The Lion King (musical) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa pel·lícula de The Walt Disney Company\nPremi Tony al Millor Musical (1998)\n2004 Països Baixos\n2008 Mèxic DF\nSimba , Scar , Mufasa , Sarabi , Nala , Rafiki , Timon , Pumbaa , Zazu , Shenzi , Banzai , Ed i The ensemble consists of a variety of African animals, Scar's hyenas, and plants\nThe Lion King és un musical basat en la pel·lícula animada de Disney homònima del 1994, amb música d'Elton John i lletres de Tim Rice, juntament amb la partitura creada per Hans Zimmer i arranjaments vorals de Lebo M. Dirigida per Julie Taymor, el musical presenta actors vestits d'animals, així com titelles gegants. El show està produït per Disney Theatrical.\nEl musical s'estrenà el 8 de juliol de 1997 a l'Orpheum Theatre de Minneapolis, Minnesota, i ja va ser un èxit abans no s'estrenés al New Amsterdam Theater de Broadway el 13 de novembre de 1997 (el 13 de juny del 2006 es traslladà al teatre Minskoff per a què s'estrenés la versió musical de Mary Poppins, on encara es representa després de 5.350 funcions). Actualment és el cinquè expectacel de més llarga durada a la història de Broadway; i és l'espectacle que més diners ha ingressat, amb $853,8 milions.\nS'estrenà al Lyceum Theatre del West End el 19 d'octubre de 1999, on segueix representant-se. El repartiment de la producció va ser convidat a actuar a la Royal Variety Performance del 2008 al London Palladium l'11 de desembre, amb la presència de diversos membres principals de la Família Reial britànica .\n1 Produccions estatunidenques i internacionals\n4 Adaptació musical\n5 Repartiments originals\nProduccions estatunidenques i internacionals[modifica]\nHamburg: Lion King Theatre\nDesprés de l'èxit de l'espectacle de Broadway, The Lion King va ser produït al Regne Unit el 1999 per Harrison Lochtenberg, i segueix representant-se al Lyceum Theatre de Londres. Taymor encapçalà la producció britànica del show, amb Melissa De Melo com a productora. Recentment la producció de Londres celebrà el seu desè aniversari al West End.\nEntre 1999 i 2004 es realitzà a Toronto una producció canadenca.\nA Los Angeles la producció començà el 29 de setembre del 2000, amb l'estrena oficial el 19 d'octubre. El show tancà el 12 de gener del 2003, després de 952 funcions.\nS'estrenà al Teatre Capitol de Sydney, Austràlia entre el 16 d'octubre del 2003 i el 26 de juny del 2005. A continuació es representà entre el 28 de juliol del 2005 i el 4 de juny del 2006 al Regent Theatre de Melbourne.\nEl musical va tenir una versió coreana, que es representà al Charlotte Theater de Seül entre el 28 d'octubre del 2006 i fins al 28 d'octubre del 2007.\nLa producció neerlandesa es realitzà al Circus Theatre entre el 2004 i el 27 d'agost del 2006.\nComençant el juny del 2007, The Lion King debutà a l'Àfrica a Johannesburg, Sud-àfrica. El seu desè aniversari va celebrar-se al Teatro Theatre a Monte Casino a Fourways. Tancà el 17 de febrer de 2008.\nS'estrenà a París el 27 de setembre del 2007 al Théâtre Mogador.\nActualment hi ha una producció en gira pels Estats Units (han arribat a haver dues produccions simultànies en gira pels Estats Units). La versió de gira és molt semblant a la producció original de Broadway; però certs elements de l'escenografia (com la Roca de l'Orgull o l'estampida) han estat reduïts a una configuració més barata.\nA l'agost del 2008 s'estrenà la producció de Taipei, Taiwan, tancant el 4 d'agost del 2009.\nEl musical va estrenar-se a Mèxic DF, tot i que en anglès, representant-se entre el 3 i el 27 de gener del 2008.\nLa producció de Las Vegas s'estrenà al Mandalay Bay el 15 de maig del 2009.\nEl 20 d'octubre del 2011 s'estrenà la primera producció en castellà, al Teatro Lope de Vega de Madrid, en una producció de Stage Entertainment.\nL'actriu Buyi Zama caracteritzada com Rafiki a Taiwan.\nA mesura que el sol s'aixeca, Rafiki el mandril crida els animals perquè vagin a la Roca del Rei. Saluda al rei Mufasa i a la reina Sarabi abans de presentar el seu cadell als animals ("Circle of Life"). Per un altre costat, Scar, germà de Mufasa, es lamenta d'haver perdut la seva oportunitat de ser rei. De retorn al seu baobab, Rafiki pinta una imatge del cadell i demana als esperits per conjurar el nom del nou príncep, Simba.\nEl temps passa, i Simba es converteix en un jove i alegre cadell ("Grasslands Chant"). Mufasa li mostra a Simba les terres del regne des del capdamunt de la roca i li explica que tot existeix en un delicat equilibri conegut com el Cercle de la Vida. Mufasa adverteix a Simba que no traspassi les terres del regne, senyalant-li una terra fosca a la distància. Zazu, un calao que actua com a assessor de Mufasa, arriba i li dóna el seu informe diari sobre l'estat dels afers als dominis del regne ("The Morning Report", ara eliminada de la producció de Broadway).\nSimba va a trobar el seu oncle Scar. El lleó desperta la curiositat del cadell en mencionar el cementiri dels elefants, on li està prohibit d'anar. Mentrestant, les lleones cacen ("The Lioness Hunt"). Simba arriba i demana a la seva millor amiga, una cadella anomenada Nala, si el vol acompanyar al cementiri dels elefants. Menteix a les lleones sobre on van, i Sarafina (la mare de Nala) i Sarabi permeten anar als nens, però si són acompanyats per Zazu. Simba i Nala ideen un pla per aconseguir despistar a Zazu, mentre que Simba es vanta sobre la seva futura posició ("I Just Can't Wait to Be King").\nEls cadells arriben al cementiri i comencen a explorar. Zazu aconsegueix trobar-los, però s'enfronta a tres hienes: Shenzi, Banzai i Ed. Les hienes volen devorar els intrusos i presumeixen de la seva troballa ("Chow Down"). Però Mufasa arriba, rescata els cadells i espanta les hienes.\nMufasa està decebut i enfadat per la desobediència de Simba, i li explica la diferència entre valentia i bravura. Mufasa parla a Simba sobre els grans reis del passat i com ho veuen tot des dels estels ("They Live in You"). Mufasa diu que sempre estarà al costat del seu fill. Després analitza el comportament de Simba amb Zazu, que recorda a Mufasa que ell mateix tenia la mateixa tendència a ficar-se en problemes quan tenia l'edat de Simba.\nDe tornada al cementiri d'elefants, Scar diu a les hienes que té un pla per matar a Mufasa i a Simba i així ell seria rei. Forma un exèrcit de hienes, prometent-les que mai no tornaran a passar gana si el recolzen ("Be Prepared"). Scar pren Simba cap a una gorja i li diu que esperi allà. Després d'un senyal de Scar, les hienes fan que hi hagi una estampida de nyus ("The Stampede"). Scar adverteix a Mufasa que Simba ha quedat atrapat a la gorja, i Mufasa es fica enmig de l'estampida i aconsegueix salvar el seu fill, però quan intenta escapar, Scar assassina a Mufasa fent-lo caure al precipici enmig de l'estampida. Scar convenç a Simba que Mufasa ha mort per culta seva i li diu que fugi de seguida; però mentre que aquest fugi, Scar ordena a les hienes que el matin. Simba escapa, però les hienes diuen a Scar que és mort. Rafiki i les lleones ploren les morts dels dos lleons ("Rafiki Mourns"). Scar arriba i reclama el tron i permet que les hienes visquin al regne al costat de les lleones ("Be Prepared (Reprise)"). SRafiki torna al seu arbre i esborra el dibuix de Simba, mentre que Sarabi i Nala quietly grieve.\nAl desert, Simba es desploma d'esgotament per la calor. Els voltors comencen a encerclar-lo, però s'espanten per l'arribada del suricata Timon i el senglar Pumba. Simba se sent responsable de la mort de Mufasa, però el duo pren el cadell cap a la seva llar a la jungla i li mostren la seva manera de viure despreocupada i la seva dieta d'insectes ("Hakuna Matata"). Simba creix fins a fer-se un adult a la selva.\nEl cor, vestit amb robes acolorides i ornat amb titelles i cometes d'ocells, comencen el Segon Acte ("One by One"). Mentre que la cançó acaba, però, els ocells bonics són substituïts pels voltors i els animals per esquelets de gaceles. Sota el regnat de Scar, el Cercle de la Vida ha quedat desequilibrat i la sequera ha afectat les terres del regne. Zazu, ara presoner de Scar, escolta els problemes del rei. Les hienes es queixen per la mancança de menjar, però Scar només està preocupat per si mateix i perquè no és estimat. Té visions de Mufasa, i ràpidament canvia entre la confiança i la desesperació delirant paranoica ("The Madness of King Scar"). Nala arriba per fer front a la fam i Scar decideix que serà la seva reina i li donarà cadells. Nala ferotgement es nega i decideix abandonar les terres del regne a la recerca d'ajut. Rafiki i les lleones la beneeixen pel seu viatge ("Shadowland").\nDe nou a la seva, Timon i Pumba volen dormir, però Simba, inquiet, no pot. Molest, Simba els deixa, però Timon i Pumba el segueixen. Simba salta sobre un riu on l'aigua baixa molt de pressa, i desafia a Timon a fer-ho. Timon cau i és arrossegat aigües avall. S'agafa a una branca al costat d'una cascada i demana ajut a Simba, però aquest queda paralitzat pel record de la mort de Mufasa. Timon cau de la branca i Simba surt de cop i volta del record, rescatant el seu amic. Simba està avergonyit que Simon ha estat gairebé a punt de morir a causa de la seva imprudència.\nEls tres amics s'estiren per dormir i parlen sobre els estels. Simba recorda les paraules de Mufasa, però els seus amics riuen davant la idea que siguin els reis morts mirant-los. Simba marxa, expressant la seva soledat i amargor recordant la promesa de Mufasa que estaria allà ("Endless Night"). Rafiki escolta la cançó al vent, i s'alegra en adonar-se que en Simba segueix viu, i dibuixa una cabellera sobre el seu dibuix d'en Simba.\nA la selva, Pumba és perseguit per una lleona. Simba s'enfronta a ella i salva al seu amic, però reconeix a la lleona, que resulta ser Nala. Ella se sorprèn de descobrir a Simba viu, sabent que és el rei legítim. Timon i Pumba estan confosos, però Simba els demana que el deixin sol amb Nala. Timon s'adona del que està passant i es lamenta pel final de l'estil de vida Hakuna Matata per a Simba ("Can You Feel the Love Tonight"). Nala explica a Simba com el territori reial està devastat, però Simba encara se sent responsable de la mort de Mufasa i es nega a tornar.\nPer un altre costat, Simba es troba amb Rafiki, que li explica que el seu pare segueix viu ("He Lives in You"). L'esperit de Mufasa apareix al cel i diu a Simba que és l'únic rei i que ha d'ocupar el seu lloc al Cercle de la Vida. Simba troba el seu valor i es dirigeix cap a casa. Mentrestant, Nala desperta a Timon i Pumba per preguntar-los on està Simba, i Rafiki arriba per fer-los saber les notícies. Els tres van amb ell cap a les terres del regne, on són testimonis de la ruïna. Timon i Pumba distreuen algunes hienes ballant, permetent a Simba i Nala arribar fins a la Roca del Rei.\nScar crida a Sarabi i exigeix saber per què les lleones no estan caçant. Sarabi li respon que no hi ha res per caçar, i el compara amb Mufasa, provocant que Scar la colpegi. Enrabiat, Simba es descobreix. Scar força una confessió d'assassinat per part de Simba i l'arracona. Creient que ha guanyat, Scar es burla de Simba admetent que ell va matar Mufasa. Furiós, Simba es recupera i obliga a Scar a fer pública la veritat a les lleones ("Simba Confronts Scar"). Els amics de Simba lluiten amb les hienes, mentre que Simba s'enfronta amb Scar al capdamunt de la roca. Scar demana per la seva vida, culpant a les hienes de tot. Simba el deixa marxar, però Scar torna a atacar. Simba bloqueja l'atac i Scar cau de la pedra. Les hienes, que han escoltat la traïció de Scar i que encara estan famolenques, el devoren.\nAmb la batalla guanyada, els amics de Simba avancen i reconeixen a Simba com el rei legítim. Simba puja a la Roca del Rei i rugeix per tot el regne ("King of Pride Rock"). Les Terres del Regne es recuperen i els animals es reuneixen en celebració quan Rafiki presenta el cadell acabat de néixer de Simba i Nala, continuant el Cercle de la Vida ("Circle of Life (Reprise)").\nElton John i Tim Rice Rafiki i Cor\nElton John i Tim Rice Zazu, Simba Jove i Mufasa\nElton John i Tim Rice Simba Jove, Nala Jove, Zazu i Cor\nElton John i Tim Rice Shenzi, Banzai i Ed\nMark Mancina, Jay Rifkin i Lebo M Mufasa i Cor\nElton John i Tim Rice Scar, Shenzi, Banzai, Ed i Cor\nThe Stampede/Rafiki Mourns\nHans Zimmer i Lebo M Cor i Rafiki\nElton John i Tim Rice Timon, Pumba, Simba Jove, Simba i Cor\nLebo M Cor\nElton John i Tim Rice Scar, Zazu, Banzai, Shenzi, Ed i Nala\nHans Zimmer, Lebo M i Mark Mancina Nala, Rafiki i Cor\nJulie Taymor, Lebo M, Hans Zimmer i Jay Rifkin Simba i Cor\nElton John i Tim Rice Timon, Pumba, Simba, Nala i Cor\nMark Mancina, Jay Rifkin i Lebo M Rafiki, Simba i Cor\nSimba Confronts Scar\nMark Mancina i Robert Elhai Instrumental\nKing of Pride Rock/Circle of Life (Reprise)\nHans Zimmer i Lebo M/Elton John i Tim Rice Rafiki, Simba, Nala, Pumba, Timon, Zazu i Cor\n* Eliminada del show el 27 de juny del 2010\nEl musical incorpora diversos canvis i afegits al guió en comparació a la pel·lícula. El gènere del mandril Rafiki passà a ser una dona, car Taymor cregué que no hi havia dones protagonistes a la pel·lícula.\nThe Lion King a Broadway. Inicialment representat al New Amsterdam Theater (a la imatge), ara es representa al teatre Minskoff.\nEs crearen diverses escenes noves, incloent una conversa entre Mufasa i Zazu sobre Mufasa i una perillosa escena en que Timon es troba caient en una cascada mentre que Simba no es veu capaç d'ajudar-lo. S'afegí una narrativa en la descripció de la partida de Nala en l'escena "The Madness of King Scar", on Scar, cada cop més deteriorat mentalment, intenta aparellar-se amb Nala. Nala es nega i anuncia la seva intenció de marxar i trobar ajut. Rep les benediccions de les lleones i de Rafiki durant la nova cançó, "Shadowland."\nThe Lion King al West End\nCom la seva predecessora, el musical Beauty and the Beast, afegeix més cançons a la seva producció teatral, incloent Morning Report, cantada per Zazú (i inclosa a l'edició de DVD Platimum); "Shadowland", cantada al CD Rhythm of the Pride Lands amb lletres en zulú, i adaptada al musical amb lletres en anglès. És cantada per Nala i Rafiki. "Endless Night", també de Rhythm of the Pride Lands, amb lletres en swahili com "Lala" és cantada per Simba mentre que reflexiona sobre la promesa de Mufasa que sempre estaria allà. "One By One", també de Rhythm of the Pride Lands va ser també adaptada.\nMolts dels animals que apareixen a la producció són actors amb vestuari que fan servir eines extra per moure els seus vestits: per exemple, les girafes són interpretades per actors caminant amb xanques. Pels personatges principals com Mufasa i Scar, els vestits inclouen peces mecàniques al cap que poden pujar i baixar per fer la il·lusió de dos gats atacant-se l'una a l'altre. D'altres personatges, com les hienes, Zazu, Timon, i Pumbaa, són interpretats per actors amb vestits o titelles de mida natural. El personatge de Timon és descrit per Taymor com un dels papers més durs a causa del moviment del cap del titella i els braços instal·lats sobre el cap, esquena i coll dels actors\nEl compositor Lebo M encapçalà els cors originals de Broadway. Els membres del cor habitualment són visibles a la producció, en lloc d'estar ocults a les ombres com es veuen en altres espectacles musicals.\nUna nova secció de la producció, la Cacera de les Lleones, presenta una seqüència de ball particularment complicada per les actrius, i el ball és encara més difícil a causa dels grans caps de lleona que porten a manera de barret durant l'escena.\nDurant l'estada del show a la Xina, es van incloure elements xinesos al musical. Una de les cançons va ser adaptada per una popular cançó pop xinesa, "Laoshu ai dami" o "Mice Love Rice". El repartiment també intercanviava bromes i diàlegs amb el públic.\nEl 27 de juny de 2010 es retallaren 9 minuts de la versió de Broadway, entre elles tot el número "Morning Report". La cançó també s'eliminà de les produccions i dels enregistraments posteriors, com la de la versió en castellà.\nActor West End\nSimba Jason Raize Roger Wright Carlos Rivera\nSimba Jove Scott Irby-Ranniar Luke Youngblood Gaby del Castillo, Santi Díaz, David García, Rubés Borges Filolla, Adrián Martinez Hernández, Kiros Juan Pereira.\nScar John Vickery Rob Edwards Sergi Albert\nMufasa Samuel E. Wright Cornell John David Comrie\nNala Heather Headley Paulette Ivory Daniela Pobega\nNala Jove Kajuana Shuford Pippa Bennett-Warner/Nathalie Emmanuel/Dominique Moore Aroa Casia Castro, Yamileth Cayetano Sam, Sandra Melero Filolla, Manuela Berg Cardona, Kenya Casia Castro.\nRafiki Tsidii Le Loka Josette Bushell-Mingo Phindile Mkhize\nTimon Max Casella Simon Gregor David Ávila\nPumbaa Tom Alan Robbins Martyn Ellis Albert Gracia\nZazu Geoff Hoyle Gregory Gudgeon Esteban Oliver\nSarabi Gina Breedlove Dawn Michael\nShenzi Tracy Nicole Chapman Stephanie Charles Damaris Martínez\nBanzai Paul J. Medford Jorge Ahijado\nEd Kevin Cahoon Christopher Holt Alejandro de los Santos\n1998 Premi Drama Desk Musical Més Destacat nominat\nActor de Repartiment Més Destacat en un Musical Max Casella nominat\nGeoff Hoyle nominat\nActriu de Repartiment Més Destacada en un Musical Tsidii Le Loka GUANYADORA\nDirector Més Destacat Julie Taymor GUANYADOR\nCoreografia Més Destacada Garth Fagan GUANYADOR\nOrquestracions Més Destacades Robert Elhai, David Metzger i Bruce Fowler nominat\nEscenografia Més Destacada Richard Hudson GUANYADOR\nVestuari Més Destacat Julie Taymor GUANYADORA\nIl·luminació Més Destacada Donald Holder GUANYADOR\nSo Més Destacat Tony Meola GUANYADOR\nDisseny de Titelles Més Destacat Julie Taymor i Michael Curry GUANYADOR\nPremi Theatre World Max Casella GUANYADOR\nPremi Tony Millor Musical GUANYADOR\nMillor Llibret de Musical Roger Allers i Irene Mecchi nominat\nMillor Banda Sonora Elton John, Tim Rice, Hans Zimmer, Lebo M, Mark Mancina, Jay Rifkin i Julie Taymor nominat\nMillor Actor de Repartiment de Musical Samuel E. Wright nominat\nMillor Actriu de Repartiment de Musical Tsidii Le Loka nominada\nMillor Direcció de Musical Julie Taymor GUANYADOR\nMillor Coreografia Garth Fagan GUANYADOR\nMillors orquestracions Robert Elhai, David Metzger i Bruce Fowler nominat\nMillor escenografia Richard Hudson GUANYADOR\nMillor Vestuari Julie Taymor i Michael Curry GUANYADORS\nMillor Il·luminació Donald Holder GUANYADOR\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: The Lion King\n↑ The Lion King is moving from New Amsterdam Theatre to the Minskoff Theatre\n↑ «Lion King rules Broadway as highest grossing show of all time». The Guardian, 10-04-2012.\n↑ «An all-star line up unveiled for the 80th anniversary show on BBC ONE.» (PDF). Entertainment Artistes' Benevolent Fund.\n↑ 'The Lion King' Celebrates Successful Mexico City Premiere\n↑ The Lion King Sesma, White, Williams, Zama and Simmons Cast in Las Vegas Lion King\n↑ Gran estreno del musical de Disney EL REY LEÓN en el corazón de Madrid. El musical bate un récord nacional en venta de entradas ¡Nuevas funciones ya a la venta!\n↑ 8,0 8,1 «Broadway's Lion King Now Nine Minutes Shorter». playbill.com. [Consulta: 22 març 2012].\n↑ 10,0 10,1 Taymor, Julie, The Lion King: Pride Rock on Broadway, (Disney Editions, 1998)\n↑ People's Daily Online – Disney musical debuts in Shanghai, impressing audience with Chinese elements\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=The_Lion_King_(musical)&oldid=20965557»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 abr 2019 a les 20:41.


Són espècies que estan en un estat ecològic vulnerable o crític degut a la sobreexplotació o als canvis en el seu hàbitat, normalment per causes antròpiques. Moltes vegades les activitats extractives d'aquestes espècies també malmeten el seu hàbitat, i per això és millor evitar el consum d'aquestes espècies. S'ha de tenir en compte que al mar hi ha molts tipus de peix i marisc comestibles, de manera que l'esforç que representa no menjar algunes espècies per tal de respectar els mars no és gaire gran.\nSón espècies que tot i estar en bon estat ecològic, l'art de pesca utilitzat és perjudicial pels ecosistemes aquàtics, o bé, pot haver incertesa científica sobre la situació de les seves poblacions. També s'inclouen espècies que no es troben amb normalitat al Mediterrani i a les costes properes, de manera que ha de fer molts quilòmetres per arribar fins el consumidor ja sigui fresca en càmeres o congelada, la qual cosa comporta una gran despesa energètica que no és massa recomanable. A més, s’inclouen espècies que poden perjudicar la salut per acumulació de contaminants.\nEspècies de les quals se'n recomana el seu consum ja que es poden trobar amb facilitat, provinents de les costes catalanes, i dels ports més propers, l'espècie no està sobreexplotada i el seu estat ecològic és bo i l'art de pesca utilitzada és correcte i no malmet el medi aquàtic.


El Palau Macaya tria onze projectes de reflexió per desenvolupar el curs que ve\nUn total de 79 entitats han presentat les seves propostes per desenvolupar-les al centre de pensament de la Fundació "la Caixa"\nEl Palau Macaya de "la Caixa" / Cedida\nRedacció 27/07/2020 6:42 pm\nEl Palau Macaya de la Fundació ”la Caixa” tanca la temporada –en què no ha deixat de fer la seva activitat, tot i el confinament, ja que ha mantingut les conferències per via telemàtica– i ja ha seleccionat els projectes de reflexió que es desenvoluparan al centre durant el curs 2020-2021.\nEn aquesta ocasió, s’hi han presentat un total de 79 entitats i finalment s’han seleccionat onze projectes, defensats per aquestes deu organitzacions:\nUniversitat Rovira i Virgili (2 projectes)\nFundació Universitària Balmes-Universitat de Vic\nCentre de Visió per Computador-UAB\nFundació Interarts per a la Cooperació Cultural Internacional\nFundació Vicky Bernadet.\nS’hi abordaran temàtiques com ara la transformació de l’habitat urbà; l’envelliment i necessitats de cura; la innovació entre les dones africanes; l’agroecologia en els desplaçaments forçats; la inclusió social; la intel·ligència artificial, els moviments juvenils pel clima i les persones defensores del medi ambient i l’abús sexual infantil.\nEls projectes seleccionats s’emmarquen dins els quatre eixos temàtics i principis d’actuació del Palau Macaya: el desenvolupament humà entorn la sostenibilitat econòmica, social, mediambiental i democràtica, i inclouen obligatòriament un mínim de quatre activitats per dur a terme al centre de pensament del passeig Sant Joan de Barcelona.\nFins a 100.000 euros per crear models sostenibles\nLa Fundació “la Caixa” dotarà d’un import màxim de 10.000 euros per projecte les entitats seleccionades. La finalitat és donar suport a iniciatives de reflexió, debat, i intercanvi d’idees perquè es puguin dur a terme com a part de la programació del Palau Macaya. Es tracta de donar visibilitat als projectes innovadors que creen les entitats sense ànim de lucre i que poden ajudar a avançar la societat, nous models sostenibles que donen resposta als interrogants dels debats de l’actualitat.\nEls projectes triats tenen la finalitat d’ajudar a entendre millor els reptes que planteja la societat i permeten identificar noves tendències de repercussió directa, amb el Palau Macaya com a centre mediador. Respecte dels objectius a assolir, les iniciatives desenvolupades hauran d’esdevenir un projecte d’intervenció directa, hauran de ser una eina per abordar un dels quatre reptes plantejats (econòmic, social, mediambiental i de democràcia) i, finalment, hauran d’aportar un document d’incidència política.\n1. HABITAT 8 IMPULS: “L’emergència de l’habitat urbà: reptes i oportunitats”\nData inici cicle: 7 d’octubre del 2020\nObjectiu: Aprofundir en les reflexions entorn l’emergència de l’hàbitat per tal d’identificar i potenciar enfocaments, propostes i metodologies innovadores que permetin la transformació de l’hàbitat urbà.\nLa societat actual viu una emergència habitacional, social i climàtica que està posant a prova els seus fonaments. Des d’un enfocament holístic i prospectiu cerquem solucions a aquest gran repte.\n2. ONG NUTRICIÓN SIN FRONTERAS: “Innovant des del sud: la dona científica africana i l’agenda 2030”\nData inici cicle: 25 de setembre del 2020\nObjectiu:Sensibilitzar a la ciutadania i les institucions sobre la importància de la investigació de les científiques africanes per impulsar i consolidar sistemes de benestar sostenibles a l’Àfrica i al món.\nEl projecte farà reflexionar sobre l’efecte catalitzador d’oportunitats de desenvolupament humà sostenible que és possible gràcies a les aportacions de les dones científiques africanes. S’analitzarà el coneixement, la innovació i el desenvolupament tecnològic per al foment de la cultura de pau, enfortiment de les institucions democràtiques participatives, i l’eliminació de les desigualtats socials que comportin la perpetuació de situacions de pobresa, inseguretat alimentària i privació de drets.\n3. UNIVERSITAT ROVIRA I VIRGILI: “Envelliment i necessitats de cura. Una qüestio social i política”\nData inici cicle: 21 de gener del 2021\nObjectiu: Generar un espai de diàleg entre tots els agents implicats, institucionals, empresarials i socials per tal de promoure un abordatge integral i holístic de la cura a les persones grans.\nLa manera com es resolen les situacions de cura generen situacions d’injustícia social i de gènere que plantegen la necessitat d’avançar cap a una redistribució més justa i equitativa. La finalitat és crear un espai d’intercanvi i reflexió que convoqui a tots els actors implicats, per explorar un nou compromís de tota la societat en la cura de les persones grans i en la consecució d’entorns d’atenció justos i socialment sostenibles.\n4. FUNDACIÓ UNIVERSITÀRIA BALMES. UNIVERSITAT DE VIC: “La agroecologia com a resposta sistèmica i sostenible en contextos de desplaçament forçat”\nData inici cicle: 23 novembre del 2020\nObjectiu: Contribuir al procés d’evolució de l’acció humanitària/desenvolupament cap a marcs més sistèmics que abordin les problemàtiques de les persones refugiades/desplaçades des d’una perspectiva sòcio-ecològica.\nLes persones afectades per desplaçaments forçosos es troben en situacions de màxima vulnerabilitat i entre altres deficiències, no tenen garantida la seva seguretat alimentària i nutricional. El projecte permetrà generar un espai de coneixement internacional sobre el rol de la Agroecologia en desplaçaments forçats per abordar la problemàtica de les persones desplaçades i desenvolupar intervencions amb un enfocament de Seguretat Humana.\n5. CENTRE DE VISIÓ PER COMPUTADOR-UAB: “Impacte de la intel·ligència artificial a la societat”\nObjectiu: Aprofundir en una sèrie de qüestions clau per a comprendre l’impacte que la Intel·ligència Artificial està tenint a la societat i com enfocar els canvis futurs.\nEl projecte té com a finalitat reflexionar sobre una realitat que serà inevitable, la incorporació de la tecnologia intel·ligent en cada àmbit de la nostra vida, des de la nevera al nostre cotxe, des de la forma en què ens relacionem a la forma com comprem. Volem donar una visió ajustada de la realitat de la investigació tècnica de cara a reflexionar de forma conjunta, com a societat, de com volem que siguin aquests canvis, de cara a no perdre els nostres valors i drets democràtics pel camí.\n6. UNIVERSITAT AUTÒNOMA DE BARCELONA: “ATRAC (Atracció de coneixement per a la inclusió social)”\nData inici cicle: 1 d’octubre del 2020\nObjectiu: L’objectiu del projecte és el de descobrir i dotar, a col·lectius i persones en risc d’exclusió, amb nous recursos i coneixements aplicats a la innovació i transformació social.\nATRAC és un projecte orientat a entitats que donen suport a col·lectius en risc d’exclusió social, posant especial atenció en els col·lectius de joves immigrants africans i d’orient mitjà, i les dificultats que pateixen durant el seu procés d’integració i desenvolupament identitari en el nou país d’acollida. Es pretén cercar, discutir i compartir nous models innovadors per a projectes d’integració social.\n7. UNIVERSITAT ROVIRA I VIRGILI: “Defenders: les persones defensores del medi ambient”\nData inici cicle: 23 de setembre del 2020\nObjectiu: Articular i promoure la reflexió i el debat social respecte a la situació les persones defensores dels drets i el medi ambient i la necessitat de protegir-les i defensar-les.\nLes constants amenaces, atemptats i assassinats contra les persones defensores ambientals i la subsegüent impunitat dels autors genera la necessitat d’identificar quins són els patrons de persecució, quins són els problemes en la visibilització d’aquesta realitat i quina és la protecció i l’assistència d’aquestes persones en situació d’alt risc, per tal d’elaborar una estratègia integral de defensa dels defensors ambientals. El projecte vol apropar aquesta realitat a la ciutadania i treballar amb els agents socials i les mateixes persones defensores amb la finalitat de promoure el treball en xarxa i millorar els programes de protecció i acompanyament internacionals, realitzats des de Catalunya, Espanya i àmbit internacional. Apropar realitats experiencials permetrà copsar la necessària solidaritat en la protecció de les persones defensores.\n8. BARCELONA SUPERCOMPUTING CENTER: “GENDER BIAS IN SCIENCE – biaix de ciència en gènere”\nData inici cicle: 19 de gener del 2021\nObjectiu: Reflexionar, intercanviar coneixement i analitzar els biaixos de gènere en la investigació en l’àmbit de la salut, la biomedicina i la Intel·ligència artificial (IA) per contribuir a reduir-los.\nEl projecte té com a objectiu crear un espai de reflexió participatiu en què científics a escala internacional juntament amb la ciutadania analitzin i comparteixin coneixement sobre els biaixos de gènere en les noves tècniques d’Intel·ligència Artificial (IA) i en especial en aquelles aplicacions de salut i biomedicina. Mitjançant les conferències i tallers dinamitzats planificats en el projecte, es planteja generar un espai que faciliti l’intercanvi i l’elaboració de propostes en aquest tema d’importants implicacions socials.\n9. ECOSERVEIS: “Implicació pel clima: construint espais locals de participació democràtica juvenil”\nData inici cicle: 29 Setembre del 2020\nObjectiu: Identificar els factors que permetin incorporar les inquietuds del jovent implicat en l’exigència d’accions davant l’emergència climàtica en el disseny de polítiques públiques locals.\nEl projecte consisteix en la reflexió al voltant dels moviments juvenils pel clima i en la definició d’estratègies per canalitzar les seves inquietuds i promoure’n una participació sostenible i estructural en la planificació climàtica local. L’enfocament de l’acció està directament lligat als ODS 7, 10 i 13. El cicle oferirà un espai de diàleg entre responsables de la presa de decisions polítiques en matèria de clima, sostenibilitat i medi ambient i el jovent implicat en l’exigència d’accions per fer front a l’emergència climàtica.\n10. FUNDACIÓ INTERARTS PER A LA COOPERACIÓ CULTURAL INTERNACIONAL: “Cultura i desenvolupament”\nData inici: 5 de novembre del 2020\nObjectiu: Elaborar una proposta compartida i participada pel sector cultural per a una estratègia holística de promoció de la cultura i del seu paper fonamental pel desenvolupament humà.\nEl projecte es proposa impulsar, amb la contribució d’experts nacionals i internacionals, una reflexió pels actors locals de diferents sectors per entendre com la cultura pot influir positivament. També contribuir a crear models d’acció i intervenció innovadors a favor del desenvolupament humà sostenible en totes les seves dimensions: econòmica, mediambiental, social i democràtic.\n11. FUNDACIÓ VICKI BERNADET: “Educació afectivo-sexual i prevenció de l’abús sexual infantil”\nData inici: 26 d’octubre de 2020\nObjectiu: Aconseguir una metodologia que tingui en compte tots els aspectes de la sexualitat en sentit ampli per tal d’incorporar la prevenció dels abusos sexuals al currículum escolar.\nAquest projecte busca, a través de diferents jornades formatives i de tallers o grups de treball, crear una nova metodologia de treball. Buscar com incidir en la prevenció dels abusos sexuals a menors a través d’una educació afectivo-sexual en sentit ampli, que integri tots els aspectes de la sexualitat, les diferents identitats sexuals, els falsos mites sobre l’amor, la violència, etc.\nLa rivalitat EUA-Xina i el coronavirus, en una conferència al Palau Macaya\nEls reptes tecnològics davant la pandèmia, en una conferència del Palau Macaya


La CUP als 'Comuns': "Parlar d'un nou 9-N és fer processisme o boicotejar el referèndum"\nBoya exigeix al Govern que "expliqui tots els detalls" de l'organització de l'1-O per acabar amb la "política ficció" i les "boles de vidre"\nper ACN 20 de juny de 2017 16:46\nLa presidenta del grup parlamentari de la CUP Crida Constituent, Mireia Boya, s'ha dirigit a Catalunya en Comú l'endemà que el seu coordinador general, Xavier Domènech, s'hagi reunit amb el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, el vicepresident, Oriol Junqueras, i la portaveu Elisenda Alamany. En una roda de premsa des del Parlament, Boya ha afirmat que "parlar d'un nou 9-N és fer processisme o fer boicot al referèndum", després que Domènech assegurés, un cop acabada la reunió d'aquest dilluns, que veia l'1-O amb "aspecte de 9-N". D'altra banda, la diputada anticapitalista ha exigit al Govern que "expliqui tots els detalls" de l'organització del referèndum, per acabar així amb la "política ficció" i les "boles de vidre".\nEncara dirigint-se a Catalunya en Comú, Boya ha apuntat que l'1-O "s'apropa més a una moció de censura" que la que va presentar Units Podem al Congrés la setmana passada. Per la CUP, el referèndum és també l"'oportunitat de tombar el règim", ja que els resultats de la votació seran "vinculants". En aquest sentit, la presidenta del grup anticapitalista ha afirmat que qui participi en el referèndum haurà de reconèixer-ne els resultats, en un clar avís a la direcció de Catalunya en Comú i a Podem, que de moment afirmen que veuen l'1-O com una mobilització i no com un referèndum amb caràcter vinculant. "Voler el canvi és fer-lo, voler és poder, i no voler no és altra cosa que apostar per l''status quo'", ha afegit Boya, que ha emplaçat els comuns a triar "si estan amb la censura o amb el dret a decidir".\nD'altra banda, Boya ha reclamat al Govern que expliqui públicament els detalls del referèndum, tant dels preparatius com de l'aplicació dels resultats. "Hem d'acabar amb les travesses, amb les boles de vidre que ens fan preveure un suposat futur, i amb la política ficció", ha sentenciat la diputada de la CUP, que ha exigit "màxima transparència" a l'executiu pel que fa a la logística de l'1-O.\nA més, Boya ha donat el suport dels anticapitalistes a la consellera de Governació, Meritxell Borràs, després que aquest dimarts al matí el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) hagi acceptat a tràmit, i li hagi notificat personalment, la querella per la compra d'urnes. "No se'n sortiran, fa temps que hem deixat de tenir por", ha constatat Boya, en referència d'una banda a l'Estat, i a la determinació de la ciutadania de poder votar. "Esperem que el Govern també hagi deixat de tenir por, i que la querella no signifiqui que el referèndum no es pugui dur a terme", ha conclòs la presidenta del grup parlamentari de la CUP.


CASTELLA I ESPANYA – Memorial 1714\nCASTELLA I ESPANYA\nEls romans varen anomenar a la península ibèrica com a Hispania amb un sentit purament geogràfic.\nA l’Edat Mitjana el terme no s’utilitza amb caràcter geogràfic, sinó polític. Per exemple, ho veiem en els Usatges de Barcelona, que són un recull de textos jurídics iniciat al segle XI, quan es gestava Catalunya com a un estat. L’Usatge “Cum dominus”, que fa de pròleg, es refereix al comte Ramon Berenguer I com a “apoderador d’Espanya”. En aquella època el mot Espanya es feia servir per designar la part de la península ibèrica ocupada pels musulmans, i Ramon Berenguer I havia aconseguit derrotar-los en alguns enfrontaments importants. Un altre Usatge, el “Alium Namque” diu, en aquest mateix sentit, que entre altres punts, l’obligació del “Príncep” és “destruir Espanya”, és a dir, combatre i eliminar els regnes musulmans.\nAtlas català de Cresques S. XIV\nUn altre exemple el trobem en un document del segle XII, concretament de 1127, que signa Alfons VII de Castella comprometent-se a contraure matrimoni amb Berenguera, filla del comte de Barcelona Ramon Berenguer III. El rei castellà hi consta com a emperador de Lleó, Castella i Espanya. Els regnes musulmans que tenien tractats de vassallatge amb Castella i li pagaven “pàries” (o sigui tributs) eren designats amb el nom conjunt de “Yspanie”.\nEn canvi, cap al segle XIII el terme s’utilitza en sentit contrari, és a dir, per designar el conjunt dels regnes cristians, és a dir, la part de la península no ocupada pels musulmans.\nAl segle XVII, concretament el 1624, es produeix una nova utilització política del terme. El Conde-Duque de Olivares adreça un “Gran Memorial” al rei Felip IV on s’hi diu: “Tenga Vuestra Majestad por el negocio más importante de su monarquia el hacerse Rey de España: quiero decir, Señor, que no se contente V.M. con ser Rey de Portugal, de Aragón, de Valencia, Conde de Barcelona, sinó que trabaje y piense con consejo maduro y secreto, por reducir estos Reinos de que se compone España, al estilo y leyes de Castilla sin ninguna diferencia…”.\nPer aconseguir aquest objectiu, i parlant concretament de Catalunya, Olivares proposava diferents mètodes, alguns de pacífics, però la via que finalment aconsella és l’ús de la força: “…y hacer que se ocasione algun tumulto popular grande, y con este pretexto meter la gente, y con ocasión de sosiego general y prevención de adelante, como por nueva conquista asentar y disponer las leyes en la conformidad de las de Castilla y de esta misma manera irlo ejecutando con los otros reinos”. Cal aclarir que “meter la gente” vol dir invasió i ocupació militar.\nLa finalitat d’Olivares ja l’havia perseguida el rei castellà Don Pedro el Cruel entre 1356 i 1369, quan va intentar annexionar-se els territoris de la Corona catalano-aragonesa, i va batejar la part que durant un temps havia ocupat amb el nom de “Castilla la Nueva”. Però cal reconèixer que la idea del “hacerse Rey de España” és una astúcia política que dissimula allò de “Castilla la Nueva” i ha aconseguit emmascarar una annexió que no va ser ni voluntària, ni pacífica, sinó d’una violència persistent des de fa més de tres segles.\nMonarquia hispànica 1643\nEl projecte d’Olivares el porta a la pràctica Felip V, que poc després de la batalla d’Almansa signa el Decret de Nova Planta de 29 de juny de 1707 i el de 15 de juliol de 1707. Posteriorment els Decrets de 16 de gener de 1716 i de 16 de març de 1716 completen l’entramat legal de l’annexió a Castella de tots els territoris de la Corona catalano-aragonesa. Segons el Decret de 29 de juny de 1707 passen a ser propietat de Castella en virtut del “justo derecho de conquista” amb la finalitat de “reducir todos mis reynos de España a la uniformidad de unas mismas leyes, usos, costumbres y tribunales, gobernándose igualmente por las leyes de Castilla”. Des de llavors Castella deixa de denominar-se com a “Reino de Castilla”, o “Reino de Castilla y León”, o “Corona de Castilla”, i utilitza només el terme “España”\nAra ja fa més de tres-cents anys que s’està executant implacablement un genocidi polític i cultural. Hi ha períodes en que el propòsit i les actuacions genocides es ratifiquen i s’acceleren, com va passar amb la dictadura del General Primo de Rivera, que va suprimir la Mancomunitat de Catalunya, i va posar en marxa una onada de prohibicions que agreujaven les limitacions que ja patia l’ús públic del català. A partir de juliol de 1936 es desencadena una violentíssima persecució contra Catalunya en tots els àmbits. L’exèrcit espanyol sota les ordres del general Franco, va matar el president del Barça, Josep Sunyol i Garriga, Manuel Carrasco i Formiguera, Carles Rahola, el president de la Generalitat Lluís Companys, el sindicalista Joan Peiró, etc. Es va suprimir la Generalitat de Catalunya, i es va prohibir totalment l’ús públic del català (Recordem els cartells comminatoris de “Hablad el idioma del Imperio” o verbalment “Perro catalán, habla en cristiano”.\nÉs a dir, Espanya no és un “Estado social y democràtico de derecho” sinó un Estat il·legítim, un “Estado del justo derecho de conquista”, violent i sanguinari.\nSoci de Memorial 1714\nImatge capçalera: “Hispania III Nova Tabula Sebastian Münster 1545”\nTags:Castella, Espanya, Estat espanyol


Assalts a cases de SFG en els darrers dies – Ràdio Sant Feliu 107.0 FM\nAssalts a cases de SFG en els darrers dies\nBy Paul Marca|2013-01-17T18:06:25+02:0017 de gener de 2013|Sense categoria|0 Comentaris\nSegons informa aquesta tarda el diari El País, els assalts en habitatges del Baix Empordà no donen treva als Mossos d´Esquadra. Tres lladres encaputxats van irrompre en la matinada del dimecres en un xalet situat en una urbanització de Sant Feliu de Guíxols, van lligar al propietari i el van amenaçar amb una arma blanca per aconseguir la combinació de la caixa forta. L’home, de 65 anys, no va patir ferides greus.\nLa policia catalana investiga si els autors del robatori són els mateixos que van entrar a la casa de l’empresari i president de la patronal gironina, Jordi Comas, que va morir asfixiat durant l’assalt, el novembre passat.\nEls tres lladres van entrar a la casa al voltant de les quatre de la matinada i es van emportar uns 5.000 euros i el telèfon mòbil de la víctima a la urbanització Mas Trempat, en una zona d’habitatges unifamiliars. L’home va aconseguir deslligar-se i acudir a comissaria per donar compte del succés quatre hores després, a les vuit del matí. Els Mossos encara no han detingut als autors de l’assalt.\nDiumenge, en el carrer Ginesta de la mateixa urbanització, uns lladres varen entrar en un habitatge però la acció se’ls va tornar en contra quan els residents no només s’hi varen encarar sinó que els varen reduir retenint-los fins l’arribada de la policia que els va detenir.\nLa policia investiga també si el succés d’ahir està relacionat amb un altre assalt violent ocorregut el passat 23 de desembre, quan uns lladres van lligar i van copejar també a una parella d’ancians a la seva casa de Llagostera.\nLa comarca del Baix Empordà viu des de fa mesos un episodi d’assalts en habitatges, alguns de gran violència, com el sofert per Comas.\nLa policia catalana ha reforçat la seguretat al territori i ha declarat una “prioritat” la detenció dels assaltants que van acabar amb la vida de l’empresari. El comandament policial ha seleccionat a diversos agents de les diferents comissaries per reforçar l’equip que investiga aquest succés.\nFa uns dies l’alcalde de Platja d’Aro, Joan Giraut, va anunciar que posaria cameres de seguretat al centre de Platja d’Aro atès que els delinqüents també estan entrant a establiments en llocs cèntrics com l’Avinguda de S’Agaró en ple centre del municipi.


març | 2017 | FEM MÚSICA A LA VILA\nAquesta setmana passada vam tenir molta feina a l’aula de música.\nEl dilluns vam entrar a la primavera i per tant ho vam celebrar cantant la cançó de la primavera de la qual tenim un enregistrament de nens de diferents grups cantant la seva cançó.\nTambé n’hem fet l’audició de la primavera de Vivaldi.\nAmb els alumnes de 3r i 4t hem celebrat l’aniversari del gran J. S. Bach escoltant la Tocata i fuga. i amb els de C. S. n’hem treballat una cançó d’una seva cantata, la número 147.\nPublicat a 27 de març de 2017 per gcapdevi\t• Leave a comment\nPublicat a 14 de març de 2017 per gcapdevi\t• Leave a comment\nDesprés de molts dies d’inactivitat, retornem i actualitzem el bloc de l’aula de música.\nAvui hi podrem trobar la cançó que cantarem fins a arribar a les vacances de Setmana Santa i amb la qual anirem fent el compte enrere amb l’ajuda de la nostra vella quaresma.\nEls alumnes de Cicle Superior han estat treballant la famosa obra de Verdi, l’opera Aïda de la qual us deixem uns fragments per a poder-la escoltar des de casa.\nI aquesta setmana anirem a l’auditori amb els nens de primària a escoltar una audició adient a cada un dels cicles.\nEn el cas de Cicle Inicial anirem a escoltar música i cançons que tots coneixem a través dels instruments de vent. Aquí us deixem un vídeo motivador que hem visualitzat amb aquests alumnes.\nAmb els alumnes de Cicle Mitjà anirem a escoltar la música d’Acoblat amb la cobla Marinada.\nI els alumnes de Cicle Superior gaudirem de Música per a Camaleons que ens farà entendre d’on i quin moment ve la música de Rock.\nPublicat a 7 de març de 2017 per gcapdevi\t• Leave a comment


Maragall defensa Serret: 'No hi ha cap fugat de la justícia amb càrrec de responsabilitat'\n'Ens consola tenir-vos a prop, però no ens conformem amb les engrunes', carta d'Ada Parellada a Jordi Sànchez\t'Ens consola tenir-vos a prop, però no ens conformem amb les engrunes', carta d'Ada Parellada a Jordi Sànchez\nForn, Rull i Turull seran traslladats als Lledoners dimecres vinent\tForn, Rull i Turull seran traslladats als Lledoners dimecres vinent\nJxCat, ERC i la CUP reafirmen els objectius polítics de la declaració del 9-N\tJxCat, ERC i la CUP reafirmen els objectius polítics de la declaració del 9-N\nEster Capella es reuneix amb els familiars dels joves d'Altsasu\tEster Capella es reuneix amb els familiars dels joves d'Altsasu\n[VÍDEO] Ciutadans falta al respecte a Roger Torrent i prova d'encendre el ple\t[VÍDEO] Ciutadans falta al respecte a Roger Torrent i prova d'encendre el ple\nRull, Turull i Forn podrien ser traslladats als Lledoners la setmana que ve\tRull, Turull i Forn podrien ser traslladats als Lledoners la setmana que ve\nTorra visita aquest divendres Forcadell i Bassa a la presó del Puig de les Basses\tTorra visita aquest divendres Forcadell i Bassa a la presó del Puig de les Basses\nEls mossos detenen un dels autors de l'agressió feixista a prop dels Lledoners\tEls mossos detenen un dels autors de l'agressió feixista a prop dels Lledoners\nCiutadans ataca ara l'església belga acusant-la de còmplice del 'secessionisme'\tCiutadans ataca ara l'església belga acusant-la de còmplice del 'secessionisme'\nL'ex-cap de colla dels Saballuts declara davant el jutge per una pintada en defensa de la llibertat dels presos polítics\tL'ex-cap de colla dels Saballuts declara davant el jutge per una pintada en defensa de la llibertat dels presos polítics\nMaragall defensa Serret: ‘No hi ha cap fugat de la justícia amb càrrec de responsabilitat’\nCiutadans pregunta si les delegacions a l'exterior són 'agències de col·locació de fugats'\nEl conseller d’Afers i Relacions Institucionals i Exteriors i Transparència, Ernest Maragall, ha defensat avui al ple del parlament el nomenament de Meritxell Serret com a delegada del govern a Brussel·les. Ho ha fet durant una interpel·lació del portaveu parlamentari adjunt de Cs, Fernando de Páramo, que li ha preguntat si pretén ‘convertir’ les delegacions a l’exterior en ‘agències de col·locació de fugats de la justícia, i quin serà el proper fugat’ que es nomenarà. ‘Que vostè abusi del ‘fugat’ no li dona la raó; no hi ha cap fugat de la justícia amb càrrec de responsabilitat’, li ha replicat Maragall. Així, el conseller ha defensat Serrat per tenir ‘plena llibertat de moviments, capacitat, professionalitat, vàlua i experiència’ per exercir de delegada del govern.\nDe Páramo ha replicat a Maragall, però, que ‘prefereix el criteri dels jutges’. ‘I sí, són fugats de la justícia’, ha insistit. I Maragall li ha tornat a respondre: que Serret ‘s’ha posat a disposició de la justícia; li ha donat la raó sistemàticament’, a Bèlgica, ha assegurat.\nEn aquest context , el diputat de Cs ha instat el govern a ‘fer una col·lecta –se’ls dona bé’ si volen mantenir les delegacions a l’exterior per ‘malparlar’ d’Espanya. ‘Paguin vostès, però no amb els diners de tots els espanyols’, ha resolt en advertir que insistiran en aquest sentit. El conseller d’Exteriors ha negat, però, que es parli ‘malament de ningú’ sinó que les delegacions es dediquen a parlar ‘bé del país, a defensar la societat catalana’. Així, s’ha reafirmat en obrir noves seus –’prudentment’- per tal de defensar ‘l’interès general’ dels catalans en col·laboració amb les institucions europees i estatals. ‘No tancarem la porta a ningú’, ha sentenciat Maragall.


Vet aquí pares i fills que creen històries\nA Petits i Grans ens agraden les històries, disfrutem amb els llibres, amb la lectura, ens agrada llegir i que ens llegeixin, escoltar i fer volar la imaginació. Hem dedicat aquest calorós juliol a les històries gaudint d’un racó de lectura a la fresca al Parc de Can Rafart i volem animar-vos a més.\nPetits i Grans en 1 any\nUn resum amb imatges i música del nostre primer any de vida. Ens queda molt per fer, però exclamem amb força “Que bé ser aquí”!\nQuè ens hi juguem, avis?\nPetitsiGrans agenda, el joc\nQuè ens hi juguem, avis? from petitsigransvilassar on Vimeo. Sessió intergeneracional de jocs tradicionals al carrer. Avis, àvies i nets veniu a jugar! Muntarem un circuit al carrer, però també hi podreu afegir els vostres propis jocs tradicionals. Jugarem com es feia abans, en rotllanes, en veïnat, i al carrer…..No hi falteu! A més, a Vilassar serà Festa Major!\nDavant la desaparició d’algunes caixes amb joguines comunitàries:\nQue som pares i mares que somiem…Si, encara somiem! …\nJoguines comunitàries als parcs de Vilassar\nEns fa molta il·lusió anunciar que hem instal·lat una caixa amb joguines a cinc parcs infantils de Vilassar de Dalt, adherint-nos així a la Campanya “Social Toy”.\nDesprés de les vacances, més!\nPetits i Grans també marxem de vacances…\nPerò abans de fer un merescut descans, deixem preparada l’agenda d’activitats per la propera tardor. Aquí teniu algunes de les cites més destacades que ens presenta el calendari dels pròxims mesos:


Conferència: Espanya i les guerres de l'opi\nBack Estàs aquí:Home Activitats Cultura Cultura Conferència: Espanya i les guerres de l'opi\nPublicat el Dilluns, 14 Maig 2018 17:07\nEl protagonisme de les grans potències en el procés de penetració a la Xina al segle XIX ha eclipsat la presència de potències menors, inclosa Espanya, en els estudis sobre el tema, tant en la seva participació en el comerç d'importació d'opi, com en el establiment del sistema de tractats desiguals per a mitjans de segle.\nEn primer lloc, els comerciants espanyols a Canton i Calcuta van prosperar en el comerç de l'opi, gràcies al suport financer procedent de Manila i a la col·laboració amb comerciants britànics, en els anys immediatament posteriors a la fi de l'Imperi Espanyol a Amèrica. En segon lloc, les autoritats colonials a Filipines van col·laborar amb els britànics en els passos previs a la primera guerra de l'opi, acollint a les duanes de Manila gran part de les existències evacuades de Canton i Macao durant l'esclat de la contesa. En tercer lloc, investigacions recents han demostrat com els representants diplomàtics espanyols, tot i el seu rol menor, van estar presents en l'establiment del sistema dels tractats, que van desembocar en la signatura del tractat sinó-espanyol de 1864. En aquests tres processos, afloren les particularitats d'un país com Espanya en les seves relacions amb la Xina, que tot i estar sumit en una profunda crisi al llarg del segle XIX, va poder treure partit de les seves relacions de proximitat des de Filipines, tant en el desenvolupament del comerç de l'opi , com en l'establiment de les seves relacions diplomàtiques amb l'Imperi Qing.\nAnder Permanyer Ugartemendia és doctor en història per l'Insitut Universitari d'Història Jaume Vicens i Vives, a la Universitat Pompeu Fabra, llicenciat en Humanitats per la mateixa universitat, i en Estudis d'Àsia oriental per la Universitat Autònoma de Barcelona. Ha estat investigador visitant en el departament d'història de la Universitat de Chicago, i al Laboratoire IDEES de la Université Le Havre Normandie, així com becari Àsia Pacífic per la Fundación ICO a la Peking University (北京大学). És professor d'història de l'Àsia oriental i global a la Universitat Pompeu Fabra ia la Universitat Oberta de Catalunya, i membre del Grup de Recerca en Imperis, Metròpolis i Societats Extraeuropees (GRIMSE), basat en la Universitat Pompeu Fabra.\nLa seva recerca se centra en la presència espanyola en el comerç d'Àsia oriental entre els segles XVIII i XIX, i més concretament, ha treballat sobre la implicació espanyola en el comerç de l'opi entre l'Índia i la Xina a principis del segle XIX. La seva investigació sobre aquest tema li va valer el XXVII Premi Ramon Carande Jove Investigador en Història Econòmica, de l'Associació Espanyola d'Història Econòmica (AEHE), per l'article «Opium after the Manila Galleon: The Spanish involvement in the opium economy in East Asia ( 1815-1830)».\nDimecres 6 de juny, a les 18:30.\nMàster universitari en Estudis Xinesos (UPF)


Asus rp-n12 repetidor/punt d'accés wifi 300mbps\nConfiguració simplificada i connectivitat sense fissures\nCompletar la configuració d'aquest dispositiu és tan simple com prémer el botó WPS del dispositiu. Aquest dispositiu assegura una connectivitat optimitzada, fluida i sense fissures. Per a una administració més detallada, els usuaris podran connectar-ho s un equip PC mitjançant un cable Ethernet i visitar la pàgina de configuració, o bé fer-ho des d'un telèfon intel·ligent o tauleta, sense necessitat d'emprar discos ni aplicacions.\nIndicador de senyal LED per a trobar el punt amb millor cobertura Wi-Fi\nPer a aprofitar el dispositiu al màxim, és necessari que es trobi connectat a un encaminador mitjançant una connexió potent, i que el situïs entre en encaminador i l'espai a cobrir. El LED indicador et facilitarà enormement la tasca.\nManeres: extensor de rang 3 en 1, punt d'accés i pont de mitjans\nA més de la manera extensora de rang, aquest dispositiu ofereix dues maneres addicionals que el fan encara més flexible. La manera punt d'accés permet la creació d'una zona Wi-Fi, connectant-ho, per exemple, a la xarxa LAN d'un hotel perquè els clients accedeixin a Internet amb els seus dispositius sense fils. La manera pont de mitjans permet connectar-lo a qualsevol dispositiu compatible amb Ethernet perquè aquest pugui connectar-se a una xarxa Wi-Fi.\nRoaming Assist et permet gaudir de la connexió més estable\nGràcies a la tecnologia Roaming Asist, no hauràs de canviar connexions entre el RP-12 i l'encaminador quan et moguis per la teva casa. Una vegada activada, aquesta tecnologia et connectarà immediatament al senyal Wi-Fi més potent, ja sigui l'extensor o el propi encaminador\nEstàndard de xarxa IEEE 802.11b, IEEE 802.11g, IEEE 802.11n\nSegment de producte N300 treball en xarxa complet; 300Mbps\nVelocitat de transferència 802.11n: fins a 300 Mbps\nAntena 2 x antena Fixa 2 dBi\nFreqüència de funcionament 2.4 GHz\nXifrat 64-bit WEP, 128-bit WEP, WPA2-PSK, WPA-PSK, WPS compatible\nPorts 1 x RJ45 per a 10/100 BaseT per a LAN\nBotó Botó WPS, Botó reset, Interruptor d'encesa\nDimensions 81 x 55 x 34 mm (LxWxH)\nComprar Asus RP-N12 Repetidor/Punt d'Accés Wifi 300Mbps\nEl Controlador Cloud Omada OC200 està dedicat a proveir una gestió centralitzada per a tota la xarxa Omada. Monitori estadístiques en temps real, gràfics amb analítica del trànsit de xarxa, creació de portal captiu, actualitzi i reiniciï el seu sistema i escali de manera senzilla la seva xarxa per a potenciar el seu negoci.\nL'extensor de rang de paret ME30 amb antenes ajustables d'alt guany expandeix fàcilment la cobertura de l'encaminador Wi-Fi, permetent finalment eliminar les zones mortes Wi-Fi de la llar. Gaudeix de l'expansió Wifi d'alta velocitat on es necessita.\nMikrotik hap ac lite punt d'accés wifi dual band ac750\nEl Mikrotik hAP Ac Lite és un punt d'accés dual band que brinda cobertura Wifi per a freqüències de 2.4GHz i 5GHz al mateix temps.\nTp link cpe210 punt d'accés exterior wifi 300mbps\nEl CPE per a exteriors de TP-LINK a 2.\nUbiquiti unifi uap-xg punt d'accés doble banda mu-manyaga\nPunt d'accés Wifi de ràdio quàdruple 802.11AC Wave2 amb 10 Gigabit Ethernet i compatibilitat amb capacitat per a 1500 clients. Ubiquiti Unifi UAP-XG és l'AP Wifi de major capacitat del món.\nUbiquiti ltu-pro punt d'accés gigabit poe\nLa LTU Pro, que incorpora un disseny industrial innovador amb tecnologia avançada, és una estació de subscriptor d'alt rendiment de 5 GHz Point-to-MultiPoint (PtMP). Basat en la tecnologia LTU patentada de Ubiquiti, el LTU Pro no es veu obstaculitzat per les limitacions de la tecnologia Wi-Fi estàndard 802.11.\nAruba instant on ap11 punt d'accés ac1200 poe mu-manyaga\nEls punts d'accés d'interior Aruba Instant On AP11 ofereixen Wi-Fi 802.11ac Wave 2 assequible i de qualitat empresarial per a entorns de petites empreses de densitat baixa a mitjana. Les capacitats de nivell empresarial han estat dissenyades per a satisfer les necessitats mòbils, d'Internet de les coses i de seguretat de bufets d'advocats, clíniques dentals i distribuïdors més petits a un preu atractiu.\nEl SXTsq Lite5 és un dispositiu sense fil per a exteriors compacte i lleuger amb una antena integrada. Perfecte per a enllaços punt a punt de fins a 12 quilòmetres o com a unitat CPE. És compacte, resistent a la intempèrie i fàcil de muntar.\nAruba instant on r3x86a adaptador de corrent 48v 50w\nFont d'alimentació PSU Aruba 48V / 50W per a productes Instant On.\nTp link eap225 punt d'accés ac 1200 mbps\nEt presentem el Punt d'Accés AC 1200Mbps de TP-Link.\nD-link dap-2020 punts d'accés wifi\nDAP-2020 Wireless N Access Point permet crear una xarxa sense fil segura i manejable. Les seves múltiples maneres de funcionament, eines de gestió de xarxa i funcions de seguretat proporcionen als administradors de xarxa opcions de desplegament més versàtils DAP-2020 pot muntar-se en la paret o col·locar-se sobre un escriptori per a satisfer qualsevol demanda de connexió Wi-Fi.\nTp-link tl-wpa8631p punt d'accés wifi dual band ac1200\nTP-Link TL-WPA8631P és un adaptador Powerline, amplificador de xarxa a través del corrent elèctric. Compta amb transferència de dades d'alta velocitat amb taxes de transferència de fins a 1200Mbps, suporta totes les seves necessitats online.


A partir de l'1 de gener de 2020 va a poder realitzar en la SEU ELECTRÒNICA de MUGEJU https://sedemugeju.gob.es/tramites-electronicos de forma completa i directa el CANVI ORDINARI ENTRE ENTITATS MÈDIQUES PRIVADES sense necessitat de remetre'ns la sol·licitud.\nAmb esta acreditació podrà fer ús (fins que la nova entitat li remeta la targeta sanitària al seu domicili) dels servicis mèdics de l'entitat mèdica per la qual haja optat a partir de l'1 de febrer de l'any en curs.\nON LINE: Per a la realització d'este tràmit online haurà d'estar donat de alta com a mutualista de la Mutualitat General Judicial. La identificació es farà a través del sistema Cl@ve per a açò haurà d'estar donat de alta en aquesta plataforma o bé disposar de dni-electrònic o d'un dels certificats digitals admesos per la seu electrònica. Consulte els requisits tècnics d'accés als tràmits online.\nInformació sobre el canvi d'entitat mèdica en la seu de la Mutualitat General Judicial\nVídeo del canvi d'entitat mèdica: online en la seu de la Mutualitat General Judicial\nServicis Centrals: informació, horaris i dades de contacte


També he anat a la Vall de les Forques. - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans\nTambé he anat a la Vall de les Forques.\nObra:Solnegre (p. 68-69)\nTambé he anat a la Vall de les Forques. És una vall dins la Serra, una vall llarga, fonda, de muntanyes altes i dretes, primes, i xiprers immòbils. És humida i la rosada no fuig en tot l'hivern de l'herba.\nAllí va néixer l'àvia, la dona de l'avi Juvera, en una d'aquestes ruïnes que abans foren cases, munts de pedres ara a cada marjada. De petit, anava sovint a la Vall de les Forqués amb l'àvia. Mentre ella feinessejava per la casa, m'enviava a pasturar una cabra rogenca que tenia.\nI jo, sol sota una figuera o rere unes mates, mentre la cabra cercava l'herba bona, plorava i tremolava de por, temorenc de qualsevol renou o fugint corrents cap a l'àvia quan la cabra em mirava insistentment, com si s'anés a convertir en un dimoni.\nI és que a la Vall de les Forques hi ha por. Hi ha la por, la gran por sobrenatural que a vegades, com un ocell de nit, cau damunt Solnegre. A la Vall de les Forques hi surten bruixes i el diable.\nDavant ca l'àvia, a l'altre costat de la Vall, hi ha Ca Na Freda, un casot amb porta i teulades passades per ull. Allí, els vespres d'hivern, em mostrava l'àvia, des de la finestra de la cambra, un llumet, i en les nits de lluna una ombra blanca. És que hi ha enterrada una olla d'or i el seu amo, mort anys enrere, la vigila cada vespre.\nI a Can Perleta abandonaren la casa perquè sortien vertaders estols de dimoniets, que els amagaven les coses o els les canviaven de lloc.\nJo recordo la vella de Son Tronc, asseguda sota el parral i fent graneres, mentre pensava en els seus morts. Van morir tots, menys ella, després de viure molts anys embruixats. Al fill, que guardava porcs, li sortien uns animals amb cara de capellà que l'espantaven. El pare somiava cada nit que l'enterraven viu dins un aljub, i al matí es llevava tan cansat que no servia per a res. La mare, la vella de les escombres, veia cada dos per tres l'esperit de la seva tia Margalida que li deia: «Vine, vine ací», mentre movia un dit i somreia. La filla era l'única que no li passava res, fins que li sortí un enamorat. Però un dia, mentre l'estrenyia sota un porxo, començà ell a riure i a posar dents de llop. Va tornar foll. Una setmana després, l'al·lota es tirà dins el forn encès, on coïen una coca amb verdura.\nLes nits de pluja, trons i llamps, davant la foganya, jo demanava a l'àvia, temorenc, que em contés la historia de l'amo de Son Saldat. I tornava a veure l'amo, que havia mort a la ciutat en una casa de bergantelles, sortint els vespres a la seva dona. Li apareixia revoltat de foc pels peus, com els bacinets que passen a l'església per les ànimes que cremen a les penes del Purgatori. La dona, astorada, va consultar En Corredor, un bruixot, que li va dir que fes dir misses a l'amo i que quan ell li aparegués escopís a terra, mentre deia una oració que parlava de serps, creus, òlibes i cossos infernals.


Recomanacions a l'hora de comprar i conservar coques de Sant Joan | Ajuntament de Sant Pol de Mar\nRecomanacions a l'hora de comprar i conservar coques de Sant Joan\nAdquiriu les coques en un establiment autoritzat per a l’elaboració i/o venda d’aquests aliments.\nConserveu en fred, fins al moment del consum, les coques que contenen crema o nata (si no les consumiu en la seva totalitat, retorneu-les ràpidament a la nevera).\nÉs important que seleccioneu el tipus de coques (farcides o no) que compreu, en funció de les possibilitats de conservar-les fins al moment del consum.\nSi heu de fer un desplaçament llarg i no podeu assegurar-ne la conservació en fred, és millor comprar coques que es conservin a temperatura ambient, o bé preveure’n l’adquisició en el lloc de destinació.\ncoquesconsumiconservacio.pdf 115.67 KB\nLes platges de Sant Pol romandran tancades la nit de Sant Joan


El Suprem rebutja que es prohibeixi al públic gravar les sessions dels plens municipals\nLa Sala contenciosa administrativa del Tribunal Suprem ha rebutjat que es prohibeixi gravar al públic les sessions dels plens municipals en considerar que impedir als assistents registrar-les podria constituir una censura prèvia.\nEls magistrats de l'alt tribunal es pronuncien d'aquesta manera sobre una norma de l'Ajuntament canari de Mogán que estableix en el seu reglament orgànic municipal que els mitjans de comunicació no autoritzats, els regidors i el públic en general no poden efectuar enregistraments d'imatge i so sense l'autorització de la presidència del Ple.\nAquesta disposició va ser recorreguda per un ciutadà que va obtenir en primera instància l'anul·lació del precepte. Ara el Suprem li dóna també la raó i recorda que la jurisprudència del Tribunal Constitucional ha determinat que l'exercici de la llibertat d'expressió i el dret a la informació no té altres límits que els impostos per la Carta Magna.\nLa resolució avala que les sessions plenàries dels ajuntaments han de ser públiques i que no pot restringir-se el dret de la ciutadania al seu directe i immediat coneixement excepte en aquells casos puntuals en els quals les sessions siguin declarades reservades de forma excepcional i sempre que existeixin motius per a això.\nL'alt tribunal també recorda de les dues llibertats assenyalades són d'interès general per assegurar l'existència d'una societat democràtica, que no és possible sense una opinió pública lliure.\nLa sentència destaca que la restricció imposada per l'Ajuntament de Mogán pot suposar un diferent tracte per als seus veïns en comparació del qual gaudeixen els residents d'altres municipis.\n"Els límits a la publicitat, si estan legalment establerts, autoritzen restriccions excepcionals quan concorrin singulars circumstàncies que les justifiquin, però no regles generals prohibitives", agrega.


Dies de fúria. Dies de glòria!: Lulú on the bridge (Esquerra, entre la realitat i l’il·lusionisme)\nLulú on the bridge (Esquerra, entre la realitat i l’il·lusionisme)\nHi ha una interessant película que vaig veure ja fa temps, Lulú on the bridge. Misteriosa i a voltes fascinant película. A tall de resum, diuen les cròniques que “ofereix una meditació lírica sobre les diferències entre destí i sort, realitat i il·lusió, mort i vida”\nA hores d’ara totes les enquestes que retraten el panorama polític a Catalunya ens ofereixen certes certeses:\n1. Convergència i Unió és el partit nacionalista majoritari i al que les enquestes ofereixen un major creixement, tant en nombre de vots com en projecció d’escons. Si això és així, i coneixent com coneixem la realitat sociològica i ideològica del votant convergent, podem dir sense risc a equivocar-nos, que Convergència continuarà essent el partit que recull un major nombre de vots d’independentistes, el partit que concentra el major nombre de vots independentistes. Això, està clar, no implica que Convergència sigui un partit independentista, ni el seu programa sigui secessionista. Però sí que és el partit que concentra el major volum d’independentistes.\n2. Esquerra patirà una davallada important tant en el nombre de vots, com en percentatge i en escons. La magnitud de la davallada és l’única incògnita, i tant pot situar-se en la forquilla 10-11 en les projeccions demoscòpiques que major davallada li atorguen com situar-se entre els 14-15 en les enquestes que més limiten aquesta davallada. Però passi el que passi, Esquerra continuarà sent, sense cap mena de dubte, el principal partit independentista, la principal força independentista del nostre país. El que tampoc no sabem és si serà l’única formació independentista amb representació al Parlament de Catalunya. Si en Joan Laporta no es presenta, està clar que sí. El Dr. Carretero i el seu projecte sectari ja no existeixen com a opció electoral. Només l’entrada en escena d’en Joan Laporta pot fer que hi hagi una altra opció independentista que pugui entrar al parlament, sense fer ombra a Esquerra, però sí entrar amb una representació d’entre 3 i 4 diputats.\nPer tant el panorama sembla, a hores d’ara, força clar. I tot i que encara poden passar coses, és molt difícil, per no dir impossible, que hi hagi canvis substantius en relació a aquest escenari.\nAvui intentaré donar el meu punt de vista sobre aquesta cruïlla fatal en la que es troba atrapada Esquerra, perquè em dóna la sensació que, com a la película Lulú on the bridge, hi trobem una meditació sobre les diferències entre el destí i la sort, la realitat i la il·lusió, la mort i la vida.\nHom té la sensació –i la constància- que Esquerra, bona part de la gent d’Esquerra (per tant no tota Esquerra), està fent un esforç important –i crec que sincer- per intentar sortir del malson en el que ella mateixa, els seus dirigents i la majoria de la militància, es van ficar amb l’aposta tripartita i especialment fent Montilla president.\nEls tripartits, tota l’aposta ideològica i política que van dur Esquerra a fer els governs tripartits, i a donar la presidència de la Generalitat a José Montilla, després d’haver patit una humiliant derrota electoral, estan a la base de la crisi d’Esquerra que l’aboca a aquesta importantíssima davallada electoral.\nEl meu dubte és fins a quin punt en són conscients, d’això, els dirigents d’Esquerra. De vegades vull pensar que en Puigcercós n’és conscient, ho sap, i que intenta moure el partit per a fer-lo sortir d’aquesta xarxa letal en la que estan atrapats i que els arrossega, carregats de plom, a les profundidats. Però tot sovint les declaracions dels seus dirigents i les converses que mantinc amb molts amics que hi militen em fan ser més escèptic, i em deixa estorat comprovar fins a quin punt han assumit un discurs absolutament buït, carregat de retòrica i que és com una bena als ulls que els impedeix veure la realitat.\nEl tripartit se situa en l’eix de la seva crisi, és la realitat, és la pedra que porten lligada als turmells i els arrossega al fons. En contra del que podria pensar-se de vegades, no són les crisis patides, el que els provoca aquesta davallada. Fixem-nos que la “fuga” de vots que experimenta Esquerra cap a Reagrupament no arriba al 8% de la gent que els va votar el 2006 i que ara no pensa fer-ho. Per davant d’aquesta opció dels votants no fidelitzats, se situa, a molta distància, els antics votants que ara votaran CiU, però fins i tot també se situen els qui votaran en blanc o s’abstindran.\nL’última enquesta coneguda, la del diari Público (amb una mostra de 2.500 persones), assenyala que un 54% dels votants d’Esquerra creuen que el tripartit ho fa pitjor que els governs convergents, el percentatge més alt i crític de tots. I hi ha altres dades significatives, per exemple la que ens proporcionava el CEO, segons la qual la majoria dels votants que encara conserva Esquerra prefereixen, amb un diferencial important, veure en Mas president que en Montilla.\nPer tant, les dades demoscòpiques de què disposem ens dibuixen un escenari en el que la pèrdua de vots d’Esquerra es produeix pel tema tripartit, i en el que els votants que encara conserven continuen molt distants de tot el que té a veure amb el tripartit.\nEsquerra pot assimilar aquesta realitat, ser-ne conscients, o continuar instal·lats en una il·lusió, que més que una il·lusió és il·lusionisme.\nMalgrat això, la meva sensació és que Esquerra està intentant fer alguna cosa. El que no acabo de veure és amb quina estratègia. Si la situació és la que descriuen les enquestes, els diferents escenaris sociopolítics que ens descriuen, per a mi l’única sortida que tenen és atacar aquesta qüestió de manera clara, fer-hi front. Suposo que no és fàcil, quan hom ha fet tot el que ha fet, dit tot el que ha dit, etc. girar cua i reconèixer que l’error –la seva estratègia letal tripartita- li pot costar, com aquell que diu, la vida política.\nTanmateix… crec que no li costarà. Crec que en aquests moments, amb les dades que ara tenim, Esquerra se n’ensortirà mínimament. Vull dir que no crec que finalment l’hòstia electoral se situï en la franja baixa. Crec que Esquerra pot acabar cotitzant a l’alça a les enquestes. Per dos motius, un d’endogen i un d’exogen.\nEn la dimensió endògena, em dona la sensació que Esquerra està intentant “armar-se” d’arguments per poder fer mínimament visible aquest gir en relació a la causa dels seus mals, el tripartit. Si ho està fent… ho està fent molt suaument, perquè tampoc no vol reconèixer el fracàs de la seva estratègia (alerta, que per a mi no reconèixer el fracàs implica continuar abocats al fracàs!). La macroconsulta impulsada ara fa uns mesos, i de la qual encara no coneixem els resultats –com a mínim no són públics- sembla anar en aquesta direcció. Recordem que van posar tota la militància a intentar recollir la percepció que tenia la gent en relació a diferents ítems polítics, i segons deien, el resultat seria vinculant per a Esquerra. D’alguna manera crec que han tractat de legitimar, amb els resultats d’aquesta enquesta, el possible canvi d’eixos de la seva estratègia.\nPerquè també se’ns va dir que les condicions polítiques que surtissin de l’enquesta serien les que posarien per a qualsevol pacte de futur. Indirectament és una manera de dir que podria no haver-hi tercer tripartit, si les condicions que es posen són inassumibles pels sociates. El problema d’això? Més enllà del procediment, qüestionable, hi ha l’escassa credibilitat. Crec que cap de nosaltres es pot creure, en aquests moments, que si el tripartit suma, Esquerra no faci un tercer tripartit.\nPer tant, i fins i tot si admetéssim que la iniciativa té punts d’interès, no aclareix el principal interrogant: la credibilitat en relació a que no hi haurà un tercer tripartit.\nI per a mi això lastrarà tota aquesta estratègia. No m’hauria d’anticipar als possibles fets, però aquesta és la clau del tot plegat, i no acabo de visualitzar com la faran creïble, si és que poden i volen.\nHi ha una altra qüestió en la dimensió endògena, i és els esforçats intents de capitalitzar una certa obra de govern: la llei de consultes, la llei del cinema, la llei de vegueries… i crec que poca cosa més. Tot i que poguem admetre que totes aquestes lleis tenen elements positius, o molt positius (llei del cinema), em sembla que en el fons això és força irrellevant de cara a l’electorat d’Esquerra, de cara a fer front a la pèrdua de vots i de confiança electoral. Ni tan sols amb això se supera la crisi desencadenada per l’estratègia tripartita.\nEl nivell exògen és el més volàtil, o el que presenta més elements de volatilitat en l’anàlisi. Per tant, caldrà que ho analitzem només a partir de com estan les coses avui en dia, a hores d’ara.\nI en aquests moments, al meu parer, les coses que han passat en l’escena política catalana estan donant un important respir a Esquerra. La dimensió exògena implica a allò que passa fora d’Esquerra, però que hi pot repercutir.\nTornem a situar-nos, per tant, en l’espai que en Cardús va batejar com “els sense nom”. Partim de l’evidència que l’estratègia tripartita ha anat deixant orfes de referència política un enorme volum de gent que ja sigui el 2003, ja sigui el 2006, van votar Esquerra.\nSi aquest espai aconsegueix articular-se d’una manera mínimament creïble, crec que té una derivada en el resultats d’Esquerra, els afectarà, ja que estem sempre parlant d’espai independentista que ha perdut la confiança en Esquerra.\nPerò aquest espai està a hores d’ara triturat. Com ja he dit algun cop, el problema no és ja l’absolut fracàs de Reagrupament, que amb l’harakiri impulsat pel Dr. Carretero, va liquidar el procés de construcció d’aquest nou espai. El problema és que la manera com ha actuat Reagrupament, el que ha passat, l’autoristarisme exhibit, la dimensió totalitària i antidemocràtica del projecte i el lideratge, ha pràcticament liquidat la possibilitat de construcció immediata d’aquest espai. L’ha triturat. El que ha passat, aquesta conversió sectària del que havia de ser un moviment polític ha implicat una mena d’antiviral al país que fa que qualsevol intent sigui molt més complicat, menys creïble.\nEl desastre de Reagrupament arrossega al desastre qualsevol altra opció, perquè ha establert unes coordenades de dubtes difícils de superar. L’estafa del missatge de Reagrupament i del lideratge del Dr. Carretero ens ha portat a aquesta situació lamentable.\nI de tot això Esquerra se’n beneficia. Perquè de sobte, i sense mereixer-ho gaire, s’ha incrementat la seva credibilitat, la seva imatge de partit com a mínim seriós, amb òrgans de decisió, amb democràcia interna, etc. És evident que l’estafa carreteril a rearmat d’arguments la direcció d’Esquerra.\nPerò si això és així en relació a la capacitat d’articular un moviment polític en l’espai dels “sense nom”, no és definitiu en relació a altres possibles alternatives que es puguin generar. Vet aquí el que parlava de la volatilitat. Perquè encara existeix aquest conjunt de persones que han perdut la confiança en Esquerra, i si bé el fracàs colossal de Reagrupament, l’estafa carreteril, impedeixen construir un moviment polític, això no vol dir que no hi pugui haver altres propostes. I em refereixo, és clar, a un moviment de caràcter personalista que pugui encapçalar en Joan Laporta.\nEn Joan Laporta té el potencial necessari per a impulsar un moviment de caràcter personal, basat en el seu carisma, en la seva dimensió mediàtica, en el seu potencial de lideratge exclusivament personalista. No serà un moviment polític, però sí una alternativa política. A hores d’ara no està confirmada, però jo crec que sí, que finalment en Laporta es presentarà. I això afectarà a Esquerra. És un element exogen que pot afectar els seus resultats. Si aquest anàlisi l’hagués fet fa uns mesos, penso que hagués dit que hagués afectat molt a Esquerra. En aquests moments tinc els meus dubtes, seriosos dubtes. Crec que, víctima de “l’efecte zero” que ha generat Reagrupament, en Joan Laporta tindrà moltes dificultats, malgrat el seu potencial, per a articular una proposta que pugui fer un forat significatiu en l’electorat. La majoria de les enquestes amb les que s’ha treballat o el situen directament fora del Parlament, o li atorguen una representació exígua, al voltant dels 3-4 diputats (3 per BCN i 1 per Girona). Difícilment pot passar d’aquí. I per això parlo de que els efectes sobre Esquerra seran limitats.\nTampoc no hem de perdre de vista, exògenament, altres moviments que s’estan generant, com ara aquesta opció d’Unitat Popular que encapçala en Pep Riera, i que malgrat no ser les CUP, sí que poden conectar amb el potencial de vot de les CUP.\nEn resum, per tant, crec que tot i no reconèixer el fracàs de la seva estratègia i les gravíssimes conseqüències que ha comportat per al país, per a l’independentisme i per a la mateixa Esquerra, aquest partit continuarà essent, clarament, la principal força –i problablement única- independentista al Parlament de Catalunya.\nLamento que Esquerra no tingui el coratge suficient per a reconèixer aquest fracàs de la seva estratègia. No entenc com no veuen que és la clau dels fracassos electorals que està encadenant els últims anys, i de la més que cantada davallada electoral de les properes eleccions. No entenc aquesta mena d’autoengany, d’il·lusionisme, en el que semblen instal·lats tant els seus dirigents com bona part de la militància. Però també veig que, sigui pel que sigui (sigui per la pressió electoral que senten tant d’aprop, sigui perquè ni que ho dissimulin molt bé, són conscients de la situació), Esquerra està fomentant un cert gir (que té en la seva credibilitat el taló d’Aquil·les). Això, unit a la “treva” en els factors exògens, pot fer que la davallada electoral no sigui tan radical com la que apuntaven les enquestes fa uns mesos.\nI, com a Lulú on the bridge, interroguem-nos sobre el que hi ha de destí i sort en tot plegat…\nPublicat per Dies de fúria a 5/09/2010\nEstà fent un gir perquè no té cap més remei i vénen eleccions. Però la credibilitat és zero. Una llàstima.\nEn definitiva: en la propera legislatura no tindrem cap força independentista al Parlament. Per més que forcem la imaginació.\nUna recuperació de credibilitat d'ERC passa, sens dubte, per una canvi copernicà de política nacional, de realisme, i de renovació molt generalitzada de quadres i dirigents, la qual cosa ho fa, obviament, sobretot per l'status personal que volen mantenir tots, en impossible.\nEs una collonada, segur, però només veig, a 5/7 anys vista, una ERC renaixent, si l'hiptètic desembarcament d'en Jan Laporta es fés a Calàbria, i amb tots els poders per a desfer les antigualles i obsessions que encara mantenen. També ho veig impossible, per cert.\nPerò per donar idees, potser, que no quedi.\nEnhorabona, Elies, pel magnific article pubicat. Moltes gràcies.\nQUIN GRAN ARTICLE¡¡¡\nA ERC,ES LA MEVA OPINIO COM A DONA DEL CARRER,NO LI QUDA MES SORTIDA QUE DEIXARSE DE "EQUIDISTANCIES PAMPLINERAS"I ANAR A L'OPOSICIO,MANI QUI MANI. FER BE LA SEVA TASCA,DEIXARSE DE MARCAR PAQUET I ESCOLTAR I ESCOLTAR AMB HUMIL-LITAT.\nN'hi ha que semblen persistents en llençar-se a l'abisme... en fi\nPer curiositat: Si en les eleccions que es faran al Novembre pots triar entre CiU, Esquerra i Laporta+Reagrupament, a qui votaràs?\nJo no sóc el Dies però si m'ho preguntessis a mi et diria: Falta molt.\nEn qualsevol cas, això de Laporta + Reagrupament ja patina una mica. Potser serà (em sembla que sí) 'Laporta et al.'.\nLaporta és una gallina. A mi m'agrada veure-la al costat de Sala-Martin. Una gallina i un home...Reagrupatis necessitava un Laporta...sense Laporta no hi ha reagrupatis. I ara fixa't amb els ulls de tauró de Laporta. Tú mire'l als ulls i veuràs un tauró...el que et dic, admiro sala martin perquè és un humanista. Detesto Laporta perquè és un tauró!...\nMolt bon anàlisi!\nÀnàlisi molt interessant. Però més enllà de les filies i fòbies personals, se'm continuen presentant alguns dubtes.\nD'ERC. Prèviament hauríem de convenir que en les eleccions del 2003 ERC va rebre vot prestat i tant per part del PSC com per part de CIU... per efecte antiPP, com a càstic pel pacte CIU-PP, etc. Segurament, sense el PP a l'horitzó, aquest vot prestat a ERC, que deuria ser important, va tornar als seus partits d'origen, PSC i CIU, i també segurament al "partit" de l'abstenció més o menys "militant" un cop ja es va votar contra l'Aznar.\nPerduts per ERC aquests importants vots suplementaris antiPP a les primeres de canvi, al desaparèixer l'Aznar de la vista, i tot i la davallada que ha patit ERC des del 2003 ençà, no veig que hi hagués una estratègia clara i diferent de l'actual que no comportés també una davallada. És a dir, si ERC s'hagués apartat del Govern hagués conservat els vots? Si ERC hagués pactat amb CIU no hagués patit també una forta davallada? Em sembla que sí, i potser encara més que amb l'estratègia actual. Em refio poc dels segments latents o per explorar/explotar ja que tinc la impressió que els principals segments ja són ocupats pels partits majoritaris, i és molt difícil que un partit es posicioni o s'engreixi amb vots d'un altre partit o d'altres partits (el votant de CIU i el del PSC és molt fidel i el seu comportament diferent en diferents eleccions és molt "estable" en general. Això darrer, tant per ERC com per Carretero.\nDe Carretero. Sembla clar que ha malgastat opcions (si en tens poques no pots cometre tantes errades), però`des del meu punt de vista i més que aquestes errades "de bulto", el seu principal hàndicap ha estat anunciar el Laporta perquè amb això CIU sí que ha vist cert perill de perder vots, s'ha basquejat i ha mogut els seus mitjans i periodistes per passar de posar-lo del trampolí, que interessava quan s'escindia d'ERC, a la diana. De manera que i amb una anàlisi de les dades disponibles, aquest cap de setmana al diari Segre, Carretero ja no parlava de la independència a curt, semblava conformar-se amb un més modest "volem que ens coneguin". Un canvi de tàctica important, més realista... En definitiva, Carretero va coix sobretot perquè al cap i a la fi no guanya vots significativament ni de CIU ni de l'abstenció.\nFinalment i quant a aquesta afirmació recurrent de que hi ha molts independetistes a CIU... Jo no en coneixo ni un d'aquests votants independentistes convergents. Hi són de debò? realment i si hi són no fan fresa perquè es conformen "només" amb la disjuntiva de triar entre Mas o Montilla? Tothom que conec d'ERC, RCat o les CUP ho és, d'indepednetista, també d'altres que habitualment no voten, però jo no conec personalment cap convergent independentista convençut, i, de fet, en coneixo més que no tirarien mai cap aquesta opció. Em sembla més aviat que aquesta frase es correspon a una estratègia electoral per part de CIU.\nGràcies per l'anàlisi.\nNo crec que ERC remunti, i menys amb la situació econòmica que s'albira a dues setmanes vista.\nLes estisores que en Zp. no ha sigut capaç de fer servir, les faran servir francesos i alemanys i ens faran pagar amb escreix la fatxenderia de ser un país mindundi volent jugar a la "champions league" econòmica.\nJordi, em presento: em dic Jesús i sóc de Badalona. Per raons que no venen al cas, sempre he votat CiU (excepte un parell de vegades a les municipals, i perquè es presentava en Màrius Díaz, vot a persona, no a partit) i sóc independentista, d'abans de votar CiU.\nI voto/votava a CiU perquè mai m'he cregut als actuals manaires d'ERC (Carod, Putxi...) i perquè quan jo començava a votar veia a ERC un partit de iaios nostàlgics (manava l'insigne i honorabilíssim Heribert Barrera).\nBé, ja coneixes a un ;p\nNo sé pq, però crec q tots aneu equivocats amb Reagrupament i Laporta. Ni uns ni els altres són cap alternativa, en canvi qui de veritat pot fer mal és en Espot. Jo crec humilment que en Espot pot arrossegar molt de vot.


Immortal | La Clau -Revista gratuïta del Maresme\nAmb Bruno Oro\nEstàs preparat per ser etern? Què faries si tinguessis tot el temps del món? Tot el temps del món. Immortal és una comèdia dramàtica futurista on Bruno Oro es desdoblarà en multitud de personatges que gaudiran, patiran o s’enfrontaran a la immortalitat. Què faries si haguessis d’aguantar el teu sogre fins la fi dels temps? Què faries si haguessis de treballar en aquella feina que no t’agrada 200 anys més? Què faràs quan els teus propis fills ja siguin besavis?\nEl primer solo teatral de Bruno Oro acompanyat pels dos millors creadors teatrals de ciència ficció: Marc Angelet i Alejo Levis.\nCompra, la teva entrada anticipada a Electrodomèstics i regals.\nSocis de La Massa Centre de Cultura Vilassarenc tenen el mateix descompte que l’entrada anticipada, ensenyar carnet a taquilla.\nAnticipada 18 € / Taquilla 23 €


Exclusive Suites The Secret Garden Bruges Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGroene Rei 12-13, Centre, Bruges, Bèlgica, 8000 - Veure al mapa\nSituat a City Center, Exclusive Suites The Secret Garden és el lloc perfecte per gaudir de Bruges i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, mini bar, llits extrallargs (> 2 metres), aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses bany d'aigua termal calenta, piscina exterior, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Exclusive Suites The Secret Garden és una selecció idònia per a la vostra estada a Bruges.\nTots els tipus de viatgers (119) Parelles (102) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (1) Grups (11)


Socialistes Pego, amb set regidors, haurà de pactar per a governar – Ràdio Pego\nAl voltant de les deu i mitja de la nit es coneixien ahir els resultats dels comicis, que donaven la victòria a la llista que encapçala Enrique Moll. Resultats que han estat ratificats aquest mati a les 9 amb el recompte per part del Ministeri de l’Inferior.\nSegons les dades oficials, Socialistes Pego va rebre un total de 1.990 vots, el total de 5.550 vots emesos ahir. I l’alcalde en funcions, que repetirà en el càrrec una legislatura més, amb set regidors en la corporació, analitzava els resultats anit en l’especial Eleccions de Ràdio Pego.\nEnrique Moll es mostrava satisfet encara que en algun moment Socialistes Pego va arribar a tindre la percepció de que aconseguiria algun regidor més. El resultat final els deixa a dos edils de la majoria absoluta i els obliga a pactar, però, Moll anit encara no volia pensar en pactes de govern.\n← 5.550 persones van exercir el seu dret a vot en les Eleccions Municipals a Pego\nEl PSOE és el partit més votat a Pego en les Europees →


Rosa Peroy: Dents blanques a la biblioteca\nPublicat per Rosa Peroy a 9:13\nHola soc l'Elisabet Llúria de Manresa, amiga de ta germana Georgina. Ja ens coneixem\nHe llegit aquest escrit que m'ha arribat.del facebok d'ella.\nEs fantastic!, m'ha encantat, m:ha fet esborronar.M'agrada molt com escrius, les teves paraules arriben mes enllà del cor, m'encantaria poder llegir mes coses teves, i animar-te a fer una novela......segur que seria un gran exit!!\n19 d’agost de 2013, a les 11:06\nHi ha pel·lícules que no tenen un acabament clar, dóna la sensació que no acaben i et deixen amb el sentiment de que queda alguna cosa per dir. Són films que relaten històries de gent, quasi sempre senzilla, que ens parlen de les seves vides. El relat va explicant, sense grans sobresalts, les interioritats de les seves convivències, la seva lluita discreta per la supervivència. Són pel·lícules sense grans herois ni gestes èpiques que et deixen un gust dolç a la boca i tens ganes de que continuïn. Solen ser unes bones cintes.\nEl teu relat, benvolguda amiga, és com una d'aquestes pel·lícules. Desgranes amb una prosa magnífica la situació que viuen aquest nois, ens fas viure com és la seva estada al teu poble, ens acostes a les seves vides. La teva descripció minuciosa de la seva existència a la plaça del teu poble ens transporta a les terres de ponent i fa que t'acompanyem junt amb la Coco en la teva passejada. No hi ha grans pujades ni baixades en el teu escrit, el to és intencionadament pla. Ho fas excepcionalment bé, Rosa.\nPerò, el millor de tot, a part de retrobar-te en el teu bloc, és que, si es mira l'escrit amb una perspectiva que sobrepassi el plaer de llegir-te, es pot trobar en les teves paraules tota la força d'una denúncia d'aquest món injust que ens ha tocat viure. En les teves mesurades i ben construïdes frases ens descrius un món cru, real. El teu escrit, suau en les formes, és un crit desesperat vers la injustícia.\nGràcies, Rosa, per aquest regal.\n19 d’agost de 2013, a les 15:05\nElisabet! I tant que et recordo! Moltíssimes gràcies per les teues paraules, tan amables...\n19 d’agost de 2013, a les 17:44\nGràcies a tu per llegir-me, Manel. I tant de bo aribem al punt que aquesta situació que es descriu formi part del passat...\n19 d’agost de 2013, a les 17:47\nMoltes gràcies per aquesta entrada. M'ha ha arribat mitjançant facebook compartida per Jordi Vilarrodà i Fina Trèmols, amics meus. Arrel de la seva lectura t'he demanat amistat. M'has fet reflexionar i et felicito per saber explicar un fet trist de manera tan entenedora i estima pels que esperen sense perdre l'esperança.\n21 d’agost de 2013, a les 10:14\nGràcies, Victòria, per les teues paraules i la teua recent trobada amistat...\n21 d’agost de 2013, a les 17:33


Guanyem Girona critica que les obres de la incineradora de Campdorà continuïn aturades des de fa dos anys i mig - El Gerió Digital\nGuanyem Girona critica que les obres de la incineradora de Campdorà continuïn aturades des de fa dos anys i mig\nEl cost s'ha incrementat de 27,3 a 38,3 MEUR\nDimarts, 30 de juny de 2020 13:30h\nLaia Pèlach davant la incineradora de Campdorà\nGuanyem Girona ha criticat avui que les obres de la incineradora de Campdorà es troben aturades després de més de dos anys i mig després que es tanqués la planta.\nAixí mateix, el principal partit a l’oposició a l’Ajuntament de Girona ha criticat “les promeses incomplertes” de l’executiu de Marta Madrenas, a qui ha acusat de “ser incapaç de complir cap dels terminis fixats mentre les gironines i gironins continuen pagant més com a conseqüència”. La regidora de la formació, Laia Pèlach ha fet esment així a l’augment del 7% de la taxa d’escombraries que paguen els gironins des del tancament de la incineradora i també ha criticat la “poca transparència i nul·la voluntat d’explicar la situació a la ciutadania”.\n“Només cal fer una breu repassada a l’hemeroteca per constatar els nombrosos incompliments que estem pagant entre tots”, ha assenyalat Pèlach. La regidora de Guanyem ha recuperat una notícia de juny de 2018 on l’alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, anunciava que “el nou executiu de Quim Torra només ha tardat tres dies a desencallar el problema” i que les obres a la incineradora “començarien després de l’aturada pel 155”. “Més de dos anys després no s’ha desencallat res: la incineradora continua abandonada i els residus que genera Girona es continuen transportant fora de la demarcació amb el cost ambiental que això suposa”, ha dit Pèlach. “Per culpa d’aquesta manca d’eficiència ens hem convertit en la segona ciutat a l’Estat amb la taxa d’escombraries més cara”, ha explicat la regidora de Guanyem fent referència a un estudi de l’Organització de Consumidors i Usuaris (OCU).\nLa reforma de la incineradora de Campdorà tenia un cost original de 27,3 milions d'euros (MEUR) i en un principi havia d’estar enllestida el 2020. Finalment, el govern de CiU a l’Ajuntament de Girona va demanar una ampliació de termini -que es va aprovar gràcies als vots favorables de PP i Ciutadans- que dona marge fins al 2022. Ara, l’Agència Catalana de Residus haurà d’afegir 11 MEUR addicionals perquè el projecte original no compleix amb la normativa europea i ha calgut reformular-se, ha indicat Pèlach.\nLa regidora ha subratllat que aquest termini, aprovat fa més de dos anys, “ja és irrealitzable”. “D’aquí dos anys haurem de tornar a sortir públicament per exigir que s’avanci mentre la gent segueix pagant una taxa que no els pertocaria? Algú pensa assumir algun tipus de responsabilitat?”, ha afegit. Per a la representant de Guanyem la gestió de les obres a la incineradora de Campdorà evidencia “un dels principals defectes d’aquest govern, el de buscar la foto i el titular i oblidar-se després d’una gestió eficient que repercuteixi positivament en la ciutadania” “No hi ha projecte de ciutat”, ha reblat.\nPer acabar, Pèlach s’ha mostrat preocupada pel futur impacte ambiental i veïnal un cop es torni a posar en funcionament la planta: “Tot fa pensar que la incineradora donarà servei a més municipis dels que ho feia fins ara. Això vol dir més, camions, més soroll i més contaminació que patiran les veïnes i veïns de Campdorà”.


Publicat el 13/10/2011.\nEl primer director de l'Esquetlla fou Josep Roca i Roca, que influirà fortament en la línia editorial de la revista i en la seva relació complexa i difícil amb el catalanisme en la que la crítica dura es combinava amb la voluntat de no afegir-se a les campanyes anticatalanes, fet ...\nEl primer director de l'Esquetlla fou Josep Roca i Roca, que influirà fortament en la línia editorial de la revista i en la seva relació complexa i difícil amb el catalanisme en la que la crítica dura es combinava amb la voluntat de no afegir-se a les campanyes anticatalanes, fet que explica el posicionament favorable de Roca cap a Solidaritat Catalana. El 1907 Roca i Roca va abandonar la direcció de L'Esquetlla, sent substituït per Prudenci Bertrana, i la revista adoptarà un to més favorable cap al catalanisme mantenint, però, notables reserves cap a alguns dels seus líders com Puig i Cadafalch i Cambó. La edició de L'Esquetlla estarà vinculada a la família López, Innocenci López, primer, i el seu fill Antonio López, després.\nL’Al manach de L’Esquetlla de la Torratxa apareix per primer cop l’any 1874, coincidint amb la segona etapa de la revista. La publicació de l’Almanach de l’Esquetlla es farà inicialment en petit format i després amb el mateix format del setmanari. L'Almanac contenia tant composicions en prosa com en vers, així com il·lustracions i caricatures dels redactors i col·laboradors més destacats del setmanari. Cal senyalar que la qualitat artística d'aquests almanacs era molt notable, tant pel que fa a les vinyetes com als textos.\nL’Esquetlla, i lògicament el seu Almanac, mantenien el caràcter satíric de La Campana i un posicionament clarament republicà, però a partir de la seva tercera etapa, quan deixi de ser un mer substitutiu temporal pels eventuals tancaments de La Campana per esdevenir una revista que es publicarà de manera paral·lela a aquesta, definirà més clarament el seu posicionament esdevenint aquest més generalista i no tant bolcat en la sàtira política com La Campana de Gràcia. Cal senyalar que L'Esquetlla excel·lirà sobre tot en la caricatura dels barcelonins i les seves autoritats, especialment municipals, amb una particular fixació per l'alcalde Rius i Taulet.\nEl 1907 s'incorporarà també a L'Esquetlla Santiago Rusiñol com a col·laborador habitual, esdevenint un dels redactors durant dues dècades, fet que marcarà la revista. Altres col·laboradors destacats al llarg dels 61 anys de vida de L'Esquella de la Torratxa van ser Frederic Soler en els seus inicis, (de fet va ser qui li va donar el nom), Ramon Raventós, Pompeu Gener, Rossend Arús, Narcís Oller, Apel·les Mestre, Josep Carner o Antoni Rovira i Virgili, entre altres.\nL'Esquetlla passarà un període forçós de moderació durant la Dictadura de Primo de Rivera i es mostrarà entusiasta amb la proclamació de la República assolint una notable revifalla durant la Guerra Civil, període en el que la renovació de l'equip d'escriptors i dibuixants convertiran L'Esquetlla en una tribuna de l'humor modern esdevenint aquesta l'etapa més brillant de L'Esquella en els seus darrers vint anys malgrat del dificultats evidents del període.\nImpressor: Imprempta de Antoni López Robert\nImprempta de Lluís Tasso (Barcelona) des del 1901\nImprempta La Campana y La Esquella (Barcelona) des del 1902\nTítol Almanach de La Esquella de la Torratxa\nEditor Llibrería Espanyola de Antoni López\nData de publicació [1889-1932]\nNota Va ser editat des del 1889 fins al 1925 per la Esquella de la Torratxa. Es publicà també l'any 1932\nNota A partir de l'any 1901 l'impressor és: Lluís Tasso\nSolà i Dachs, Lluís. L'Esquetlla de la Torratxa: 1872-1939 . Barcelona: Bruguera, 1970.


JNC de Sabadell: 700.000 ciutadans assisteixen a la manifestació per reivindicar el dret a decidir i en contra el caos ferroviari\nBegy ha dit...\nGràcies a tots per anar, per ajudar, per col·laborar, per treballar cada dia pel país !!\n3 de desembre de 2007 a les 13:16\nno sens pot oblidar mai la imatge desde dalt de la via laietana plena d'estelades fins vora el mar.\n3 de desembre de 2007 a les 18:24\nJa era hora que els catalans sortíssim al carrer!!!\n4 de desembre de 2007 a les 11:26\nEl passat dissabte vam transmetre la voluntat que tenim de que s'efectuï una millora en el funcionament de les rodalies RENFE.\nJo sóc usuari diari de RENFE, perquè després diguin dels convergents, i cal una millora total i una renovació de la maquinària utilitzada.\nHem de fer sentir la nostra veu, i per més que ens critiquin tertulians de pa sucat amb oli, nosaltres (els catalans farts de tot el que està passant) hem de seguir reivindicant el que ens pertany!\n5 de desembre de 2007 a les 0:28