Violent o edulcorat?\nEscrit el 11 Març 2014\nUn dels temes més recurrents en la història del cinema és la bogeria. Directors i guionistes han optat per retratar l’àmplia varietat de trastorns mentals, amb millor o pitjor encert, però sempre amb la intenció d’atraure el públic.\nEls trastorns mentals atrauen el cinema «per les seves manifestacions extremes, notòries i excel•lents, pel seu reflex en conductes que ens sorprenen i estranyen», segons ho defineix la psicòloga Beatriz Vera en el seu llibre Imágenes de la locura (Ediciones Calamar, 2006). A més, aquest tipus de cinema permet accedir a un món que en un altre cas no seria possible conèixer sense ser professional en la matèria, per la qual cosa el cinema es converteix, per a moltes persones, en l’únic referent, i tot el que transmet és acceptat sense el més petit dubte. De fet, poques pel•lícules que tracten la bogeria porten l’espectador a un enteniment real del trastorn, ja que la majoria de vegades es basen en estereotips. En aquest sentit, segons Vera, poden trobar-se dues tendències de representació extrema de la bogeria: «d’una banda es tendeix a edulcorar el trastorn i, de l’altra, a presentar-lo com un factor afegit al terror, la violència i el crim».\nMites i errors del cinema\nAixí, el cinema ha ajudat a establir diversos mites relacionats amb la psicopatologia i amb la mateixa pràctica psicològica professional. Segons Vera, les relacions entre psicòleg i pacient se solen mostrar com a disfuncionals, i la professió de psicòleg apareix banalitzada i menyspreada. També s’han generat mites entorn de la figura de la persona amb problemes de salut mental. Vera destaca que «el mite més arrelat i estigmatitzant és el que associa violència a trastorn mental», a més d’altres mites que relacionen geni i bogeria.\nD’altra banda, el doctor en psicologia Andrés García, assenyala al seu llibre Psicología y cine: vidas cruzadas (UNED, 2006) altres errors comuns; entre els quals que el pacient és vist com una víctima de la família o de la societat i que el psicoterapeuta és algú incapaç de marcar els límits entre ell i el seu pacient.\nCoincideixen també a assenyalar errors del cinema a l’entorn de la salut mental Danny Wedding, Mary Ann Boyd i Ryan M. Niemiec en el seu llibre El cine y las enfermedades mentales (J&C Ediciones Médicas, 2007). Al-guns fan referència al fet que l’amor per si mateix venç el trastorn, que les persones amb aquests problemes són violentes, que el tractament psiquiàtric bloqueja la creativitat i la intel•ligència i que és alliberador deixar-lo segons la pròpia voluntat del pacient.\nL’error més comú que se sol cometre és afirmar que les persones amb problemes de salut mental són assassines i perilloses, amb la qual cosa es perpetua l’estigma. També la figura del psicòleg hi surt perjudicada. Pilar de Miguel, psiquiatra i col•laboradora del projecte «Mucho más que cine», explica que al professional se li dóna un tractament o molt bo o molt dolent. «De mitjan anys cinquanta a mitjan anys seixanta, la figura del psiquiatra, sempre confosa amb la del psicoanalista, apareix amb molt de poder i obstinada a ajudar al pacient», especifica, i posa com a exemple tres pel•lícules d’Alfred Hitchcock: Vertigen (D’entre els morts) (1958), Rebeca (1940) i Recuerda (1945). Un altre dels mites que assenyala aquesta professional és el que afirma que «la psiquiatria és una forma de manipulació i rentat de cervell, i els medicaments no curen, pertorben, com a Algú va volar sobre el niu del cucut» (Milos Forman, 1975). En canvi, destaca l’equilibri d’Una ment meravellosa (Ron Howard, 2001) perquè no planteja el psiquiatra com l’heroi i el pacient com el dolent, sinó que «el professional utilitza mètodes agressius, els deixa d’utilitzar quan pot i recepta al seu pacient psicofàrmacs menys agressius».\nPer la seva banda, José Félix Rodríguez, psicòleg i director del Seminari de Cinema, Psicologia i Psicopatologia del Col•legi Oficial de Psicòlegs de Madrid (COPM), destaca que «hi ha pel•lícules que fomenten l’estigma i altres que no, no és una realitat que la recullin especialment», tot i que sí recalca que hi ha moltes incorreccions pel que fa a la teràpia, com el tòpic del pacient que s’enamora del seu terapeuta, que «pot ser cert però no passa mai». Un clar exemple d’aquest error, diu, és El príncep de les marees (Barbra Streisand, 1991), i una bona pel•lícula que plasma correctament aquesta situació és L’indomable Will Hunting (Gus Van Sant, 1997). Però recalca que «hi ha pel•lícules que, sense tenir la intenció de ser psicològiques, fan uns retrats magnífics dels trastorns mentals».\nPer a l’anàlisi de les pel•lícules que tracten temes relacionats amb els trastorns mentals, els autors solen fer una selec-ció de la classificació que proporciona el Manual Diagnòstic i Estadístic dels Trastorns Mentals (DSM). Beatriz Vera recull sis classificacions en el seu llibre Imágenes de la locura, que es considera el que recull més completament la relació entre la psicopatologia i el cinema a nivell espanyol. En primer lloc destaca els trastorns amnèsics o de pèr-dua de memòria, que «amb tota seguretat són els trastorns mentals més representats pel cinema», diu.\nDins d’aquesta tipologia de trastorn destaca per excel•lència Memento (Christopher Nolan, 2000). Lenny (Guy Pearce) pateix amnèsia anterògrada, per causa de la qual és incapaç de crear nous records, però intenta utilitzar la seva memòria de procediments per aprendre i recordar. Wedding, Boyd i Niemiec destaquen d’aquest film la seva «capacitat d’obligar l’espectador a experimentar el món tal com l’experimenta algú que té amnèsia anterògrada»; i García puntualitza la importància de «l’alteració que Nolan provoca en l’estructura temporal de l’argument amb la finalitat de provocar estats psicopatològics en l’espectador».\nUna segona classificació és la de l’esquizofrènia i els trastorns psicòtics. Vera remarca que «la psicopatia ha estat confosa amb la psicosi i amb el trastorn d’identitat dissociatiu (TID)». Psicosi (Alfred Hitchcock, 1960) és una de les pel•lícules que més han contribuït a perpetuar el mite de la violència en persones amb trastorns. A més, molts experts en salut mental afirmen que Norman Bates (Anthony Perkins) pateix un desdoblament de la personalitat propi d’un TID, i altres diuen que es tracta d’un esquizofrènic paranoide. També fomenta la confusió entre psicopatia i psicosi el film Spider (David Cronenberg, 2002): el tagline del DVD a Espanya diu: «submergeix-te en la ment del psicòpata». García inclou també dins d’aquesta classificació una de les grans pel•lícules del segle XX, Taxi Driver (Martin Scorsese, 1976), en la qual descriu el trastorn de Travis (Robert de Niro) com «un clar caire psicòtic que emergeix d’una ideació delirant en la qual el món és percebut d’una forma inhòspita i agressiva, per la qual cosa el deliri és l’única forma possible de tolerar-lo». Una altra visió de l’esquizofrènia la dóna Birdy (Alan Parker, 1984), que mostra els símptomes negatius propis de l’esquizofrènia de tipus catatònic.\nDins la classificació de trastorns de l’estat d’ànim, el trastorn bipolar només ha sigut reflectit específicament a Mr. Jones (Mike Figgis, 1993), en la qual la majoria de crítiques fan referència a la mediocre qualitat de la cinta i al mal reflex que fa del trastorn, en concret centrant-se en l’excessiu carisma del protagonista, que fa semblar el trastorn com una qualitat envejable, encara que sí és cert que una de les característiques de les persones que passen per un episodi maníac és despertar admiració. I com a trastorn depressiu destaca Gent corrent (Robert Redford, 1980), en la qual Conrad (Timothy Hutton) pateix una depressió, que es caracteritza al film per l’insomni, la pèrdua d’apetit i l’aïllament social. A més, és una de les poques pel•lícules en les quals la figura del psicòleg no està desvalorada ni trivialitzada.\nLa quarta classificació de Vera són els trastorns d’ansietat, entre els quals inclou l’agorafòbia i el pànic, que no han sigut gaire tractats pel món del cinema. Els atacs de pànic s’han retratat normalment des d’un punt de vista còmic, i l’agorafòbia s’ha relacionat amb thrillers criminals. El 1935 es va estrenar la primera pel•lícula que reflecteix un trastorn d’agorafòbia, In Person (William A. Seiter); encara que també és destacable Copycat (Jon Amiel, 1995), que retrata una professional de la psicologia afectada d’agorafòbia, un recurs molt comú al cinema. Dins dels trastorns d’ansietat, també es pot incloure el trastorn obsessiu compulsiu (TOC), que no queda retratat fins al 1997 amb l’estrena de Millor, impossible (James L. Brooks). Segons García, el film «reflecteix a la perfecció la simptomatologia característica d’aquest trastorn», però Vera escriu en el seu llibre que un dels grans defectes de la pel•lícula és «la confusió que crea en l’espectador pel fet que presenta un solapament molt ambigu entre la personalitat del protagonista i la seva malaltia».\nLa cinquena classificació porta als trastorns dissociatius (amnèsia dissociativa i fuga dissociativa), entre els quals s’inclou Recuerda, en la qual el doctor Anthony Edwardes (Gregory Peck) pateix amnèsia i se sotmet a sessions de teràpia d’interpretació dels seus somnis.\nI la sisena classificació tracta el trastorn d’identitat dissociatiu (TID), conegut fins al 1994 per trastorn de personalitat múltiple. En aquest cas destaca Sybil (Daniel Petrie, 1976), basada en el cas real d’una jove que va desenvolupar setze personalitats diferents. Segons Vera, «les pel•lícules que han utilitzat la identitat dissociativa ho han fet apartant-se bastant del trastorn real; potser és aquest un dels trastorns pitjor tractats cinematogràficament». Però segurament la pel•lícula més característica és Las tres caras de Eva (Nunnally Johnson, 1957), també basada en un cas real. En la ficció acaba amb final feliç, però en la realitat Eva va arribar a desenvolupar vint-i-dues personalitats. És una de les poques pel•lícules sobre aquest trastorn en la qual entre les diferents personalitats que presenta no n’hi ha cap de conflictiva, violenta, agressiva o criminal.


L’Ajuntament de Sant Josep obre en el mes de juny 35 expedients sancionadors per la per vulneració de l’Ordenança de gestió de residus - Ajuntament de Sant Josep\nInici > Noticias > noticia > L’Ajuntament de Sant Josep obre en el mes...\nL’Ajuntament de Sant Josep obre en el mes de juny 35 expedients sancionadors per la per vulneració de l’Ordenança de gestió de residus\nLa Regidoria de Medi Ambient de l’Ajuntament de Sant Josep de sa Talaia ha obert durant el mes de juny 35 expedients sancionadors per incompliment de l’Ordenança de Gestió de residus i neteja viària, i l’Ordenança de residus de construcció i demolició. Dels 35 expedients sancionadors, 19 expedients corresponen a empreses i 16 a particulars. Les sancions, 5 d’elles tipificades com a molt greus estan gravades amb multes de 2.000 i 5.000 euros, 14 dels expedients són per sancions greus, tipificades amb multes de 900 euros i 16, per sancions considerades lleus, oscil·len entre els 100 i els 400 euros.\nLes sancions imposades són conseqüència de les males pràctiques que, tant empreses com particulars, s’han acostumat a dur a terme: abocament de cartons fora i a sobre dels contenidors, restes de poda i pots de pintura, restes d’obra, així com l’abandonament de matalassos, aparells elèctrics i mobiliari. En alguns casos, les sancions també corresponen a l’ús incorrecte dels contenidors. S’han trobat ampolles i cables als contenidors de cartó o vidre així com restes de productes químics.\nCal destacar, que part d’aquestes sancions corresponen a establiments que tenen la consideració de productors singulars i que per tant han de disposar de contenidors propis per a la gestió dels seus residus. Les sancions s’han imposat per no disposar de contenidors suficients o fer-ne un mal ús, per incorrecta separació de residus o per utilitzar els contenidors públics.\nDes de la Regidoria de Medi Ambient es vol recordar que a avui dia és obligatori la separació de residus en fraccions (rebuig, paper, vidre, envasos lleugers) i insistir en la importància de fer un bon ús dels contenidors de reciclatge selectiu així com en la importància dels Punts Verds i les Deixalleries, on s’hi poden deixar, sense cost (sempre que no superi unes quantitats determinades), tan grans embalatges com restes d’obra i poda, per exemple. “És molt important crear una consciència ciutadana respecte a la correcta separació dels residus domèstics i que les empreses també siguin respectuoses i conscients que és necessari fer un ús correcte tant dels punts de recollida com dels horaris” explica Neus Marí, regidora de Medi ambient.\nAixí mateix, també es vol informar que la voluntat d’aquest Ajuntament és que les males pràctiques ambientals siguin perseguides, i es sancionarà els infractors, segons detallen les Ordenances Municipals amb multes d’entre 100 i 900 euros per sancions considerades lleus, de 900 a 45.000 euros per a les qualificades de greus i d’entre 45.001 fins a 1.750.000 per a les que es considerin molt greus (segons si s’acullen a l’Ordenança de Gestió de residus i neteja viària o a la de residus de construcció i enderroc).


Manel Roca – Espai Nautilus\nManel Roca Marco va néixer a Tarragona el 31 de desembre de l’any 1939. Va començar a pintar quadres als anys 60, tot fent alguna exposició a alguns llocs com Barcelona, Saragossa o Andorra. No obstant això, s’ha dedicat professionalment a una altra feina que no té a veure amb les arts.\nAls anys 90 va tornar a pintar, tot expressant allò que en aquells moments li demanava el seu esperit de creació. Ha realitzat una prolífica obra plena de sentiment, en la qual no deixarà indiferent a l’espectador que ben segur gaudirà dels traços de l’artista.\nTècnica mixta 650€\nTècnica mixta 3.000€\nTècnica mixta 400 €\nTècnica mixta 400€\nTècnica mixta 550 €\nTècnica mixta 2.500€\nTècnica mixta 750€\nTècnica mixta 450€


Fotògrafs i escriptors de renom recorren la demarcació a la nova col·lecció de mapes d'autor 'Territori a peu', una iniciativa del Festival SCAN Tarragona amb el suport del MAMT | Diputació de Tarragona\nFotògrafs i escriptors de renom recorren la demarcació a la nova col·lecció de mapes d'autor 'Territori a peu', una iniciativa del Festival SCAN Tarragona amb el suport del MAMT\nEl Museu d'Art Modern de la Diputació de Tarragona acull la presentació de l'itinerari: 'Via Augusta. Del Vendrell a la Torre dels Escipions', amb fotos de Mònica Roselló i textos de Joan Cavallé. Hi estarà exposat fins al 24 de novembre en gran format\nLa presentació s'ha dut a terme a la sala d'actes del MAMT\nEl Museu d'Art Modern de la Diputació de Tarragona (MAMT) i el Festival Internacional de Fotografia SCAN Tarragona han presentat aquest divendres la col·lecció de mapes d'autor 'Territori a peu', amb imatges de fotògrafs de renom internacional i textos d'un escriptor destacat del territori. El primer dels mapes ja s'ha editat. Es tracta de l'itinerari 'Via Augusta'. Del Vendrell a la Torre dels Escipions', amb fotografies de Mònica Roselló (Tarragona, 1961) i text de Joan Cavallé (Alcover, 1958).\nLa presentació d'aquesta iniciativa s'ha dut a terme al Museu d'Art Modern de la Diputació de Tarragona i ha anat a càrrec del diputat de l'àrea del SAC de la Diputació, Joan Josep Garcia, amb la participació dels autors i de la directora artística de l'SCAN Tarragona, Chantal Grande. Així mateix, han assistit a la presentació la diputada delegada de Recursos Humans de la Diputació, Sílvia Puerto, i la directora del museu, Marisa Suárez, entre altres nombroses persones. L'exposició d'aquest mapa número 1 es pot visitar en gran format en una de les sales del MAMT fins al proper 24 de novembre, de dimarts a divendres, de les 10.00h a les 20.00h; dissabte de 10.00h a 15.00h i de 17.00h a 20.00h, i diumenge d'11.00h a 14.00h.\nSCAN Tarragona és un festival biennal que va celebrar la darrera edició el 2018, on ja es va treballar en la gènesi d'aquesta col·lecció que ara es presenta. Es tracta d'un festival de caràcter obert i vocació internacional que acull iniciatives de procedència múltiple, pública i privada, i que es caracteritza per la promoció i divulgació de la fotografia com a mitjà d’expressió. Al mateix temps, és el punt de trobada del sector de la fotografia de creació i, sobretot, fa possible que el públic general gaudeixi d’una interessant oferta d’exposicions i activitats a l'entorn de la imatge i del fet fotogràfic. El MAMT és un dels espais de la ciutat de Tarragona on es desenvolupen aquestes iniciatives.


Villa Flores Murcia Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Villa Flores\nDissenyat tant per oci com per negoci, Villa Flores està situat idealment a Lo Mendigo; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nVilla Flores també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Lo Mendigo. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha servei de bugaderia.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb piscina privada, aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen camp de golf (a 3 km), piscina exterior, pistes de tennis estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Villa Flores és una elecció inteligents per a viatgers a Lo Mendigo, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Visita guiada: Miravet, Creu, Mitja Lluna i Temple | YourLocalGuides.net\nMiravet és la vila que, d’antic, senyora l’Ebre entre el Pas de l’Ase i el congost de Barrufemes.\nEls carrers, els camins, les cases i el castell, guarden la història per comprendre el poblament i la raó d’unes terres de frontera.\nUna història protagonitzada per frares llegendaris de l’Orde del Temple de Salomó, per nobles nissagues i per la gent que conreava i enriquia les terres de ribera.\nPrecio EU - Euro: 20€ adults / - 18 anys 8,50€ / - de 8 anys gratuïta\nVisites programades tots els caps de setmana i festius i visites concertades per a grups.\nLa visita inclou el guia, l'entrada als monuments i el tast.\nEstas solicitando información sobre: Visita guiada al Castell de Miravet i al poble vell: La Creu, La mitja Lluna, el Temple i Miravet —————————————————– Escribe tu mensaje aquí


Batut antiedat a la Thermomix - Receptes a la Thermomix\nBeguda amb propietats antioxidants que juntament amb una dieta equilibrada ajuda a preservar l'energia, vitalitat i la joventut.\n1. Batut antiedat a la Thermomix\n2. Ingredients per fer Batut antiedat a la Thermomix\n3. Preparació de Batut antiedat a la Thermomix\n4. Valors nutricionals de Batut antiedat a la Thermomix\n5. Equivalències TM5 / TM31 i TM21\nL'Aloe Babadensis és una de les plantes medicinals més conegudes de la humanitat. Utilitzada en la medicina popular des de fa milers d'anys en moltes parts de món. L'Aloe Vera és present a les nostres llars de moltes formes diferents, des de cosmètica fins begudes que el contenen. A l'hora de triar el suc concentrat d'Aloe Vera és convenient revisar el percentatge d'aquest a la llista d'ingredients, l'ideal és que sigui 100% pur, concentrat i premsat en fred.\nAquesta recepta és per a 2 gots d'aquest deliciós batut anti-edat. prova també el Batut de pinya i cogombre per perdre pes o el Smoothie antioxidant Califòrnia a la Thermomix\nAquesta beguda a part de ser deliciosa i dolça (gràcies a la pinya), és cremosa i està plena d'àcids grassos bons (alvocat) mentre deu el seu poder antioxidant a l'àloe vera, a l' rejuvelac ja l'herba de blat acabada de tallar.\nNota: L'Aloe Vera no ha de ser consumit en excés per evitar el seu efecte laxant.\nPreparació3 minutsTotal3 minuts\nIngredients per fer Batut antiedat a la Thermomix\n30 grs d'espinacs\n150 grs de pinya congelada\n150 grs de suc d'Aloe Vera\n250 grs de rejuvelac(Aigua enzimàtica)\n1 grapat d'herba de blat fresca\nPreparació de Batut antiedat a la Thermomix\nAfegeix tots els ingredients al vas de la Thermomix i programa a velocitat progressiva 5-10 durant 30 segons. Es pot fer en una liquadora, utilitzant la velocitat màxima que aquesta permeti i revisant que no quedin grumolls. A el no tenir la mateixa potència que la thermomix segurament requereixi un parell de minuts.\nDecorar amb unes fulles de menta o menta.\nValors nutricionals de Batut antiedat a la Thermomix\nCategoriaBegudes, vegetalsCuinade Dieta, Detox, Reial Food, Alimentació real, vegetarianaetiquetes#aguacate, #aloevera, #espinacas, #hierbadetrigo, # pinya, #rejuvelac


BaleArt es renova per recuperar visitants\nEls artesans de la fira es mostren insatisfets amb el públic assistent el primer cap de setmana\nM.L.E. | 06 desembre 2005\nDes que BaleArt obrí les seves portes dissabte passat, i fins ahir, han passat pel recinte firal del polígon de Llevant de Palma devers 4.000 persones, les quals han pogut contemplar els diferents productes artesans que s'exposen en els 123 expositors. Enguany, la família artesana més nombrosa és la del menjar i del beure (22 per cent dels expositors), seguida de la del fang i els terrissers, i de la de les arts plàstiques.\nJosé Manuel Zas, de la Panaderia Lozano (Galícia) és un dels 19 expositors que visita per primera vegada BaleArt. Ell assegura que «el producte estrella» del seu expositor és l'empanada gallega, sobretot de pop, tonyina i copinyes, tot i que la gent també li demana Tarta de Santiago, feta amb ametlla. Per contra, Mari Loli Valline és una de les veteranes de la fira, ja que des de fa 20 anys es trasllada des d'Astúries al saló. «En aquests vint anys han millorat molt les infraestructures i també l'ornamentació de la fira», comentà l'asturiana.\nXenia García ha vengut a BaleArt des de l'illa pitiüsa de Formentera i treballa amb plata i pintura. Ella assegurà que, tot i que el sector de la joieria i plateria passa temps difícils a causa de la competència en preus dels productes xinesos o indis, els seus productes «tenen una bona recepció» perquè el que ha fet és recórrer al disseny per diferenciar-se dels altres. També Bàrbara Pons i Joana Muñoz, d'Es Fangueti de Menorca, recorren al disseny, en aquest cas de peces de fang, per competir amb productes més comercials. Pons va comentar que el que més venen són fonts decoratives i recipients per a salses, «ja que es tracta de productes que es diferencien clarament dels més comercials».\n«Fa 15 anys que visitam BaleArt. Ens agrada fer-ho cada any per les festes de Nadal», comentà Antònia Fullana, de Campos, que assenyalà que enguany «els expositors estan més organitzats, hi ha més llum i tot està més cuidat». També Maria Bordoy, de Palma, comentà que visita el saló des de fa molt de temps. «No fa falta anar a l'estranger o a la Península per veure i comprar artesania perquè a Mallorca en tenim», confessà Maria.\nL'opinió general dels expositors de BaleArt és que no hi ha tant de públic com esperaven, tot i que es mostren contents perquè els estands estan més cuidats i decorats que mai.


La pancarta que ha encapçalat la marxa dels viticultors en la jornada de vaga ELOI TOST / ACN\nDijous, 05 Setembre 2019 15:27\nUnió de Pagesos, Joves Agricultors i Ramaders de Catalunya i l’Associació de Viticultors del Penedès han organitzat una jornada de vaga en la verema aquest dijous per protestar pel preu que les grans empreses productores de cava els paguen el raïm. Han denunciat que les companyies enguany han imposat una retallada del 28% respecte l’any passat, que en alguns casos deixa en 0,30 euros el quilo de raïm.\nEls viticultors han afirmat que la xifra està per sota del cost de producció, estimat en uns 40 cèntims. Després de concentrar-se davant el cementiri de Sant Sadurní d’Anoia (Alt Penedès) s’han desplaçat fins a les instal·lacions de Codorniu i Freixenet, on s’han reunit amb directius i han llegit un manifest, respectivament. També s’han manifestat davant l’Ajuntament del municipi.\nA continuació s’han desplaçat cap a Vilafranca del Penedès per protestar davant del consistori i el Consell Regulador del Cava.


Viatge en el temps per la història de l'Anònima, la darrera obra del FABA - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nViatge en el temps per la història de l'Anònima, la darrera obra del FABA\nA l'exposició del Museu Comarcal es va conèixer la data del proper festival, del 10 al 16 de maig\nanna hernàndez 16.11.2019 | 23:10\nImatge de la producció «Energia Anònima» | hajar echenouili\nImatge de la producció «Energia Anònima»\nEnergia Anònima. Així és com s'anomena l'última de les tres produccions del 2019 del Festival Artístic del Barri Antic (FABA), que reclama la fàbrica Anònima per a l'ús creatiu i transformador a la ciutat de Manresa. La producció es va presentar ahir i encara es pot visitar durant tot el dia d'avui al Museu Comarcal de Manresa.\nA càrrec de Martí Campabadal, Anna Muñoz i Joel Badia, el muntatge és, segons ells, la creació més ambiciosa que han fet fins ara, ja que vol significar un viatge en el temps pel passat, present i futur de l'Anònima.\nEs tracta d'una sala fosca on els creadors han fet un muntatge artístic de llums que culmina amb un focus il·luminant una de les parets amb el missatge «L'energia és el fil conductor des de la primera combustió del carbó fins a l'actual i necessària energia social i creativa de totes nosaltres. Tu ets i projectes l'energia que defineix el futur de l'Anònima».\nUn missatge que indica l'objectiu del FABA amb totes les seves creacions: que l'espectador «faci una interacció inconscient i experimenti un apropament amb l'espai, tant des de la llum com en l'àmbit sonor», va explicar Badia.\nEl so també es converteix en protagonista en aquest nou treball. A la sala d'exposició, no només es juga amb la llum, sinó que el component sonor també hi té un paper primordial per fer de l'exposició una experiència sensorial completa. Aquest element, que ha inspirat els creadors a l'hora de materialitzar el seu darrer projecte, no hauria estat possible sense el duet Toia, integrat per Jordi Portabella i Lluís Coll, amb la seva peça sorollista inspirada en els sons de la maquinària de l'Anònima i la música de l'època.\nLa llum i el so com a eines\nLa sinergia entre la llum i el so, doncs, pretén recordar els inicis de la primera fàbrica que va donar electricitat a Manresa, però augura, a través del component artístic, el futur transformador que el FABA vol donar a l'Anònima, segons Campabadal.\nAl final de la presentació, els organitzadors del FABA van anunciar les dates del proper festival, que tindrà lloc del 10 al 16 de maig de l'any vinent i que ha rebut 226 propostes artístiques, algunes de les quals provenen de fora de Catalunya.\nL'èxit de la inexpertesa\nEls tres creadors es van definir a si mateixos com a persones sense experiència però amb moltes inquietuds artístiques. «Volíem posar-nos a prova i vam decidir agafar la peça sorollista de Toia i unir idees entre tots», va expressar Muñoz. Tots tres estaven convençuts que l'èxit de la creació prové, justament, de la cohesió creada entre un grup de joves inexperts però ambiciosos de l'art.


Lloguer d'espais - Cambra de Comerç de Manresa\nLa Cambra compta amb sala d’actes, sales de reunions i aules de formació que poden ser utilitzades per les empreses per a dur a terme reunions de treball, presentacions i actes diversos.\nLes sales i aules climatitzades, es poden equipar amb material divers: retroprojector, canó de transparències, televisió, etc.\nAUDITORI (1 Mòdul) 50 Persones\nAUDITORI (2 Mòduls) 81 Persones\nAULA 26 Persones\nSALA VISITA 10/15 Persones\nTarifa de lloguer de sales\nTotes les sales tenen un preu de 100 €/dia*.\n*Dte a les empreses aportadores.\n(*) El preu de l’aula inclou: canó, ordinador, pantalla, vídeo, projector.\nL’horari al públic de la cambra és de dilluns a divendres de 8.00 a 14.30 h i dijous també de 15.30 a 17.30.\nNormativa per a la cessió de sales de la Cambra de Comerç i Indústria de Manresa\nLes reserves s’efectuaran per escrit amb un mínim de 24 hores abans de la celebració de l’activitat, i restaran condicionades a l’acceptació de la Cambra de Comerç de Manresa i al seu pagament.\nEl pagament de les sales s’haurà d’efectuar amb un mínim de 24 hores abans de l’inici de l’acte, a excepció d’aquelles empreses amb les que s’hagi acordat una altra forma de pagament.\nL’empresa usuària prohibirà l’accés a la sala un cop esgotat l’aforament autoritzat i vetllarà pel compliment de les mesures de seguretat necessàries d’acord amb la naturalesa de l’acte que s’hi celebri.\nLes sales han de quedar disponibles de manera puntual i un cop finalitzades les hores prèviament pactades.\nEn cas de fer publicitat d’un acte que es realitzi a la Cambra de Comerç de Manresa, únicament figurarà el nom de la Cambra sota la llegenda “Edifici de la Cambra de Comerç de Manresa” en el lloc on es col·loqui l’adreça, i mai serà més destacat que el nom de l’organitzador i el títol de l’acte, de manera que no indueixi a confusió respecte als organitzadors de l’acte.\nL’incompliment d’aquestes normes comportarà per l’empresa infractora l’anul·lació de les reserves programades i la possibilitat de fer-ne d’altres.\nLa Cambra de Comerç de Manresa es reserva el dret d’anul·lar qualsevol reserva amb 24 hores d’antelació per motius institucionals i sota comunicació prèvia; sense dret a indemnització per cap concepte i amb el retorn de la quantitat satisfeta en concepte de reserva.


Cap de setmana de mobilitzacions socials | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nEscrit per Redacció Publicat el 23/02/2015\nImatges: Escola Valenciana, Marea Blanca Lleida i @santsmarc\nAquest cap de setmana han tingut lloc al llarg i ample dels Països Catalans diverses mobilitzacions socials. Educació, sanitat i habitatge han estat els eixos d’aquestes convocatòries, impulsades per Escola Valenciana, la Marea Blanca de Lleida i la PAH.\nMilers de persones a València per una educació pública i en valencià\nEscola Valenciana va convocar pel dissabte 21 a la tarda una mobilització festiva en defensa de l’ensenyament públic i en valencià. Coincidint amb el Dia Internacional de les Llengües Maternes, l’acte fou concebut com un preludi de les Trobades d’Escoles en Valencià de la primavera. Escola Valenciana va aprofitar, els dies anteriors, per a presentar el document “L’escola que volem”. En aquest document s’aposta per una escola plenament en valencià i per un plurilingüsime que no sigui l’excusa per a reduir la presència de la llengua pròpia en l’ensenyament. També es reclama un model amb valors populars, democràtics i coeducatius que després de semblar haver conquerit l’hegemonia entre els anys 70 i 80, ara mateix es troben qüestionats per models conservadors i neoliberals auspiciats per l’administració. Finalment, el document també fa una aposta clara per una xarxa pública única d’ensenyament. Aquest document estratègic té una clara voluntat d’incidir en el debat polític del proper cicle electoral, ja que davant d’una perspectiva de canvi de governs, proposa reformes estructurals a l’actual model.\nLa mobilització de dissabte es va iniciar a la plaça de Sant Agustí i va recórrer diversos carrers del centre de València. Milers de persones van seguir el seu recorregut fins a plenar completament la Plaça de la Mare de Déu, on va finalitzar. La mobilització va comptar amb una gran participació de grups de cultura popular. 10 muixerangues, colles de gegants i capgrossos, i cavallets van donar color a una marxa amb representants de la comunitat educativa de centenars de pobles valencians.\nDocument Escola Valenciana: L’escola que volem\nLleida contra la privatització de la sanitat\nLa lluita contra el projecte de consorci sanitari de Ponent va tornar a sortir al carrer el passat dissabte 21 a la tarda. Altra vegada sota la pluja, com a la darrera mobilització del passat 29 de novembre. I altra vegada un èxit de públic, 3.000 persones, unes xifres en la banda més alta del rànquing de manifestacions a la capital del Segrià.\nLa convocatòria exigia la derogació del projecte de consorci sanitari. Aquest projecte pretén generar un nou model de gestió que pugui ser posteriorment traslladable arreu del territori. Un model que substreu la gestió sanitària del règim públic per a instal·lar-la en la lògica mercantil, i que beu de l’estratègia de fraccionament de serveis públics -dividir els serveis públics en múltiples lots per a treure’ls a concurs separadament-. El projecte de consorci de Ponent és fill de l’estratègia de Boi Ruiz de fraccionar l’ICS en 11 consorcis territorials, una estratègia presentada en el moment de ser nomenat conseller el 2011 i que no ha pogut desplegar obertament i de cop degut a la resistència de treballadors i usuaris de sanitat.\nSisè aniversari de la PAH a Barcelona\nFa sis anys ja de la creació del que molt probablement sigui el moviment social més important sorgit per a fer front a la crisi. I la PAH va convocar per aquest diumenge 22 al migdia una cercavila a Barcelona, al barri de Sants, per a commemorar-ho. La cercavila, però, tenia reservada una sorpresa final. En arribar a la cantonada entre Bordeta i Hostafrancs, han anunciat l’ocupació d’un bloc de pisos buits per a reallotjar-hi famílies desnonades. Un nou bloc que es suma a la iniciativa de l’Obra Social de la PAH, consistent en ocupar blocs de pisos nous, en mans de bancs o de la SAREB, per a convertir-los en habitatges socials. Aquesta iniciativa de desobediència, que als Països Catalans ha tingut Sabadell i Manresa com els seus centres neuràlgics, ha deixat en evidència la manca de solucions que ofereix l’administració davant l’emergència habitacional, fins al punt que els propis Serveis Socials de molts municipis deriven a la PAH les persones desnonades o en risc de desnonament.\nCategoria: Societat Visualitzacions: 2374


Fàbrica d'escales de camions - Fabricants, proveïdors d'escales de camions de la Xina\nEscala de preus\nEscala de grua\nCèl·lules de càrrega\nBiga de tall de doble punta\nSensor d'escala del vehicle\nTensió i compressió\nTipus de baix\nCèl·lula de càrrega d'un sol punt\nCèl·lula de càrrega digital\nEscala de camions\nBalances de pesatge per a sòls industrials\nSistema de pesatge\nServei post-venda i estoig\nEscala de banc JJ Waterproof\nEscala de taula impermeable JJ\nCèl·lula de càrrega d'un sol punt-SPL\nCèl·lula de càrrega d'un sol punt-SPH\nA sota tipus-BLE\nTipus de columna-CTC\nTipus de columna-CTB / CTBY\nBig Shear Beam-DESB8\nPONTS DE FORMIGÓ\nTIPUS DE FOSSA PESO\nEl pont de peses tipus fos és el més adequat per a llocs amb poc espai, com ara zones no muntanyoses, on la construcció de fosses no és molt cara. Com que la plataforma està a l’alçada del terra, els vehicles poden acostar-se a la passarel·la des de qualsevol direcció. La majoria de les passarel·les públiques prefereixen aquest disseny.\nLes principals característiques són que les plataformes estan connectades entre si directament, no hi ha cap caixa de connexió entre si, es tracta d’una versió actualitzada basada en versions antigues.\nEl nou disseny funciona millor en pesar camions pesats. Un cop llançat aquest disseny, es fa popular immediatament en alguns mercats, i està dissenyat per a un ús intens i freqüent del dia a dia. Trànsit pesat i pesatge per carretera.\nFOSTA DE COBERTA GALVANITZADA PER CALENT MUNTAT O SENSE PIT\n* La placa plana o la placa a quadres és opcional\n* Compost de feixos de 4 o 6 U i feixos de canal C, robusts i rígids\n* Dissecció central, amb connexió de perns\n* Cèl·lula de càrrega de feix de tall doble o cèl·lula de càrrega de compressió\n* Amplada disponible: 3m, 3,2m, 3,4m\n* Longitud estàndard disponible: 6m ~ 24m\n* Màx. Capacitat disponible: 30t ~ 200t\nBalança per a transpaletes\nEl sensor d’alta precisió mostrarà un pesatge més precís\nTota la màquina pesa uns 4,85 kg, és molt portàtil i lleugera. En el passat, l'estil antic era de més de 8 kg, que era tan pesat de portar.\nDisseny lleuger, gruix total de 75 mm.\nDispositiu de protecció incorporat, per evitar la pressió del sensor. La garantia d'un any.\nMaterial d'aliatge d'alumini, resistent i durador, pintura de polir, bonic i generós\nPes d'acer inoxidable, fàcil de netejar, resistent a l'òxid.\nCarregador estàndard d'Android. Si es carrega una vegada, pot durar 180 hores.\nPremeu el botó "conversió d'unitat" directament, podríeu canviar KG, G i\nManeta de bàscula de palets: indicador opiòs a prova d'explosions\nLa bàscula de palet de tipus mànec també anomenada bàscula de transpalet mòbil que facilita el pesatge.\nManejar les bàscules de transpalets podria pesar les mercaderies durant el moviment en lloc de moure la càrrega a la bàscula. Podria estalviar temps de treball i millorar l’eficiència laboral. Diverses opcions d’indicadors, podeu triar diferents indicadors i mida de palet segons la vostra aplicació. Aquestes balances ofereixen resultats fiables de pesatge o recompte allà on s’utilitzen.\nBalança de formigó per a pesatge de vehicles legals fora de la carretera.\nÉs un disseny compost que utilitza una coberta de formigó amb una estructura modular d’acer. Les paelles de formigó provenen de fàbrica llestes per rebre formigó sense necessitat de soldadura de camp ni de col·locació de barres.\nles paelles provenen de la fàbrica llestes per rebre formigó sense necessitat de soldadura de camp ni de col·locació de barres.\nAixò simplifica la instal·lació i garanteix la qualitat general de la coberta.\nSISTEMA DE SEGUIMENT I PESA DE CARREGADES PER AUTOPISTA / PONT\nEstablir un punt de detecció de sobrecàrrega sense parar, recollir informació del vehicle i informar-la al centre de control d’informació mitjançant un sistema de pesatge dinàmic a gran velocitat.\nPodria reconèixer el número de placa de vehicle i el sistema de recollida d’evidències in situ per notificar al vehicle sobrecarregat mitjançant un sistema de gestió integral de control científic de la capa superposada.\nS'utilitza àmpliament en el pesatge de materials de baix valor en el transport, la construcció, l'energia, la protecció del medi ambient i altres indústries; assentament comercial entre fàbriques, mines i empreses i detecció de càrrega per eix de vehicles de les empreses de transport. Pesatge ràpid i precís, operació còmoda, instal·lació i manteniment senzills. Mitjançant el pes del pes de l’eix o del grup d’eixos del vehicle, s’obté tot el pes del vehicle per acumulació. Té avantatge d’espai reduït, menys construcció de fonaments, fàcil reubicació, doble ús dinàmic i estàtic, etc.\nPIS DE PESOS SENSE IMPIT\nAmb la rampa d'acer, s'elimina la feina de fonamentació civil o la rampa de formigó també serà obra, que només necessita poques obres de fonamentació. Només es necessita una superfície dura i llisa ben anivellada. Aquest procés acumula estalvis en costos i temps de treballs de fundació civil.\nAmb les rampes d’acer, la pesa pesa es pot desmuntar i tornar a muntar-la en un curt període de temps, es pot reubicar constantment a prop de la zona d’operació. Això ajudarà enormement a reduir la distància de derivació, la reducció del cost de manipulació, la mà d'obra i la millora apreciable de la productivitat.\nESCALA DE FERROCARRIL\nLa bàscula electrònica estàtica de ferrocarril és un dispositiu de pesatge per als trens que circulen pel ferrocarril. El producte té una estructura senzilla i nova, un aspecte preciós, alta precisió, mesurament precís, lectura intuïtiva, velocitat de mesura ràpida, rendiment estable i fiable, etc.\nBàscules de sòl digitals per a treballs pesats Escala de palet de perfil baix industrial Acer al carboni Q235B\nLa bàscula per al sòl PFA221 és una solució de pesatge completa que combina una plataforma bàsica i un terminal. Ideal per carregar molls i instal·lacions de fabricació general, la plataforma a escala PFA221 presenta una superfície de placa de diamant antilliscant que proporciona un peu segur. El terminal digital gestiona una gran varietat d’operacions de pesatge, incloses les de pesatge, comptatge i acumulació senzilles. Aquest paquet completament calibrat proporciona un pesatge precís i fiable sense el cost addicional de funcions que no són necessàries per a aplicacions bàsiques de pesatge.\nBàscula de terra de plataforma digital de 5 tones amb bàscules industrials portàtils de rampa\nLes escales de sòl Smartweigh combinen una precisió excepcional amb la durabilitat per resistir entorns industrials difícils. Aquestes balances resistents estan construïdes en acer inoxidable o acer al carboni pintat i estan dissenyades per satisfer una àmplia gamma de necessitats de pesatge industrials, inclosos els lots, el farciment, el pesatge i el recompte. Els productes estàndard són d’acer dolç o acer inoxidable pintats de mides de 0,9 × 0,9M a 2,0 × 2,0M i amb capacitats de 500 kg a 10.000 kg. El disseny de pinça basculant garanteix la repetibilitat.\nBalances de pes industrial de 3 tones, escala de sòl de magatzem alçada de plataforma de 65 mm\nLa bàscula PFA227 combina una construcció robusta i superfícies fàcils de netejar. És prou resistent per proporcionar un pesatge precís i fiable mentre es manté resistent a un ús constant en entorns humits i corrosius. Fabricat completament en acer inoxidable, és adequat per a aplicacions higièniques que requereixen un rentat freqüent. Trieu entre una varietat d’acabats que resisteixin les ratllades i que siguin excepcionalment fàcils de netejar. En reduir el temps i l’esforç necessari per a la neteja, la bàscula PFA227 us ajuda a augmentar la productivitat.\nÉs un fet establert des de fa molt de temps que un més vermell serà conscient\nel llegible d'una pàgina quan es mira\nAdreça:Carrer jinhua número 1, districte de zhifu\n© Copyright - 2011-2021: Tots els drets reservats.\nMassa de calibració, Conjunt de pes de calibració, Pesos certificats, Pes de calibratge de l’escala, Cèl·lula de càrrega de feix tallant, Pesos de calibració per a escales digitals,


13-10-05 Xarxa Barnils. 6a reunió amb els alumnes | webnom\n13-10-05 Xarxa Barnils. 6a reunió amb els alumnes\n02 de enero de 2006 - 16:45\nAssumpte: 6a Reunió amb els alumnes. Seguiment del procés d’elaboració.\nEls tutors del treball de recerca ens entrevistem amb els alumnes (amb J. Ginesta i J. Milà el 6.10.05 i amb A. Dorca el 13.10.05).\nA part de comprovar el compliment dels terminis dels treballs, la reunió serveix fonamentalment per presentar el projecte de la pàgina web que ens ha facilitat la Fundació Universitària Martí l’Humà. Els alumnes comproven que el model de fitxa presentada al principi es manté, tot i que es plantegen alguns canvis que es miraran d’encabir en el model final. S’ensenya als alumnes que un cop confeccionat les diferents tipus de pàgines que configuraran la web de cada treball, només es tractarà d’anar copiant les diferents parts dels treballs.\nTambé se´ls destaca que ara el més important és que vagin avançant en l’elaboració del treball i que tinguin en compte el calendari previst . Es repassen els punts que estan més per fer. Un cop revisats alguns textos de cada treball, se´ls comenta com poden depurar i/o millorar els diferents tipus de text i el seu estil. Es comenten les fonts bibliogràfiques: en el primer cas, J. Ginesta destaca que ha trobat en els “Llibres de Festa Major de Balenyà” més informació; de moment descarten fotografiar les peces exposades al Museu Episcopal i aviat es posaran en contacte amb Edu Sallent per preparar la presentació. Pel que fa a A. Dorca, veu la necessitat de buscar més informació històrica, ella proposa entrevistar-se amb l’historiador Antoni Pladevall i Font, autor de la Història de Centelles, però se li proposa que abans ho demani a la historiadora local, Lurdes Balmes.\nEls tutors confeccionaran una llista d’adreces web de consulta per a cada treball.\nEn ambdós casos, hi ha hagut pocs dies després dos contactes breus de seguiment de treball:\nEn el cas d’Anna Dorca, (26.10.05) se li informa que Lurdes Balmes recomana consultar els monogràfics sobre carrers publicats als programes de Festa Major de Centelles dels anys vuitanta i articles de l’historiador Josep M. Font i Rius publicats en programes d’anys anteriors. A més a més, se li proposen uns criteris de revisió de les fitxes dels carrers per tal que en redacti dues que han de servir de model per a la resta, a banda de proposar la consultar del DCVB i de les obres de Coromines per a l’origen del noms de carrer. Se li dóna una llista d’adreces web.\nEn el cas de Milà /Ginesta, (26.10.05) se´ls facilita una llista d’adreces web de les quals se’n destaquen les d’interès excursionista. Es comenta el servei que ha fet l’ús d’un comptaquilòmetres manual, facilitat pel Centre Excursionista de Tona. Igualment, se´ls comenta criteris de correcció i se´ls facilita un manual d’ús de les majúscules (IEC).\n← 8-11-05 Xarxa Barnils. Seminari Projecte Xarxa Sessió plenària\n20-12-05. Xarxa Barnils. 9a reunió amb alumnes i trobada enregistrament vídeo →


En els últims anys han aparegut en el sector competidors que, gràcies al seu control total del cicle de vida del producte, des de la fabricació fins a la venta en botiga, són capaços d'adaptar-se millor al consumidor. Per la seva flexibilitat, aquestes empreses verticals estan absorbint gran part de la quota de mercat que abans tenien els petits botiguers, que al formar part d'un ecosistema multi-marca (diferents proveïdors) no disposen del mateix marge de maniobra.\nPer altra costat, les grans empreses han adoptat la tecnologia RFID com a element clau per al seguiment dels seus productes, però el petit botiguer queda fora dels avantatges que pot suposar aquesta tecnologia, ja que els hi suposa un cost d'implantació molt elevat.\nGescode, com a empresa proveïdora de software especialitzat en esport, moda i calçat, te com a objectiu capacitar a petits i mitjans fabricants i botigues per a que puguin treballar de la mateixa forma que els grans grups verticals. Com a proveïdor de Berneda i la seva marca de botigues pròpies, La tormenta Perfecta, des de fa anys ambdues empreses han anat construint ponts de comunicació entre marca i botiga, que ara es volen concretar en un projecte transformador per a totes les parts. En aquesta nova etapa, es vol crear un sistema de control de producte basat en tecnologia RFID, que s'iniciï amb la codificació del producte a la línia de producció, i que permeti fer un seguiment a través de tota la cadena logística (magatzem, albarà, recepció a botiga). Es volen crear també ponts de comunicació botiga-fabricant, de forma que hi hagi fluxos d'informació constants entre ambdues parts, donant visibilitat mútua a les dues parts. Aquesta solució seria adaptable a qualsevol empresa i pensada per a un entorn de botiga multi-marca, aportant una solució unificada per als diferents agents del sector.\nMembres: GESCODE, BERNEDA, La Tormenta Perfecta i FITEX.


Ajuntament de Lliçà d'Amunt/Prevenció per al control del mosquit tigre\nData i hora oficials: 26/01/2020 12:17\nPrevenció per al control del mosquit tigre\nÚltima revisió 08-11-2019 12:38\nEl període d'activitat del mosquit tigre a Catalunya comprèn des del mes de maig fins al mes de novembre. El més efectiu és evitar la posta d'ous i el creixement de les seves larves aquàtiques, i eliminar tots els punts d'aigua on pot créixer.\nFa anys que el mosquit tigre és present a Lliçà d'Amunt, la manera més efectiva de frenar la proliferació del mosquit és evitar la posta d'ous i el creixement de les larves. Això només s'aconsegueix eliminant els llocs d'aigua on creixen, habitualment acumulacions en recipients que es deixen a la intempèrie.\nA les propietats privades la implicació ciutadana és vital per a combatre la proliferació de mosquits, a partir d’unes senzilles mesures:\nBuidar els plats dels testos mínim cada cinc dies.\nEls testos o qualsevol altre recipient abandonat cal posar-los cap per avall per impedir l’acumulació d’aigua.\nMantenir netes les piscines tot l'any.\nEmplenar els forats dels arbres on es pugui acumular aigua, amb sorra.\nFer córrer l’aigua pels desguassos dels patis cada cinc dies i mantenir la superfície neta de fullaraca.\nMantenir neta de fullaraca les canaleres de la teulada i evitar les acumulacions d'aigua.\nQualsevol dipòsit d'aigua ha de romandre tancat o amb mosquitera.\nMantenir els pneumàtics sota cobert o tapar-los\nCampanya "Al mosquit tigre ni una gota d'aigua!"


Liz Castro: ‘Si hem de sortir al carrer a defensar el nostre parlament, ho farem’\nMiquel Iceta: 'Hem de dir la veritat, la reforma constitucional no té l’èxit garantit'\tMiquel Iceta: 'Hem de dir la veritat, la reforma constitucional no té l’èxit garantit'\nLa CUP manté la petició del referèndum, però no revela la proposta per al pressupost\tLa CUP manté la petició del referèndum, però no revela la proposta per al pressupost\nIceta a Pedro Sánchez: 'Mantén-te ferm, allibera'ns del PP i Rajoy, per Déu!\tIceta a Pedro Sánchez: 'Mantén-te ferm, allibera'ns del PP i Rajoy, per Déu!\nRomeva al diari 'Clarín': 'Si pot ser de manera pactada amb l'estat, perfecte. Si no, ho farem igual'\tRomeva al diari 'Clarín': 'Si pot ser de manera pactada amb l'estat, perfecte. Si no, ho farem igual'\nLa CUP es reuneix per encarar el tram decisiu de la legislatura\tLa CUP es reuneix per encarar el tram decisiu de la legislatura\nRabell envia una carta als diputats de CSQP amb una proposta per superar la crisi interna\tRabell envia una carta als diputats de CSQP amb una proposta per superar la crisi interna\nEntrevista a la membre del secretariat de l'ANC, autora del llibre 'Molts granets de sorra'\nLiz Castro és una de les cares més visibles del secretariat de l’ANC. I abans d’això, com a escriptora, periodista i editora d’origen nord-americà interessada i apassionada pel moviment independentista català, va anar seguint ben de prop tots els passos del procés. Ara presenta el llibre Molts granets de sorra. Un llibre d’idees per canviar el món, provades a Catalunya (Catalonia Press). Hi recull centenars de fotografies que palesen que el camí que ha fet l’independentisme a Catalunya ha estat possible per la suma d’esforços individuals, que han cristal·litzat en proeses col·lectives. És un llibre que ajuda a obrir el focus, a mirar-se amb una certa distància els passos fets en pocs anys.\n—A les pàgines d’aquest llibre es veu la societat civil empenyent.\n—Sí, en totes. He intentat no parlar dels polítics. Bé, n’hi ha algun, com Puigdemont, que hi surt com a representant de l’AMI. I Carme Forcadell com a presidenta de l’ANC. Però sobretot és gent.\n—Durant un temps, la societat civil era al capdavant del procés. Ara hi ha els dirigents polítics. Ja està bé que sigui així, o entitats com l’ANC haurien de tenir més lideratge?\n—La societat civil catalana no vol envair el parlament, no vol fer una revolució d’aquestes d’esborrar el govern hi posar-s’hi…\n—No vol prendre el Palau d’Hivern.\n—No, en absolut. En canvi, la gent ha volgut insistir als seus representants polítics que fessin la feina, traslladar-los l’encàrrec. I ho van fer, amb iniciatives des del 2008. Fins que el 2012, en què diuen que volem votar en un referèndum, volem un estat propi. I Mas va convocar les eleccions. Hem progressat molt. Tenim uns representants que són favorables a la independència i ho han demostrat. Quin és el paper de la societat civil? Crec que hem de continuar insistint que els polítics compleixin, perquè és fàcil que es puguin distreure, perquè tenen objectius personals o de partit. I nosaltres, el moviment independentista, en tenim un, que és que es guanyi la independència. De vegades això voldrà dir empènyer, recordar, no deixar que canviïn les prioritats, i de vegades voldrà dir estirar, en el sentit per exemple del referèndum. L’ANC pensa que per moltes raons cal exigir al govern que faci un referèndum, perquè és la millor manera de guanyar la independència.\n—Això ja es va intentar el 2014…\n—No, el 2014 es va fer una consulta. No es va presentar mai com un referèndum. Era una consulta per a demanar el parer de la gent, no per a decidir i executar. Ningú no pensava que el 10 de novembre es declararia la independència.\n—L’ANC ha acabat essent presonera de les dinàmiques i els interessos dels partits?\n—Potser no hem sabut treure tot el profit de la porta que tenim com a ANC. Aquest equilibri entre el fet que no volem assaltar el Palau d’Hivern i que volem que actuïn és complicat. Perquè és gent; els pots demanar coses però els has de tractar amb un cert respecte. Sempre hi ha una negociació entre el que podem exigir i el que podem guanyar. A mi m’hauria agradat que el 9-N hagués tingut unes conseqüències clares, però no va ser així. Aquesta relació entre els partits i la societat civil no significa que hagin de fer allò que nosaltres demanem. Perquè dins de l’ANC molts creiem que toca als polítics de portar això endavant de la millor manera possible. De vegades la gent ens jutja molt, ens diuen que no exigim prou, però a cada moment mires on ets, on has arribat… I ho fem tan bé com podem.\n—I quin paper li toca fer ara a l’ANC? Què passa si l’estat fa accions repressives?\n—És que no és únicament l’ANC. Una de les coses que intento explicar en aquest llibre és que no és solament l’ANC, sinó que molta part d’aquest moviment ha vingut d’iniciatives individuals. Hi pot haver moltes reaccions a una repressió de l’estat. L’ANC, com que és tan gran i té tanta força organitzativa, és l’actor natural per a organitzar mobilitzacions, i suposo que si l’estat actués d’una manera agressiva l’Assemblea mobilitzaria la gent.\n—Veieu a venir que calgui mobilitzar la gent abans d’un Onze de Setembre?\n—Avui mateix el meu cosí, des dels EUA, em demanava: ‘L’estat espanyol actuarà amb violència?’ Estava preocupat. Hi ha molta gent que té la determinació de fer això d’una manera pacífica. I molta gent a fora que diu que això és impossible, que hi haurà d’haver una guerra. Doncs els diem que no, que el moviment independentista, i concretament l’Assemblea, insisteix a fer un procés pacífic, en què no trencarem coses. Què passarà? Doncs tenim el full de ruta, aprovaran les lleis de desconnexió, arribarà la tercera, la de la transitorietat jurídica, i hi haurà un problema. El més probable és que la suspenguin, però si el parlament continua endavant, el paper que tindrà la societat civil, la gent del carrer, serà de recordar que nosaltres hem votat aquest parlament i que volem que compleixi el mandat. I si ens hem de manifestar a favor del parlament i de la democràcia d’una manera activa, ho farem. Quina forma tindrà aquesta mobilització? Doncs pacífica, democràtica i massiva, com fins ara. Seran vagues? No ho sé. És possible. Seran coses creatives? N’estic segura.\n—Aquests anys ha canviat la manera com la premsa internacional explica el procés?\n—Moltíssim. Abans del 2012 ens veien poc. Si de cas, com a ciutat olímpica, turística, del Barça, gastronòmica. A partir del 2012, amb la manifestació va començar a haver-hi articles, els corresponsals van venir aquí, van oferir més informació. Ara hi ha molts més matisos.\n—El RUI és una bona manera de culminar el procés?\n—Sí. Però no en dic mai unilateral, perquè no és un dels requisits. El requisit és que es faci, tant si és amb permís de l’estat com si no. I això pots dir que és unilateral o que no ho és. No és per culpa nostra que és unilateral, en tot cas.\n—Però en diem unilateral perquè no l’han deixat fer de manera acordada i, per tant, es tira pel dret.\n—Si l’hem d’acabar fent sense pactar-lo amb ells, sí que serà unilateral. Entenc que és important d’explicar que farem el referèndum tant sí com no. Però la paraula ‘unilateral’ no m’agrada. En tot cas, crec que és la millor manera de culminar el procés perquè el 9-N no va tenir conseqüències. N’hauria pogut tenir el 27-S, però no vam conquerir el relat. Vam guanyar 48% a 39%. Però un 11% no es va definir; no els comptem. Tenim una majoria favorable a la independència però així és molt difícil de convèncer els estats del món perquè ens reconeguin. Per tant, com que tenim majoria al parlament, tirem endavant el full de ruta.\n—Cap a l’aprovació de les lleis de desconnexió.\n—Sí. I el full de ruta de Junts pel Sí diu que hi hauria d’haver un trencament de l’ordenament jurídic espanyol i una proclamació de la independència. Ho diu textualment. Per a mi, aquestes dues coses juntes són una DUI. Però el president diu que no hi ha d’haver això, o sigui que no entenc el full de ruta.\n—L’aprovació de la llei de transitorietat no és com una declaració d’independència?\n—No, perquè per definició, una declaració d’independència l’has de declarar. Ho dius al món, i demanes reconeixement. Que sigui una ruptura, sí, ho puc acceptar. I diuen que el primer article dirà que Catalunya s’estableix com un estat de dret, democràtic, independent, etc.\n—I això no és una declaració d’independència?\n—Jo crec que no. Si tens la llei de transitorietat jurídica, canvia la legalitat; és a dir, des d’ara les noves lleis catalanes seran les vàlides. I una d’aquestes serà la llei electoral i la llei de referèndums, per a poder fer un referèndum. El full de ruta actual diu que hauríem de fer eleccions constituents, que hauríem de redactar una constitució i referendar la independència alhora que referendem la constitució. I alhora hi ha el trencament amb l’ordre jurídic espanyol i la proclamació d’independència. Si, desmentint la DUI, desmenteixen el trencament amb l’ordre jurídic espanyol, tenim un problema. Perquè no podem fer unes eleccions constituents sense ruptura. Seria repetir el 27-S.\n—On situeu el referèndum, doncs?\n—Just després de l’aprovació de la llei de transitorietat jurídica, perquè es pugui fer d’acord amb la llei catalana, perquè no sigui un altre 9-N. Si guanyem el referèndum, declarem la independència. I per a mi declarar la independència vol dir fer-ho públic a tot el món i demanar el reconeixement.\n—Com es pot convèncer la gent cridada a participar al referèndum que serà vàlid si no el podràs pactar amb l’estat?\n—No crec que l’estat pacti mai un referèndum. Per això és important fer-lo després de l’aprovació de la llei de transitorietat, perquè es pugui fer legalment segons les lleis catalanes. És que la independència de Catalunya va contra la llei espanyola, això s’ha de reconèixer. I en algun moment hi haurà un trencament. Les negociacions sobre el referèndum i sobre la llei de transitorietat passaran abans. Si l’estat espanyol vol fer res, ho farà abans no s’aprovi aquesta llei, perquè després ja tindrem la llei catalana. I no ens podran dir res, poden anar a judici, però seran els seus judicis. Amb la legalitat catalana el parlament tindrà el mandat d’organitzar el referèndum, de manera oficial. I haurà d’assegurar que hi haurà una campanya a favor i una altra en contra.\n—Qui assumirà la campanya en contra? Els partits unionistes hi faran boicot.\n—Si el govern o el parlament dóna diners per als del no, algú els agafarà. A més, si fas saber que el referèndum tindrà conseqüències clares animaràs la participació unionista. No és solament un referèndum oficial, sinó que si guanyem passarà això i si perdem, passarà allò. I ells saben que tenim molta força mobilitzadora i que no acceptarem l’abstenció com a vot en contra. L’abstenció és legal, però no la comptarem dins del sac del no.\n—Penseu que l’independentisme és sovint el pitjor enemic de si mateix?\n—No, no ho crec. És que això que fem és molt difícil. Si he fet aquest llibre és perquè hi ha gent que critica el ‘processisme’, la roda de l’hàmster, que en parla amb desdeny. Si hi ha picabaralles, la gent es cansa durant un temps, si hi ha problemes, si no es posen d’acord… tot això són coses menors. Has d’obrir el focus, mirar enrere i veure tot allò que hem fet i hem guanyat. Quan creus que pots guanyar és quan realment pots guanyar.


🚋 La nova targeta de Renfe que el Baix Penedès espera amb delit\nEl Baix Penedès espera la nova T-Mobilitat, que acumula més retards\nLa nova targeta personalitzada del transport públic tampoc estarà a punt pel gener del 2021\nCunit és una de les estacions a les quals s'han posat torns d'accés. | Facebook\nEl Baix Penedès fa anys que espera amb delit la implantació de la nova targeta del transport públic, la T-Mobilitat, que ha de servir per substituir tota la gamma actual de títols de transport. Aquesta targeta unipersonal servirà perquè cada usuari pagui segons els quilòmetres que recorri i la freqüència d’ús del transport públic, eliminant l’actual zonificació tarifària, una de les reclamacions que fa temps que hi ha a la comarca.\nPerò el projecte fa temps que acumula retards, i l’actual crisi sanitària provocada pel coronavirus ha acabat de trastocar els plans de la Generalitat. La idea del Govern català era fer les primeres proves pilot aquesta primavera, de manera que la T-Mobilitat es pogués començar a implantar el gener del 2021. Aquesta mateixa setmana, el conseller de Territori, Damià Calvet, ja ha admès que aquestes previsions no es compliran, i el projecte no té un calendari d’implantació definit.\nAdequar les estacions de Rodalies\nMentrestant, les estacions de tren de la xarxa de Rodalies Barcelona s’han d’anar adaptant al nou model. Això passa, indefectiblement, per posar torns d’accés a les estacions, com s’ha fet aquesta setmana a Cunit. Renfe preveu que entre aquest any i el vinent es faci el mateix a les estacions de Sant Vicenç de Calders i el Vendrell, que ara són obertes.\nCàlcul personalitzat del preu\nLa T-Mobilitat vol ser una targeta unipersonal que permetrà fer un càlcul personalitzat del preu que ha de pagar cada usuari, segons els quilòmetres que recorri, les rutines que tingui i la freqüència d’ús del transport públic. El pagament es podrà fer a través del telèfon mòbil o amb una targeta contactless. Així, l’usuari pagarà pel recorregut real que faci, en lloc de comprar un títol segons una zonificació ja fixada, que és el que passa ara.\nAl Baix Penedès, la zonificació comporta que, en ocasions, es pagui més per fer trajectes curts, ja que per anar del Vendrell a Vilafranca, per exemple, s’han de travessar dues zones. Ja fa temps que alguns ajuntaments de la comarca demanen un canvi d’aquest model, i l’entrada de la T-Mobilitat en podria ser la resposta. De moment, però, caldrà seguir esperant.\n"Ja hi ha data per a la reactivació de la zona blava al Vendrell i Calafell" "Confirmen la millor notícia per a la residència La Muntanyeta del Vendrell"\nSant Vicenç de Calders El Vendrell Calafell Cunit L'Arboç Conselleria de Territori i Sostenibilitat trens mobilitat Segur de Calafell


A les portes de Perpinyà i dels castells Càtars, entre mar i muntanya, el Sindicat Aglí-Verdoble compta 8 municipis que us proposen una volta fora del temps: CALCE, CASES DE PENA, CASSANYES, ESPIRÀ DE L’AGLÍ, ESTAGELL, MONTNER, TALTEÜLL i VINGRAU. Un territori de MIDA NATURAL propici a l’entreteniment, a la meditació o a l’esport. El país turístic Aglí-Verdoble són uns 150 km de senders de recorregut pedestre abalisat; 100 km de senders i 42 km de carril per a bicis que s’ofereixen a vosaltres! Situat sobre les primeres valls petites del Pirineu, amb la natura a perdre’s de vista… aquest territori va veure els primers habitants europeus instal·lar-se fa 450 000 anys sobre les altures de Talteüll. Amb la vostra família o amics, de forma enogastronòmica o des dels aires…\nAmb la vostra família o amics, de forma enogastronòmica o des dels aires…\n– Vegeu el vídeo « Balade en famille ».\n– Vegeu el vídeo « La vallée de l’Agly vue du ciel »\n– Vegeu el vídeo « Escapade de Vignes en Caves ».\n– Vegeu el vídeo « Une virée hors du temps dans la Vallée de l’Agly »


El Pas de la Casa vol atraure fronterers amb un bus des d'Ax-les-Thermes\nGallardo es compromet a rebaixar el preu dels abonaments mensuals de transport públic\n4 min. Encamp 05/11/2019 19:05\n651x366 El ministre de Presidència, Economia i Empresa, Jordi Gallardo, i el conseller d'Administració, Reactivació Econòmica i Finances d'Encamp, Jordi Rogel, en la reunió amb els comerciants del Pas de la Casa. / T. N. (ANA) El ministre de Presidència, Economia i Empresa, Jordi Gallardo, i el conseller d'Administració, Reactivació Econòmica i Finances d'Encamp, Jordi Rogel, en la reunió amb els comerciants del Pas de la Casa. / T. N. (ANA)\nAmb la voluntat d'incentivar l'arribada de persones treballadores des de localitats franceses properes al Pas de la Casa sense la necessitat que hagin de canviar de residència o fer ús del vehicle privat, els comerciants del poble encampadà s'han reunit amb l'alcalde d' Ax-les-Thermes per poder oferir un servei d'autobús que, passant per Merens, connecti les dues localitats. El ministre de Presidència, Economia i Empresa, Jordi Gallardo, que ha sabut de la reunió en la trobada que ha fet amb els comerciants aquest dimecres, ha aplaudit la iniciativa, que a la vegada és una alternativa a la ruta que el ministeri volia plantejar des de Latour-de-Carol fins al Pas i que no ha tirat endavant perquè "cap empresa de transport andorrana està interessada a donar el servei".\nPel que fa a les millores del transport dins del país, els comerciants han demanat a Gallardo la possibilitat d'establir un preu especial per a les persones que treballen al Pas de la Casa o les famílies que hi viuen, de manera que se'n fomenti el seu ús en detriment del vehicle particular. "Ens hem compromès a fer una acció directa perquè reverteixi directament a la butxaca dels ciutadans", ha afirmat el ministre, recordant que els bitllets cap a la localitat encampadana van ser els únics que van pujar de preu amb el canvi de tarifes. També ha avançat la intenció d'augmentar la freqüència de pas dels vehicles durant les hores puntes de la temporada d'hivern per fer front a l'arribada d'esquiadors. El president de l'associació de veïns i comerciants del Pas de la Casa, Òscar Ramon, ha demanat, a més, la gratuïtat del túnel d'Envalira, ja que "els veïns del Pas som els únics que hem de pagar per fer servir un túnel".\nLa cap d'àrea d'Ocupació, Laura Vilella, ha recordat la feina feta en matèria d'ocupació, com els 'job meetings' d'empreses andorranes a poblacions franceses per atreure treballadors qualificats al Pas de la Casa. Esdeveniment que també es va dur a terme a Escaldes-Engordany, on van assistir una cinquantena de persones, que van poder fer contactes amb el món empresarial i entregar currículums.\nEl ministre, com a resposta de l'anterior reunió, ha explicat que l'obertura de negocis relacionats amb el comerç, la reparació de vehicles de motor i l'hoteleria ha suposat el 50% dels nous negocis, mentre que de les tretze baixes, el 38% han estat de comerços. Gallardo també ha anunciat que el 43% de les entrades del país es fan per la frontera francoandorrana. Només entre un 0,2% i un 0,8% arriben amb el tren que para a l'Ospitalet, donat que no és una línia prioritària per al govern francès, els nous horaris no beneficien als esquiadors i no hi ha connexió amb autobús amb el Pas.\nEmbelliment de l'entorn\nEls comerciants han agraït les obres d'embelliment que s'estan duent a terme al Pas de la Casa, en especial de la plaça de l'església de Sant Pere. No obstant, han lamentat la inclinació de la plaça, que fa que la canalla no pugui jugar còmodament. A més, tenint en compte les condicions climatològiques del poble, han demanat al ministre i al conseller comunal d'Administració, Reactivació Econòmica i Finances d'Encamp, Jordi Rogel, la possibilitat "que aquesta plaça sigui més plana i amb la possibilitat de cobrir-la i descobrir-la", ha afirmat el president d'Iniciativa Publicitària del Pas de la Casa, Jean-Jacques Carrié. D'aquesta manera, "es podria aprofitar per celebracions com la castanyada o la festa major". "Ara tenim una plaça molt maca però no serveix per res", ha afegit.\nDurant la reunió els comerciants del Pas de la Casa han proposat, a més, l’embelliment de la rotonda d’entrada al Pas de la Casa, que volen que esdevingui “l’ entrada d’Andorra”, així com l’augment de la visibilitat dels agents de policia per evitar problemes d’inseguretat puntuals que es van donar a principis d’any, com per exemple atracaments. També la possibilitat d’obrir el coll dels Isards a l’estiu per oferir activitats lúdiques o un projecte per fer un museu nacional de la neu al poble, propostes que haurien d’anar de la mà de Saetde.\nEl bus del Pas de la Casa passarà cada 30 minuts\nEls horaris dels busos del Pas de la Casa s'amplien ja aquest dimarts\nEl Govern estudiarà portar transfronterers francesos al Pas\nVendes espectaculars i terrasses "a tope"


Centre de Documentació d'Atenció a les Persones catalog › Details for: Tendències loclas. Programa Acollim\nDetails for: Tendències loclas. Programa Acollim\nMaterial type: ArticlePublisher: 2010Subject(s): Treball Online resources: Click here to access online In: Migrainfo núm. 35, quart trimestre 2010.Summary: El programa Acollim s’emmarca dins del Servei Local d’Ocupació de l’Ajuntament de Manresa, específicament el Centre d’Iniciatives per a l’Ocupació (CIO) El CIO s'encarrega d'atendre les persones que es troben en situació d'atur o que volen progressar en el seu lloc de treball i els ofereix una sèrie de serveis per ajudar-les a millorar la seva situació laboral. També dóna suport al teixit productiu local a l‘hora de cobrir vacants laborals, formalitzar plans de formació i d'altres serveis d'interès per a les empreses.\nMundet Diversitat Hemeroteca (Browse shelf) Available Fitxa (si) - Document (no) - Miniatura (si) 6821\nEl programa Acollim s’emmarca dins del Servei Local d’Ocupació de l’Ajuntament de Manresa, específicament el Centre d’Iniciatives per a l’Ocupació (CIO) El CIO s'encarrega d'atendre les persones que es troben en situació d'atur o que volen progressar en el seu lloc de treball i els ofereix una sèrie de serveis per ajudar-les a millorar la seva situació laboral. També dóna suport al teixit productiu local a l‘hora de cobrir vacants laborals, formalitzar plans de formació i d'altres serveis d'interès per a les empreses.


Millor un govern de CiU i ERC(21,1%) que no un de sol amb CiU(11,9%) ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Diumenge, 20 de juny de 2021 07:52 h\nPolítica Última actualització Diumenge, 11 de novembre de 2012 14:15 h\nSegons l’enquesta de La Vanguardia el govern preferit amb diferencia és un de CiU i ERC seguit a molta distància d’un govern de CiU i PSC(12,8%)\nEn tercer lloc, els enquestats, aposten per un govern en solitari de CiU (11,9%) seguit de govern tripartit com el model Sant Vicens dels Horts de CiU, ERC i ICV(10,9%), el tripartit d’esquerres només convenç a un 10%. Una altre dada significativa de l’enquesta és que CiU(30%) és el partit que defensarà millor la sobirania, però seguida d’ERC (21%), la resta de partits queden a molta distància. A la pregunta de si seria bo que el proper govern fos de majoria absoluta, la majoria diu no amb un 55,8% per un tan sols 41,1% que diu sí. Catalunya no vol una majoria absoluta, creu que una majoria plural farà més factible el procés cap a l’estat propi.\nCiU, Cs, enqueta La Vanguardia, ERC, ICV, PPC, PSC\nBarcelona: davallada històrica del PSC i augment d’ERC, ICV i C’s\nNi CiU, ni PP aprofiten la pèrdua de 6/7 escons dels socialistes i és C’S qui doble els seus escons fins a 6/7, ERC amb 9/10 i ICV amb 10/11 aprofiten l’actual conjuntura.\nGirona: ERC pot ser segona força amb 3 escons i el PP(2) supera al PSC(1/2)\nL’enquesta posa en perill l’escó de l’ex-Consellera Marina Geli que va de segona a la llista del PSC de Girona que igual que en altres llocs té una pèrdua considerable que el pot convertir en quarta força política a les comarques gironines.\nTarragona: La demarcació on el PSC perd menys vots, ERC supera al PPC i C’s pot obtenir representació\nÉs la demarcació on els socialistes aguanten més, és a dir, on perden menys, tan sols un escó, i és on C’s pot obtenir representació i ICV mantenir el seu. També hi ha un ascens d’ERC que podria superar als populars al doblar la seva representació.\nLleida: Àngel Ros porta als socialistes a darrera força, amb una ERC que es converteix en segona força superant als populars\nNi que l’alcalde de Lleida encapçali la llista serveix per aguantar als socialistes, dels tres escons actuals és queda amb un i com a darrera força a les comarques lleidatanes. ERC amb 2 escons pot convertir-se amb segona força a Lleida però a molta distància de CiU.\n12 de novembre de 2012, 18.25 h\nVoleu un prova més clara de la manipulació de les enquestes que hem vist fins ara? Doncs atenció a l'astracanada que deixa anar en Joan Boada (que no sé si encara campa per ICV) a la secció Canal Eleccions del Punt-Avui:\n"Reflexionem amb els resultats d'una enquesta del GESOP sobre els atributs dels candidats. Ens dóna molta informació de cara a prendre decisions de vot el 25-N."\nÉs a dir, que un gat vell de la política (autonomista, tot s'ha de dir), ens confirma el que cada cop es... Llegir més\n12 de novembre de 2012, 12.31 h\n#18 te posat negatiu encare que la maquineta no vol contabilizr al meu vot ,es clar es que soc un inocent vot negatiu a ERC nooooo aixo es prohibit tots el vots a ERC renen que ser positius. oi ?\n12 de novembre de 2012, 12.25 h\n#16 i a SI que els bombin oi ? perque ja an donat la care cuan vosaltres TOTS no pronunciaban la paralua INDEPENDENCIA tots gadats de por ARA ttothom s omple la boca .EL TENA era maleducat,groser per dir EXPOLI o ENS ROBAN o totes las coses que feian mal ara ESTORBA a ERC ells son els UNIC I VERITABLES INDEPENDENTS sobre tot des que volen amagar el MAL que ens an fet amb el TRIPARTIT.\n12 de novembre de 2012, 12.18 h\n#2 AQUESTA ES LA MA ESTESA DELS COMPANYS DE ERC ,FOTEU-LOS FORA QUE ESTORBAN OI? el temps demostra las veritats de qui no li va interesar anar TOTS UNITS .\nSi fos possible, jo diria un govern de CIU i SI i no ERC. ERC ja sabem que està a la venda al millor postor. Lopez Tena del SI, és garantia de seriositat i responsabilitat i a més amb capacitat de governar i donar suport a un govern que lluiti per la independència. Lopez Tena va ser l'únic que volia fer un fron de partits independentistes però ERC no va voler negociar, és una pena, ERC va com folla cap al poder, vol tornar a tenir el poder que va tenir amb el tripartit, però tinc el dub... Llegir més\n12 de novembre de 2012, 11.14 h\n#17 Es veritat. Tenim que ser autocritics. No es pas engrescador veure com han emprat, fins ara, el nostre vot. A Galicia el xapapote va estar premiat amb majoria del PP- A Valencia, Mallorca... la corrupcio premiada amb mes majories... en altres llocs sembladament. Fins ara els partits independentistes (partits en plural?) no han pas estat beneficiats amb vots tot i que, llavors, els vots-escons, pocs, no es varen fer servir adequadament. Si n'haguessin tingut MOLTS MES, potser hauria canv... Llegir més\n12 de novembre de 2012, 10.44 h\nEVIDENTMENT! seria el millor, però molt millor ERC al capdavant, (aquest també me'l deixen contestar)\nLa campanya l'hem de continuar nosaltres els "pisahormigas"em sento molt i mlot important, vosaltres no? només falten 14 dies companys!\nno ens arruguem ENDAVANT!\n12 de novembre de 2012, 10.37 h\nT´omple de felicitat el teu VOT anterior SI t´omple d´ORGULL el teu VOT anterior REPETIS-LO si t´HORRORITZA el que han FET d´ell, si et venen VASQUES del que han fer, NO SIGUES........posat l´adgetiu convenient, i digues envio a TOTS AQUETS a fer la mà, i demano un GIR de 180 graus, sence por a ningú ni a MI mateix, em declaro INDEPENDENT i VOTARE INDEPENDENCIA per el mateix dia de la VOTACIO!!!,el dia de demà ja serà MASSA TARD ANTESOS? pensa, pensa per tú mateix NO PER EL Q... Llegir més\n12 de novembre de 2012, 10.31 h\n(73%) 98 = Referèndum!!!\n(27%) 37 = Independència!!!\n12 de novembre de 2012, 09.36 h\nEncara no toca analitzar enquestes, ni tendencies. Deixem aquesta tasca manipulant i manipuladora pels diaris i grups de presio -ja sabem el que fan i el que pensen - Tenim que seguir treballant pel nostre OBJECTIU, MOLTA PARTICIPACIO I MOLTS DE VOTS A PARTITS NACIONALISTES per obtenir coim a minim els 100 parlamtaris DELS NOSTRES... i per fer-ho, hauriem d'assumir un compromis. Cada un de nosaltres, mirar de convencer dos-cinc indecissos, nomes aixó... que vagin a votar i que triien la millo... Llegir més


El Carnaval de Tarragona ja té reglament\nEl Circ Cultura i patrimoni dimarts, 25 d'octubre de 2016\nEl Carnaval de Tarragona ja compta amb un reglament propi. Es tracta d'un document que vetllarà per l’evolució, el manteniment i el compliment de tots els processos del Carnaval i s’ha creat a petició dels membres de la comissió ja existent i, segons l'Ajuntament, consensuat després d’un procés llarg de treball dut a terme conjuntament.\nEls objectius d’aquest nou òrgan seran els d’assessorar a l’Ajuntament sobre l’organització del carnaval; proposar la creació d’estratègies i activitats per a la promoció i la difusió del carnaval; així com avaluar tot el que es duu a terme al respecte.\nEstarà compost pel president i/o conseller corresponent; quatre assessors –dos a proposta de la Conselleria de Cultura i dos de la Comissió Consultiva-; sis representants de comparses de Carnaval; un dels grups de Foc; un de l’entitat de la Seqüència ritual corresponent i un tècnic de l’Àrea de Festes. Aquest últim membre tindrà veu però no vot.\nEs reuniran mínim dues vegades l’any, com a balanç de l’any anterior i com a previsió del següent; així com a les reunions de caràcter extraordinari que s’esdevinguin.\nLa denominació oficial és Reglament de la Comissió Consultiva de Carnaval, una eina que es va aprovar en el plenari del 24 d'octubre, i que servirà per assentar les bases del treball que ja fa temps que duu a terme la Comissió, però que no estava regida per un reglament concret per al funcionament de la mateixa.


El govern d'Oliva treballa en la creació de nous accessos a la platja i en donar solució als problemes actuals d'ordenació del territori | Ajuntament d'Oliva\n6 octubre 2019 | planejament territori\nLa vicealcaldessa, Ana Morell, i el regidor de Planejament del Territori, Miguel Monzonís, s’han reunit amb el director general d’Urbanisme, Vicent García.\nDotar de nous accessos de connexió entre Oliva i la seua platja. Aquest és un dels objectius que l’Ajuntament d’Oliva s’ha marcat per tal solucionar els problemes que existeixen en l’actualitat i així poder descongestionar de trànsit el passeig de Francisco Brines, l’únic vial en aquests moments, que disposa la ciutat.\nAquesta ha estat una de les raons de la recent visita de la vicealcaldessa d’Oliva, Ana Morell, i el regidor de Planejament del Territori, Miguel Monzonís, a València per reunir-se amb el director general d’Urbanisme de la Generalitat Valenciana, Vicent García.\nEn la dita reunió els responsables olivers li van transmetre al director general la situació actual d’Oliva en matèria urbanística, també pel que respecta als problemes existents d’ordenació territorial, que afecta el seu terme municipal. Una situació diversa amb diversos sectors que no s’han desenvolupat, és a dir, sense reparcel·lar, ni urbanitzar, però que sí que tenen vivendes construïdes sense els serveis bàsics.\n“Una situació que, a més, s’agreuja en disposar Oliva d’un Pla General d’Ordenació Urbana de l’any 1982, totalment desfasat i no acord amb els temps actuals” explicava Ana Morell.\nPer aquest motiu, tant la vicealcaldessa com el regidor de Planejament, han assenyalat que la ciutat impulsarà un Pla Estructural Especial, una ferramenta de la Generalitat Valenciana que permet adaptar els PGOU de les ciutats a normatives més modernes i actuals. Tot i això, aquest l’ha d’aprovar també la mateixa Direcció General d’Urbanisme, i per això, el motiu de la reunió entre ambdues parts.


Gocha Gocha: d’octubre 2008\nFrikades al cub!\nI no parlo de frikades matemàtiques.\nBé, podria. De moment us deixo un acudit gràfic per a matemàtics (o no tant).\nDel que va avui és de personatges de còmic, animació, cinema i, fins i tot, personatges reals; que els de Cubeecraft s'han dedicat a "cubicar".\nEn aquesta web hi trobareu els retallables d'alguns personatges com en Bender (Futurama), en Batman, l'Indiana Jones, la "rana Gustavo", en Krilin, l'Usagi Yojimbo, les tortugues chincha (dic Ninja...), en Darth Vader, en Peyton Manning (un jugador de futbol americà, que a casa seva el deuen conèixer), etc. Fins i tot la TARDIS, la caseta de policia que el Dr.Who feia servir per viatjar en el temps!\nI els que segueixin l'actualitat i volen jugar a fer de polítics (o pensen que aquests són uns ninots, i com a tal...) hi trobaran l'edició limitada dels retallables de l'Obama i en McCain. I dic limitada, perquè passades les eleccions, el retallable del perdedor ja no estarà disponible.\nJo em quedo amb la "rana Gustavo" (és trist... ara no sé com es diu en català)\nEl Totoro. Encara que vist així no em vénen tantes ganes d'abraçar-lo...\nAh! I el Kirby!\nI ara no em digueu que es veu massa pixel·lat... ;P\nDe moment no els he montat perquè se m'ha espatllat la impressora...\nTé pana de pobre... M'he quedat sense tinta!\nPerò si voleu algun d'aquests ninotets només cal descarregar la plantilla, imprimir-la, retallar i doblegar unint les pestanyes. Diuen que no cal enganxar amb cola.\nCabòries de Turris a 20:58 1 comentaris Enllaços a aquest missatge\nPer què llegir segons què...?\nN'hi ha que quan s'asseuen a la tassa llegeixen el diari, el llibre que tenen a mitges, fan sudokus o encreuats, juguen a la DS, etc.\nJo ho he fet tot, però acabo no fent (satisfactòriament) el que m'havia portat a visitar el Sr. Roca.\nAixí que, si la cosa s'allarga, acabo llegint l'etiqueta del xampú...\nDe vegades vario i em llegeixo la de l'exfoliant, o del desodorant, o...\nBé, qualsevol cosa que tingui a l'abast sense haver d'aixecar-me...\nEl descans de la feina (si és que es pot anomenar així, ja que estàs més pendent de l'hora que de desconectar...), és un altre moment en que acostumo a fer les coses abans esmentades. Però, ahir, mentre sopava (bé... pel temps que tinc i per l'hora que era seria un piscolabis nocturn), no tenia ganes de llegir el diari. Més que res perquè ja n'havia llegit gran part mentre el revisava (^^;). El sudoku no m'atreia gaire, i els encreuats que posen al "Metro" son tan xorres que necessites haver près algun psicotròpic per a poder trobar-los un sentit...\nCom que al menjador no hi ha xampú... Vaig començar a llegir l'etiqueta de la quallada que estava engolint.\nÉs d'una marca "blanca" d'una coneguda cadena d'hipermercats...\nA part dels ingredients... Que per la quantitat de coses que diu que porta, el percentatge de llet deu ser molt baix...\n(Quan era petita em deien "menja i calla!", però ara m'haurien de dir "menja i no llegeixis, que se't sentarà malament!")\nJo tenia entès que l'escala Cèlsius era un estàndar... Que arreu 0ºC eren el mateix.\nPerò sembla que a Portugal, segons aquesta marca, aquesta escala no és igual que aquí...\nSuposo que els iogurts s'haurien de conservar amb les mateixes condicions, oi?\nAls iogurts d'aquesta marca hi posa el mateix. No sé si passa en altres productes.\nPotser és que al igual que les milles no medeixen el mateix a terra que al mar..., el graus centígrads també seran diferents depenent del país on un es troba...\nO potser és que a Portugal són més "xulos" i s'ho mengen tot més fred! XDD\nRes... que m'he emparanoiat amb això...\nAvui tornaré a fer el sudoku...\nCabòries de Turris a 15:30 1 comentaris Enllaços a aquest missatge\nPerò jo... l'edamame, me'l volia menjar!\nOn hi hagi un bon plat d'edamame i una cerveseta, que es retirin els quicos i els "ganchitos"!\nL'edamame no és res més que les beines de soja, collides just abans de que les llavors madurin i es facin dures.\nEs consumeix com un aperitiu, acompanyant plats, sopes o transformat en dolços.\nCom a aperitiu, les beines es bullen lleugerament en aigua salada i, a continuació, les llavors s'espremen directament de les beines a la boca amb els dits.\nEstan boníssimes i, com diria en Shin-Chan, "Això és la glòoooooria!"\nEl xungo ha de ser quan estàs al mig d'un restaurant i prems la beina de tal forma que surt la llavor disparada cap a una altra taula...\nRodant pel móns de la www he trobat una joguina, de la Bandai, que emula aquest vegetal.\nBé, crec que és un clauer anti-estrés.\nEs diu Mugen Edamame (edamame infinit), i simula una beina amb tres llavors que en prémer-la treuen el cap.\nSi ens haguéssim de treure l'estrés pelant bajoques de soja quedariem amb els dits escaldats... Així que què millor que una beina amb llavors que no s'acaben?\nFever Fever! L'espot té la seva conya!\nAlgu dirà que per a descarregar estrés no hi ha res millor que petar el plàstic de boles que es fa servir per a protegir embalatges... Però també s'acaba!!!\nDoncs... Bandai també ha creat el plàstic de bolestes infinit!!\nEl Mugen Puchi Puchi!\n(suposo que el puchi es refereix al so de petar les boletes... com les galetetes Pocky, els "Mikado" a Occident, es diuen així pel soroll en partir-se... digo...)\nTambé he trobat aquest vídeo d'un "puchi puchi" humà, en plan de campanya "Free Hugs"\nEl puchi puchi no...\nPero si trobo una Mugen edamame, m'en pillo una!!! XDDDD\nCabòries de Turris a 19:21 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nAlguns, quan sentiu "buri buri!" us quedareu tan amples.\nPerò si us digués "culet culeeeeet!",\nSi, en Shin-Chan fent un "calvo"... (^^;)\nBé... La dansa del cul...\nFa molt de temps algú em va passar una foto d'un nen que és clavat a en Shinnosuke.\nLlàstima que aquest nano és coreà... Sinó, mireu el peto que porta...\nAvui m'he assabentat, que l'any que ve existirà de debò el Shin-Chan!\nEncara que no s'hi assemblarà tant com aquest nen coreà que s'ha fet famós a base d'anar de bústia en bústia de correu electrònic...\nResulta que el proper setembre (data encara per confirmar, encara s'està rodant) s'estrenarà una nova peli de Shin-Chan.\n"Una altra?" direu...\nSí! Però el que té d'especial aquesta és que no serà un anime!\nDel director Takashi Yamazaki, la pel·lícula es dirà "Ballad: Namonaki Koi no Uta" (Balada: La cançó d'amor sense nom).\nEs tracta d'un live-action, basat en la 10a pel·lícula "Crayon Shin-Chan: Arashi wo Yobu. Appare! Sengoku Daikassen" (クレヨンしんちゃん 嵐を呼ぶ アッパレ！戦国大合戦), coneguda aquí com "Shin Chan, el petit samurai", en la que en Shin-Chan viatja al passat, al Període Sengoku (1477-1573), famós per les Guerres Civils que tantes pelis de samurais han inspirat.\nAparentment la trama d'aquesta nova pel·lícula és una paròdia d'una faula japonesa que explica com una princesa s'enamora d'un militar de baix rang i es nega a fer un casament arreglat, enmig de la història apareix un nano d'11 anys anomenat Shinichi i que ve del futur.\nLa Yui Aragaki (la princesa que s'enamora d'en Hiroshi) i en Tsuyoshi Kusanagi (dels SMAP, que farà el paper de Hiroshi Nohara.\nAra tinc un dubte... Serà capaç en Takei d'emular el pervertit d'en Shin-Chan?\nAixò ho haurem de veure l'any que ve...\nUna curiositat... que en Kusanagi és de Kasukabe, Saitama!\nFormaria part de l'Exèrcit de Kasukabe?\nBé... De l'Escaldat no... No me l'imagino amb faldilles...\nCabòries de Turris a 15:54 1 comentaris Enllaços a aquest missatge\nAquest individu que diu que és espanyol... però que té una pinta de hooligan que no s'aguanta, deuria confondre els fossats que envolten el Palau Imperial del Japó amb un onsen.\nCalenteta no deuria estar l'aigua... Però al menys li hauran sortit unes hores d'"hotel" gratis... A la comissaria...\nA en Gerardo, que és com es diu aquest intrèpid nedador, no sembla importar-li ni el mal temps ni l'aspecte tèrbol de les aigües del fossat del Palau Imperial de Tòquio.\n(em recorden les aigües del llac/xarquimera del parc de la Ciutadella... els de la quedada de DnF, ja sabeu de què parlo...)\nTal com va arribar al món i amb més valor que complexes, en Gerardo va decidir fer una capbussada en aquestes aigües davant la mirada atònita de policies, curiosos i turistes.\nEl que deuria ser algun conegut seu, des de la vora i megàfon en mà, li anava donant instruccions per a que deixés de fer l'ase.\nO millor dit, el cigne. Ja que a part de carpes, hi ha cignes que neden per aquest fossat.\nI de pas s'hi caguen... Contribuint a la dubtosa salubritat de l'indret...\nMolt bé del terrat no deu estar en Gerardo...\nQuins collons! Tenir la gosadia de posar en remull el melic en aquest lloc, podent gaudir d'un dels innombrables banys termals de que disposa de forma natural tot l'arxipèlag japonès...\nSi fins i tot els macacos en frueixen!\nEspero poder-los veure a Jigokudani!\nQue micos els monos!\nQue monos els micos!\nCabòries de Turris a 15:19 0 comentaris Enllaços a aquest missatge


EL SISTEMA SANITARI CATALÀ : L’HOSPITAL DE MOLLET COM A MODEL – Marea Blanca\nDes de la Plataforma en Defensa de la Sanitat Pública, el company Antonio López ens explica una de les moltes perversions del model sanitari català\nAbans de l’any 2010, Mollet i el Baix Vallés disposaven d’un hospital privat titularitat de la Mútua Societat de Socors Mutus de Mollet, un hospital concertat amb el CATSalut. A causa del creixement de la nostra zona aquest hospital es va quedar molt petit per a donar servei a tanta gent.\nPer tant es va debatre si s’ampliava aquest centre privat o es feia un edifici nou. Després de grans mobilitzacions demanant un nou hospital públic i de gestió pública, la Generalitat del tripartit va acordar crear un consorci de majoria pública, amb un 60% per a la Generalitat que va posar els 60 milions per a construir l’hospital, un 20% per a l’Ajuntament que va cedir el terreny , i un altre 20% per a la Fundació Privada Sanitària de Mollet . la marca blanca de la Mútua Socors Mutus.\nTot i que vam aconseguir que l’hospital fs e propietat del CatSalut, la Consellera de Sañut d’aquell temps, Marina Geli, va fer un conveni amb la fundació perquè el gestionés, un conveni que encara te vigencia a dia d’avui,\nAquesta Fundació forma part activa de la patronal Unió d’Hospitals, màxima defensora del sistema públic /privat que tant de mal ha fet a la sanitat publica. La sociovergència a Mollet encara perdura ja que es van carregar el consorci de majoria pública i ara tenim un hospital públic, de gestió privada 100 x 100.\nEl patronat està format per 15 persones de l’àmbit de CiU, la majoria que el controla, la cambra de comerç, tres membres de la Fundació Sant Joan de Deu i l’alcalde de Mollet. No hi ha per tant participació social al Patronat. Només hi ha un Consell Consultiu.\n← La Marea Blanca de Catalunya per la retirada del Projecte de Pressupostos i el rebuig frontal del Decret Llei de fixació de preus\nDOBLE DISCRIMINACIÓ EN L’ATENCIÓ SANITÀRIA: DISCAPACITAT I COVID19 →


Els altres viaductes medievals de Manresa - Regió7\nEl paper de la ciutat com a nus de camins va portar a la construcció dels ponts de Cabrianes, Vilomara i Rajadell\n10·08·19 | 22:49\nEls altres viaductes medievals de Manresa arxiu/salvador redó\nLa centralitat de Manresa dins el territori català la van convertir, des de l'època medieval, en un punt nodal d'alguns dels principals camins de Catalunya. Però, el terme de la Manresa medieval, molt més gran que el que té actualment, es trobava travessat per dos rius, el Llobregat i el Cardener.\nCalia construir alguns sistemes per poder-los travessar i seguir el camí. Com hem vist en els articles anteriors, la construcció d'aquesta obra d'enginyeria -que exigia una forta inversió del consell municipal- era responsabilitat de la ciutat.\nQuan Guillem Artús, l'any 1313, va demanar construir el Pont Nou, va prometre aixecar-lo i arreglar els tres que la ciutat ja tenia, el Pont Vell, el de Cabrianes i el de Vilomara.\nEl pont de Cabrianes, sobre el riu Llobregat, es va edificar al segle XI en un punt clau de cruïlla de camins que comunicaven cinc pobles: Sallent, Artés, Calders, Sant Fruitós de Bages i Navarcles, i seguia el camí ral cap a Vic. Es va refer el segle XIII i va ser refet de nou el segle XVI per Manresa, quan el rei Ferran li va concedir el dret de pontatge.\nDe 109 metres a una arcada\nEra un pont de cinc arcs d'esquena d'ase amb carreus ben tallats de pedra i calç i que feia 109 metres. Va ser completament reformat el segle XIX per adaptar-lo al trànsit rodat de la carretera de Manresa i Artés, i fou destruït l'any 1939. Actualment, només se'n conserva una arcada i un pilar.\nEn el cas del pont de Vilomara, sobre el riu Llobregat i a tocar del mas Vilomara, també va ser edificat pel Comú de Manresa.\nManresa necessitava un pas sobre el riu Llobregat ja que per aquest punt passava una de les entrades i sortides més importants, el camí ral que des de la ciutat anava a Barcelona pel coll de Daví.\nPer això, a l'època medieval es van substituir els possibles guals o palanques per construccions de pedra molt sòlides que permetessin superar el Llobregat, que baixava crescut moltes èpoques de l'any, amb el que això comportava per als que l'havien de travessar.\nEs va construir un pont d'esquena d'ase, amb paredat de pedra sorrenca i carreus ben escairats, i que forma un petit angle al centre del quart tallamar. Estava format per nou arcs de mig punt excepte el quart, que és apuntat. L'arc sisè és el més alt, ja que en condicions normals hi passa el riu, i destaca de la resta perquè els tallamars i contraforts arriben fins a la barana del pont i creen un petit espai triangular, aigües amunt, i semicircular, aigües avall. En aquest arc hi podem veure l'escut de Manresa com a símbol de propietat.\nCal remarcar que el carenat del pont marca el límit entre els dos municipis que el termenegen, el Pont de Vilomara i Rocafort i Manresa.\nEs creu que aquest pont es va acabar cap al darrer decenni del segle XIII atès que, com hem esmentat anteriorment, al començament del segle XIV es diu que ja està edificat.\nAl llarg de la història ha sofert moltes riuades del Llobregat. Al segle XIV, una gran avinguda el va capbussar i va haver de ser refet parcialment. Una de les més fortes va ser la del 1617. Segons els documents del Consell Municipal, els tres arcs centrals van quedar completament enrunats i va caldre construir una palanca per permetre el pas de persones i animals sobre el Llobregat.\nSis escuts de la ciutat\nPerò, al cap de pocs anys, concretament el 1621, una altra riuada se'n va emportar la palanca i va caldre refer-la de nou. La reconstrucció del pont va ser responsabilitat del Consell de la Ciutat i els materials bàsics utilitzats foren pedra, fusta, calç, arena i ferro. Va ser en aquesta rehabilitació quan s'hi van posar sis escuts de la ciutat, tres a migdia i tres a tramuntana.\nDesprés d'aquesta reparació, el pont ja no va sofrir transformacions importants, tret del segle XIX, quan es va construir el canal industrial de la fàbrica Jover, que va passar per sota del primer arc. El 1973 es va construir un pont nou, aigües amunt, adaptat al pas del trànsit de la carretera de Manresa al Pont de Vilomara i Rocafort i el 1989 va ser restaurat per la Diputació de Barcelona.\nUn altre pont medieval va ser el pont de Rajadell, construït sobre la riera del mateix nom. Aquest pont es va aixecar a la segona meitat del segle XIV, en un moment de crisi econòmica generalitzada, amb forts conflictes socials i una davallada de població molt important com a conseqüència de la pesta negra (1348) i les seves conseqüències.\nEl pont es va edificar, a prop de Can Poc Oli, perquè el camí ral de Manresa cap a Castellgalí, a Monistrol i a Montserrat pogués superar la riera.\nEl 7 de març del 1383, el Consell General de la Ciutat, reunit a l'església de Sant Miquel, va escollir els obrers del pont que s'havia de fabricar a la riera de Rajadell, en el lloc anomenat Gual payeres, i que, segons l'historiador manresà Sarret i Arbós, foren Bernat de Valls i Francesc Matamala, que tenien plens poders per rebre llegats, assignacions i drets de pontatge que la ciutat havia de rebre per aquest pont.\nSembla que aquest viaducte tenia quatre arcs de mig punt. Va ser enderrocat al final de la Guer-ra Civil Espanyola del segle XX i, a diferència dels altres dos, ja no es va reconstruir.


Mor Stepa J Groggs, raper del trio Injury Reserve • Ràdio Capital de l'Empordà\nEl panorama del rap mundial està de dol després de la mort de Stepa Jordan Groggs, un dels components del trio raper Injury Reserve. El grup s’havia consolidat com a refèrencia del rap experimental un any després del llançament del seu primer LP “Injury Reserve”, en el qual participaven artistes de renom com Freddie Gibbs, Aminé o JPEGMAFIA. Tanmateix, el grup ja havia destacat amb diversos mixtapes anteriors com “Floss”, o el magnífic debut amb “Live From the Dentist Office”.\nL’actual duo format per Ritchie Whit i Parker Corey, han anunciat la mort del seu amic i company a través de les xarxes, sense donar més detalls de les circumstàncies de la defunció. En el missatge es destaca la seva figura com a pare, i s’anuncia un GoFoundMe en suport per la família.\nREST IN POWER Jordan Alexander Groggs a loving father, life partner and friend. (6/1/1988-6/29/2020) link in bio for gofundme to support his family and services\nA post shared by Injury Reserve (@injuryreserve) on Jun 30, 2020 at 4:48pm PDT\nDes de A Primera Fila us recomanem un seguit de temes per acomiadar a Jordan, i desitgem que el duo segueixi amb la mateixa força malgrat la dolorosa pèrdua.\nL’entrada Mor Stepa J Groggs, raper del trio Injury Reserve ha aparegut primer a Primera Fila.\nArticle anteriorMetronomy torna a ajornar el concert de Barcelona, ara al 2021\nArticle següentLa dona víctima de violència de gènere de Sant Feliu havia denunciat l’home però es va desestimar una ordre de protecció


En el present article desenvolupem algunes de les polèmiques sobre la Comuna de París que arriben fins a l’actualitat i que tenen com un dels seus punts centrals el concepte de “democràcia”. Quina va ser la novetat de la Comuna? Quines lliçons va deixar? Quina actualitat té? Són algunes de les preguntes que abordarem.