El repte de l’hidrogen per a la mobilitat sostenible | Fulls d'Enginyeria\nEl repte de l’hidrogen per a la mobilitat sostenible\nActualment, la indústria química i petroquímica catalana és la major productora i consumidora d’hidrogen al país. Tot i els diferents projectes de recerca engegats per tractar noves maneres de generar l’hidrogen, en aquest moment s’aconsegueix amb l’electròlisi de l’aigua. És però, hidrogen gris, ja que per obtenir-lo s’emeten el triple de tonelades de CO2 que les que es produeixen del nou vector energètic. El Green Deal europeu recomana substituir l’hidrogen gris per l’hidrogen verd i, per tant, utilitzar energia verda per a la seva producció.\nEurecat és un dels centres que treballen diferents processos per desenvolupar hidrogen de la manera ‘’més sostenible i eficient’’. En una entrevista als Fulls d’Enginyeria, el director d ela Unitat de Tecnologia Química d’Eurecat, Ricard Garcia, ha explicat que, entre altres línies d’investigació, s’està treballant en el disseny dels components del reactor electroquímic i els catalitzadors per aconseguir la màxima eficiència i es pugui conservar en forma d’hidrogen i que, en el cas d’utilitzar-se per un vehicle, se n’aprofiti tan com sigui possible.\nPerò produir hidrogen també requereix ús de grans quantitats d’aigua i, segons explica Garcia, s’estudia com es poden utilitzar aigües residuals tractades per a la seva obtenció i no haver de gastar aigua pura. L’objectiu, diu Garcia, és fer servir aigües terciàries, que ja estan tractades pel consum humà i evitar gastar ‘’aigua fresca’’. Però tal com detalla, aquesta situació dificulta el procés perquè a banda d’H2O, s’hi troba clor, sals i altres elements...\nPer aquest motiu Eurecat també treballa per donar a la llum a altres maneres d’obtenir l’hidrogen. Frederic Clarens, director de la Unitat de Waste, Energy and Environmental Impact d’Eurecat, ha explicat que l’ús de residus orgànics o massa forestal podria convertir-se en una font de generació d’hidrogen. Malgrat que encara estan en fase incipient, Eurecat treballa amb tecnologies per utilitzar la fermentació, la piròlisi i la gasificació d’aquests processos. Actualment però, reconeix Clarens, no són ‘’cost-competitivies’’ davant d’un electrolitzador. Malgrat tot, considera que les directives d’economia circular i la necessitat d’evitar gastar aigua, són procediments que poden anar guanyant importància.\nLes noves maneres d’obtenir l’hidrogen i la perspectiva de tots aquests treballs ha centrat la primera jornada del cicle Cicle l'hidrogen i la mobilitat sostenible: Generació de l'hidrogen, organitzat per la Comissió de Mobilitat i la Comissió d’Energia d’Enginyers Industrials de Catalunya.\nL’hidrogen, vector per a la mobilitat?\nTot i que hores d’ara la producció i el consum d’hidrogen es concentra sobretot a la indústria química, l’hidrogen pot jugar un paper clau en la descarbonització del sector de l’automoció, responsable de bona part de les emissions contaminants. El 2040 es deixaran de comercialitzar vehicles de combustió interna i, mentre el canvi cap al cotxe elèctric urbà està assumit, encara no hi ha una solució en aquest sentit per als vehicles que fan llargs recorreguts o de gran tonatge. I és que per tenir autonomia, un vehicle elèctric ha de dur molts quilos de bateria, ja que les bateries actuals tenen molt poca densitat elèctrica. Per això, l’hidrogen – amb una molt bona densitat energètica - s’obre com una opció de futur per a la mobilitat de llarg recorregut i de grans autobusos i camions, de més de 18 metres de llarg.\nAixí ho ha explicat en una entrevista als Fulls d’Enginyeria, el director de l’Institut de Recerca en Energia de Catalunya (IREC), Joan Ramon Morante, que destaca que l’hidrogen és la substància ‘’que porta més energia per quilo’’. Posa d’exemple el model Toyota Mirai que necessita només 0,8 quilos d’hidrogen per circular 100 quilòmetres, mentre que un vehicle elèctric requereix més quilos de bateries per obtenir el mateix resultat, malgrat que l’eficiència e l’obtenció de l’energia elèctrica sigui al voltant del 90 %.\nSegons Morante, fins al moment, l’hidrogen no ha sortit de la indústria química perquè no hi havia altra opció però veu que en un futur, l’hidrogen es farà un espai en la mobilitat i fins i tot, en altres tipus d’indústria com pot ser la farmacèutica o l’agroalimentària. Per aquest motiu, Morante defensa que Catalunya, per la seva ubicació en el corredor del Mediterrani, s’han de posicionar al mercat de l’hidrogen si vol mantenir la posició de punt comunicació entre Espanya i Europa ja que el transport de mercaderies passa per l’AP-2 i l’AP-7 cap a França necessitarà ‘’passar-se’’ a l’Hidrogen. ‘’Catalunya necessita tenir la infraestructura per donar-hi resposta’’, diu Morante. A banda del problema de l’energia renovable, Morante també creu que l’accés a l’aigua pot ser un problema que requereixi més inversions, i posa d’exemple que països com l’Aràbia Saudí ha invertit en plantes dessaladores per després poder elaborar l’hidrogen.\nL’oportunitat de la Vall de l’Hidrogen\nEn aquest sentit, Morante reconeix que el projecte de la Vall de l’Hidrogen vol donar resposta al problema actual de la indústria química i petroquímica i, en segona instància, a la mobilitat. Però alerta que es requereix una inversió molt alta i que dependrà, en part, dels fons europeus de recuperació. Per això, Morante lamenta que Catalunya ‘’no tingui els deures fets’’ en renovables i alerta que substituir l’actual generació d’energia nuclear el 2030 amb renovables no serà possible. Així i tot, creu que el país té dos ‘’comodins’’ que són els ports de Barcelona i Tarragona, que es poden convertir en punts d’importació d’hidrogen procedent d’altres països com Aràbia Saudí o Llatinoamèrica.


PIRINEU ARAGONÈS, Viatges per a estudiants, Agència de viatges a Girona - Rigatours\nPIRINEU ARAGONÈS Tot en autocar sense nits en ruta (3 dies)\n- Estada en confortable hotel a Jaca o rodalies en habitacions lliure distribució amb bany/dutxa\n- Règim de pensió completa (1 dinar pícnic) menys dinar 1r dia portat de casa\n- Activitats següents: Senderisme amb monitors especialitzats pel P.N. Vall Ordesa, entrada Pista de gel Jaca per patinatge i activitat de Rafting.\nDIA 1 · ORIGEN - OSCA - JACA\nSortida en autocar del lloc d’origen per anar cap Osca on podrem conèixer el seu preciós casc històric amb la seva fabulosa catedral. Acabada la passejada, dinarem amb menjar portat de casa. A la tarda ens dirigirem cap a Jaca on disposarem de reserva a la Pista de patinatge sobre gel per a gaudir d’una estona d’entreteniment i destresa. En acabat, ens instal·larem en les habitacions del nostre hotel. Sopar i allotjament.\nDIA 2 · JACA - P.N. VALL D'ORDESA\nEsmorzar i sortida al matí cap a Torla, essent la porta d’entrada al parc Nacional de la Vall d’Ordesa. Avui realitzarem una ruta de trecking preciosa pel paisatge pirinenc més espectacular de la regió. Acompanyats de guies de muntanya caminarem fins arribar als diferents llocsemblemàtics de la ruta fins arribar a l’enigmàtica “Cua de Caball” tot i gaudint pel camí de la seva fauna i flora pirinenca. Dinarem en pic-nic emportat des de l’hotel i retornarem en acabar a Jaca pel nostre descans. Sopar i allotjament. *Nota: Per aquest dia, recomanem portar calçat còmode per caminar i una petita motxilla per posar el pic-nic del dinar i agua per beure durant la caminata.\nDIA 3 · JACA - ACTIVITAT RAFITING RIU ESERA - AINSA - ORIGEN\nEsmorzar i sortida cap a la població de Campo on es troba el camp base per a realitzar l’activitat de Rafting pel riu Esera. Enfundats amb els vestits de neoprè, navegarem pel riu acompanyats dels nostres monitors. Acabada l’activitat, dinar en restaurant i visita a la població d’Ainsa. En finalitzar, retorn en autocar cap el nostre lloc d’origen.


La Xarxa d'Observadors Meteorològics compleix 10 anys - Món Sostenible\nLa Xarxa d'Observadors Meteorològics compleix 10 anys\nLa Xarxa d'Observadors Meteorològics va néixer el 24 de gener de 2009 per tal d?ampliar la informació disponible del Servei Meteorològic de Catalunya, per poder desenvolupar amb garanties les tasques que li pertoquen en matèria de predicció i vigilància meteorològica, així com per ampliar el coneixement i la caracterització del clima de Catalunya. D'acord amb aquests objectius, des de l'inici es van establir dues modalitats de col·laboració: la de vigilància meteorològica, per al seguiment de situacions meteorològiques de perill, i la d'observació meteorològica, per a la caracterització diària del temps.\nActualment la XOM compta amb més de 200 observadors i vigilants distribuïts arreu del país\nAl llarg d'aquests deu anys més de tres-cents col·laboradors distribuïts arreu del país hi han contribuït, aportant informació de gran valor, com la cobertura i tipus de nuvolositat, la visibilitat horitzontal, els meteors observats (pluja, neu, tempesta, calamarsa, pedra, etc.), o l'estat de la mar, entre altres. A més,, molts d'ells també han realitzat una tasca diària i tenaç en la recollida de dades meteorològiques procedents de diversos sensors, com els de precipitació, temperatura, humitat relativa o pressió atmosfèrica, que, fins avui, han donat com a resultat l'obtenció de més de cinc milions de registres meteorològics. Molts col·laboradors també proporcionen dades a temps real, fins i tot, en situacions meteorològiques de cert perill. En aquest cas, els fenòmens més destacats sobre els quals aporten informació són la pluja intensa, el vent fort, la calamarsa, la pedra, la boira gebradora, la boira intensa i la neu, entre altres; i fins ara s'ha traduït en la realització de 25.538 avisos. Unes dades que a la vegada són imprescindibles per a la confecció de mapes com els del gruix de neu, de gran complexitat.\nGràcies als col·laboradors de la XOM durant aquests deu anys també s'han pogut recuperar i preservar diverses sèries de dades històriques, moltes de les quals només estaven en paper. D'algunes, fins i tot, no es tenia constància de la seva existència. En molts d'aquests casos els observadors les han cedit al Servei Meteorològic de Catalunya perquè les digitalitzi i puguin ser utilitzades i difoses.\nLa XOM és un projecte consolidat que encara disposa d'un cert marge de millora,sobretot pel que fa a la cobertura en les zones més despoblades del territori, el calibratge dels sensors, i l'actualització de les eines disponibles per a la introducció i difusió de les dades.\nEn un món en el qual l'automatització i la robòtica cada dia tindran més protagonisme, la XOM vol continuar sent un referent de col·laboració i participació en ciència ciutadana, fent valdre la figura i la tasca de l'observador.\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, acompanyat del director del Servei Meteorològic de Catalunya (SMC), Eliseu Vilaclara, va presidir dissabte 9 de febrer l'acte de commemoració dels 10 anys de la creació de la Xarxa d'Observadors Meteorològics, celebrat al Palau de Pedralbes. Calvet ha remarcat que "el Servei Meteorològic de Catalunya és una estructura d'Estat que ens permet conèixer què passa al nostre territori i donar un bon servei al ciutadà, i la Xarxa d'Observadors Meteorològics n'és una part molt important. Per tant, us encoratjo a seguir fent aquesta tasca tan important".


L'Ànima del Corb Cec: 10th Doctor Who, Setmana 8\n10th Doctor Who, Setmana 8\nTot i que no ha estat motl productiva l'avanç deixa al descobert una cella!\nPensat per la Silvana a 11:46\nEtiquetes de comentaris: 10th Doctor Who Haed\nCuchitri 14 de maig de 2012 a les 16:45\nOhhhhhhhh quin avanç del cap gros!!!!! anims que ho portes molt be!!!!!!\nSílvia 14 de maig de 2012 a les 21:50\nL'"obra de la Seu" va avançant!!! Per cert, quina mena de bastidor és aquest? la tela està enrotllada o m'ho sembla? Amb tu no faig més que apendre coses noves!!!\nSilvana 15 de maig de 2012 a les 9:28\njejejejeDoncs, si, està enrotllada a dalt i a baix, enganxada per una barilla. És molt cómode pq així no s'emburta tan la tela ja que està "guardada", i a mesura que avança vaig enrollat i desenrotllant les barres :)\nUn bastidor nou casolà\nQueen of Hearts, 3era setmana\nI ja es veu millor\nSisé misteri del Sal Misteriós\nJa és més aprop!\nTauler de suro\nInici d'un sal i fils, fils, fils!\n5é Misteri i un regalet


biografia de fela kuti, vida, fets interessants - Músic, Juliol 2022\ndona escorpí que data amb home bessó\ncompatibilitat home dona aquari aquari\nFela Kuti Biografia, vida, fets interessants - Juliol 2022\ncom és una dona bessona\n15 d’octubre de 1938\nBaterista, pianista, saxofonista, compositor, activista dels drets civils\nAbeokuta, Ogun, Nigèria\nOlufela Olusegun Justícia Ransome-Kuti coneguda popularment Fela Kuti Va ser un músic, compositor i compositor i multi-instrumentista i activista de dreta humana nigerians. Nascut el 15 d'octubre de 1938, va ser un pioner del gènere musical Afrobeat. Fela va ser molt popular dins del cercle musical africà i va ser considerat com un dels intèrprets de música més desafiants i carismàtics d'Àfrica ” durant el pic de la seva carrera musical.\namb quin signe és compatible el balanç\nFela Kuti va néixer a 15 d’octubre de 1938 , a Abeokuta, Estat d'Ogun a Nigèria . Va néixer al Rev Israel Oludotun Ransome-Kuti i al Cap Funmilayo Ransome-Kuti. El seu pare era ministre anglicà i director de l'escola i la seva mare activista. Els seus germans van ser Olikoye Ransome-Kuti i Beko Ransome-Kuti que tots dos es van convertir en metges. El seu cosí era Wole Soyinka, una escriptora nigeriana i laureada del premi Nobel. Fela Kuti Va rebre formació educació primerenca a Abeokuta Grammar School. El 1958, va ser enviat a Londres per als estudis de medicina, però en arribar-hi, va tenir un canvi d'opinió i va decidir estudiar música, que va ser la seva passió. Es va matricular al Trinity College of Music.\nAmaga va formar la banda de jazz alta i de jazz Koola Lobitos, mentre que al Trinity College of Music. En tornar a Nigèria el 1963, va reformar la banda i es va formar com a productor de ràdio per a la Nigerian Broadcasting Corporation. Després va jugar amb Victor Olaiya i els seus All-Stars.\nL’estil de música de Fela ’ era Afrobeat, que era una fusió de l’alta vida ghanesa / nigeriana, el jazz, el funk i els cants i ritmes tradicionals africans. Va arribar a la música Afrobeat després d'una visita a Ghana el 1967. Amaga i la seva banda van viatjar als Estats Units el 1969, passant 10 mesos en los Angeles . Va ser durant aquest temps que es va conèixer sobre la Pantera Negra i les seves ideologies, i això influiria en la seva carrera i activisme musical a través de la música. Després va canviar el nom de la banda Nigeria ’ 70 i després The Afrika ’ 70. El seu estil de música, predominantment en Pidgin English, es va fer molt popular a Nigèria i va començar a penetrar en altres països africans. Ginger Baker i Fela van gravar Stratavarious, el 1972 al costat de Bobby Tench.\nEl 1969 va llançar Fela Fela Fela i la va seguir amb l 'Escena londinenc de Fela, Why Black Man Dey Suffer, en viu! i Open &Close, tot el 1971. Posteriorment va canviar el nom de la banda a Egipte ’ 80. Amb la banda, Amaga va publicar diversos àlbums i va recórrer Europa i Estats Units. Entre els seus treballs s’inclouen el president negre, soldat desconegut, arranjament de l’exèrcit, bèsties de cap nació, confusió d’osos de confusió, el millor dels millors de Fela Kuti i The 69 de Los Angeles Sessions.\nmillor partit per a un home oncològic\nActivisme a través de la música\nTot i obtenir una immensa popularitat als països africans, Amaga era impopular al seu país natal, especialment entre els funcionaris del govern. A través de la seva música, va criticar la corrupció i altres esdeveniments injustos al govern nigerià i altres països africans. Amaga va formar la República Kalakuta, una comuna, que contenia el seu estudi i que allotjava els pobles connectats amb la seva banda.\nMés tard va declarar la comunitat independent de Nigèria. A causa del seu activisme, Kalakuta va ser sotmès a diverses revoltes militars. Junt amb la banda Afrika ’ 70, Amaga va publicar l'àlbum zombie , que va arrendar un atac a l'exèrcit nigerià i com van seguir les ordres cegament. L’àlbum va tenir un èxit instantani però va enfadar el govern. Això va provocar atacs a la República de Kalakuta, on les persones de la comuna van ser colpejades greument i els estudis de Fela ’ van desaprofitar. El 1978 va celebrar un concert a Accra, Ghana, durant el qual va interpretar la cançó Zombie. Des de llavors se li va prohibir entrar a Ghana. Això no va aturar la seva campanya sobretot contra la corrupció als governs africans.\nFela Kuti casat Remilekun Taylor el 1960. La parella va tenir tres fills, Sola, Yeni i Femi. També es va casar amb 27 dones més en una cerimònia de casament única el 1978. La majoria d’aquestes dones eren les seves ballarines i cantants. Més tard es va divorciar de tots. Femi va morir el 2 d'agost de 1997 per complicacions relacionades amb la sida. El seu germà Olikoye Ransome-Kuti va trencar la notícia de la seva mort i causa un dia després.


Alertes futures i consultes preliminars del mercat (260)\nAVIS D'ACTUACIÓ TÈCNICA: Avui dimecres 16 de gener, de 20:00 a 21:00 hores, hi ha planificada una actuació tècnica que implicarà tall en el servei en l'eina de sobre digital.\nSuport entitats Nou Barris per l'...\nSuport entitats Nou Barris per l'obtenció certificat digital amb mesures contratació pública sostenible\nSuport entitats Nou Barris per l'obtenció certificat digital amb mesures contractació pública sostenible\n32.727,36 € sense IVA 39.600,10 € IVA inclòs (21,00%)\n01/06/18 20:00 h\nPER UN PROBLEMA REDONDEIG PROGRAMARI INFORMÀTIC EL PRESSUPOST LICITACIÓ ÉS DE 39.600,11 euros, (IVA INCLÒS) D'ACORD AMB EL PLEC DE CLÀUSULES ADMINISTRATIVES PARTICULARS. QUEDARA EXCLOSA L'EMPRESA LICITADORA QUE SUPERI AQUEST IMPORT\nD'acord amb la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal, us informem que les vostres dades personals s'incorporaran al fitxer Tercers de l'Ajuntament de Barcelona, amb la finalitat de gestionar la contractació municipal. Les vostres dades (identificatives i de contacte) només seran a cedides a la Secretaria Tècnica de la Junta Consultiva de Contractació Administrativa de la Generalitat de Catalunya i s'incorporaran a un fitxer anomenat "Plataforma de Serveis de Contractació Pública" (PSCP) amb la finalitat de publicar aquesta informació en la PSCP (perfil licitador); els usos previstos són el registre de les dades de contacte de les empreses (i persones físiques) proveïdores dels òrgans de contractació d'àmbit territorial català que fan servir la PSCP(perfil licitador) i les seves eines de licitació electrònica. La presentació de les proposicions porta implícit el vostre consentiment en els tractaments de les vostres dades per les finalitats indicades.\nPodeu exercitar els drets d'accés, rectificació, cancel¿lació i oposició, pel que al fitxer Tercers presentant sol¿licitud al Registre General de l'Ajuntament: pl. Sant Jaume 1, 08002 Barcelona, indicant clarament en l'assumpte Exercici de Dret LOPD. Pel que al fitxer PSCP presentant sol¿licitud a les oficines de la Secretaria Tècnica de la Junta Consultiva de Contractació Administrativa, ubicades al Passeig de Gràcia, 19, 08007 de Barcelona o mitjançant l'adreça electrònica: protecciodedades.eco@gencat.cat\n32.727,36 € sense IVA\n17/05/18 15:00 h Publicació acreditada pel Consorci Administració Oberta de Catalunya


Biblioteca Jaume Vicens i Vives - Roses - Dossier de premsa - Homenatgen a Roses el mosso d'esquadra mort per ETA fa deu anys\nHomenatgen a Roses el mosso d'esquadra mort per ETA fa deu anys\n18 de març de 2011 | El Punt\nMés de 200 persones van recordar Santos Santamaría. La Generalitat atorgarà la medalla al mèrit policial als agents que van participar a l'operatiu\nMés de 200 persones van homenatjar ahir a Roses el mosso d'esquadra mort per ETA ara fa deu anys. L'acte es va fer a l'hotel Montecarlo de la urbanització Santa Margarida, on un cotxe bomba va matar l'agent Santos Santamaría el 17 de març del 2001. L'acte d'homenatge que es va fer ahir va consistir en una missa i una ofrena floral, com s'ha fet cada any des que Santamaría va morir en acte de servei.\nA part, ahir també es va fer un homenatge al grup d'agents de la policia local i dels Mossos d'Esquadra que van participar aquell dia en l'operatiu per desallotjar les 400 persones que eren a l'hotel i a les terrasses del voltant. Se'ls va entregar una placa de la ciutat de Roses i un escrit env...


Acord marc de col·laboració entre el Col•legi Oficial de Dietistes-Nutricionistes de les Illes Balears i la Universitat de les Illes Balears\nD’una part, el senyor Manuel Moñino Gómez, president del Col·legi Oficial de Dietistes-Nutricionistes de les Illes Balears (CODNIB), corporació de dret públic que agrupa el col·lectiu de dietistes-nutricionistes col·legiats de les Illes Balears, a l’empara de la Llei 4/2007, de 28 de març, de creació del Col·legi Oficial de Dietistes-Nutricionistes de les Illes Balears, i que té la seu al carrer d’Enric Alzamora, 6, 3r 4a, Palma.\nI de l’altra, el Rector de la Universitat de les Illes Balears, Magnífic Senyor Llorenç Huguet Rotger, com a representant d’aquesta, segons el que estableixen la Llei orgànica 6/2001, de 21 de desembre d’universitats, modificada per la Llei orgànica 4/2007, de 12 d’abril, i el Decret 64/2010, de 14 de maig, pel qual s’aproven els Estatuts d’aquesta universitat, i que té la seu a la carretera de Valldemossa, km 7,5, Palma.\nSón finalitats essencials del CODNIB, tal com detalla l'article 5 dels seus Estatuts:\nLa representació exclusiva i la defensa de la professió de dietista-nutricionista i els interessos professionals de les persones col·legiades, en congruència amb els interessos generals de la societat; la formació professional permanent dels professionals i les professionals de la nutrició humana, dietètica i alimentació; l'ordenació en l'àmbit de les Illes Balears de l'exercici de la professió dins el marc legal i col·legial establert; i la protecció dels interessos dels consumidors i usuaris dels serveis prestats pels dietistes-nutricionistes col·legiats, tot això sens perjudici de les competències que exerceixin les administracions públiques.\nEl CODNIB assumeix en el seu àmbit territorial totes les competències i funcions que la legislació vigent li atorga, així com les que d'una manera expressa li pugui delegar l'Administració a fi de complir els seus objectius de cooperació en la salut pública i l’ordenació de l'exercici professional de la nutrició humana, dietètica i alimentació i de garantia de l'exercici ètic i de qualitat en la professió.\nAmbdues institucions tenen objectius i interessos comuns i consideren convenient establir una possible vinculació en diverses matèries, arbitrant per a això una sèrie de mecanismes i instruments.\nLa UIB i el CODNIB es comprometen a fomentar el desenvolupament de projectes i experiències en matèries d’interès comú mitjançant l’execució de programes mutus, per tal de promoure, planificar i desenvolupar accions encaminades a la millora de la salut de la comunitat universitària mitjançant l'adopció d'estils de vida i hàbits alimentaris saludables.\nHi cap la possibilitat de poder desenvolupar de forma específica una addenda relacionada amb algun punt anterior o amb altres iniciatives que es considerin oportunes.\nAmbdues parts, de comú acord, poden proposar la modificació o rescissió del conveni amb sis mesos d’antelació a la data prevista per fer-ho. En cas que l’acord marc es denunciï, ambdues parts es comprometen a acabar els projectes i les activitats que hi hagi en fase de realització.\nI com a prova de conformitat amb el contingut d’aquest conveni i als efectes oportuns, les parts signen al lloc i en la data indicats a l’encapçalament.\nEl present acord el va aprovar el Consell de Direcció de data 2 de març de 2016 i el va ratificar el Consell de Govern en data 18 de març de 2016, de conformitat amb el que estableixen els articles 24.2.24 i 147.2 dels Estatuts de la Universitat de les Illes Balears, aprovats pel Decret 64/2010, de 14 de maig (BOIB núm. 76, de 22 de maig).


CaixaFòrum explora totes les cares de l’emoció a través de l’art occidental - El Temps de les Arts\nUna de les imatges de l'exposició 'Poètiques de l'emoció' | CaixaForum\n26 març 2019 15 març 2019 per Conxita Oliver\nLa paraula emoció deriva del llatí i està formada pel prefix e, que significa enfora, i movere, que fa referència a l’acció; per tant, l’emoció és la força que mou l’ésser humà i que el situa fora del seu estat habitual. És evident que l’art permet expressar qüestions complexes i subtils, pulsions i experiències diferents del llenguatge escrit i parlat. Així, a través dels segles, l’art ha convidat la humanitat a experimentar les emocions més recòndites i insospitades, perquè, tots els artistes participen, en certa mesura, de la raó i de l’emoció: cara i creu d’un tot. El poema de J.V. Foix titulat Si pogués acordar raó i follia, resumeix el conflicte permanent del seu món interior entre sentiment i raó, nou i vell, instant i eternitat.\nL’exposició Poètiques de l’emoció, comissariada per Érika Goyarrola, ressegueix la capacitat de commoure i d’impactar que té l’art contemporani -sovint posicionat en el terreny més racional- per relacionar-lo amb d’altres èpoques i contextos, tot posant l’accent en el poder històric que ha tingut l’expressió artística al llarg dels anys. La tesi de l’exposició assumeix que l’art permet expressar qüestions complexes i subtils que interpel·len al receptor directament a través de la pròpia experiència vital i emocional i d’apel·lar la nostra sensibilitat. Defensa que les emocions són fonamentals en la nostra experiència i determinen els nostres comportaments de manera individual o col·lectiva. Manté que a diferència dels sentiments, les emocions són biològiques, són reaccions físiques davant de determinats estímuls. Així, les emocions es manifesten visiblement en el cos, a través d’accions, moviments, conductes o gestos, provocades com a resposta als estímuls. La representació d’aquestes manifestacions del cos ha estat motiu recurrent al llarg de la història de l’art: les emocions bàsiques comunes a l’experiència humana es transformen en emocions estètiques que són representades per d’una determinada iconografia que sobreviu en el temps.\nUna de les imatges de l’exposició ‘Poètiques de l’emoció’ al CaixaForum\nDividida en tres àmbits que presenten tres formes diferents en què l’emoció s’ha mostrat durant la història de l’art, l’exposició reuneix 44 obres -algunes de la col·lecció de la pròpia la Caixa- de 21 artistes, posant-les en diàleg entre sí per buscar certes connexions temàtiques i punts de contacte inesperats. El primer investiga l’emoció del subjecte a partir de la representació expressiva dels personatges protagonistes a través d’obres contemporànies i peces d’art religiós que expressen dolor, pena, ira o tristesa. Destaca en aquest espai la recurrència del plor que es fa palesa en un conjunt de taules gòtiques del segle XIII, titulades Ploraners, al costat del dramatisme del vídeo de Bill Viola, The Silent Sea (2002), que estableix una estreta relació amb les representacions més clàssiques de la Passió. Igualment, el fotoperiodista Enric Folgosa recupera la iconografia religiosa a Funeral a Kosovo (1998) per mostrar el patiment de la guerra. Aquestes manifestacions emocionals es mantenen al vídeo I’m Too Sad To Tell You (1971) de Bas Jan Ader que tracta sobre la incapacitat d’expressar les pròpies emocions i ens planteja la qüestió de la veracitat de la representació o, fins i tot en les imatges de la performance de Gira Pane Action Psyché (1974) en què es veu el seu cos ferit amb una fulla d’afaitar. Per altra banda, la força de la matèria i la gestualitat de l’Humúnculo de Manolo Millares, talment com un cos esventrat, ens transporta a un sentiment plenament existencialista.\nEl segon àmbit, presenta un conjunt de peces on l’emoció s’expressa de manera metafòrica, amb la translació de l’estat anímic de l’artista a l’objecte representat, el paisatge o l’arquitectura. Aquí, hi figuren obres com ara Paisatge 17 (1985), de Perejaume que sintonitza amb un postulat plenament romàntic; els relleus de bronze tàctils de Günther Förg o una tela de gran format de Joaquim Mir que representa els penya-segats de Mallorca amb un ús del color explosiu i punyent. Finalment, una tercera via analitza la manera en què l’art s’apropia de les emocions compartides com a poderosos instruments d’organització social, política o de celebració popular. En aquesta línia, Maig 1968 de Joan Miró en la que la celebració del gest i la llibertat d’acció afirmen la intensitat expressiva o en un altre plantejament, el crit de la Montserrat (1940) de Juli González reflecteix el sentiment d’impotència originat per la injustícia i la repressió que provoca la Guerra Civil. Per altra banda, les fotografies de Colita sobre diferents manifestacions a Barcelona durant els anys setanta, fan extensiva la potència de la revolta o en relació als moments més lúdics, Festa Basca de Darío de Regoyos en seria un bon exemple.\nPoètiques de l’emoció ens explica que més enllà del pensament romàntic, les respostes emocionals davant de l’art no només estan vinculades a l’estètica formal, sinó que s’inclouen en un camp interpretatiu i comparatiu respecte la iconografia emprada al llarg de la història de l’art. Amb tot, l’experiència estètica pot produir reaccions diverses, segons l’experiència vital del receptor i la càrrega emocional que l’autor hi transmet, tot i que una mateixa obra d’art pot provocar diverses interpretacions segons sigui el destinatari i una mateixa persona en moments distints de la seva vida pot reaccionar emocionalment diferent davant d’una mateixa obra.\nCartell de l’exposició ‘Poètiques de l’emoció’ al CaixaForum\nEtiquetes Barcelona, J.V. Foix, poètiques Navegació per les entrades


▷ ⭐Definició de Bobo⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de Bobo\nDefinició de Bobo\nara pots descobrir La definició i diversos exemples de com utilitzar la paraula Bobo, en aquesta col·lecció de correccions ortogràfiques pots descobrir com es pot usar en un text Veritable aquesta paraula i utilitzar un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que veuràs aquí també pots veure la seva Definició perquè et sigui molt més simple entendre què significa Bobo.\n¿Cóm es diu Bobo en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice bobò en catalán?\nSi vols saber com s’escriu en castellà Bobo has de entendre que la seva traducció és bobò pots trobar en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més fàcil contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar Bobo\nBohm i Pribram així mateix han apuntat que nombroses experiències religioses i / o místiques com ara els sentiments de comunió transcendental amb l’univers poden tenir el seu origen en l’accés a l’àmbit hologràfic.\nPerò l’aspecte més sobresaltat del model olográfico de Pribram del cervell és què passa quan es posa juntament amb la teoria de Bohm.\nBohm es va convèncer de la naturalesa hologràfica de l’univers després de molts anys d’escepticisme enfront de les teories convencionals, incapaços d’explicar nombrosos fenòmens presents en la física quàntica.\nPer a l’estudi, un equip liderat pel Dr. Michael Bohm, president de medicina interna del Departament de Cardiologia i Cures Intensives de la Universitat de Sarre a Alemanya, van recol·lectar dades sobre 1,519 homes de tot el món que van participar en un de dos assajos sobre la malaltia cardíaca, ONTARGET o TRANSCEND.\nIgualment, Tàpies també s’ha vist atret per la nova generació de científics, de David Bohm a Rupert Sheldrake.\nDe quina manera van arribar Bohm i Pribram a tan inusual concepció de l’univers i què té d’extraordinari el model hologràfic per explicar fenòmens tan sorprenents i dispars?\nEl físic nuclear David Bohm explica que la discussió és com un joc de ping-pong en el qual vam llançar la pilota i ens la tornen.\nBohm, però, va tractar de seguir un camí diferent.\nAl diàleg, afirma Bohm, un grup accedeix a una «secció de significat comú» més àmplia a la qual no es pot accedir individualment.\nasta ara la impremta Bohm era una de tantes.\nEl físic David Bohm teoritza sobre un nivell d’informació, on tota la substància està interconnectada.\nBohm no és l’únic investigador que ha trobat evidència que l’univers és una olografía.\nSegons Bohm, això és precisament el que succeeix entre les partícules subatòmiques segons l’experiment de Aspect.\nCuriosament, Bohm i Pribram van arribar a aquesta conclusió de manera independent, a través de l’estudi de camps molt diferents.\nPer respondre a aquestes preguntes cal examinar breument els camps estudiats per Bohm i Pribram.\nEl sender que va portar a Bohm a concloure que l’univers és un holograma es va iniciar de manera més aviat tangencial, en estudiar l’àmbit de les partícules subatòmiques.\nPeat també ha col·laborat amb el físic David Bohm\nUn cop arribats a tals conclusions, Bohm, Pribram i altres investigadors adherits a la mateixa idea van advertir que el model hologràfic servia per explicar gran nombre de fenòmens, entre els quals hi havia la telepatia, la precognición, la psicokinesis (la capacitat de la ment per desplaçar objectes sense valer-se del contacte físic), els sentiments místics de comunió amb l’univers, la sincronicitat i, fins i tot, les experiències xamàniques i preagónicas.\nBohm ens ofereix un exemple per a visualitzar millor la seva teoria.\nJo trobo una similitud entre la descripció de la naturalesa de Bohm i els programaris.\nCom a exemple addicional d’un efecte que resultava difícil d’explicar en el passat, considerem l’efecte Aharonov Bohm (vegeu Fig.3 a la pàgina següent).\nBohm suggereix que el que cal per incorporar un canvi de prioritats és «diàleg», que és una manera de comunicació diferent.\nD’acord amb Bohm, l’aparent connexió més ràpida que la llum que hi ha entre partícules subatòmiques no és altra cosa que l’expressió d’un nivell més profund de la realitat encara desconegut per a nosaltres, un nivell hologràfic anàleg al exemplificat en el cas de l’aquari.\nMolts interessats es van acostar per veure la Genius 52UV produint i per parlar amb els impressors sobre la nova dimensió de la impressió òfset en Bohm.\nBohm prescindeix de misterioses senyals de comunicació i sosté que les partícules subatòmiques poden registrar de manera instantània que ha passat als seus semblants amb l’argument que la suposada llunyania entre elles no és més que una il·lusió.\nAnàlogament al que ha passat amb l’efecte Aharonov Bohm, s’ha de considerar la torsió de l’espai-temps.\nSenyores i senyors diputats, la Comissió ha continuat la reflexió sobre la formació al llarg de tota la vida i els nostres treballs s’han d’inscriure d’ara endavant, com ho ha demanat fa una estona el Sr. Gasòliba i Bohm, en el marc del seguiment del Consell Europeu de Lisboa.\nConsiderats a l’uníson, els descobriments paral·lels de Bohm i Pribram -que nostre cervell sembla estar programat per desxifrar estructures hologràfiques i que la pròpia textura de la


5 metros cuadrados - Club TR3SC\nÁlex i Virginia, una parella amb plans de noces, compren un pis sobre plànol als afores d'una gran ciutat. Reuneixen tots els seus estalvis per pagar l'entrada, més una hipoteca a quaranta anys. Quan només falten uns mesos per al lliurament dels pisos, paren les obres i precinten la zona. Álex vol una solució i farà el que sigui per aconseguir la seva casa i tenir la vida que havia somiat.\nTruca al 902339033 i compra el DVD. Si vols que te l'enviem a casa, hauràs d'abonar 3,5 euros de despeses d'enviament. Si no vols pagar aquest import, pots recollir-lo en un termini de 15 dies a:


Els transportistes de Tarragona reivindiquen que fan una feina «impagable» garantint el proveïment d'aliments\nEl sector fa una crida a les administracions a ajudar aquelles empreses afectades per la crisi del coronavirus\ndiumenge, 15 de març 2020 - 09:15h\nEls camioners que transportin productes de primera necessitat no tenen restringida la circulació | acn\nLa Federació Empresarial d'Autotransport de Tarragona (FEAT) garanteix l'abastiment dels productes d'alimentació als establiments comercials i ha celebrat l'aixecament de les restriccions de la normativa de descans que els permet treballar més hores. En declaracions a l'ACN, el seu director, Josep Lluís Aymat, ha afirmat que el sector del transport està fent una feina «impagable i donant una resposta increïble». Amb tot, Aymat ha demanat a les administracions i la Unió Europea «mesures excepcionals» per aquells subsectors, com ara el transport escolar, afectats per la crisi del covid-19.\nEls camioners que transportin productes de primera necessitat, com ara aliments, medicaments o productes d'higiene no tenen restringida la circulació per tal de garantir el subministrament als supermercats, comerços i centres hospitalaris. De fet, Aymat ha celebrat que en les darreres hores s'hagi flexibilitzat la normativa de descans en la conducció. «La cadena logística ha de reaccionar a un desafiament important i, en aquest sentit, els transports per carretera estan fent una feina impagable», ha indicat.\nEl director de la Federació Empresarial d'Autotransport de Tarragona (FEAT), Josep Lluís Aymat | acn\nPel que fa a la contractació de nous conductors per garantir les possibles hores extres, el director de la FEAT ha apuntat que és difícil contractar-ne, ja que el sector pateix una manca de professionals des de fa anys. Davant d'això, Aymat ha reiterat la demanda d'implementar una formació reglada pública per abordar aquesta problemàtica. «No es formen conductors professionals des de l'ensenyament públic. Això provoca, moltes vegades, greus problemes i pensem que és una reflexió per al futur», ha assenyalat.\nAmb tot, ha subratllat que l'actual flota és «suficient» per subministrar les mercaderies. En el cas de la demarcació de Tarragona tenen autoritzacions uns 7.000 camioners.\nCaiguda de la facturació d'empreses del sector del transport\nMalgrat que molts dels camioners mantenen l'activitat, des de la FEAT han denunciat que hi ha sectors especialitzats que pateixen la crisi del coronavirus. Es tracta dels transportistes dels autobusos escolars, dels que treballen en obres públiques o els que transporten contenidors des dels ports. «Pel transport escolar ja està sent un dalt a baix. De la nit al dia han deixat de treballar», ha lamentat Aymat que ha apuntat que hi ha empreses que haurien perdut entre un 70 i 90% de la seva facturació.\nPer això, ha demanat als governs que actuïn. «Les administracions estan badant greument. La resposta no ha de ser de les administracions autonòmiques o estatal, sinó en l'àmbit europeu», ha asseverat. «Penso que Europa hauria d'haver sortit a dir que aquesta és una situació excepcional» i que per aquestes situacions es necessiten «mesures excepcionals» a fi de tranquil·litzar a empresaris i treballadors, ha tancat.\nMINUT A MINUT: S'eleven a 24 els casos de coronavirus a TGN


4potes: de juny 2015\nPer a nosaltres aquesta és una de les marxes xules de la CCCR i també una de les dures. És peculiar... Consta de 3 bucles, cadascun amb sortida-arribada al poble de Pratdip i cadascun més llarg que l’anterior. I és que Pratdip és un petit poble que està a tocar de la costa, de Miami Platja, però tela la de muntanya que té!\nEnguany a la sortida l’organització ens va comentar que dalt les muntanyes hi feia molt vent però que no modificava el recorregut ni res perquè la Generalitat i/o el Servei Meteorològic no havia activat cap alerta. Ens va dir que vigiléssim a les carenes, sobretot perquè el vent era intermitent (podia haver-hi calma i, de sobte, una forta ventada), i que endavant.\nJo vaig disfrutar molt fent el 1r i el 2n bucle. Feia molt vent, sí, i era molt empipador perquè realment quasi et tirava per terra però el vent també feia que no notéssim la calor i sobretot que gaudíssim d’unes esplèndides vistes com mai havíem tingut en cap altra edició d’aquesta marxa! En aquesta marxa sempre ens havia plogut una mica en un moment o altra, sempre hi havia boira/núvols en algun punt o altre, i per primer cop ho vam veure absolutament tot, en tot moment vistes al mar i a un munt de muntanyes i més muntanyes, la que trepitjàvem en aquell moment, la que trepitjaríem més endavant, i les que malauradament no coneixíem i potser no arribarem a conèixer, espectacular tot plegat! Són muntanyes diferents a les que estem acostumats, majoritàriament amb arbustos baixos, amb moltes pedres, potser no són molt altes però no tenen desperdici, hi ha corriols empinats, grimpades, formacions rocoses amb formes estranyes, precipicis, hi ha de tot!\nEl 1r bucle “només” és d’uns 9 km i és una ascensió fins l’anomenat Puig de la Cabrafiga. La pujada és força dreta i enganyosa ja que varis cops et penses que ja ets dalt però no, no és res més que un petit pla que després et mostra més pujada. Vam anar fent en fila índia tots els participants uns rere als altres i dalt poca estona vam ser-hi degut al vent, però quines vistes! Entretingut i guapo el 1r bucle, però vaig acabar amb tantes esgarrapades a les cames degut als arbustos baixos que envoltaven els estrets corriols i que inevitablement m’anaven fregant mentre anava avançant pel recorregut de la marxa, que quan al wc del pavelló de Pratdip m’hi passava aigua per treure’n la sang va i una noia em pregunta si havia caigut, res, una servidora que té la pell sensible...\nSi el 1r bucle és dur pel desnivell (pujada i baixada força assassines amb pocs kms) i pel terreny (moltes pedres per posar a prova els turmells), el 2n bucle, d’uns 15 km, és tant o més dur per una grimpada que hi ha a l’ascensió i per una llarga, pronunciada, i tècnica baixada. Però ho vaig fer tot molt feliç, gaudint en tot moment del terreny i del paisatge, sobretot a la grimpada. Si els altres anys ja disfrutava a la grimpada tot i no veure en detall el terreny degut a la boira i als núvols, enguany ha sigut la bomba això d’anar pujant roques amunt de 4 potes veient precipici per aquí, roca rara per allà, forats més enllà, roques gegants esperant a que em decidís a superar-les per alguna banda, el mar darrere... ara, al poder apreciar cada racó seu, la considero encara més dura aquesta grimpada. Dalt, novament vent i bones vistes, i més arbustos baixos preparats per atacar-me en un extens molt extens terreny amb suau pujada (en allà sempre em sento com si estigués a la Lluna, i no és broma). Després pràcticament pista fins arribar a l’avituallament de Llaberia. I, abans de retornar a Pratdip, una “bona” baixada, amb cordes en alguns punts, sorra per patinar i anar de cul a terra, alguna roca grossa a superar, vaja, una baixada ben entretinguda.\nAcabats el 1r i 2n bucle, encara no s’ha superat l’equador de la marxa i un està força KO, s’ha fet la part més dura. Però toca continuar. El 3r bucle, d’uns 37 kms, és el més llarg però el de més bon fer. Si al 1r i al 2n bucle el vent ens va acompanyar, al 3r bucle poc acte de presència va fer. Això vol dir que va tocar xafogor, superable perquè de tant en tant hi havia sombra i als cims un pèl de vent, però algo de calor vaig passar... Hi ha anys en que la primavera és plujosa i hi ha anys en que la primavera és seca. Hi ha anys en que aquests mesos toca caminades passades per aigua i hi ha anys en que aquests mesos toca caminades sota un sol asfixiant. Enguany, si més no de moment, estem en el segon cas. Al 3r bucle, amb la calor i el cansament, no vaig anar tant feliç com al 1r i al 2n bucle, això vol dir que tot i que també passàvem per llocs xulos i se’ns oferien magnífiques vistes, més que per això vaig estar per a la "feina", per anar avançant xino-xano intentant obviar la calor i el cansament. Anar de Vandellós a Llaberia (podríem dir que la darrera pujada) va ser un pèl dur, sort que entremig hi ha un fantàstic avituallament en un refugi amb una temperatura agradable, còmodes sofàs, i tiberi refrescant. Després vam fer el darrer “esglaó” i vam encarar una bona baixada fins al darrer avituallament. Ja només quedava el tram final, força planer i bàsicament per pista, amb una baixada per acabar. Quina sorpresa en adonar-nos que aquí també teníem vistes al mar, jajaja, en aquí cada any hi havia boira/núvols i no vèiem gaire enllà... En aquí se’ns va unir en Pere de Lleida, ell i el papa van anar xerrant i avançant a bon ritme, i jo darrere seu intentant no perdre’ls de vista, per sort, per fi hi havia una temperatura ideal, ni calor ni vent fred. Tant xerrar ells dos va i no van veure el corriol que conformava la darrera baixada, els vaig haver d’avisar. Vam entrar a Pratdip després de 14 hores i 39 minuts. En allà ens esperava un bon sopar (a escollir callos, entrepà d'hamburguesa, truita, salsitxes, ...) i una bona dutxa.\nSens dubte, una de les marxes de la CCCR per repetir.\nPublicat per bitxo a 19:40 3 comentaris:


marfanta.com: Actel comercialitzarà les hortalisses dels socis de la Cooperativa de l'Aldea\nActel comercialitzarà les hortalisses dels socis de la Cooperativa de l'Aldea\nL'ALDEA (Baix Ebre).- El grup cooperatiu lleidatà Actel adquirirà i comercialitzarà les verdures i hortalisses dels socis de la Cooperativa de l'Aldea si l'entitat supera, finalment, el conveni amb els creditors. Ho farà a través d'una societat mercantil vinculada, amb l'objectiu de poder garantir i agilitzar els pagaments als agricultors, perquè recuperin la confiança amb l'entitat. Els gestors de la Cooperativa es proposen triplicar fins els 10 milions de quilos la producció en els pròxims tres anys per poder garantir el pla de viabilitat. El director general del grup Actel, Antoni Llaràs, explica que l'objectiu de l'acord és recuperar la confiança dels productors perquè tornin a portar les seves verdures i hortalisses a la Cooperativa.\nDe moment, l'entitat inicia aquesta tarda la signatura de les primeres adhesions al conveni, amb la necessitat d'aconseguir el 65% de suport dels creditors, per evitar la liquidació. La presidenta de la Cooperativa de l’Aldea, Montserrat Llosa, ha exhortat els socis de la Cooperativa perquè mantinguin viva l'entitat per una “qüestió d'honor” i per recuperar els diners, imposant-se a una “minoria” que s'oposa al conveni.\nLlosa també ha admès que, fins aquests moments, la Generalitat no ha fet efectius encara l'aval que havia promès per ajudar l'entitat a continuar endavant, més enllà d'afavorir el contacte amb Actel. El director territorial del Departament d'Agricultura a les Terres de l'Ebre, Pere Vidal, present també a l'acte de presentació, ha defensat l'actuació de la Generalitat tot afirmant que "fa el que havia de fer" i ha recordat les limitacions que imposa la situació concursal.


Dia Internacional de la Dona Emprenedora - Dones pel Futur\nPosted 19/11/2020 19/11/2020 donespelfuturbcn\nAvui 19 de Novembre es commemora el Dia Internacional de la Dona Emprenedora, instaurat per la ONU el 2014 amb la finalitat de sensibilitzar la societat sobre les dificultats amb les quals s’enfronten encara les dones a l’hora d’emprendre. Una jornada per reflexionar sobre el panorama actual de l’emprenedoria femenina, entre les quals destaca l’encara existent bretxa de gènere.\nAvui, més que mai des de Dones pel Futur volem expressar el nostre suport, col·laboració i acompanyment cap a totes les dones emprenedores, que com bé deia la Presidenta de Dones pel Futur, la Sra. Núria Viñas en l’entrega dels Premis Rosa M. Garriga a l’emprenedoria femenina,\n“Són dones que s’hi estant deixant la pell per tirar endavant els seus negocis, que cada dia aixequen la persiana i no perden els ànims ni l’energia per tirar endavant. Són les heroïnes de la nostra societat. Totes elles es mereixen el nostre reconeixement i acompanyament. Elles fan que en la seva soledat de l’emprenedora, perquè l’emprenedora sempre està sola, en el seu dia a dia es creï riquesa al seu entorn i aconsegueixen marcar un impacte social i econòmic al seu territori i sí, és de gran valor i cal reconèixer-ho. Nosaltres fem el possible per acompanyar-les en aquest camí i donar-lis tot el suport que necessiten.”\nA totes elles i les que vindran, des de Dones pel Futur manifestem el nostre suport i el compromís d’acompanyar-les en aconseguir una societat equitativa i plena d’oportunitats per a totes.\nDones pel Futur (Associació Catalana de Dones Directives i Empresàries) és una entitat que vetlla per donar veu a la visió de la societat a través de les dones, i que lluita per assolir l’equitat entre homes i dones. Les seves línies d’acció són l’apoderament de les dones en iniciatives que reforcin i visibilitzin la seva presència al món empresarial, civil i social; la creació d’espais de diàleg, anàlisi i reflexió; i el foment de xarxes, facilitant espais d’intercanvi d’experiències, col·laboracions i assessorament en àmbits econòmics, empresarials i socials.\n⟵II Congrés Dona i Empresa organitzat per PIMEC i amb la participació de Dones pel Futur\nTaller “Eines per afrontar l’estrès en el context actual” Dijous 26 Novembre 11h⟶


S’obren les inscripcions de carrosses i comparses per al Carnaval de Taradell - Ajuntament de Taradell\nLa rua de la disbauxa serà el dissabte 17 de febrer\nDes d'aquest cap de setmana, es poden fer les inscripcions de carrosses i comparses per participar al Carnaval de Taradell, organitzat per Ràdio Taradell amb la col·laboració de l'Ajuntament i Protecció Civil. Aquest any, la rua de la disbauxa serà el dissabte 17 de febrer i les inscripcions es podran fer fins tres dies abans a les oficines de l'Ajuntament, al Cafè de Can Costa o a través d'un formulari al web de l'emissora (www.radiotaradell.net). Com és habitual, es premiaran les tres millors carrosses i la millor comparsa.\nCom ja es va fer l'any passat, la concentració de carrosses serà a dos quarts de 6 de la tarda i es farà a l'avinguda dels Vilademany. Una hora després, es llegirà el pregó des de la plaça de l'Atlàntida. Els propers dies s'anunciarà qui serà el pregoner o els pregoners d'aquest any.\nL'ordre amb el qual sortiran les carrosses es farà per sorteig el divendres dia 16 a les 6 de la tarda en directe per Ràdio Taradell al programa El dipòsit.\nUn cop acabi la rua, el final de festa del Carnaval serà a Can Costa. A la sala gran, es repartiran entrepans per als membres de les carrosses i comparses, i es lliuraran els premis. El primer premi a la millor carrossa està dotat amb 400€; el segon, amb 300€, i el tercer, amb 100€. El premi a la millor comparsa serà de 100€. Tot seguit, començarà el fi de festa a la mateixa sala, sota l'organització de l'Ajuntament.\nPer vuitè any, Ràdio Taradell assumeix l'organització del Carnaval, amb la col·laboració de l'Ajuntament de Taradell i Protecció Civil-Voluntaris de Taradell. L'Agrupació de Botiguers de Taradell també col·labora en el lliurament de premis.


El Gironès presenta el programa “La Grada Suma” | Consell Comarcal del Gironès\nEl Gironès presenta el programa “La Grada Suma”\nnov. 14, 2014 | Actualitat, Actualitat - Esports\n“La Grada Suma, amb valors sempre guanyem!” per fomentar l’esportivitat a les grades\nEl Gironès ha presentat el programa “La Grada Suma, amb valors sempre guanyem!”, un projecte organitzat pel Consell Esportiu del Gironès, en col·laboració amb el Girona Futbol Club i l’Uni Girona Club de Bàsquet i amb el suport del Consell Català de l’Esport de la Generalitat de Catalunya, la Diputació de Girona, el Consell Comarcal del Gironès i la Unió de Consells Esportius de Catalunya. L’acte de presentació, durant el qual també s’ha signat el conveni corresponent, ha anat a càrrec de la consellera comarcal d’Esports, Roser Estañol, el president del Girona FC, Francesc Rebled, i el president de l’Uni Girona CB, Llorenç Biargé. També s’ha comptat amb la presencia de jugadores de l’Spar Citylift Girona.\nLa consellera comarcal d’Esports, Roser Estañol, ha donat les gràcies a ambdós clubs: “Sense la vostra col·laboració no hauria estat possible tirar endavant aquest projecte”. I ha precisat: “En aquests moments ja hi ha 500 alumnes inscrits i 7 centres escolars de la comarca. Tot i que s’espera que la xifra s’incrementi, ja que les inscripcions (administracio@cegirones.cat) continuen obertes i ens trobem en l’inici de la posada en funcionament de ‘La Grada Suma'”.\nEl president de l’Uni Girona CB, Llorenç Biargé, ha destacat que “Quan ens van demanar participar, en aquesta iniciativa, no vam dubtar, ni un moment, a participar-hi perquè creiem en la inculcació dels valors en els nens i estem segurs que serà tot un èxit”.\nEl president del Girona FC, Francesc Rebled, ha felicitat al Consell Comarcal per aquesta iniciativa i ha precisat que l’estadi de Montilivi posarà en pràctica aquest programa des de les seves grades: “Entenem els valors com a fonamentals en els nens i també treballem amb els pares. Per això, cal formar als nens però implicant als pares”.


Mª Carmen Fernández del RCNT or en el Campionat Autonòmic Absolut Classe Europa - somvela\nActualidad Noticias Mª Carmen Fernández del RCNT or en el Campionat Autonòmic Absolut Classe Europa\nMª Carmen Fernández del RCNT or en el Campionat Autonòmic Absolut Classe Europa\nFoto: Joaquín Carrión - 23 juny 2021\nDurant el cap de setmana, els dies 19 i 20 de juny, es va disputar el Campionat Autonòmic de la Classe Europa organitzat pel Real Club Nàutic Torrevieja en col·laboració amb la Federació de Vela Comunitat Valenciana\nL'equip del RCN Torrevieja es renova amb dos nous regatistes que se sumen a l'equip com són: Eva Frías i Carlos Romero. Així mateix, han participat en la regata per part del RCNT: Mª Carmen Fernández, Alberto Antón, Inés Alcanyís i Alberto Caballero. L'entrenador de la flota és Jesús Rogel que s'ha posat en marxa amb aquesta classe tan juvenil i important per al Club.\nDurant els dos dies de regata es van disputar en condicions de vent fluix i mar plana que va afavorir que Mª Carmen qui amb la seua encertades decisions tàctiques va aconseguir l'Or en el Campionat Autonòmic Absolut. En el cas d'Alberto Antón no va haver-hi sorpreses, ja que va demostrar el seu gran estat de forma aconseguint la Plata en Absolut i 1r Sub20. Marcos Ortega del RCN Dénia va aconseguir el bronze en l'Absolut i 2n en Sub20. Per part seua, Inés Alcanyís es va defensar bé aconseguint el 3r lloc en el Sub20, sens dubte un èxit més per a la jove regatista.\nLa classe Europa amb aquesta regata, ressorgeix, ja que aquesta competició ha servit de preparació per al Campionat del Món al qual aniran els nostres regatistes Inés Alcanyís i Alejandro Pareja, que es disputara a Suècia el mes de juliol. Ara toca continuar entrenant per a preparar aquesta competició.


2019. Agost. Marboré: al naixement del Cinca.\nPugem pel Balcó del Cinca, a Pineta, cap a dalt a Marboré. És dia 10 d'agost: Sant Llorenç. Preveiem de gaudir d'una meravellosa pluja d'estels, clara i neta sota el cel als peus del Mont Perdut, a on acamparem al costat del llac. La pujada del balcó, ben carregades les motxilles, la fem en cinc horetes. No en va són 1.200 m de desnivell. Pugem durant la migdiada i encertem que no fa gaire sol, la qual cosa ens ajuda de no dir. Perquè la part del balcó de dalt, dita de l'embut, és tan espectacular com dureta. Pas a pas anem pujant embut amunt, fins a obtindre el premi de la gran vista de la vall de Pineta un cop arribats a dalt de tot.\nDes d'allà enfilem cap al llac de Marboré per un preciós i exuberant caos de roques. A l'esquerra, omnipresent i majestuós, el Mont Perdut amb sa minvant gelera, que ja ensenya el permagel, ens acompanya, i el Cilindre una mica més enllà. Al fons, els Astazús, que provarem de fer l'endemà. Plantem la tenda amb vistes directes al gegant del Pirineu, vora el llac (a prop de 2.600 m), sota la bretxa del refugi de Tucarroia. Sopem, i amb gana. Ens preparem per a la pluja d'estels. Però, de cop i volta, en un tres i no res, el cel s'engriseix, cada cop més ennegrit, l'espetec d'un tro, comencen les primeres gotes. Ho recollim tot i ens refugiem dins la tenda. Es fa fosc i la pluja no cedeix. Sort que no trona, perquè aquell ressonar de trons a la muntanya fa tremolar l'ànima de dalt a baix. No ens queda altre remei que conformar-nos a dormir, sense pluja d'estels, sinó d'aigua, que regalima per l'exterior de la tenda, mentre ens arraulim dins dels sacs. Bona nit.\n Del Tormalet al Meidia de Bigòrra\nEtiquetes de comentaris: Aragó, Caminades, Cinca, Pirineu


Des de l'ampit de la finestra: La deuen haver cagat molt, allà\nLa deuen haver cagat molt, allà\nQuan veig els carrers plens d'Egipte, Tunísia i Algèria (només li falta el Marroc i Líbia per acabar de completar l'arc nord-africà, i motius no els en falten, com a tot arreu), m'entra una espècie d'enveja. A veure si ens entenem: enveja perquè hi ha un 20% més d'atur juvenil allà que aquí, o perquè els sangren els caps... no. Enveja perquè han pres consciència que, al marge de la seva religió i de la seva ideologia, cal una renovació (eufemisme de revolució) que foti fora els de sempre, i tenint clar que canviant-los per uns de semblants no es resoldrà ben bé res, sinó que cal que tot es teixeixi des de la base.\nAquestes dues setmanes hem viscut a Galícia, al País Basc i a Catalunya diverses mobilitzacions contra la retallada de les pensions. L'any passat, interrompudament, van ser contra la reforma laboral. Malgrat tot, el màxim de gent que hem pogut treure al carrer han estat els 10.000 d'ahir a Barcelona, que està bé, però que al cap i a la fi no deixa de ser una misèria. En aquestes dues setmanes hi ha hagut dues manifestacions al Camp. Una, divendres 21, a Reus, amb unes 200 persones. I ahir, a Tarragona, amb unes 300 persones. I dissabte 22 va ser el torn de Barcelona també, amb unes 4.000 persones al carrer des de Sants fins a la Via Laietana. Com si no passés res. Com si un 40% d'atur juvenil no suposés cap greuge per a la societat. Com si encara haguéssim de donar les gràcies als que ens putegen dia sí dia també amb les seves reformes impulsades des d'un lloc que no sabem ben bé on és.\nI jo penso: collons, la deuen haver cagat molt, allà, perquè hi hagi tanta gent al carrer! Perquè fins i tot sense telefonia ni Internet siguin capaços de fer passar problemes a les forces d'ordre/seguretat/ocupació/repressió (segons ideologia) i arribar a fer notar el problema latent que tenen aquelles societats als seus governs i a la resta del món.\nPerò no és que ho facin ni millor ni pitjor que aquí. Els nostres periodistes són molt valents a l'hora de titllar de "dictadura" qualsevol règim quan els convé, i parlen de llibertat d'expressió, de presos polítics, etc. Que no hi ha aquí, potser, manca de llibertat d'expressió, presos polítics i unes greus deficiències democràtiques? Se'ns pixen a sobre i diuen que plou, el sistema ho té tot pensat. Sindicats grocs, governs maquillats, dictadura mediàtica... pobre govern egipci: no devia fer gaire cas del funcionament del sistema espanyol: és genial, ha aconseguit que un Estat tradicionalment comunista (al centre) i anarquista (Catalunya i Andalusia sobretot) esdevingui una societat passota hiperatomitzada i sense ganes de viure/somiar ni de canviar res.\nDes dels Països Catalans, tota la solidaritat amb el poble egipci, el tunisià i l'algerià, al marge de les nostres cultures, que tan diferents no poden ser si acabem fent servir el facebook, el twitter i el blogger/wordpress per comunicar-nos, però vaja. I, algun dia, quan les canes siguin visibles el cap d'un servidor, us seguirem, a valtros i als grecs, irlandesos i francesos (entre ells, catalans, occitans, bretons, bascos, etc.) que també han demostrat saber sortir al carrer quan calia. Com diu el vídeo, "to defend all rights!"\nJo dono suport a les mobilitzacions contra la reta...\nParlen els adults


Al costat del cos hi havia una garrafa de gasolina buida\ndimarts, 24 de setembre 2019 - 08:45h\nImatge d'arxiu | Frederic Recasens\nLa Guàrdia Civil investiga la mort d'un home, després de trobar el seu cadàver este diumenge en una zona prop d'un conegut centre comercial i allunyada del nucli urbà d'Aldaia, en la comarca de l'horta (València). El cos de l'home estava cremat, pel que encara es consideren diferents possibilitats.\nEl cadàver de l'home aparegué al costat d'un arbre, segons ha avançat 'Las Provincias', molt prop del seu cotxe. El cos no tenia signes de violència o altres que impliquen algun tipo de forcejament i, al seu costat, hi havia una garrafa de gasolina buida. El terra, ple d'herba, va prendre de seguida donades les altes temperatures.\nLa comitiva judicial es va desplaçar fins al lloc dels fets i va autoritzar l'alçament del cadàver. L'autòpsia estava prevista per a este dilluns en l'Institut Anatòmic Forense de València, tot i que encara no se sap què va passar. Alguns dels agents allí presents van preguntar als veïns dels voltants si havien vist o sentit alguna cosa sospitosa.\nTot i que encara no es descarta cap hipòtesi, els agents afirmen que la més possible és el suïcidi, perquè l'home tenia problemes mentals, però no es descarta l'homicidi, ja que és molt poc probable elegir morir cremat. A més, incinerar el cos és una de les formes més utilitzades en els assassinats per a fer desaparéixer les proves, encara que ara per ara els experts forenses poden arribar a conéixer, quasi amb total seguretat, les causes de la mort.


El Barça, pendent de la infermeria aquest inici de temporada | betevé\nEls blaugrana han tingut un inici de temporada força complicat pel que fa a lesions\nCarles Molet | dilluns, 30 de setembre del 2019, a les 13.10\nEl Barça rebrà aquest dimecres l’Inter de Milà al Camp Nou en la segona jornada de la Champions. Els blaugrana estaran pendents de si la infermeria es va buidant, després d’un inici força accidentat pel que fa a lesions de l’equip d’Ernesto Valverde.\nUmtiti, Messi i Dembélé, els més perjudicats\nFins a vuit jugadors del Barça han passat per la infermeria des que ha començat la temporada. De fet, des de la temporada 2014 que l’equip no patia una plaga de lesions tan àmplia en les sis primeres jornades de Lliga. El jugador que més partits s’ha perdut, fins ara, ha estat Samuel Umtiti, amb un total de vuit, i el francès encara tardarà algunes setmanes a tornar, per tant, ampliarà les jornades que es perdrà.\nA continuació tenim dos jugadors, que fins ara, s’ha perdut un total de sis partits. Són Leo Messi i Osmane Dembélé. De fet, tots dos són dubte per jugar aquest dimecres el debut del Barça a la Champions al Camp Nou aquesta temporada contra l’Inter de Milà. Tot seguit, trobem Neto, que se n’ha perdut fins a quatre, tot i que el porter ja s’ha recuperat i entra a les convocatòries.\nEl Barça, pendent de l’evolució\nQui encara no té l’alta mèdica, i de moment s’ha perdut tres partits, és Jordi Alba. El lateral esquerre, un titular fix a les alineacions de Valverde, s’ha lesionat i és un contratemps per al tècnic. Tampoc no va començar la temporada de la millor manera possible Luis Suárez. El davanter es va perdre dos partits. Ara ja ha tornat i dissabte va marcar el primer gol del Barça contra el Getafe. I acabem amb dos jugadors que només s’han perdut un partit. Són Junior Firpo, que està sent el substitut de Jordi Alba aquestes jornades, i Ansu Fati, que es va perdre el partit contra el Getafe i que haurem d’estar atents per saber si pot jugar contra l’Inter de Milà o no.


La dràstica decisió d'un dels consellers de Puigdemont després de l'amen\nEl conseller ha assegurat que continuaria amb la seva agenda però el ministre de Foment ha anunciat que incorrerà en un acte delictiu\nper Redacció dilluns, 30 d’octubre 2017 - 10:27h | Actualitzat a 30/10/2017 17:56h\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Josep Rull publicava aquest matí una imatge d'ell mateix assegut al seu despatx acompanyada del següent text: «Al despatx, exercint les responsabilitats que ens ha encomanat el poble de Catalunya». Cal recordar que, el passat dijous, el mateix dia que es va proclamar la independència, el govern espanyol va fer oficial el cessament de Carles Puigdemont i de la resta de membres del govern català. Així doncs, s'espera que avui l'Estat assumeixi les seves funcions, a més del control del Parlament.\nLa resposta del govern de Mariano Rajoy no s'ha fet esperar i el ministre íñigo de la Serna ha avisat, en una entrevista per RNE, que els «exconsellers» de la Generalitat de Catalunya que, després d'haver estat cessats arran de l'aplicació de l'article 155 de la Constitució espanyola a Catalunya, incorreran en un acte delictiu si acudeixen al seu despatx amb la intenció de treballar.\nInstants després de rebre aquesta amenaça de l'Estat, el conseller Rull ha tornat a tuitejar sobre la seva jornada laboral assegurant que deixava el Departament per «anar a la reunió del Comitè Nacional del PDECat». Molts s'han pres aquesta fugida del despatx com una rendició davant l'amenaça de l'Estat, però Rull ha insistit que «continuem amb l'agenda prevista».\nUn dels consellers de Puigdemont desafia Rajoy amb una imatge


ENTREGA DE PREMIS DEL 29È CONCURS DE NARRACIONS\nEl 25 d'abril de 2010, es va fer entrega dels premis del 29è concurs de Narracions Frater. El acte va consitir primerament amb una Eucaristia a les 12.30 a la Parroquia del Carme amb l'Assistencia del Regidor del Departament d'Educacio i Atenció a la Infancia de l'Ajuntament de Lleida i la Regidora de CIU Montse Bertran.Seguidament es va realitzar un dinar de germanor al Restaurant la Masia amb una assistència al voltant de 50 persones, amb representacio de les associacions de Sindrome de Down, Associació antisida i Hospitalitat de Lourdes.\nEs van rebre al voltant d' unes 15 obres d'adults i al voltant de 50 obres de juvenils entre primària i secundària.\nEl jurat es va reunir al local social de la Frater el dissabte 13 de març a les 19 hores per decidir els guanyadors d'aquest anys.\nAquest any s'ha de valorar molt positivament la participacio de col·legis de Lleida, entre ells: el Col·legi del Carme de la Bordeta de Lleida, el col·legi de Sant Jaume de Lleida, Ceip Guillem Isarn de La Fuliola i el Col·legi del Carme de Balaguer. També es important esmentar la participacio individual d'altres joves de Catalunya dels quals un dels guanyadors es d'Amposta de Tarragona.\nAquest anys els guanyadors han sigut:\n-Amb el 1er premi d'adults Victor Gay i Frias de Girona amb l'obra "el Miracle 68- per Holly Martins" que ha rebut com a premi 400 euros i placa.\n- Amb el 2on premi d'adults a Xavier Serrahima (es el seu pseudonim) de terrassa amb l'obra "Com no ho havia vist abans?" que ha rebut com a premi 200 euros i la placa\n- Amb el primer premi juvenil de primària Júlia Lafuerza Mòdol amb l'obra "Les memòries d'un minusvàlid" del col·legi de Sant Jaume de Lleida que ha rebut com a premi 60 euros, diploma i lot de llibres\n- Amb el segons premi juvenil de primària Toni Alfèrez Balsell del Ceip Guillem Isarn de La Fuliola amb l'obra "En Josep, una persona senzilla que ha rebut com a premi 40 euros, diploma i lot de llibres. Amb aquest col·legi hem d'agrair la demanda de la xerrada sobre sensibilitzacio de les barreres arquitectòniques que ofereix l'associacio de forma gratuïta als col·legis que ho demanin , ja que a rael d'aquesta xerrada i ha hagut una bona participacio d'aquest col·legi.\n- Amb el primer premi de juvenils de secundària amb helena Cobos Rius del col·legi del Carme de Lleida amb l'obra "Estimat diari" que ha rebut com a premi 100 euros, diploma i lot de llibres.\n- Amb el segon premi de juvenis de secundària a Clàudia Pujol Lucas d'Amposta Tarragona amb l'obra "Un repte diari" que ha rebut com a premi 70 euros, diploma i lot de llibres.\n- Degut a la bona qualitat de les obres de secundària es decideix otorgar una accèssit a Glòria Goma Elizalde del Col·legi del Carme de Balaguer amb l'obra "Això es el que jo vull" que ha rebut 40 euros, diploma i lot de llibres.\nL'acte va finalitzar al voltant de les 17.00 hores de la tarda.


L’ACA presenta un nou pla de motes per evitar afectacions com la del Glòria – Espai Agrari Baixa Tordera\nL’ACA presenta un nou pla de motes per evitar afectacions com la del Glòria\nL’ACA presenta un sistema d’evacuació d’inundacions que podria implicar l’afectació dels camps de l’EABT. Foto: Agència Catalana de l’Aigua\nLes mesures podrien implicar l’expropiació de camps de conreu a Blanes i Malgrat de Mar\nL’Agència Catalana de l’Aigua (ACA) ha presentat les diferents alternatives contemplades en el Pla de gestió de motes del tram final de la conca de la Tordera, que preveu una forquilla d’inversió d’entre vint i cinquanta milions d’euros.\nL’anunci es va dur a terme al mes de maig en una conferència al teatre de Palafolls, davant d’entitats i organismes del territori, en presència dels alcaldes de Blanes, Palafolls i Malgrat de Mar, Àngel Canosa, Francesc Alemany i Sònia Viñolas, respectivament.\nLa conca de la Tordera va patir importants desbordaments en els aiguats durant els temporals Dana (octubre de 2019) i Glòria (gener de 2020). Dins d’aquest territori, la Directiva d’Inundacions del Govern de la Generalitat contempla una extensió de prop de 44 quilòmetres en el seu marc de planificació.\nEn conseqüència, l’any 2020, l’ACA va adquirir el compromís amb el territori d’analitzar i proposar actuacions de millora de la capacitat hidràulica de tota la conca, lligades a una millora de la qualitat de l’ecosistema fluvial. Ja aquell any, després de les inundacions, havia activat un procediment d’emergència per a reposar motes i lleres en el seu estat previ.\nEl paquet de mesures plantejades el mes passat es volen dur a terme en els municipis de Blanes, Malgrat de Mar i Palafolls, especialment al sòl agrari d’aquestes poblacions. Amb els seus càlculs corresponents, algunes de les propostes que hi ha ara mateix sobre la taula requereixen l’expropiació de camps de conreu per tal de garantir que una ampliació de la llera de la Tordera sigui capaç d’evacuar les torderades en moments puntuals però d’altíssima intensitat, que són relativament habituals a la conca mediterrània.\nLa primera de les actuacions consisteix en la reordenació de les motes en el tram final del riu Tordera: es preveu l’ampliació de la llera i la creació de noves motes més integrades a l’entorn. També s’han presentat variacions d’aquesta mateixa mesura, amb diferents mides per a les lleres i les motes.\nLa segona mesura proposada, que es realitzaria dins el terme municipal de Palafolls, consisteix en el recreixement de la mota del marge dret un metre per sobre de la cota actual, per evitar el desbordament del riu en aquesta zona. La darrera proposta, prevista a la zona del Rec Viver de Malgrat de mar, contempla l’ampliació de la llera a uns deu metres d’amplada màxima en un tram de dos quilòmetres.\nAbans de prendre la decisió final, l’ACA s’està reunint amb les entitats, sectors i ajuntaments implicats. Foto: Agència Catalana de l’Aigua\nSegons va destacar Samuel Reyes, director de l’Agència Catalana de l’Aigua, aquestes mesures també proporcionarien una millora significativa de la integració de l’arranjament en l’ecosistema deltaic, i a més, es realitzaran conjuntament en l’àmbit on es preveu ampliar la dessalinitzadora de la Tordera.\nDesprés de la presentació, s’ha obert un període de dos mesos per abordar aquestes mesures amb les entitats i sectors implicats, a través d’una sèrie de reunions i conferències que ja s’estan realitzant, abans no es prengui la decisió final d’executar-les.\nPrevAnteriorEs comencen a constituir els Consells Agraris de l’EABT\nSegüentUna delegació de l’EABT visita el menjador sostenible de la seu d’Inditex per estudiar la implementació d’aquest model a CatalunyaNext


Natura endins: Pou de Puig-Madrona. El Papiol - Sant Cugat del Vallés\nPou de Puig-Madrona. El Papiol - Sant Cugat del Vallés\nJa fa un temps que en Martí Ferret traçant uns itineraris per Collserola, localitzà en mig del bosc i sense un camí directe, la boca d’una cavitat vertical i compartí una foto i aproximadament la ubicació amb l’Estrella.\nNo podíem descartar que constituís un accés a l'interessant Avenc de la Mina Berta descrit l’any 1987 pels amics Jordi Lloret i Montserrat Ubach (Espeleòleg 38)., dins del jaciment de la granodiorita biotitica de la vora oriental de la serra de Roques Blanques on destaquen uns dics de quars on la fracturació principal de NE-SW origina unes bossades mineralitzades discontinues.\nPrecisament un dels accesos inferiors dona accés a la mina Matilde o més coneguda pels espeleòlegs com a Mina del Quars.\nFinalment el 14.06.2021 l’Estrella, el Jesús i “Víctor” retrobem el pou "inexplorat", que malauradament no comunica amb les mines conegudes.\nProtegit per uns pilars de ciment i encerclada per dues rotllanes de filferro espinós i rovellat. La boca de 4 metres de diàmetre presenta un frontal rectilini i rocós al que s’hi aboca en acusada pendent un embut terrós amb fragments de pissarra micacitíca.\nLliguem a un arbre la corda de 20m però no és visualitza bé si ha arribat al fons o quedarem penjats. Iniciem el descens preparats per si cal invertir la maniobra i començar l’ascens en ple buit. Però aviat veiem que hi ha un munt de corda en el que pot ser un replà o bé el final del pou. En realitat només mesura 13 metres de fondària, aquest cop, davant les dificultats de llegir el distanciòmetre a plena llum del dia he dut una cinta mètrica de 50m. Al fons hi ha dues galeries incipients com si sortissin en ambdós costats del pou.\nTot plegat sembla una excavació artificial, però no hem aconseguit veure cap senyal de barrinades, o d’altres senyals mecàniques. Només ens cridà l’atenció una bretxa lateral que deformava i esmicolava el rocam pissarrós entre dos fronts de roca més massissa. Potser, tot plegat, es tracta d’una molt antiga recerca filoniana que resultà infructuosa.\nPrenem notes per fer un dibuixet i fem algunes fotos.\nRetornant pel camí exterior veiem unes línies de fractura, amb la mateixa orientació de la base del pou, de desenes de metres de longitud amb reompliments espaiats de quars.\nArribats a la pista, cerquem sense èxit la boca inferior de la mina Berta, tot i que creiem que estem en l’indret adequat. Finalment trobem ajut en una parella que passegen els seus gossos prop d’un amuntegament de nínxols prefabricats de formigó, en una de les sortides del cementiri de Roques Blanques. Els hi preguntem per la boca de la mina del quars, i molt amablement ens acompanyen tot cercant camí per la torrentera actualment envaïda per la vegetació.\nEfectivament continua tancada.\nOstres! Aquest pou no el coneixia pas. Fa anys, quan la porta estava oberta, vam anar amb un amic i vam baixar pel pou de 70 i vam sortir per la mina a peu pla. És un pou ample i espectacular però amb parets molt trencadisses i uns fregaments importants ja que la tirada no és recta i no hi ha on fraccionar, o no ho vam saber veure. No recomano a ningú que baixi aquell pou per la perillositat que implica. Salutacions cordials.\n17 de juny de 2021, a les 12:53\nA la topo que adjunteu el pou de 70 metres que comunica amb l'exterior és on posa "xemeneia".\n17 de juny de 2021, a les 12:56


‘Callback’ guanya la Biznaga d’Or i els premis a millor actor i guió\nEl quart llargmetratge de Carles Torras s’emporta el màxim guardó del certamen, junt amb dos Biznagas de Plata a millor actor (Martín Bacigalupo) i millor guió. El 19è Festival de Málaga de Cine Español ha atorgat la Biznaga d’ Or a la millor pel·lícula a ‘Callback’ de Carles Torras, presentada el passat dimecres 27 d’abril […]\nANOMALOUS, premiada al Worldfest-Houston Int. Film & Video Festival\nEl film ANOMALOUS de VISIONA TV ha obtingut el premi bronze en el festival Worldfest-Houston International Film & Video Festival, en la categoria de suspens/thriller. Dirigida per Hugo Stuven i protagonitzada per Lluís Homar la pel·lícula va ser rodada en anglès entre Barcelona i Nova York.\nLa Piel Quemada a TVE\n“La piel quemada” de Josep Ma. Forn, es podrà veure avui 26 d’abril al programa “Historia de nuestro cine”, de TVE. TVE (la 2) revisa a “Historia de nuestro cine” gran part del cinema espanyol des dels anys 30 fins a finals del segle XX. Sota el títol “pel·lícules que analitzen les diferències socials”. Avui […]\nCALLBACK una producció de Zabriskie Films al D’A\nCALLBACK, de Carles Torras participa en el Festival Internacional de Cinema D’autor de Barcelona que s’inaugura avui 21 abril i clourà l’1 de maig. l film és un thriller psicològic ambientat a Nova York, protagonitzat per l’actor xilè Martín Bacigalupo -també coguionista de la cinta- juntament amb els estatunidencs Lilli Stein, Timothy Gibbs i Larry […]\nPAC ha començat el 2016 oferint als seus socis el CARNET PAC, sent l’única associació del sector audiovisual que disposa d’un carnet propi. L’objectiu d’aquest és oferir als associats un ventall creixent de descomptes en serveis variats, com descomptes a hotels, cinemes, notaria i molts d’altres. Amb la utilització d’aquest carnet es revertirà indirectament una […]\nNova normativa ICAA – Sesió informativa\nSessió informativa de la nova normativa ICAA. PAC, juntament amb FAPAE va oferir el passat 14 de gener una jornada informativa sobre la nova normativa de l’ICAA. De la mà de Mabel Klimt, secretària general i assessora jurídica de FAPE, juntament amb Joan Ginard -president de PAC- i Ramón Colom -president de FAPAE- es va dur a terme […]


Jordi Benplantat: A LA CANCELLERA, PRESENTIN ARMES!, per Francesc Sanuy\nL'Europa sòlida ja no està disposada a acceptar reformes a mig fer, fintes ni compromisos de ‘boquilla'\nDemà toca que la cancellera Merkel vingui a passar-nos revista i lògicament, a Madrid, hi deu haver molta gent que s'enllustra les botes i les sivelles i es prepara per a causar una bona impressió a l'autoritat que pot parar el cop en tant que tallafocs d'última instància per a l'exagerat endeutament espanyol. Ara fa uns anys i en condicions molt menys crítiques, el visitant era Gerhard Schroeder i es va optar per rebre'l a Puerto Banús que, a l'hora de ser fatxenda, és igual que el govern central sigui del PP o del PSOE. Naturalment, aquella impúdica exhibició de luxe, ostentació i riquesa tan excessiva con immerescuda va causar molt mal efecte a la delegació dels paganos de la nostra prosperitat. Era un brutal contrast amb la frugal actitud dels qui ens han fet transfusions de solidaritat en lloc de caure en el ritme fastuós que practiquen aquí els receptors d'unes donacions tan generoses. Convindria, doncs, que aquesta vegada el president del govern anés amb la gorra a la mà, amb humilitat i amb plena consciència que està passant un examen de revàlida. L'Europa sòlida, és a dir, la de l'autoritat ja no està disposada a acceptar reformes a mig fer, fintes no culminades o uns pretesos compromisos que, després, acaben en lip service de boquilla o de paper mullat. Seria, realment, un error monumental el fet de partir de la base que com que som tan grans no es deixaran caure a fi d'evitar que fem trontollar l'euro i que, per tant, és segur que ens hauran de rescatar.\nAl Fòrum Econòmic de Davos, Angela Merkel va dir que el dèficit i el deute públic i privat de països com ara Espanya són la més gran amenaça contra la prosperitat europea i l'economia mundial. Per tant, està disposada a propiciar la creació d'un nou fons de rescat que serveixi de blindatge sempre que els destinataris garanteixin sense mitges tintes que faran els deures. En aquesta línia d'exigència, li donen suport Trichet, el president del Banc Central Europeu, i Axel Weber, governador del Bundesbank, que coincideixen en la noció que l'ajut als malgastadors és causa de tensions inflacionistes. A la trobada, Espanya va tenir la sort de tenir la desgràcia compartida d'haver de preocupar-se de les revoltes de Tunísia i d'Egipte. Gràcies a aquesta imprevista i alarmant complicació, els problemes d'Espanya van passar a un segon terme, tot i que el leit motiv de les converses era principalment la pregunta inevitable sobre les caixes. Que si les que necessitin l'ajut del FROB seran nacionalitzades parcialment i de manera temporal. Que si reben un tracte discriminatori en relació amb els bancs atès que se'ls reclama un core capital més elevat tal com il·lustra el cas del nou Caixa Bank, que gràcies a la transformació passa a tenir un excedent de 1.000 milions d'euros en lloc d'haver de trobar-ne 2.300 de suplementaris per a complir els nous requisits ara marcats.\nPer cert, ja fa temps que em semblen interessants les observacions que, en aquestes matèries, formula l'exministre del govern socialista Jordi Sevilla, aquell que va dir que Zapatero no sabia res d'economia, però que en un parell de sessions de tarda li podrien ensenyar un mínim per a sortir del pas. Ara mateix, per exemple, Sevilla ha dit que el govern central ha comès tres grans errors. El primer, negar l'existència de la crisi. El segon, pensar que un paquet de mesures diverses relatives a qüestions perifèriques podria servir. I el tercer, equivocar-se sobre quines havien de ser les reformes prioritàries. En efecte, costa molt de demostrar que la privatització de les caixes o l'allargament de l'edat de jubilació serveixin per a fer créixer l'economia o donar feina als joves que no en troben. I és veritat que l'envelliment de la població i la demografia o la naturalesa jurídica de els caixes no són qüestions conjunturals situades a l'epicentre de la crisi. En realitat, tots aquest moviments de gesticulació pretenen distreure l'atenció sobre els tres grans problemes que segueixen sense resoldre: obrir l'aixeta del crèdit a les pimes i a les famílies, recuperar la competitivitat i mantenir la demanda. Seguim, doncs, disparant perdigonades sense saber on rau el problema, cosa que, evidentment, no permet trobar la solució. I sobre la pregunta de Davos de what about the Cajas?, doncs s'ha vist que La Caixa no és una ONG benèfica i que, per la celeritat de la conversió, és evident que ja estava preparada. I també que aquells nobles objectius fundacionals del 1904 de previsió social, foment de la cultura de l'estalvi i de protecció contra l'infortuni s'han anat diluint pel camí. I que com a probable anunci dels nous temps que vénen, els discursos i les declaracions s'han fet íntegrament en castellà, igual com els noms de pila dels portaveus.\na les 12:01 p. m.\nHola reagrupat, estaràs content ara q torneu anar de la mà d'Esquerra, hahahaha, a canviat alguna cosa a Esquerra pq ara sigui el vostre refarent? hahahaah ai colla de pringats!\n1 de febrer de 2011, a les 15:22\nGoita, a sobre hi tinc un fill de puta de SI que mai s'ha molestat a aprendre a escriure bé el catlà.\nS'ha de ser retardat, cocaïnòman i delinqüent...\n1 de febrer de 2011, a les 21:55


Publicat l’informe del grup de treball sobre innovació tecnològica sanitària per la crisi de la Covid-19 | TIC Salut Social\nLa crisi de salut pública per la COVID-19 durant la primera onada va posar el sistema sanitari sota el risc de desproveïment d’equips per tractar malalts crítics així com d’altres dispositius i materials necessaris per a la protecció del personal assistencial. Davant d’aquesta situació van sorgir múltiples iniciatives innovadores per donar resposta a les necessitats sobrevingudes.\nPer tal de donar resposta d’una forma ràpida i coordinada a les necessitats d’incorporació de tecnologies amb garanties, l’Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries de Catalunya (AQuAS) i la Fundació TIC Salut Social han promogut a Catalunya la creació d’un Grup de treball transversal inter-institucional, que ha treballat de forma col·laborativa amb membres de l’àmbit de la innovació, l’avaluació, la regulació, la planificació operativa i la provisió assistencial.\nEl treball del Grup s’ha focalitzat en aquells usos innovadors de productes homologats i de productes autoritzats que han hagut de fer alguna R+D+I (recerca, desenvolupament i innovació) per tal de poder donar resposta a la COVID-19 així com tota aquella innovació de novo (nous productes i desenvolupament de prototips) de qualsevol tipus de tecnologia sanitària (excepte els fàrmacs i les solucions digitals).\nLa finalitat d’aquest Grup de treball ha estat establir un procés d’actuació coordinat i sinèrgic per a l’anàlisi de les necessitats, la detecció de la innovació, la valoració i priorització de les iniciatives, el seu acompanyament en el desenvolupament i regulació i, finalment, si escau, l’avaluació de la seva aplicació per a la presa de decisions. S’ha obtingut informació de les iniciatives fonamentalment a través de formularis de recollida de dades que han facilitat la seva caracterització.\nL’informe recull 33 iniciatives innovadores\nPart de la feina realitzada pel grup de treball s’ha recollit en un informe publicat recentment i es recullen les iniciatives tractades fins a 31 de juliol de 2020 classificades segons la seva tipologia. S’ha recollit el tipus de dispositiu i la normativa que li aplica, s’ha descrit breument les característiques de les iniciatives i els seus punts crítics i, finalment, s’ha inclòs una valoració i anàlisi de la situació en la qual es troben actualment. En total, s’han captat 33 iniciatives innovadores, sent les més freqüents les que han desenvolupat equips de suport per a la ventilació mecànica com els respiradors i automatitzadors de baló de ventilació tipus Ambu (15).\nEl Grup de treball ha fet diferents valoracions d’acord a les seves característiques, la normativa vigent i els estudis disponibles. No obstant, caldrà estar atents a la disponibilitat de nova evidència per poder emetre recomanacions més específiques. El treball col·laboratiu amb representació de diferents institucions i la participació de bona part dels actors clau ha permès tenir una visió de 360º que ha estat fonamental per poder orientar adequadament la innovació i la seva implementació a la pràctica.\nPer més informació: https://aquas.gencat.cat/ca/ambits/ossc/oigs/innovacio-tecnologica-sanitaria-covid19/


El CBT guanya al CB Jairis i segueixen vius a la LEB Plata (55-64)\nEls jugadors del CBT després del triomf.\nEls de Berni Álvarez es retroben amb la victòria en un partit molt important per les aspiracions de permanència\nActualitzada 11/04/2021 a les 21:05\nEl Club Bàsquet Tarragona segueix viu a la LEB Plata després de la seva victòria aquesta tarda a la pista de CB Jairis (55 – 64). Aquest triomf permet als blaus gaudir d'una oportunitat més per materialitzar la permanència, això sí, via play out. Els blaus comptaran, a més, amb el factor pista a favor. El conjunt de Berni Álvarez ha fet un partit molt seriós, en el que pràcticament sempre ha anat per davant, sabent controlar els tempos i ritme. David Fernández ha estat el millor jugador del partit, amb 12 punts, 11 rebots i 19 de valoració.\nSortia intens el CBT, lluitador i amb ganes de no deixar-se sorprendre. Duch encadenava un parell de bones jugades per agafar la primera diferència del partit, 5 a 10, que ho complementaria Coronel des de la línia de tres. Els blaus volien posar calma al partit i imposar el seu ritme. Ho aconseguien amb una efectiva defensa, que deixava sense anotar els locals durant uns minuts (7 – 15). S'acabaria aquesta ratxa negativa de Jairis amb dos triples consecutius que tornaven a ajustar el marcador (13 – 15), per deixcar-lo igualat a 15 al final del quart.\nEl CBT seguia desencertat amb l'arrencada dels següents minuts, errant cistelles relativament fàcils. Jaume Zanca trencava per fi la sequia anotadora de l'equip de Berni i tornava a posar els seus per davant. Ho aprofitava el tècnic blau per pujar la seva línia defensiva per desequilibrar l'atac local (15 – 19). Jairis necessitava quatre minuts per retrobar-se amb una cistella, i ho feia per partida doble i de forma consecutiva (19 – 20). Eren els minuts del conjunt murcià, que li donava la volta al marcador per primera vegada (21 – 20). Els blaus recuperaven el domini per mitjà de Bjelic, Barberà i el triple de Duch, que feia reaccionar els seus quan s'apropava el descans (21 – 29). David Fernández hi posaria el colofó amb un triple molt just sobre la botzina, per marxar a vestidors 21 a 32.\nEls dos equips tornaven a pista amb la mateixa energia, però el CBT es mostrava més intens en el rebot, a les dues cistelles. Els de Berni ho acompanyaven amb una magnífica jugada col·lectiva i amb encert des de la pintura, per seguir comandant 23 a 36. Jairis volia córrer, però David Fernández hi posava calma. Els blaus es trobaven còmodes a pista, mantenint una renda de 10-12 punts que els permetia jugar amb cap i tranquil·litat. El joc coral dels blaus passava a ser protagonista, on qualsevol dels jugadors a pista tenir perill d'anotar. Amb aquesta filosofia, els tarragonins aconseguien un +11 al final del tercer quart (33 – 44).\nJairis no abaixava els braços i anotava dos triples consecutius quan començaven els minuts decisius per posar pressió a l'equip de Berni Álvarez (39 – 44). Apareixia Zanca amb quatre punts consecutius i un importantíssim rebot defensiu per aportar tranquil·litat als seus. David Fernández es treia un triple de la màniga en el moment en el que totes les accions ja eren clau (44 – 55). Els tarragonins controlaven el rebot, un fet que acabaria sent decisiu pel desenllaç final, mentre passaven els minuts i segons i s'apropava l'objectiu. Amb 48 a 60 i poc més d'un minut per jugar-se, el CBT es mostrava segur i sense fisures a les seves files. Amb aquesta mostra d'enteresa, el CBT s'anotava el triomf per 55 a 64.\nComenta el contingut : El CBT guanya al CB Jairis i segueixen vius a la LEB Plata (55-64)


Neus Truyol: “Reivindicam i celebram l’èxit de la jornada del 8 de març, una victòria més de totes” - MÉS per Mallorca\nMÉS per Palma organitza un acte per defensar una Palma lliure i igualitària, i denunciar les desigualtats entre homes i dones encara existents en la nostra societat\n“Reivindicar i celebrar els èxits i les victòries és una obligació per qualsevol moviment social i per al moviment feminista, i després de viure el 8 de març d’aquest any, tenim molt a celebrar”. Així ho ha defensat la portaveu de MÉS per Palma i regidora de l’Ajuntament, Neus Truyol, que ha donat el sus a una vetllada per reclamar i treballar, entre totes i tots, una Palma més lliure i igualitària.\nL’assemblea de MÉS per Palma ha organitzat una festa per a visualitzar les lluites del moviment feminista i els resultats de la força de la vaga de totes del passat 8 de març. Truyol ha citat Emma Goldman per referir-se a l’acte amb la frase: “Si no es pot ballar, no és la meva revolució”. Així mateix, la portaveu ha agraït la participació i ha realçat la feina feta en matèria d’igualtat. Truyol ha destacat l’aplicació del Pla d’Igualtat a l’Ajuntament, un document que vetlla pel tractament igual i just per a tots/es els treballdors/es en tots els casos i departaments del consistori, entre d’altres mesures. La portaveu també ha fet referència a l’Institut Balear de la Dona i, més concretament, ha convidat als assistents a unir-se al Pacte Social contra les violències masclistes: “Es tracta d’una primera passa per a comprometre’ns en el nostre dia a dia a portar a terme accions per aconseguir una societat sense cap tipus de desigualtat ni violència”.\nL’esdeveniment s’ha dut a terme a la plaça de la porta de Santa Catalina, davant l’actual biblioteca de Can Sales precisament perquè aquesta va ser una presó de dones, “Les germanetes”, durant el franquisme i la postguerra. Durant l’acte s’ha fet referència a moltes de les dones que foren empresonades en aquest espai, de les quals s’ha destacat la dirigent comunista, Matilde Landa. “Landa va ser capturada a la Madrid i, al 1940, va ser traslladada a la presó de dones de Can Sales on la persecució i l’assetjament de les autoritats franquistes la varen forçar al seu suïcidi l’any 1942, sense haver renunciat als seus principis”, ha explicat Truyol.\nL’actriu Inés Pink s’ha encarregat de conduir l’acte i de recitar els poemes Divisa, Vuit de març i I tu, sols tu, entre d’altres, de Maria Mercè Marçal. A continuació ha actuat el grup de dansa Kaay Feec i ha sonat la música de la DJ Rosemary. Els participants han pogut sopar a la fresca de torrada mentre gaudien de la varietat d’actuacions.


Barra de ballet mòbil d'iniciació d'altura regulable Juliette | Dinamica Ballet\nJuliette, barra de ballet per casa d’altura regulable\nLa Juliette és una barra de ballet d’altura regulable dissenyada per practicar a casa. És una barra lleugera que pots traslladar fàcilment i que manté un bon grau d’estabilitat per poder fer exercicis d’escalfament amb tranquil·litat. La Juliette es pot fixar a 12 altures diferents i adaptar-se a mesura que els petits ballarins i ballarines de casa van creixent.\nUna barra de ballet dissenyada perquè tota la família balli a casa\nLa barra de ballet Juliette es pot ajustar de manera senzilla i ràpida a 12 altures diferents, amb un recorregut de 33 centímetres entre l’altura màxima i la mínima. Dissenyada per a la iniciació al ballet, la Juliette s’adaptarà perfectament als petits i grans de casa.\nLes seves bases d’acer de 6 quilograms cadascuna aporten l’estabilitat suficient per poder executar exercicis senzills amb total seguretat i estan protegides amb taps de pvc que ofereixen subjecció i no marquen el terra.\nEl tacte natural, càlid, agradable i precís de la fusta de pi melis\nA Dinamica Ballet només treballem amb les fustes més adequades per a la pràctica del ballet. La Juliette pot utilitzar-se amb barres d’1 metre, d’1,5 metres i de 2 metres de fusta de pi melis procedents de boscos de gestió sostenible certificada. La fusta és un material viu que combina gran resistència a la pressió amb una lleugera flexibilitat i subjecció òptima.\nPodràs gaudir de la Juliette en tan sols l’estona de prepar-te un cafè\nQuan dissenyem els nostres productes, estudiem com podem utilitzar el mínim nombre de peces possibles pensant en dos objectius: maximitzar la durabilitat dels nostres productes i aconseguir un muntatge fàcil i ràpid.\nPodràs muntar la Juliette seguint les instruccions que et proporcionarem en pocs minuts amb l’única ajuda d’un tornavís i la clau Allen inclosa. Pots comprar la Juliette a la nostra botiga en línia i te l’enviarem a casa.\nBarra de fusta: 1 barra de Pi Melis de Ø 40mm de 100cm, 150cm o 200cm.\nManeta de fixació de PVC y diàmetre Metric 8\nTrobaràs 5 elements: 2 bases, 2 columnes i 1 barra de fusta.\nPrimer cal muntar les columnes sobre les bases (A) i a continuació fixar la barra de fusta sobre les platines. El mecanisme per regular l’alçada (C) es lliura ja muntat.\nInclina una de les columnes i col·loca-la sobre l’orifici central d’una base. Des de la part anterior de la base, la que quedarà recolzada a terra i té les proteccions, introdueix el cargol gran i uneix-lo a la columna a través de la base. Colla’l amb força amb la clau Allen fins que la columna quedi perfectament fixada a la base. Repeteix el procés amb la segona columna.\nPer moure la barra, situa’t a la part central de la barra de fusta i aixeca-la completament del terra amb les dues mans. No arrosseguis les bases, així evitarem fer malbé els taps de goma i ratllar el terra.


Sant Cugat celebra la primera edició de Lumínic, festival dedicat a la fotografia de gran format i d'autor a Catalunya. El programa es compon d'exposicions, xerrades, tallers, projeccions i mercats fotogràfics per donar a conèixer el feet fotogràfic i familiaritzar el públic amb projectes professionals i amateurs.\nEntre d'altres mostres destaquen 'La gravetat del lloc' (Casa de Cultura de Sant Cugat, de dl. a ds.), una reflexió sobre la idea de lloc a partir dels diàlegs entre l'escultura de Clara Gassull i les fotografies d'Israel Ariño. El projecte 'Welcome to Espaiñ' (Museu del Monestir, de dt. a dg.), de Jordi Bernadó, que subratlla la cara més lúdica i irònica del país, amb jocs metafòrics i absurds. L'homenatge de Maria Espeus a dones que han patit la violència masclista, 'De l'ombra a la llum' (Museu del Monestir, de dt. a dg.). I la fotografia documental de Neus Solà, que sota el títol de 'Poupées' ha retratat el pas de la infància a la maduresa de les nenes gitanes a Perpinyà (Ateneu Santcugatenc, de dl. a ds.).