriques del proletariat, ni del marxisme com la seva ideologia.\nLa clau, en els nostres dies, resideix en les condicions subjectives (internes a la pròpia classe), en la inexistència de Revolució Proletària Mundial i de Partit Comunista, i no ―com determina la ja caduca i economicista teoria de l'ensorrament que tant repeteix el revisionisme― en les condicions objectives (externes a la pròpia classe), ja assentades amb l'imperialisme. Per això, en aquest moment d'interregne entre dos cicles, perquè la ideologia pugui ser portada des de fora al moviment obrer ―com va assenyalar Lenin i l'experiència històrica va ratificar―, l'avantguarda ha d'escometre primer una altra tasca teoricopràctica en el seu propi si: realitzar el Balanç del Cicle d'Octubre aplicant el marxisme al mateix marxisme per, a través de la lluita de dues línies, reconstituir la ideologia proletària en la seva posició de teoria d'avantguarda; i, al mateix temps i entrellaçant-se amb l'anterior, desenvolupar els vincles polítics i organitzatius per construir una avantguarda revolucionària.\nNomés una vegada resolta aquesta fase, que denominem reconstitució ideològica, podrem afrontar la tasca de reconstitució política, de fusió del socialisme científic amb el moviment obrer, que doni lloc al Partit Comunista, el qual no pot comprendre's burocràticament com una organització d'avantguarda, sinó com la fusió dialèctica entre avantguarda i masses, la qual cosa implica la transformació d’ambdós respectes, donant lloc al subjecte revolucionari. La revolució dels nostres dies ha d'exercir-se mitjançant la guerra civil revolucionària que construeixi, dirigit pel Partit Comunista i a través de l'Exèrcit popular, Nou Poder al seu pas; és a dir, la revolució avui solament pot dur-se a terme des de la Guerra Popular.\nEn definitiva, els comunistes conseqüents no poden ignorar durant més temps les tasques històriques que tenim per davant. Solament posant la consciència revolucionària al comandament del procés revolucionari i aixecant, defensant i aplicant la bandera de la reconstitució ideològica i política del comunisme, crearem les condicions subjectives per al rellançament de la praxi revolucionària, per l’autotransformació que alliberarà als oprimits de tot el món de les cadenes vexatòries a les quals es veuen sotmesos per la societat de classes.\nPrimer de Maig de 2018


CiU assegura que és un partit "cohesionat" i que la relació amb el BotMol és "fluïda" | Viu Molins de Rei\nCiU assegura que és un partit “cohesionat” i que la relació amb el BotMol és “fluïda”\nDavid Guerrero • 10/10/2013\nL’agrupació local de CiU assegura, a través d’un comunicat, que és un partit “cohesionat” i que pren les decisions “solidàriament”. Els convergents defensen una relació “fluïda” amb el BotMol i carreguen amb desqualificatius i menyspreus contra Viu Molins de Rei per treure a la llum les discrepàncies entre membres del partit sobre el projecte del pati del Palau.\nDedicant més espai a desqualificar i menysprear la feina d’aquesta redacció que a desmentir-la. Així ha respost CiU, a través d’un comunicat publicat a través de Facebook, a la informació publicada per Viu Molins de Rei en la que es detallava les discrepàncies que ha provocat el projecte del pati del Palau en el si de l’agrupació local de CiU.\nSegons s’assegura en el comunicat, “CiU Molins de Rei és un partit cohesionat, on qualsevol membre pot manifestar lliurement la seva opinió sobre qualsevol aspecte que consideri oportú”. El comunicat remarca que “les decisions es prenen solidàriament, després d’escoltar i valorar tots els punts de vista i pensant sempre en beneficiar al màxim nombre possible de ciutadans”. D’aquesta manera, CiU tracta de negar la divisió que ha tret a la llum Viu Molins de Rei però a la vegada fa referència als diferents punts de vista existents.\nD’altra banda, CiU lamenta que es relacioni la divisió d’opinions del grup municipal amb la posició del BotMol, que un dia abans va anunciar el seu rebuig al projecte del pati del Palau i assegura, referint-se al BotMol sense citar-lo pel seu nom com “un col·lectiu de la vila amb el que mantenim com amb tants altres, una relació fluïda, sincera i directa”.\n“Desmentim que cap dels membres del grup municipal que ens representa, ni de l’executiva local tingui res a veure amb aquestes informacions esbiaixades”, continua el comunicat de CiU, sense entrar a considerar quines són les informacions que es consideren “esbiaixades” per l’agrupació convergent.\nMentre es dediquen tres punts del comunicat a respondre la noticia, quatre s’adrecen directament a Viu Molins de Rei, al que qualifiquen de “pretès mitjà de comunicació”. L’agrupació local de CiU critica que cap periodista s’ha posat en contacte amb cap membre de l’executiva local o del grup municipal en l’elaboració de la noticia de la discòrdia. Segons els redactors del comunicat, aquesta hauria estat la manera de “contrastar la informació”, el que consideren “un principi bàsic del periodisme”. La lliçó de periodisme convergent ignora que un periodista pot contrastar la informació amb variades i diverses fonts -com es va fer en aquest cas-, sense necessitat de desvetllar-les i sense la obligació de recórrer necessàriament a la font institucional o de partit per rebre una resposta de manual.\nEn aquesta línia, el comunicat considera que la noticia avançada per aquesta redacció “és un article d’opinió de certa tendència i està basat en interpretacions personals de la persona que el signa, però en cap cas es basa en cap font d’informació directa i fiable”. Viu Molins de Rei rebutja que CiU posi en dubte les fonts emprades, les quals pertanyen a l’entorn convergent i tenen accés directe i fiable a les informacions publicades. Òbviament, aquesta redacció garanteix la confidencialitat de les seves fonts i basa les informacions en més d’una, cenyint-se al codi deontològic de l’ofici.\n“Desitgem que aquest tipus de periodisme no perjudiqui a la credibilitat de la resta de mitjans de Molins de Rei”, clou el comunicat emès per CiU a través del seu Facebook. La direcció de Viu Molins de Rei mostra el seu desig de que El Llaç mantingui la seva tradició històrica de continuar fent aquest tipus de periodisme crític i incòmode amb el poder i mostra el seu desig de que Ràdio Molins de Rei pugui continuar mantenint una llibertat d’expressió com la que ha tingut durant els últims anys i que comunicats com aquest posen en perill. A la vegada, Viu Molins de Rei condemna fermament les amenaces i atacs personals rebuts per militants de CiU pel simple fet de fer la nostra feina: periodisme.\nEtiquetes:BotMol CIU pati del Palau