Projecte educatiu Millorem by Albert Arcas Pons - Issuu\nMILLOREM Causes de fracàs escolar i propostes de millora -Vallès Oriental-\nToni Argent Ballús (Coordinador)\n28 d’abril de 2011 Impressió: IGràfic · www.igrafic.com Dipòsit legal: B-18643-2011\n“Els pares es queixen que l’escola no educa i, els professors, que els pares porten els ﬁlls al col·legi sense haver-los educat. Després, ambdós es posen d’acord i diuen que la culpa és de la televisió, i els responsables d’aquesta afegeixen que ofereixen el que la societat demana. Al ﬁnal, es dóna la culpa al govern, al qual se li demana que canviï la societat” J. A. Marina\n“Una societat educada i formada constitueix la millor garantia pel seu progrés” Antoni Argent\n“La meta ﬁnal de la verdadera educación no es solo hacer que la gente haga lo que es correcto, sino que disfrute haciéndolo, no sólo formar personas trabajadoras, sino personas que amen el trabajo, no sólo individuos con conocimientos sino con amor al conocimiento, no sólo seres puros sino con amor a la pureza, no sólo personas justas sino con hambre y sed de justicia” John Ruskin\nAGRAÏMENTS - Als principals protagonistes de l’estudi, els alumnes de secundària del Vallès Oriental. - Als directors/es i professors/es (tutors/es, coordinadors/es pedagògics/ques…) dels centres participants.\n- A l’Institut de Ciències de l’Educació de la Universitat de Barcelona, Direcció i Inspecció dels Serveis Territorials del Maresme-Vallès Oriental i a la Conselleria d’Ensenyament pel suport i assessorament rebuts.\n- Als patrocinadors que han cregut en la importància del projecte i han entès la seva responsabilitat educativa com a unitat econòmica.\nAbans de començar… S’ha intentat utilitzar un llenguatge senzill per tal que tot lector pugui entendre sense diﬁcultats el que s’ha escrit. No hi ha cap referència a comparacions entre centres públics, concertats i privats ja que l’objectiu de l’estudi no ha estat aquest en cap moment. Esperem que els comentaris, dades, conclusions i propostes facilitades siguin del seu interès. El nostre objectiu ha estat posar el nostre granet de sorra en la millora del sistema educatiu i de les bases que el sostenen.\nÍNDEX INTRODUCCIÓ .................................................................................................................... 6 LES PRIMERES ETAPES EDUCATIVES ................................................................................... 7 CONCEPTE DE FRACÀS ESCOLAR ........................................................................................ 8 ORIGEN DEL PROJECTE ...................................................................................................... 9 DADES DEL PROJECTE ......................................................................................................11 TEMPORITZACIÓ ..............................................................................................................12 CENTRES QUE HAN PARTICIPAT .......................................................................................13 RESULTATS I GRÀFICS ......................................................................................................14 ANÀLISI DELS RESULTATS ................................................................................................28 CAUSES............................................................................................................................31 QUÈ PODEM FER PER MILLORAR? ...................................................................................33 PROPOSTES .....................................................................................................................36\nINTRODUCCIÓ Plató (427 a.C.), en el seu llibre “La República”, ens diu que l’educació comença des de la més tendra infància i és l’únic camí per aconseguir una societat justa. L’educació, doncs, és la base de tota societat i ha de ser una de les principals prioritats dels pares i mares malgrat els canvis en l’estructura i funcionament de la família que estem vivint. La importància creixent de nous agents educatius no els eximeix d’aquesta responsabilitat. És a dir, l’alumnat s’ha d’educar principalment al nucli familiar i no únicament al centre escolar encara que les activitats que hi realitzen porten interrelacionat l’aspecte educatiu. El que està clar és que hem de ser conscients que la família ha de ser la base de l’educació i que, com més educats estiguin els alumnes, millor es podrà treballar amb ells a l’aula. D’aquí la importància que els pares siguin els primers a motivar els seus ﬁlls que aprenguin coses noves. Per altra banda, els poders públics han de prioritzar polítiques que permetin ajudar les famílies a educar els seus ﬁlls. En els últims anys, les funcions del centre escolar han augmentat degut, entre altres motius, al fet que molts pares traslladen la responsabilitat d’educar als professors, han desaparegut espais de convivència i sociabilització a les llars o l’augment espectacular d’activitats extraescolars pels alumnes com si es tractés de tenir-los “ocupats” en qualsevol cosa ja que pare i mare treballen. És important, doncs, dedicar més temps als ﬁlls i buscar espais per educar-los ja que s’educa cada dia. Les noves formes familiars i les exigències a què es veuen abocats els adults fan que alguns dels pares no arribin a tot i es vegin en l’obligació de delegar gran part de les responsabilitats educatives a l’escola. Es pretén que l’escola arribi arreu obviant que no només aquesta institució forma la persona. El treball d’un professor no serveix de res si al darrera no hi ha una estructura social adequada que li doni suport. En aquesta línia, no som conscients de la importància que té el sistema educatiu en el desenvolupament d’un país ni de la importància de la cultura de l’esforç com a símbol de superació personal i col·lectiva. Com més educada i formada estigui una societat, més conscient serà que l’esforç conjunt serà el que ens farà superar les diﬁcultats que vagin apareixent, farà disminuir les injustícies existents i, en deﬁnitiva, ens farà ser lliures i feliços. La societat del coneixement requereix una societat formada i hem de tenir clar que, sense educació, l’ésser humà no té futur.\nLES PRIMERES ETAPES EDUCATIVES En una família, la ﬁnalitat de l’educació és dotar els ﬁlls/es d’uns valors que els permetin fer front a les diferents situacions que es trobaran a la vida. La tasca dels pares i mares, per tant, serà la de transmetre’ls perquè, de forma autònoma, els ﬁlls creixin i esdevinguin ciutadans respectuosos i tolerants amb els altres, solidaris i, en deﬁnitiva, persones. Tot i que ens estem educant durant tota la vida, ja que sempre hi ha coses que ens cal aprendre, la infància i l’adolescència són etapes clau per a assolir els valors i l’educació que ens permetran viure en societat. Si l’educació no ha estat la correcta en aquestes etapes, sempre estarem a temps de corregir-la, però serà molt més difícil a mesura que els ﬁlls/es creixin. Una bona educació és fonamental per al desenvolupament del ﬁll/a ja que marcarà la seva personalitat. Les conseqüències d’una educació deﬁcitària són molt negatives per a l’infant. Per això, l’estima i la protecció per part de la família és fonamental per evitar el desenvolupament d’una personalitat negativa. Educació Infantil: s’organitza en dos cicles (de 0 a 3 anys i de 3 a 6 anys). El segon és gratuït. Educació Primària: consta de tres cicles (inicial, mitjà i superior), amb dos cursos cadascun, que es fan entre els 6 i 12 anys. Educació Secundària Obligatòria (ESO): Consta de quatre cursos (dels 12 als 16 anys). Hi ha programes de diversiﬁcació curricular, a partir de tercer curs, orientats a obtenir el títol de graduat/da en ESO. Aquest títol dóna accés a l’educació secundària postobligatòria. En aquesta etapa (objecte de l’estudi) es proporcionen elements bàsics de cultura. Se’ls prepara per accedir a la Formació Professional de grau mig o al Batxillerat i per a la incorporació a la vida laboral, a més a més, d’adquirir una formació per fer front als seus deures i exercir els drets com a citudadans. És també en aquesta etapa on el fracàs escolar fa acte de presència de forma més acusada.\nCONCEPTE DE FRACÀS ESCOLAR El Fracàs Escolar és un dels principals problemes que té el nostre sistema educatiu. El “fracassat escolar” necessita ajuda i la societat ha de saber respondre-li tot oferint-li altres vies per les quals pugui ﬁnalitzar aquest aprenentatge que no ha pogut o no ha volgut assolir. Les diﬁcultats d’accés al món laboral i el risc d’exclusió social es situen entre els efectes negatius més directes. Podríem deﬁnir-lo com:\n- Aquella situació que es dóna quan un alumne no aconsegueix els objectius proposats per al seu nivell i edat.\n- Finalitzar una determinada etapa educativa amb unes qualiﬁcacions no satisfactòries. Però aquestes dues deﬁnicions són estrictament acadèmiques i, en l’actual i futur context educatiu, hem de relacionar aquest fenomen amb el sentit global de la seva naturalesa. És a dir, aquests joves que estan creixent, que s’estan formant com a persones, juntament amb la resta de la societat, hem de ser conscients que l’aspecte educatiu i acadèmic transcendeix i està relacionat amb un fracàs social i, en deﬁnitiva, un fracàs vital. L’augment de la delinqüència, les conseqüències derivades de l’alcohol i les drogues, la desorientació personal, l’incivisme… són qüestions relacionades amb l’educació, la nostra educació. Per tant, no hem de considerar únicament el component acadèmic sinó també el personal, el psicològic, l’humà… Tal i com ens diu J. A. Marina “No educamos para tener buenos resultados escolares sino buenos resultados vitales fuera de la escuela”. Dels resultats obtinguts en l’estudi realitzat, el fracàs escolar a la comarca del Vallès Oriental es situa en el 35% (pregunta 18 dels Resultats Globals) segons dades del primer trimestre i tenint en compte que un alumne que suspèn 3 o més assignatures hauria de repetir curs en el context acadèmic actual. Unes quantes consideracions: - De fracàs escolar sempre n’hi ha hagut. En moltes ocasions, és un fracàs vital que comença a casa on la responsabilitat educativa, principalment, és dels pares. - Tenim unes dades gens positives: tant el fracàs com l’abandonament escolar es situen per sobre del 30%. - Hem de tenir en compte que el component educatiu i formatiu afecta a la resta d’àmbits de la societat: econòmic, cultural, social, mediambiental… - És una qüestió que preocupa a tothom: Unió Europea, Estat espanyol, Catalunya… - El que està clar és que ningú se salva d’aquest fenomen. 8\nORIGEN DEL PROJECTE L’Associació Educativa i Formativa TBCLASS està ubicada al c/ Barcelona número 12 de Bellavista (Les Franqueses del Vallès). Els professors/es i membres que la componen pensem que l’educació és cosa de tots (pares, professors, institucions, empreses…) i que cadascú ha de posar el seu granet de sorra en l’aprenentatge de les persones, ja siguin joves o adultes. Entre els seus objectius (article 2 dels Estatuts) ﬁgura “Promoure i realitzar activitats de caràcter formatiu i investigació educativa“. Davant la preocupació per la situació educativa actual, des de la Junta Directiva, es va decidir engegar un projecte d’investigació educativa sobre les causes que provoquen fracàs escolar a la comarca del Vallès Oriental. El seu president, Antoni Argent, va pensar que es donava la situació ideal per tirar endavant un estudi d’aquestes magnituds, tenint en compte les diferents crisis que hi ha actualment a la nostra societat. El Projecte “MILLOREM” té l’objectiu de detectar les causes que provoquen el fracàs escolar existent a l’etapa de secundària i introduir mesures que facilitin l’aprenentatge dels alumnes. Aquests alumnes que estan cursant l’ESO, d’aquí un breu període de temps, entraran a formar part del teixit productiu i és necessari formar-los com a ciutadans i no únicament com a consumidors. En aquesta línia, cal ajudar els nois i noies que pateixen situacions de fracàs escolar per evitar que caiguin en situacions d’exclusió social i laboral. Per tant, és urgent fer una aposta seriosa per tractar d’evitar-lo abans que es produeixi.\nCOMPROMESOS amb els JOVES del PRESENT… ... els PROFESSIONALS del FUTUR\nEls últims anys han aparegut informes d’avaluació del sistema educatiu tant a nivell nacional com internacional (Informe PISA, Informe Fundació Jaume Boﬁll…) amb uns resultats no gaire satisfactoris malgrat els esforços que s’estan realitzant sobretot per part de la comunitat educativa. Per què aquests informes no reﬂexen una millora de la situació? Quines són les principals causes de baix rendiment acadèmic a casa nostra? 9\nLa investigació ha tingut en compte variables que intervenen en la pràctica educativa i que fan d’aquesta una oportunitat per l’aprenentatge dels alumnes. Respecte els qüestionaris que han realitzat els alumnes, s’ha intentat explorar de forma detinguda les diferències existents entre els diferents nivells d’edat, tot centrant-nos en les diverses variables que intervenen en el procés d’ensenyament. Serà important, doncs, utilitzar els resultats de l’estudi de manera formativa, és a dir, que permetin introduir les mesures de suport i reforç que siguin necessàries, així com els ajustos que permetin prevenir possibles solucions de fracàs escolar. De l’enquesta realitzada pels alumnes, es van derivar unes activitats que es van treballar a l’hora de tutoria per tal de donar major sentit al projecte. Així, les tècniques d’estudi, els conceptes d’esforç i motivació, les activitats extraescolars, el futur professional, etc. han estat temes principals de debat d’aquestes activitats.\nCoordinador Projecte: Antoni Argent Grup de treball: Antoni Argent Zaira Genevat Oriol Guinart Sergi Rodríguez Data inici: 1 octubre 2.010 Data ﬁnalització: 28 abril 2.011 Públic analitzat: alumnes de secundària del Vallès Oriental (12 a 16 anys) Total enquestes realitzades: 12.224 Total centres de secundària que han participat: 52 (95% de cobertura)\nTEMPORITZACIÓ - Inici projecte: Octubre 2.010. - Durada total: 7 mesos.\nPreparació del projecte (creació grup de treball, planiﬁcació, organització, informar els equips directius, difusió, buscar\ncol·laboradors i patrocinadors, distribució de tasques, elaboració enquestes…)\nPortar les enquestes als instituts\n(14 de gener a 14 de febrer de 2.011)\nRecollir les enquestes\n(14 de Febrer a 14 de març)\nBuidatge de la informació obtinguda\nAnàlisi de les dades recollides, realització de\nl’informe amb resultats i conclusions\nCENTRES QUE HAN PARTICIPAT AMETLLA DEL VALLÈS Institut Eugeni Xammar CALDES MONTBUI Institut Manolo Hugué CANOVELLES Institut Bellulla CARDEDEU Institut Arquitecte Manuel Raspall Institut El Sui CASTELLTERÇOL Institut Escola Ramona Calvet LES FRANQUESES DEL VALLÈS Institut El Til·ler Institut Lauro LA GARRIGA Institut Manuel Blancafort Institut Vil·la Romana Sant Lluís Gonçaga SEK-Catalunya GRANOLLERS Institut Antoni Cumella Institut Carles Vallbona Institut Celestí Bellera Institut Escola del Treball Cervetó Educem Escola Pia de Granollers Jardí L’Estel Maria Anna Mogas LA LLAGOSTA Institut Marina Balmes LLIÇÀ D’AMUNT Institut de Lliçà LLIÇÀ DE VALL SES El Vern LLINARS DEL VALLÈS Institut Giola Ginebró\nMOLLET DEL VALLES Institut de Mollet del Vallès Institut Gallecs Institut Vicenç Plantada Anselm Clavé Lestonnac Sant Gervasi MONTMELÓ Institut de Montmeló MONTORNÈS DEL VALLÈS Institut Marta Mata Institut Vinyes Velles PARETS DEL VALLÈS Institut de Parets del Vallès Acesco Nostra Senyora de Montserrat LA ROCA DEL VALLÈS Institut de La Roca del Vallès SANT CELONI Institut Baix Montseny Cor de Maria La Salle L’Avet Roig SANT ESTEVE PALAUTORDERA SES Can Record SANT FELIU CODINES SES Manuel Carrasco i Formiguera SANT FOST CAMPSENTELLES Institut Alba del Vallès SANT PERE VILAMAJOR Institut de Vilamajor SANTA EULÀLIA RONÇANA Institut La Vall del Tenes SANTA MARIA PALAUTORDERA Institut Reguissol VILANOVA DEL VALLÈS Institut de Vilanova del Vallès 13\nRESULTATS I GRÃ€FICS \nN,O#;%;N \t \n$%5\t%E\t\n #\t$\t$%\t& '()*+\n," ) (-& )& . /**+\n)(&     .0+\n,& 2+\t\t\n 3 /!))"!  4)/) //4).) /+\n !!" #\n  \n$)&" #$\n\t\t\n$" $ ""$#\n" *!'\n,)$' '\n#!)"(/5"/ /(/()+\n# & ) /(68( /  .0+\n# & )  (/( )()*+\n%))) /)& ) *9+\n)  )/ & ') 4)+\n# &  )0)/& 5//5)*"/\n-\t\t\n  ;)0)/& -#/2*/\n  \n 3 /\n  +\n@)5& **   .+\n  \n 96 %4#\n :% 3+,*,4#\n\t"")\n#))/   .+\n\t\t \n **/I(/*-;)0)/& \n ,& )* 5) 4>*)/ 8?\t\t\n*$#45$\n 3 )/") !   /)/)+\n\t/8 \n\t '\n\t;\n="  \n\t \n  '\n,& 2+ /#$\n>  \t\n  \n "\n # \n3 )'/)0!/))!//I4/+\n *5)5 ?\n  !\n @\t& /' ./)!/$%\n  !\n  \t\n 3 )$%\n;\t\t/)H+\n,)/*/ (/*+\t\t\n \t! \t\t !\t\t"\n %#$\nALGUNS GRÀFICS: 1. Repasses CADA DIA el que s’ha fet a classe?\n6. Quins avantatges veus a substituir llibres de text per ordinador?\n8. Creus que et podries esforçar més en fer els deures i preparar els exàmens?\n9. Creus que els teus professors disfruten fent classe?\n17. Normalment, quan comences a preparar un examen?\n19. Superar lâ€™ESO:\n20. Realitzes activitats extraescolars? (esports, idiomes, teatre, mĂşsica, tallers...)\n24. Tens consola de videojocs?\n  \t \n 3 /!))"!  4)/) //4).) /\n !!" #\n  \n  \n  \n  \n  +$ &$\n./#\n # \n  \n *\n"  #\n  \n 96 %4#\n 96 %4#\n :% 3+,*,4#\n.+$ &$\n /8 \n  '\n ;\n="  \n\t '\n  \n "\n # \n  !\n$"&  \n $"&\n  !\n\t%#$\n  \t\n!"   !" \t\n   \n       \n\t\t \n      \n 3 /!))"!  4)/) //4).) /+  3 /!))"!  4)/) //4).) /+\n  \n  \t\t\n$$ %& '\n   \n  \n\t\t \n\t\t \n" +\n$#$ *!'\n    \n\t\t  \n  \t\n  \t\n!" !" \t\n  \n\t\t \n  \n  \n\t \t\t\n  \n   \n  \n\t\t \n    \n   3 /\n   3 /\n  +$ &$\n  #\n.@""&\n" \t#\n  "96,4#\n\t\t \n   \n   \n "")\n "")\n \t  ##\n   ,& )* 5) 4>*)/ 8?\t\t\n , , \t \t  34##$  34##$ \t\n\t \t,#\n \t,#\n    *$#45$  *$#45$  3 )/") !   /)/)+  3 )/") !   /)/)+\n /8   /8  \n :% 3+,*,4#\n  \n ;\n="  ;\n  \n);  \n);   /$'"#\n /$'"#\n\t \n  \n "\n\t !\n $"&  \n $"&\nJKK  \t \n!!" #\n$#   \n\t \n  \n  \n # \n  +\n"  #\n 96 %4#\n :% 3+,*,4#\n /8 \n \t\n ;\n /$'"#\n\t \n  \n # \n  \n  !\n\t !\n\t \n+ ,"#\n  %#$\nML  \t \n\t  \t \t\n$#   \n\t \n   \n *\n  "96,4#\n 96 %4#\n 96 %4#\n  \n  *$#45$\n/8    '\n "\n  \nANÀLISI DELS RESULTATS Un cop hem realitzat el buidatge de les respostes i hem transcrit les dades en les taules anteriors podem extreure la informació següent:\nRESULTATS GLOBALS (12.224 ALUMNES) Sorprenen vàries coses: Si: el 57% dels alumnes diuen que els preocupa suspendre un examen (pregunta15) el 35% d’alumnes van suspendre 3 o més assignatures el primer trimestre (preg. 18) el 30% diuen que els costarà bastant esforç superar l’ESO (preg. 19): - Per què el 46% d’alumnes NO repassen cada dia el que s’ha fet a classe? (preg.1) - Com és que si, el 76% creuen que es poden esforçar més a fer els deures i preparar els exàmens, no ho fan? (preg. 8) - Per què, si el 25% dels alumnes saben que no van estudiar prou, no s’organitzen millor el temps? (preg. 15) - Per què el 88% d’alumnes comencen a preparar un examen el mateix dia o uns dies abans? (preg. 17) - Com és que el 48% d’alumnes que realitzen activitats extraescolars les practiquen 3 o més dies a la setmana? (preg. 21) Més comentaris... Les preguntes 13 i 14 ens diuen que, segons els alumnes, les Matemàtiques i les Ciències Socials són les assignatures que menys els agraden i l’Educació Física i les Matemàtiques les que més. Per tant, veiem que les Matemàtiques “perden” el títol d’assignatura que a ningú li agrada ja que l’estudi deixa ben clar que no és veritat, com a mínim a la comarca del Vallès Oriental. El 85% d’alumnes intenten treure bones notes perquè els pares (preg. 11) els ho diuen i no pas perquè sigui un objectiu personal i acadèmic pròpiament dit. Hi ha un 44% d’alumnes que els costa estar concentrats a l’aula perquè s’avorreixen (preg. 5). Aquest avorriment és a causa que no els motiva el que s’està fent a classe ja que cada cop més els joves s’acostumen a fer allò que els agrada deixant de banda allò que no els interessa. Han de saber, doncs, que l’estudi és un deure que tenen. Un 26% d’alumnes creuen que els seus professors no disfruten fent classe i un 57% que disfruten a vegades. 28\nUn 58% de mitjana els agrada anar a classe perquè veuen els companys i un altre 36% perquè s’ho passen bé. És important, doncs, que els alumnes no vegin l’institut com un “club social” o un “casal” sinó com el que és, un espai d’aprenentatge i creixement personal, que pot utilitzar metodologies més o menys divertides i motivadores. La pregunta 6 fa referència a un tema que els últims mesos ha creat debat en l’opinió pública i és la utilització d’ordinadors a les aules com a nova eina d’aprenentatge. Els alumnes veuen alguns avantatges: serà més divertit (40%), podrien portar la motxilla menys carregada (67%) i no haurien d’escriure tant (35%). Per altra banda, només un 27% creuen que s’aproﬁtarien més les classes. En aquest debat és important recordar les paraules de Rousseau: “Doneu al nen el desig d’aprendre i qualsevol mètode serà bo”. Del 15% d’alumnes que han respost que no els agrada anar a classe i del 54% que a vegades els agrada (preg. 22) un 28% d’ells apunten l’avorriment com a causa principal (preg. 24). Un 18% dels alumnes no els agrada estudiar (preg. 23) perquè tenen una visió negativa del concepte. Valdria la pena remarcar la importància d’aprendre (aspecte permanent) més que estudiar (component temporal). Allò que s’aprèn és més difícil d’oblidar. El 69% dels pares treballen tots dos (preg. 27) cosa que els obliga a buscar activitats alternatives per tenir ocupats els seus ﬁlls/es. En tot cas, malgrat que els pares treballin, poden estar a casa o a la biblioteca fent deures o repassant el que s’ha fet a classe.\nANÀLISI COMPARATIVA A mesura que els alumnes superen els diferents nivells d’ESO (de 1r a 4t), es produeixen uns determinats canvis: Pregunta 1: Repasses cada dia el que s’ha fet a classe? Augmenta el nombre d’alumnes que NO repassen cada dia el que s’ha fet a classe. Pregunta 3: Et fas esquemes o resums per preparar els exàmens? Augmenta el nombre d’alumnes que fan resums o esquemes per preparar els exàmens. Pregunta 5: Per què et costa estar concentrat/da a classe? Augmenta el nombre d’alumnes que s’avorreixen a classe. Per altra banda, és de destacar el percertantge elevat d’alumnes que molesten a classe impedint el seu funcionament normal (29% de mitjana). 29\nPreguta 6: Quins avantatges veus a substituir els llibres de text per ordinadors? Disminueix l’opinió que serà més divertit. Augmenta el nombre d’alumnes a qui és igual. Disminuex el nombre d’alumnes que aproﬁtaran més les classes. Pregunta 10: Intentes treure millors notes que els teus companys? El nivell competitiu acadèmic disminueix. Pregunta 12: Creus que aprendre matemàtiques, idiomes, tecnologia… et servirà d’alguna cosa? Disminueix el nombre d’alumnes que creuen que els servirà d’alguna cosa. Pregunta 13: Motius pels quals NO els agraden unes determinades matèries: Augmenta el nombre d’alumnes a qui no agrada com les explica el professor (37% de mitjana). Els alumnes de 1r d’ESO es queixen més que els de 4t en relació a la quantitat de deures que els posen. Cal tenir en compte que els alumnes de 1r d’ESO comencen una nova etapa educativa i que, potser, la Primària no és tan exigent com la Secundària. Pregunta 15: Com et sents si suspens un examen? Disminueix el nombre d’alumnes preocupats de suspendre un examen. Pregunta 16: Per aquest curs, el teu objectiu és: Disminueix l’objectiu d’aprendre. Pregunta 17: Normalment, quan comences a preparar un examen? Augmenta el nombre d’alumnes que deixen “pel ﬁnal” la preparació d’un examen. Pregunta 18: Quantes assignatures vas suspendre el primer trimestre? En tots els nivells, el percentatge d’alumnes que suspenen 3 o més assignatures és superior al 30%. És un indicador aproximat del nivell de fracàs escolar existent. Pregunta 19: Superar l’ESO: Augmenta l’optimisme dels alumnes a superar-la. Disminueix la percepció d’haver-se d’esforçar per superar els cursos. Recordem que a mesura que superen els cursos dediquen menys temps a repassar. Disminueix la sensació de repetir algun curs. Pregunta 24: Tens consola de videojocs? Disminueix el nombre d’alumnes que tenen consola. Segons les dades dels alumnes de 1r d’ESO el 90% tenen consola de videojocs davant el 32% de fracàs escolar aproximat existent (preg. 18 1r ESO). És necessari, doncs, establir càstigs o mesures sancionadores en el cas d’alumnes amb rendiments acadèmics no satisfactoris per tal que valorin la capacitat d’esforçar-se i aprendre. Pregunta 25: Quantes hores al dia estàs veient la televisió o amb l’ordinador? Augmenta a mesura que es fan grans. 30\nCAUSES Seguidament, transcrivim els factors que impedeixen aconseguir l’èxit escolar segons:\n- Les dades extretes de les enquestes realitzades - El treball realitzat amb els alumnes a la sessió de tutoria. Juntament amb les enquestes vam fer arribar als tutors/es un full amb unes qüestions a treballar a l’hora de tutoria respecte l’enquesta que havien respost. Aquestes preguntes eren:\nAlguna pregunta t’ha sorprès? Havies reﬂexionat abans sobre alguns temes que has respost? Alguna pregunta t’ha estat difícil de respondre? Creus que necessites millorar alguns aspectes de la teva vida acadèmica o personal? o Creus que dediques poc o massa temps a tasques escolars (fer deures, preparar exàmens…) o Consideres que esforçar-se val la pena? o Quins ídols tens?\nFALTA D’ESFORÇ Una de les dades més sorprenents de l’estudi realitzat és com, segons els alumnes, un 46% dels alumnes no repassen cada dia el que s’ha fet a classe i un 50% ho fan “a vegades” (preg. 1 Resultats Globals). A més, a mesura que els alumnes superen els diferents cursos de l’ESO, el percentatge d’alumnes que no repassen la feina diària de l’institut augmenta. Aquesta, doncs, és una de les principals causes que provoquen fracàs escolar a la nostra comarca. Els últims 30 anys han estat de constant canvi social, econòmic, cultural, religiós… però hi ha coses que no haurien de canviar mai com és la necessitat d’esforçar-se. En aquest sentit, quan parlem dels alumnes, hem de tenir clar que són els que formaran part de les generacions futures de treballadors i treballadores del nostre país, persones que hauran de tirar endavant els nostres ajuntaments, les nostres empreses, les nostres associacions, escoles, etc. Com tirar endavant si cada cop estan desapareixent aspectes tant importants com l’esforç, la responsabilitat, l’educació i el treballar per fer bé les coses? Sembla ser, però, que avui dia un nombre elevat d’alumnes posen en pràctica el que coneixem com a ”llei del mínim esforç”. Perquè sigui d’aplicació directa no cal que ningú la redacti, ni l’aprovi ni l’executi. A més a més, s’està convertint en un dels grans perills per la nostra societat i cada dia que passa té més seguidors. Se’ls dóna pràcticament tot mastegat, persegueixen allò que és fàcil, el que no costa, el que no els porta inquietuds i el que, en deﬁnitiva, allò que no els fa pensar. Amb 31\nsacriﬁci pot ser que aconsegueixin els seus objectius però sense sacriﬁci segur que no aconseguiran res. A mesura que van creixent, han de ser conscients que per aconseguir alguna cosa a la vida cal dedicar-li esforç. Segons Aristòtil, “més es vol allò que amb més treball s’aconsegueix” i realment és veritat. Allò que no ens costa gens no li donem importància però allò que ens costa ho recordem.\nQÜESTIÓ DE PRIORITATS Un altre aspecte a tenir en compte és la possibilitat d’establir un sistema de prioritats en la qual l’estudi tingui un pes destacat ja que “es nota” ràpidament els alumnes que hi dediquen temps i els que no. A més, la gravetat de la situació es manifesta amb frases com: de què em servirà estudiar?, “no he fet els deures perquè ahir tenia entrenament”… Els alumnes fan massa activitats, tenen poc temps per repassar el que s’ha fet a classe, fan els deures de pressa i no tenen com a prioritat els estudis. ABSÈNCIA D’IL·LUSIÓ I INTERÈS PER APRENDRE MOTIVACIONALS ESTUDIAR NO ESTÀ DE MODA TRASTORNS D’APRENENTATGE (TDAH, DISLÈXIA…) POC DOMINI DE TÈCNIQUES D’ESTUDI BÀSIQUES (resum, esquema, subratllat i comprensió lectora). DESORIENTACIÓ I DESESTRUCTURACIÓ FAMILIAR NO CORRELACIÓ ENTRE EL QUE APRENEN I LA REALITAT QUE VIUEN ABSENTISME ESCOLAR FUNCIONAMENT SISTEMA EDUCATIU AUGMENT ALUMNAT IMMIGRANT INFLUÈNCIA NEGATIVA DELS MITJANS DE COMUNICACIÓ DROGUES I ALCOHOL INFLUÈNCIES NEGATIVES (males companyies, alumnes que no estudien…)\nFRACÀS ESCOLAR = FRACÀS FAMILIAR + FRACÀS PERSONAL FRACÀS ESCOLAR = FRACÀS FAMILIAR + FRACÀS DEL SISTEMA + FRACÀS PERSONAL + FRACÀS DEL SISTEMA Els joves saben el que no volen però no saben el que volen 32\nQUÈ PODEM FER PER MILLORAR? EN REFERÈNCIA A LA FAMÍLIA - ACTITUD DELS PARES I MARES o Augmentar la implicació en l’educació dels seus ﬁlls/es. o Passar més temps amb ells, educant-los en valors com l’esforç, el respecte, la tolerància, la motivació pel treball i la disciplina.\no Conscienciar els adults que facin d’adults i siguin conscients de la responsabilitat que tenen en l’educació i formació dels més joves. En deﬁnitiva, l’escola tota sola no pot.\no Fer entendre als pares que a casa s’han de fer uns deures, s’han de tenir uns hàbits d’estudi i s’han de posar uns límits ja que aquests també eduquen. Saber posar límits és una de les claus.\no Revisar els deures i l’agenda cada dia. o Fer dels estudis una cosa que interessa a tota la família. o Recuperar el sentit de la llar familiar on conviuen persones de diferents edats que tenen uns deures, drets i obligacions.\no Estar atents i observar els ﬁlls/es com es van fent grans per tal de conèixerlos tal com són.\no No desautoritzar el professorat en les seves decisions. Els pares han de saber escoltar i crear un clima favorable per solucionar una determinada situació que faci referència al seu ﬁll/a i no sobreprotegir-los la majoria de vegades.\nParticipar en activitats escolars que impliquen la presència dels pares. Educar en altres àmbits (consumisme, medi ambient, sexualitat…). Informar-se del funcionament del sistema educatiu. No donar-los tot el que demanen. Sovint se’ls fa regals per compensar el poc temps que passen amb ells. Si veiem les dades referents als alumnes que tenen consola de videojocs veurem que el 85% d’alumnes en tenen malgrat el fracàs escolar es situa per sobre del 30%.\no Exigir-los resultats (acadèmics, personals…) i no conformar-se amb l’”aprovat”. Hi ha molts pares que si el seu ﬁll “aprova” ja es conformen. S’ha d’educar des de la perspectiva que esforçar-se i donar el màxim d’un mateix val la pena.\no Controlar-los ja que un adolescent no és una persona adulta i necessita més que mai el suport i ajuda dels pares. Sovint els pares actuen de forma contrària, és a dir, els deixen sols en aquesta etapa, se’n desentenen.\no Tenir paciència i estar atents a les necessitats dels seus ﬁlls/es. 33\n- PROGRAMES ADREÇATS A FAMÍLIES PER ASSESSORAR-LOS COM EDUCAR ELS SEUS FILLS/ES. - PARTICIPACIÓ OBLIGATÒRIA EN ACTIVITATS ESCOLARS QUE IMPLIQUEN LA PRESÈNCIA DELS PARES (reunions amb el tutor/a, xerrades i conferències…) Sovint, l’horari i la retransmissió d’esdeveniments esportius (futbol, principalment) fan que deixin de banda els assumptes realment importants.\nEn resum, cal que pares i mares tinguin com a prioritat l’educació dels seus ﬁlls/es.\nEN REFERÈNCIA AL PROFESSORAT - Tutoritzar el professorat de nova incorporació. - Augmentar el seu grau de motivació i formació. - Crear un Curs de Formació de Professorat (CPF) de dos anys de durada, un de teoria pedagògica, didàctica, oratòria i creativitat i un altre que combini una part teòrica i una altra de pràctica de 600 hores (és a dir, 1 curs escolar amb pràctiques en 2 centres diferents, 300 hs + 300 hs). L’objectiu seria tenir bons professors, bons comunicadors i dotar-los d’eines i recursos suﬁcients per utilitzar-los amb els alumnes. - Programes d’innovació pedagògica per adaptar el professorat “als nous temps” i conèixer les problemàtiques de les famílies, els diferents trastorns d’aprenentatge dels alumnes...\nEN REFERÈNCIA A L’ORGANITZACIÓ DEL SISTEMA - Establir un consens que permeti al sistema educatiu actuar en una única direcció. - Eliminar electoralismes en matèria d’educació. - Establir un nombre màxim d’alumnes per aula. Treballar amb aules de 18-20 alumnes ajuda a realitzar un millor treball i el grau d’aprenentatge i l’atenció augmenten. - Invertir més recursos i invertir-los millor. És important no veure els diners utilitzats en educació com un cost sinó com una inversió de futur. - Realitzar un treball conjunt entre Centre Escolar-Alumnes-Família - Posar especial atenció als alumnes que viuen en sectors socials desafavorits. 34\n- Dissenyar un sistema els objectius mínims del qual siguin adequats per a la gran majoria, però que permeti arribar a nivells alts que omplin les expectatives dels més ben dotats. - Augmentar el nivell d’exigència a Primària. - Considerar autoritat pública tot el professorat. - Actuar des dels primers indicis que l’alumne pot tenir diﬁcultats acadèmiques. És a dir, des de l’etapa infantil. - Establir mesures per afavorir l’estabilitat del professorat. - Tenir com a prioritats pilars bàsics com la lectura, el càlcul, l’ortograﬁa, la comprensió lectora i la cal·ligraﬁa. - Establir ajudes per als alumnes que s’esforcen. - Posar major atenció a la diversitat de l’alumnat.\nGENERALS - Ser conscients que tots en som responsables. - Veure l’escola com una oportunitat per aprendre i no únicament un espai on passar-s’ho bé. - Ser conscients del problema que tenim. - Creure en l’educació com a motor de la societat.\nPROPOSTES - PEM: Pla d’Esforç i Millora. Obligatori per aquells alumnes que durant els dos primers cursos de secundària s’ha vist que no mostren interès, no tenen ganes de continuar els estudis, molesten a classe i provoquen que el nivell d’aprenentatge no sigui l’adequat. Es tractaria d’iniciar un curs de dos anys de durada realitzant tasques de voluntariat juntament amb matèries dirigides a reforçar les matemàtiques, llengua catalana, llengua castellana, ciències socials i ciències naturals. Hi hauria un compromís per part de l’alumne i la família i seria un programa alternatiu per qui no es pren l’ESO com se l’ha de prendre. Es crearia un registre amb els alumnes que realitzessin aquest Pla. - Pla de Treball No Retribuït (PTNR) per aquells alumnes que no volen ni deixen aprendre a l’etapa de secundària. - Curs de Preparació per a la Secundària (CPS). A l’etapa de secundària és on es concentra un major percentatge de fracàs escolar. Per tant, proposem fer una prova vinculant al ﬁnalitzar l’etapa de Primària i per qui no la superi fer un curs pont per accedir a Secundària. - Pla “Escola de Professors de Reforç” amb l’objectiu de disposar de persones que s’encarreguin d’ajudar a alumnes que necessiten una ajuda complementària als seus estudis. - Pla de lectura setmanal obligatòria a casa amb preguntes per millorar la comprensió lectora. - Projecte «Reforça’t»: reforç escolar per alumnes de 5è i 6è de primària: tècniques d’estudi, comprensió lectora, creativitat… L’objectiu d’aquest projecte és preparar-los per a la secundària. - Introduir els exàmens de recuperació al setembre. - A partir de 5è de Primària i ﬁns a 4t d’ESO fer exàmens ﬁnals obligatoris. S’haurien de realitzar la primera quinzena de juny. - Establir una matèria obligatòria: TAE (Tècniques d’Aprenentage i Estudi) on, a part d’aprendre com fer un bon resum i un bon esquema, es treballés la gestió del temps, la potenciació de la memòria, habilitats per fomentar la creativitat, millorar la comprensió lectora... - Actualment, tot alumne que supera 4t d’ESO obté el nivell C de llengua catalana. Proposem establir una Prova de català obligatòria per aquells alumnes que vulguin obtenir el nivell C de català. Aquest examen es realitzaria a ﬁnals de juny, en ﬁnalitzar el 4t curs d’ESO. 36\nProjecte educatiu desenvolupat a la comarca del Vallès Oriental on varen participar més de 12000 alumnes. L'estudi té per objectiu detectar...


Creix l'interès per la Filologia Catalana arreu dels Països Catalans\nG.B. | 24 juliol 2018\nFilologia Catalana a la Universitat de València\nA l'expectativa de les dades definitives, els estudis universitaris de Filologia Catalana han experimentat un augment de les preinscripcions arreu dels Països Catalans.\nÉs el cas de la Universitat de les Illes Balears (UIB) on s’ha incrementat el nombre de preinscripcions. Han de tenir 15 alumnes el curs 2017-2018 a rebre 23 preinscripcions per a enguany.\nEl País Valencià segueix la mateixa tendència. Les dues úniques universitats que ofereixen el grau de Filologia Catalana han augmentat les peticions d'ingrés considerablement: la Universitat d'Alacant (UA) tendrà 37 alumnes (un 48 % més que el curs anterior) i la Universitat de València (UV) passarà dels 49 als 75 estudiants de primer curs. A més, cal destacar que a la UV la nota de tall per a accedir als estudis de Filologia Catalana ha augmentat fins a un 8,5 convertint-se així en la filologia amb la nota més alta de totes.\nPel que fa a la Universitat de Barcelona (UB), on totes les filologies han augmentat respecte del curs anterior, la Filologia Catalana és la que ha experimentat un major creixement: ha passat de 33 a 50 alumnes. Com també ha crescut a la Universitat Oberta de Catalunya (UOC), que ha passat de 32 a 43 alumnes.


Sagunt és un dels municipis que es troba actualment en alerta taronja per pluges. A causa de la imminent arribada de la gota freda, l'alcalde de Sagunt, Quico Fernández, s'ha reunit d'urgència amb representants de Policia Local, Guàrdia Rural, Protecció Civil i dels departaments de Manteniment i Aigües per a tractar mesures, que es van a coordinar també amb el cos de Bombers i les forces de seguretat de l'Estat.\nSegons la pàgina municipal d'informació meteorològica Inforatge (http://inforatge.com/meteo-sagunt), es preveu una situació molt complicada i tècnicament complexa entre hui i demà. L'episodi de 'DANA o gota freda' que és a punt de començar sembla que portarà un episodi de pluges extenses, localment fortes i persistents que deixarà acumulats de precipitacions molt importants.\nD'entrada, el dia comença amb l'avís taronja en la província de València (140 l/m2 en 12 hores, o 40 l/m2 en quasi una hora). Les pluges totals podrien superar en general els 100 l/m2 en molts punts de les províncies de València i Castelló. Allí per on passen estes tempestes, les precipitacions es dispararan molt més.\n"No es tracta de generar alarma, però sí de, responsablement, establir mesures de precaució davant les situacions que es puguen crear, especialment durant les pluges intenses de la vesprada i de la nit. Ja hem procedit a tallar alguns passos i està previst el tall imminent d'uns altres en funció de l'evolució", ha destacat Fernández. En la reunió s'han analitzat els punts conflictius de Sagunt com són "les connexions a través de guals que travessen el riu tant en la zona del delta com en la zona pròxima a les vies o els camins de Chulla i als nuclis urbans. També el pas que connecta amb la CV309 per a anar a València, el pas per baix de les vies en direcció a Canet d'En Berenguer, la zona pròxima al passeig marítim, l'encreuament de l'avinguda Mediterrani amb Camp de Morvedre i els polígons Ingruinsa i SEPES. Estos punts, en altres episodis de pluges intenses, han pogut generar problemes i hem anat solucionant-los amb el pas del temps, però, així i tot, hem d'estar alerta", ha assegurat l'alcalde.\nA més dels punts conflictius en els nuclis de Sagunt i del Port de Sagunt, l'alcalde ha assenyalat també "la problemàtica d'Almardà, sobretot en el Gato Montés i en algun punt del carrer Suècia on hi ha acumulacions d'aigua". De la mateixa manera, ha assenyalat "la carretera de Sagunt a Petrés i la Gola de Quartell, un dels punts més conflictius ja que actualment estem pendents de la instal·lació d'un sistema de bombeig que ja està licitat però que encara no està construït ni en funcionament".\n"Anem a incrementar els membres dels cossos de seguretat, de la Guàrdia Rural, de la Policia Local i de Protecció Civil que juga un paper molt important en estos casos alertant a la població. I si hi haguera una situació de major emergència, doncs ja la transmetrem", ha assegurat. D'altra banda, ha comentat que "hi haurà una franja important de pluges de més de 100 litres però que en algun punt podrien superar fins i tot els 200 litres i açò suposa estar molt preparats perquè no hi haja situacions lamentables". El vent també pot ser molt intens, per la qual cosa "les platges poden tenir ratxes de vent molt forts i en este sentit hem d'evitar al màxim exposar-nos a estos riscos", ha afegit.\nFinalment, Fernández recomana a la població "que seguisca les recomanacions que es donen a través dels mitjans de comunicació i d'Inforatge i que jo personalment vaig transmetre a través del band. Per tant, que no s'utilitze el cotxe si no és necessari i que s'eviten els punts conflictius". Pel que fa a la població més vulnerable, "els xiquets i xiquetes amb extraescolars no es descarta que se suspenguen per a no córrer situacions de risc".\nManteniment i la SAG han procedit a la neteja d'embornals conflictius de tot tipus de fulles, borses i materials que puguen produir embossos i també s'han netejat sèquies. La Policia Local ha senyalitzat zones conflictives per a evitar accés de vehicles o peatons i s'ha coordinat amb bombers i altres cossos policials per a passar informació de la situació i prestar auxili necessari als ciutadans.


Lei hawaiana: celebracions del primer de maig a Hawaii - Altres\nPrincipal Altres Primer de maig a Hawaii\nla gent de Hawaii també ho celebra ... però amb un toc de diferència!\nA Hawaii, el Primer de Maig se celebra amb la tradició del Lei. Una festa dels nadius de Hawaii, nodrida des de temps immemorials, la Lei es va celebrar oficialment per primera vegada el 1929.\nTot i que també es creu que el Lei és un elogi de la temporada d’estiu, se celebra d’una manera molt diferent en comparació amb les tradicions associades a la celebració europea de primavera.\nEls habitants de l’illa tenen uns costums meravellosos. Consideren aquest dia com un dia propici. Saluden el dia amb lei. Un lei és una garlanda o un collaret de flors que es dóna a Hawaii com a mostra de benvinguda o de comiat. El dia de la Lei va començar el 1928. Els leis es fan més comunament amb clavells, flors de kika, flors de gingebre, flors de gessamí o orquídies i solen tenir una longitud de 46 cm.\nTothom dóna el regal d’un lei a un altre, posant-lo al coll del receptor i acompanyant-lo amb el tradicional petó. Algunes celebracions hawaianes es completen amb certàmens, una reina Lei i la seva cort.\nEn sortir de l’illa, un viatger llança habitualment els lei de comiat a les aigües del port. La deriva dels lei cap a la costa indica que la persona algun dia tornarà a les illes. El costum de portar leis es va originar en els hawaians indígenes, que teixien collarets de fulles o falgueres o, de vegades, encordaven petxines seques, fruits, perles o plomes brillants per adornar-los personalment. Els hawaians celebren el dia de la Lei l’1 de maig, simbolitzant la seva tradició d’amabilitat.\nDiscurs del Dia de la Independència a la Nació - 2017


Demòcrates+I a Canillo vol renovar el web i l'app de turisme per adaptar-se als hàbits dels visitants\nA Canillo, la candidatura de Demòcrates+Independents vol actualitzar i renovar el web i l'aplicació de turisme amb l'objectiu d'adaptar-se als hàbits d'ús d'internet dels visitants.\nLa renovació de l'aplicació de turisme i propostes per a Soldeu, a Canillo\nLa renovació i actualització del web i l'aplicació de turisme de la parròquia, així com propostes per al poble de Soldeu, són els temes que s'han tractat durant el dia de campanya a Canillo.\nLa campanya de Canillo es trasllada a Soldeu aquest dissabte\nA Canillo, Soldeu ha estat l'escenari d'acte de campanya. La candidatura d'Objectiu Comú busca un equilibri de propostes entre els habitants i els turistes.\nUn simulador de pista d'esquí i formacions agràries per als joves a Canillo\nA Canillo el sisè dia de campanya s’ha parlat de la importància del sector primari a la parròquia i s’ha aclarit la proposta del simulador d’esquí d’Objectiu Comú.\nDebat a ATV de la parròquia de Canillo\nCanillo ha obert els debats de les #EC2019 a Andorra Televisió amb Francesc Camp (Demòcrates + Independents) i Albert Torres (Objectiu Comú). Els dos candidats han contraposat programes i propostes sobre tots els aspectes que afecten la parròquia.\nObjectiu Comú ha proposat el cinquè dia de campanya la creació d’un pla específic per a la conservació del patrimoni natural per evitar la massificació i l’accés rodat.\nLa remodelació del mur d'escalada i la insistència en el circuit turístic centren el quart dia de campanya a Canillo\nLes dues candidatures de Canillo han centrat la quarta jornada de campanya en les iniciatives turístiques i de lleure. Un circuit turístic que passi per indrets d'interès de la parròquia i la modernització del mur d'escalada són algunes de les propostes presentades.\nObjectiu Comú proposa activitats intergeneracionals a Canillo\nObjectiu Comú vol apropar les diferents generacions de ciutadans de Canillo promovent activitats intergeneracionals. És una de les propostes explicades a la trobada que ha fet amb la gent gran a l’espai sociocultural.\nObjectiu Comú planteja ajudes per a la gent gran i la creació del transport públic interior per Canillo\nA Canillo alguns candidats d'Objectiu Comú s’han trobat amb la gent gran per conèixer de primera mà els seus neguits. El cap de llista posa en relleu la necessitat d'establir un transport públic interior.


Tossa inverteix uns 5.500 euros a arranjar el pati de la llar d'infants - Diari de Girona\nTossa inverteix uns 5.500 euros a arranjar el pati de la llar d'infants\nEls treballs van consistir a substituir el tancament intern o a actuar en el paviment, entre d'altres\ntossa de mar | ddg 06.04.2016 | 07:12\nL'Ajuntament de Tossa de Mar ha invertit uns 5.500 euros a realitzar diverses tasques d'arranjament en el pati de la llar d'infants, segons va explicar ahir el consistori a través d'un comunicat. Concretament, es va fer el tancament perimetral de tota la parcel·la amb un mur per evitar l'ús inadequat de la zona en detriment de les condicions de netedat, ja que -segons especifica l'Ajuntament- l'espai quedava sovint brut d'excrements d'animals i altres deixalles.\nTambé es va fer la substitució del tancament intern de la zona pròpiament destinada als nens perquè estava envellit. En aquest cas, es va optar per delimitar l'espai amb una tanca de fusta, un total de 100 metres lineals d'un metre d'alçada. A més, es va actuar en el paviment, on es va retirar la grava existent en la zona d'esbarjo dels infants i es va pavimentar amb gresa compactada, buscant un material més higiènic i de fàcil manteniment. D'altra banda, també es va retirar un umbracle fet amb una malla sobre estructura de ferro i es va optar plantar 16 moreres al pati que, a mig termini, han de garantir que a la zona hi hagi ombra suficient. A més, la plantació ha de millorar la qualitat ambiental de l'espai.\nFinalment, hi ha prevista una millora de part dels equipaments amb la instal·lació d'una caseta de fusta per endreçar el material i l'habilitació d'uns sorrals de fusta pel joc i l'experimentació dels nens i nenes. «Es tractava d'una demanda dels pares i dels responsables de la llar d'infants. Ara les condicions de seguretat i d'ús de l'espai són molt millors» van remarcar Ricard Neras i Núria Serra, de l'àrea d'Ensenyament.


Laura, dissenyadora CLER | Institut Ramon Coll i Rodés\nLa guia CLER d’estiu ja té il·lustradora. La Laura León, alumna de primer de batxillerat artístic del nostre institut, ha estat la guanyadora del Concurs d’Il·lustracions Guia CLER per il·lustrar la portada de la guia en la seva següent edició d’estiu. La Laura, amb el seu treball titulat Bombolles, escriu el seu nom prenent el relleu l’Alexandra Chernyshova i l’Odalís Fernández, guanyadores en l’edició de 2019 i de 2017, respectivament.\nEl Club de Lectures Recomanables (CLER) és un grup depenent del Servei de biblioteques de la Diputació de Girona i està format per professionals de les biblioteques públiques de les comarques gironines i, des de l’any 2004, dedica els seus esforços a difondre la literatura infantil i juvenil. Amb aquest ànim, el grup elabora cada any unes guies de literatura infantil i juvenil que estan disponibles de manera gratuïta a totes les biblioteques públiques de les comarques gironines.\nEl concurs d’il·lustracions està adreçat als alumnes de batxillerat d’arts que cursen matèries relacionades amb el dibuix artístic, amb l’objectiu de triar les il·lustracions que es reproduiran a la portada de les tres guies CLER de l’any. Amb aquest certamen, el Servei de Biblioteques de la Diputació de Girona pretén reforçar i incrementar les vies de col·laboració amb els centres que ofereixen batxillerat d’arts en la nostra província.\nAquest concurs d’il·lustracions està adreçat a tots els alumnes que cursin batxillerat artístic en algun institut de la província de Girona i que vulguin participar. Enguany s’han convocat dues categories: il·lustració d’hivern i il·lustració d’estiu. Les obres guanyadores seran les portades de les guies CLER d’aquest any.\nEls nostres alumnes de 1r de batxillerat artístic han treballat la il·lustració infantil durant el segon trimestre a l’assignatura de Dibuix artístic i s’ha presentat a concurs una selecció de fins a set treballs.\nL’obra de la Laura León que, finalment, ha estat premiada en la categoria d’estiu és la que acompanya aquest article. Es tracta d’una il·lustració feta amb la tècnica de l’aquarel·la. Des d’aquí, volem felicitar l’autora pel seu bon treball i per la distinció obtinguda: enhorabona, Laura!


Dia Internacional dels Arxius 2014 — Ajuntament de Lloret de Mar\nSou a: Inici / Seccions / Servei d'Arxiu i Gestió Documental / Notícies del SAMLM / Dia Internacional dels Arxius 2014\nprograma en commemoració del Dia Internacional dels Arxius\nEl proper dilluns, 9 de juny, es commemora el Dia Internacional dels Arxius; i és per això que el Servei d'Arxiu Municipal de Lloret de Mar ha programat, per aquest diada, les següents activitats:\nDe les 10 del matí a la 1 del migdia.\nJornada de portes obertes. En la vostra visita podreu veure el mobiliari especial que s'utilitza per a conservar adequadament els documents, se us explicarà les tècniques que es fan servir per a descriure i catalogar mapes, expedients, fotografies... se us mostrarà els darrers ingressos, i podreu visionar diverses pel·lícules i imatges antigues de Lloret de Mar.\nPresentació pública del projecte "Mirades d'ahir", que engloba diversos muntatges audiovisuals on es combinen les imatges antigues de la nostra població amb els records i la memòria oral dels lloretencs:\nEl castell d'en Plaja: la construcció d'una icona lloretenca.\nEl Bar Alimany: un punt de trobada que resta a la memòria.\nEl ball de plaça: un pont entre generacions de lloretencs i lloretenques.\nLes escoles parroquials: un model educatiu diferent.\nLa reforma modernista de l'església parroquial: canvis en temps convulsos.\nUn avió belga al Papalús: o de com un correu belga va fer nit a l'Hospital de Lloret.\nUn torpede a la platja de Lloret: un combat naval a les costes de Lloret.\nUn avió alemany abatut a Lloret: el dia que Lloret va entrar a la Segona Guerra Mundial.\nAquest projecte ha estat impulsat pel Servei d'Arxiu Municipal de Lloret de Mar - SAMLM - i compta amb la col·laboració del Grup d'Amics de l'Arxiu, del servei de comunicació cultural d'aquest Ajuntament, i amb el suport de Nova Ràdio Lloret.\nDesprés de la presentació, s'aniran passant els diferents audiovisuals pels diferents espais de l'edifici.\nA tots els que vingueu a visitar-nos us farem un entrega d'un petit obsequi. Us hi esperem!!!


Ibrahimovic li va dir a Guardiola que "es cagava" amb Mourinho - Empordà\nFutbol. FC Barcelona\nIbrahimovic li va dir a Guardiola que "es cagava" amb Mourinho\nEl diari suec 'Aftonbladet' avança part del contingut de l'autobiografia de l'exjugador del Barça\nEFE / COPENHAGUEN 03.11.2011 | 15:46\nIbrahimovic li va dir a Guardiola que "es cagava" amb Mourinho Reuters\nEl davanter del Milan Zlatan Ibrahimovic va acusar durant una discussió a l'entrenador del FC Barcelona, Pep Guardiola, de no tenir "ous" i de "cagar-se" de por amb Mourinho, tècnic del Reial Madrid, segons un extracte de la seva autobiografia que aquest dijous ha avançat el diari Aftonbladet .\nL'origen del conflicte radica en el canvi de posició de Lionel Messi, que va passar a jugar de davanter centre, un assumpte que l'ariet suec va discutir amb Guardiola en una conversa de la qual ell mateix es va retirar satisfet, d'acord amb el llibre.\nPerò en no canviar la seva situació amb el pas del temps i veure´s condemnat a la banqueta, Ibrahimovic va esclatar després d'un partit de lliga contra el Vila-real el maig del 2010, en què el suec va sortir al camp quan quedaven cinc minuts per al final.\n"Li vaig cridar: 'No tens ous', i probablement pitjors coses que aquesta, i després li vaig dir: 'Et cagues amb Mourinho. Vés a prendre pel cul'. Em vaig tornar boig", relata en el llibre Ibrahimovic.\n"Jag är Zlatan Ibrahimovic" (Jo sóc Zlatan Ibrahimovic), en què compta amb l'ajuda de l'escriptor David Lagercrantz, sortirà a la venda en suec el proper 15 de novembre.\nEl davanter del Milan ja ha airejat amb anterioritat en diferents moments les seves desavinences amb Guardiola, a qui es va referir despectivament amb l'apel·latiu de "filòsof" i qui va criticar per no saber tractar els jugadors, segons ell.


Ragnar Granit - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRagnar Arthur Granit (Riihimäki, Finlàndia 1900 — Estocolm, Suècia 1991) fou un neurofisiòleg i professor universitari suec, d'origen finlandès, guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1967.\n30 d'octubre de 1900\n12 de març de 1991(1991-03-12) (als 90 anys)\nNeurofisiologia i oftalmologia\nVa néixer el 30 d'octubre de 1900 a la ciutat de Hèlsinki. Va estudiar medicina a la Universitat de Hèlsinki, on es graduà l'any 1927. L'any 1940 s'exilià a Suècia fugint de l'ocupació soviètica durant la Guerra d'Hivern (1939-1940), aconseguint la nacionalitat sueca aquell mateix any. Establert a la capital sueca va esdevenir professor a l'Institut Karolinska, ciutat on va morir el 12 de març de 1991.\nDurant la seva estada a Estocolm continuà els seus treballs iniciats a Finlàndia, treballs dedicats a la investigació en el camp de la neurofisiologia i en especial en entendre els mecanismes de la visió.\nL'any 1967 li fou concedit el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia pels seus treballs en l'anàlisi neurofisiològic dels mecanismes de la visió. El premi fou compartit amb els nord-americans Haldan Keffer Hartline i George Wald.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Ragnar Granit\n(finès) (anglès) Fundació Ragnar Granit\n(anglès) Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de Medicina 1967\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ragnar_Granit&oldid=21358773»\nDarrera modificació: 22 juny 2019 a les 17:20


Vetlla de pregària pel bisbe Toni Vadell per l’agreujament de la seva salut | Catalunya Religió\nVetlla de pregària pel bisbe Toni Vadell per l’agreujament de la seva salut\n- El bisbe Vadell reduirà l’activitat pastoral per un tumor al pàncreas\n(CR) Aquest diumenge al vespre s’ha convocat una vetlla de pregària per la salut del bisbe auxiliar de Barcelona Toni Vadell. Al juliol es va fer públic que li havien detectat un tumor localitzat al pàncreas i que seguiria el tractament de quimioteràpia. Diumenge al vespre, a través de WhatsApp, s’ha comunicat que està ingressat greu i que “ara més que mai el bisbe Toni necessita que intensifiquem les nostres pregàries”. La vetlla s'ha pogut seguir a través d'una emissió en directe que, fins ara, compta amb més de 14.000 visualitzacions.\nEl cardenal Joan Josep Omella i els altres bisbes auxiliars, Sergi Gordo i Javier Vilanova, han convidat a tothom a participar aquest mateix diumenge en una vetlla de pregària al Santuari de la Nostra Senyora del Sagrat Cor, al carrer del Rosselló, 175 de Barcelona on ells també hi han estat presents. La vetlla s'ha iniciat a les 20:30 h i s'ha acabat sobre les 23:30 h.\nDes del xat de l'emissió s'han recollit nombroses mostres d'afecte de diverses comunitats eclesials.\nToni Vadell, nascut el 1972 a Llucmajor, es va ordenar capellà a Mallorca el 1998. Procedent d’aquest bisbat, va ser nomenat bisbe auxiliar de Barcelona el 2017. Sempre s’ha dedicat intensament a la catequesi i Barcelona especialment a l’acompanyament dels joves. Al juliol es va anunciar que reduïa la seva activitat, tot i que fins fa pocs dies era habitual seva presència en els actes diocesans. Joves de l'arquebisbat també havien organitzat altres actes de pregària per fer-li costat.


Tarragona democratitza els gegants\nL’Ajuntament impulsa Fes-te la festa, una iniciativa que pretén agrupar els gegants no tradicionals, fets per entitats i particulars\nL’augment imparable de nous gegants a la ciutat de Tarragona ha comportat que l’Ajuntament hagi decidit crear un nou acte durant les festes de Santa Tecla per donar cabuda a tots ells. De fet, els gegants ja tenien el seu propi espai a l’Arrencada, un acte immediatament posterior al pregó i que es fa el dia 21 de setembre a les 19.30 h des de la Plaça de la Font. Enguany, però, arrenca una nova iniciativa, Fes-te la festa, que pretén recollir totes les propostes de gegants que fan les entitats i els particulars. «L’Arrencada s’havia massificat. Has de pensar que històricament només hi havia els gegants històrics, és a dir, els negritos, els moros i els vells. Ara hi ha més de 30 parelles», diu Joan Adserà, geganter i aliguer i membre d’una comissió creada per l’Ajuntament per tal de reordenar aquest sector geganter a la ciutat i que s’anomena Comissió de Treball per a l’Arrencada de Gegants. «Ens va trucar l’Ajuntament l’estiu passat, el 2016, i ens va convocar per consultar-nos com vèiem el panorama geganter a la ciutat. S’ha de tenir en compte que inicialment hi havia els gegants que ha anomenat Joan anteriorment, els històrics, però a poc a poc es van anar fent més. Cada barri té els seus i de seguida moltes entitats també en van fer. D’entrada, el Seguici era més una desfilada gegantera que una altra cosa, per això es va posar en marxa l’Arrencada de gegants. Ara, però, cal anar un pas més enllà i crear un espai propi per a gegants que no tenen les característiques o virtuts dels més tradicionals», explica Alfredo González, veterà geganter tarragoní.\n«Ara, però, cal anar un pas més enllà i crear un espai propi per a gegants que no tenen les característiques o virtuts dels més tradicionals»\nDe fet, l’Arrencada, amb més de 25 anys d’història, s’ha convertit en una mena de calaix de sastre de gegants. Als històrics i alguns molt ben treballats, sovint fets per mestres geganters, autèntics escultors de la matèria, s’han unit altres peces que, amb tota la bona voluntat del món i una gran il·lusió, han representat entitats i centres educatius. «Cada entitat, evidentment, pensa que el seu gegant és el millor, només faltaria, però sí que és veritat que en alguns casos podríem dir que els gegants són millorables. Tant a l’hora de fer l’estructura, com l’escultura o el vestit. Nosaltres no volem apartar ningú de la festa i per això s’ha proposat aquesta iniciativa, on tothom pot participar independentment de la qualitat del seu gegant», diu González. «Es tracta de dignificar l’Arrencada tal com es va fer en el seu moment amb el Seguici. Normalment els gegants representen una zona de la ciutat i una festivitat, com els dels barris, però ara hi ha molts que són d’entitats i que estan fets amb materials de poca durada. Amb Fes-te la festa allò que volem és que tothom que vulgui participar havent fet un gegant, pugui fer-ho, i deixar l’arrencada pels gegants, diguem-ne, de més qualitat», diu Adserà. Juntament amb Adserà i González, la comissió està formada per Salvador Fa, Oriol Nicolau i Dani Porta.\nSegons expliquen aquests dos experts, aquest sistema que ara es vol implantar a la ciutat, ja funciona de fa temps en altres llocs com Mataró, on fa trenta anys que es fa una cosa similar i que s’anomena Gegantada, on participen totes les escoles del municipi. «Això acabarà passant aquí. Nosaltres vam començar a parlar amb les diferents entitats després de les festes de Santa Tecla de l’any passat i l’acollida de la proposta va ser, en general, molt bona. De fet, va ser l’escola del Serrallo qui ens va obrir els ulls. Nosaltres demanàvem que els gegants es milloressin per tal que l’Arrencada lluís com Déu mana, però clar, això suposa una inversió important en molts casos. Des de l’escola del Serrallo ens van dir que ells no tenien possibilitats de fer-ho i van proposar si es podia fer un acte on ells poguessin sortir», diu Adserà. Així enguany totes les entitats que ja tenen fet un gegant, podran triar en quin acte volen sortir, si a l’Arrencada o a Fes-te la festa, només poden sortir en un. L’any vinent, però, serà aquesta comissió que, un cop avaluat cada gegant, decidirà on ha de participar. «Avaluarem una mica tot allò que hem comentat abans: la qualitat dels materials, el treball escultòric, el vestit, tot. Aquells que considerem que no es troben al mateix nivell dels millors, hauran de sortir a Fes-te la festa i els altres podran participar en l’Arrencada», diu González. En cas que els gegants siguin nous d’aquest any, seran els membres de la comissió que decidiran on han de sortir.\n«Avaluarem una mica tot allò que hem comentat abans: la qualitat dels materials, el treball escultòric, el vestit, tot. Aquells que considerem que no es troben al mateix nivell dels millors, hauran de sortir a Fes-te la festa i els altres podran participar en l’Arrencada»\nAquesta iniciativa, Fes-te la festa, és hereva, en certa manera, d’una activitat que fan cada Santa Tecla els Chargrossos amb el seu Nino-nano. Aquesta associació proposa que tothom pugui fer-se el seu propi capgròs de les festes. «A Fes-te la festa podrà venir tothom que hagi fet un gegant o un gegantó. Des d’entitats a particulars, serà una bona desfilada. Al començament pensem que passarà com la rua petita de Carnaval, on els primers anys no hi havia massa participació però que ara és tot un èxit. Estem convençuts que, fent-ho així, molta gent decidirà participar i serà una bona mostra del talent dels tarragonins a l’hora de dissenyar i construir els seus propis gegants», explica Alfredo González. Ambdós expliquen que fins ara no hi havia cap norma per poder participar en l’Arrencada de gegants, simplement omplir una fitxa i prou. «Amb el temps l’Arrencada s’havia desvirtuat una mica. Hi participava tothom que volia, des d’escoles, esplais, etc. Amb aquesta iniciativa tothom podrà formar part de les festes amb els seus gegants i cada acte tindrà la seva pròpia identitat i personalitat», diu González.\nEn un intent d’homogeneïtzar el món geganter de la ciutat, la música ha estat un dels pilars importants en tot aquest tema. «Cada parella de gegants o gegant sol que venia ho feia amb una música diferent. Així, a l’Arrencada es podia escoltar des d’una xaranga fins a música de percussió. De tot. Amb els gegants la música que hi va és la tradicional, és a dir, gralla i timbal. Un dels membres de la comissió, Oriol Nicolau, és professional del món de la música i això ho va tenir clar des del començament. És obligatori que cada gegant porti la seva música i si no tenen gralles, l’Ajuntament els hi facilitarà», diu Alfredo González, que també remarca el fet de la quantitat de persones al voltant dels gegants: «El més normal és que cada gegant o cada parella vagi acompanyat d’entre 10 i 15 persones, però ens hem trobat casos a l’Arrencada de més de 50 persones i això no pot ser perquè no es tracta d’una rua de Carnaval. Amb la música passava el mateix: algunes escoles els gegants eren portats pels pares i els nens, tots en massa, amb timbals, i les gralles no s’escoltaven. S’ha d’unificar aquest assumpte i per això hi hem treballat».\nAixí, la comitiva de Fes-te la festa l’encapçalaran els gegants de les entitats, després els del Nino-nano i finalment els particulars. «La idea que ha de quedar clara és que no prohibim a ningú participar en la festa, sinó millorar el seu gegant. Les entitats ens poden consultar allò que vulguin per a millorar el seu gegant i nosaltres ho farem encantats», conclouen ambdós geganters. Fes-te la festa es farà el dia 16 de setembre a les 11.30 h del migdia al Passeig de les Palmeres i la comitiva recorrerà la Rambla fins a l’edifici de l’antic Banc d’Espanya.\najuntament de tarragonacasa de la festacultura populargegantersgegantsSanta TeclaTARRAGONA


Bloc de notes de Josep Romeu: dimecres, 5 / de març / 2008\nAbsolts del delicte de parlar català\nUn noi de les Ferreries, a Menorca, i la seva mare han estat absolts en un judici de faltes en el qual se’ls imputava el delicte de parlar català. La situació d’aquests menorquins no és una anècdota puntual ni un cas aïllat, ja que tant a les Illes com al País Valencià són freqüents les agressions i les intimidacions de la policia espanyola envers les persones que tenen la gosadia de parlar-los en la llengua pròpia del país. Algú podria pensar que el jutge, en aquest cas, ha donat la raó als ciutadans menorquins en contra de les pretensions de la policia de carregar-los un delicte de desobediència pel fet d’haver emprat una de les llengües oficials que ells no reconeixen. En realitat, però, tant la policia com el jutge el que han pretès (i aconseguit) és encobrir un delicte i una vulneració dels drets d’aquests ciutadans.\nTothom sabia d’entrada que no podia prosperar una acusació contra una gent que utilitzava una de les llengües oficials de les Illes Balears. Si la denúncia la presentés algú per haver emprat l’altra llengua oficial, no solament no seria admesa a tràmit sinó que la fiscalia giraria l'acusació contra el denunciant. En el cas de Menorca s’havia produït una vulneració de la llei, una agressió verbal i una intimidació per part d’uns individus que menyspreen la legislació vigent i que actuaven només en funció de la seva ideologia política, fet tanmateix habitual en aquesta mena de gentussa. El que no és tan habitual és que algú tingui la pretensió de fer valdre els seus drets i emparar-se amb la llei. Aleshores, el recurs dels agressors era el de denunciar les víctimes sabent que tindrien la complicitat de la justícia.\nI així ha estat. Simulant que es desestimava l’acusació que pesava sobre els ciutadans menorquins, s’encobria el delicte dels policies agressors i d’alguna manera es donava per bona la seva actuació intimidadora contrària a la legislació. Amb la llei a la mà, una administració de justícia honesta i respectuosa amb la legislació (que no és el cas) hauria imputat els policies agressors per abús d’autoritat i per haver conculcat els drets dels ciutadans. Però ni la justícia ni els cossos i forces de seguretat de l’Estat no tenen la funció de vetllar pels drets dels ciutadans sinó per una determinada concepció d’Espanya, diguin el que diguin les lleis.


Vaig néixer a Barcelona al 1941 i des de molt petita vaig desitjar ser pintora.\nLes coses essent el que són més tard vaig haver de optar per fer un compromís per guanyar-me les garrofes i vaig estudiar dibuix publicitari a la "ESCOLA MASSANA" de la ciutat comtal tot i seguint els cursets d'estiu de dibuix i pintura.\nAl 1966 vaig entrar a treballar a l'agència de publicitat TEBAS S.A. del grup d'empreses Balanya i hi vaig estar fins l'any 1969 data en la qual em vaig casar amb un súbdit belga i em vaig venir a viure a Brussel-les.\nEntre 1974-75 i 1977-78 vaig seguir cursos de pintura a la "ECOLE DES ARTS D'IXELLES" En aquell moment però no pensava fer una carrera professional com a pintora.\nEn 1978 el meu marit i jo vàrem fer-nos socis del "CERCLE POLYGLOTTE DE BRUXELLES" on aviat em vaig trobar com animadora de la taula de castellà i els meus nous amics varen començar a animar-me perquè fés alguna exposició, la qual cosa va ser feta al 1981 quan vaig participar per primera vegada a "LES ARTS EN EUROPE" on em van atorgar una medalla de bronze del avui desaparegut "CONSEIL EUROPEEN D'ART ET D'ESTHETIQUE".\nA partir d'aquell moment no he parat d'exposar. Veieu més avall el detall de les exposicions efectuades.\nDes de 1983 sóc membre de la A.R.A.P.B. (Association Royale des Artistes Professionnels de Belgique).\nUna de les meves activitats preferides és la que realitzo amb el CASAL CATALÀ DE BRUSSEL·LES al qual vaig entrar al 1984 i on fui tresorera fins a 1987, del 1994 al 1999 vocal en el Consell Directiu i enllaç amb el Grup d'Activitats Culturals. Del 1999 al 2001 fui presidenta. Actualment sóc vocal en el Consell Directiu.\nDel abril 1997 al gener 2002, vaig col·laborar regularment amb la revista El Sol de Bélgica, escrivint articles sobre Brusel·les, la seva història i les seves llegendes.\nTot allò que pertany al ser humà en la seva senzillesa em fascina. L'home prop de la terra en simbiosi perfecta, jo et dono i tu em dónes. L'Home prop de l'Home, sense cap mena d'entrava de raça ni color, aprenent cadascú de l'altre.\nPerò si el meu cor va cap els gestos ancestrals, la meva ment es dispara cap endavant. Em fascinen les noves tecnologies, la comunicació en la Xarxa, la conquesta de l'espai...\nEn canvi crec que mai pintaré l'Home en un entorn industrial o científic, doncs quan tinc el pinzell a la mà el cor és el qui mana i m'agrada arraulir-me en braços de Gaia, la "Pacha Mama".


La desorganització frena l'avanç dels rebels libis\nGUERRA A GADDAFI\nEs multipliquen els errors logístics al front i les disputes internes entre els combatents opositors\nC.J. CHIVERS The New York Times / Kikla (Líbia) 22/07/2011 00:00\n260x366 Tancs improvisats Rebels libis al sud de la ciutat de Misurata amb vehicles equipats d'artilleria per combatre les tropes gaddafistes. / THAIER AL-SUDANI / REUTERS Tancs improvisats Rebels libis al sud de la ciutat de Misurata amb vehicles equipats d'artilleria per combatre les tropes gaddafistes. / THAIER AL-SUDANI / REUTERS\nAhmad Harari, un rebel libi que lluita per enderrocar el règim del coronel Muammar al-Gaddafi, explica com va estar a punt de morir la setmana passada, a la localitat de Qawalish, a les àrides terres de l'oest libi. El jove formava part d'un petit grup de combatents que defensava una posició quan diverses unitats de les tropes gaddafistes van atacar-los. Harari explica que tenia només divuit cartutxos per al seu fusell. Més o menys la mateixa quantitat de què disposaven la resta d'homes del seu grup. Al cap de pocs minuts, va arrencar a córrer. "Tot el grup vam quedar-nos de seguida sense bales i vam mirar d'escapar-nos", recorda. "Un de nosaltres va ser capturat, assassinat i mutilat. La resta vam poder fugir".\nAl mateix temps que s'han assegurat el control d'alguns enclavaments claus de l'oest del país, l'escassetat de municions al front s'està convertint en un dels punts dèbils de la causa rebel. L'absència de coordinació -fins i tot en un tema tan bàsic com assegurar que les bales arribin a primera línia de foc- està debilitant la rebel·lió.\nJust quan fa sis mesos de l'inici de l'aixecament contra Gaddafi, els enfrontaments tenen lloc en dos escenaris. D'una banda, el desert; de l'altra, les muntanyes, on la rebel·lió s'organitza en petits grups. Aquestes columnes -que solen portar el nom de les ciutats d'on provenen els seus integrants- han demostrat àmpliament l'afany de lluita i la predisposició que tenen per fer causa comuna amb qualsevol que els pugui ajudar a fer fora Gaddafi. Però amb això no n'hi ha hagut prou.\nMalgrat que tenen bona predisposició, la coordinació entre els rebels no està gaire ben desenvolupada. Com tampoc funciona el repartiment del suport logístic que reben dels comandaments i de l'ajuda que els arriba de l'estranger. Mentre a l'est libi les autoritats insurgents parlen de fornir un exèrcit nacional rebel, aquí a l'oest la desorganització fa que la consecució d'aquest propòsit quedi molt llunyana.\nLes entrevistes fetes a diversos rebels dibuixen el perfil d'una guerrilla que té molt més de club d'amics que de força militar estructurada. Les diferents columnes comparteixen objectius però alhora es veuen debilitades per les rivalitats locals. Les ordres dels comandaments regionals -fins i tot les que prohibeixen els saquejos- no sempre s'acaten. I sovint, la informació no circula com caldria per la cadena de comandament.\nMolts combatents sospiten que alguns dels seus companys i comandaments acaparen munició i armes, i retenen subministres essencials. A aquesta mala gestió logística, s'hi suma la desorganització entre els diferents grups de combatents en el camp de batalla. Cadascú actua segons la pròpia voluntat i els comandaments d'alt rang -molts dels quals, exoficials de les forces gaddafistes- segueixen massa enrere, lluny del perill i del front.\nEntre aquests exoficials n'hi ha que han declinat participar en els combats, segons expliquen alguns rebels. De manera que el principal valor d'aquests desertors és la seva significació política, no la manera com influeixen en la direcció d'una guerrilla que avança, amb penes i treballs i sovint de manera massa rudimentària, poble a poble.\nA part de la mala organització, l'altre punt dèbil dels rebels és la composició de les files. Les columnes de les muntanyes són molt heterogènies, no fan distinció de classe, ètnia ni tribu, per la qual cosa al front hi acaben lluitant braç a braç estudiants i professors universitaris, obrers, comptables i enginyers. I molt pocs afirmen que han tingut alguna experiència militar prèvia.\nTenint en compte les circumstàncies, doncs, l'avanç bèl·lic dels rebels ha estat remarcable. Van començar la guerra contra les tropes regulars amb poquíssims mitjans, però amb afany i el suport -sobretot aeri- de l'OTAN planten cara a les forces gaddafistes.


cegesqui: Reivindicant els clàssics... Pic de Puigpedròs 2913m\nEl mes d'Abril en particular, i la Primavera en general, et permeten fer cims amb neu extraordinària en llocs poc habituals o bé et deixen a l'estacada i has d'anar a buscar la neu a can pistraus. El diumenge 6 d'abril ens decidim per un clàssic proper, que, tot i que és cert que no era la primera opció, l'hem fet alegres i contents.\nAparcament a la tanca de la pista a 30min del refugi del Malniu.\nEsquís als peus des del refugi\nCarme D, Isaac V, Josep B, Koki G, Concep M i Ricard M\nI és que els clàssics estan per a això, per ajudar-nos a prendre una decisió i fer un recorregut franc, amable i distret.\nI raonant al voltant dels clàssics, per poder cantar-ne les excel.lències, m'he derivat cap als altres clàssics, que no són muntanyes regalades, sinó persones que han compartit protagonisme en aquesta activitat nostra durant molts anys... començo a comptar-los (els anys) i la tasca m'és fàcil per la proximitat rodona del meu aniversari recent.\nAleshores recordo un clàssic musical, almenys per a mi, el Sílvio Rodríguez que comença la cançó Paladar de la següent manera:\nParlava dels altres clàssics doncs; durant aquests anys m'he trobat gent fantàstica, gent amable, gent amb moltes ganes i poc recorregut, gent interessant, gent més jove que jo i gent més gran que jo, gent amb qui sortiria a sopar sempre i gent amb qui no compartiria ni un franckfurt, gent que proposa, s'espera i supera les adversitats, tot junt i per separat. I també m'he trobat gent mesquina, galtes i oportunistes, piuladors sense escrúpols, aprofitats de les sortides dels altres, gasius, gent de poc fiar en cas de dificultat o perill, gent de mal fiar, gent que no comparteix, gent que en definitiva representa tot el contrari del que per a mi és la muntanya.\nEn fi, no descobreixo res de nou, però crec important que de tant en tant en siguem conscients que a la muntanya hi ha de tot.\nBones traces i recordeu de reivindicar algun clàssic de tant en tant.\nEtiquetes: *, CERDANYA, PIRINEUS, REFLEXIONS\nMolt reflexiu, però, encertat\n9 d’abr. 2014, 18:26:00\nSort que a la muntanya hi ha gent com tu.\n11 d’abr. 2014, 19:50:00


Hani Zemenou Arachova Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 83 allotjaments a Arachova.\nZemeno, Zemeno Arachovas, Arachova, Grècia, 32004 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hani Zemenou\nAl visitar Arachova, vosté es sentirà com a casa a Hani Zemenou, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hani Zemenou és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, aparcacotxes, aparcament de cotxes per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nL'ambient de Hani Zemenou es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, servei de despertador, balcó/terrassa, telèfon són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de esquí, parc infantil, jardí. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Arachova, faci de Hani Zemenou la vostra llar.


Més de 3000 persones varen assistir a la primera edició del Festival Sitges ReciclArt 2016, que uneix sostenibilitat, medi ambient i art. Proposa una sortida creativa als materials de rebuig, fomenta el reciclatge i un consum més responsable.\nL’organització va fer un balanç positiu de la primera edició i calcula que més de 3.000 persones van visitar la fira durant l’edició de 2016.\nLa regidora de Cultura, Tradicions i Festes, Rosa Tubau, va explicar que “el Festival està ajudant a assolir l’objectiu de conscienciar la ciutadania sobre la importància de preservar el medi ambient des d’una perspectiva artística. El sector cultural té molt a dir i al festival s’ha mostrat la capacitat crítica i creativa dels artistes per contribuir a un món més sostenible i millor”.\nA La Fragata es varen realitzar tallers infantils, cinema i música de la mà de Residual Gurus, amb instruments fets amb material de rebuig. En aquest mateix espai en van exposar els treballs fets pels alumnes de les escoles de Sitges i els residents de la Fundació Ave Maria amb materials recollits al litoral sitgetà i realitzats, en la mostra Quina cara fa la contaminació marina?.\nSitges Recicl’Art va arribar també a les galeries d’art de l’Associació SAGA, amb una ruta d’Exposicions d’obres realitzades amb material de rebuig.\nDrap-Art, Festival Internacional d’Art del Reciclatge, va coordinar l’Exposició que es va poder veure al Centre Cultural Miramar, la mostra va reunir les obres de 32 artistes locals, nacionals i internacionals.\nVeure tota la informació de Sitges ReciclArt 2016\nEl Festival es torna a celebrar a Sitges, del 8 de Juny al 16 de Juliol, 2017, organitzat per l’Ajuntament de Sitges, la Oficina d’Educació i Promoció Ambiental de la Gerència de Serveis de Medi Ambient de la Diputació de Barcelona, des del Centre d’Estudis del Mar (CEM) i amb la col·laboració de Drap-Art, Posidonia Green Festival i artAmore Sitges.\nLa programació del Festival es basa en el reciclatge artístic i inclou exposicions, tallers, música, conferències… Artistes i Artesans que treballen a partir de materials de rebuig tornaran a exposar la seva obra durant Sitges ReciclArt, que inaugurarà el Dia Mundial dels Oceans, 8 de juny.\nClean-up Day Sitges 2017⟶


Fabra (PP): 'Lluitaré perquè TV3 es pugui veure a València' ! directe!cat\nComunicació Última actualització Divendres, 22 de juliol de 2011 12:16 h\nEl futur president de la Generalitat valenciana ja va posicionar-se a favor de la televisió catalana quan era alcalde de Castelló\nSi el febrer d'aquest any, l'aleshores l'alcalde de Castelló i candidat a l'alcaldia pel PP, Alberto Fabra, ja va criticar a través del seu Facebook el cessament d'emissions dels canals de Televisió de Catalunya al País Valencià, ara, com a futur president de la Generalitat valenciana, ha anunciat que treballarà i 'lluitarà' perquè TV3 es pugui tornar a veure al País Valencià i Canal 9 al Principat. En una entrevista a El Periódico, Fabra ha manifestat sense complexos la seva voluntat, si bé no ha concretat com mirarà d'aconseguir-ho. 'No pot ser', ha dit, 'que es limiti la possibilitat que les persones puguin elegir el mitjà de comunicació que volem sintonitzar' en total sintonia amb la declaració institucional que l'ajuntament de Castelló va aprovar en favor de les emissions de TV3, presentada pel PSPV i el Bloc, quan ell n'era alcalde i, per tant, que també va comptar amb el suport dels populars.\ncarlos fabra, generalitat valenciana, reciprocitat, tv3\nEl candidat a presidir la Generalitat Valenciana després de la dimissió de Francisco Camps, el fins ara alcalde de Castelló Alberto Fabra, s'ha referit aquest divendres a les polèmica pel cessament d'emissions de TV3 al País Valencià a pocs dies de prendre possessió del càrrec.\nFabra ha recordat el seu comentari a Facebook poc després de l'apagada del senyal en què deia no entendre com no es podia veure la televisió del territori veí en plena era de la comunicació. El líder popular ha reiterat que en aquell comentari va dir el que li semblava 'més sensat'.\n'Un es posa davant l'ordinador i pot veure qualsevol televisió del món i aquí estem parlant que no podem veure la televisió del costat', ha considerat l'alcalde de Castelló tenint en compte l'època actual.\n'Jo crec que aquestes 'batallates' s'han d'acabar, hem de ser moderns, d'acord amb el temps en el què estem però això sí en igualtat de condicions', ha precisat. Fabra ha afegit que la seva voluntat és que al País Valencià es pugui veure TV3 i que a Catalunya es pugui sintonitzar Canal9 'amb el mateix nombre de canals'.\nEl candidat popular ha dit que no vol renunciar a res perquè el País Valencià no vol ser més però tampoc menys que qualsevol altre territori. 'Si per això s'ha de sol·licitar un múltiplex, que el doni el Ministeri i no tinguin cap dubte que si el ministeri ens tracta igual que a Catalunya, aquí es veurà TV3 i a Catalunya, Canal9, perquè intentaré arribar a un acord amb el president de Catalunya', ha avançat.\nAlberto Fabra ha esmorzat amb els mitjans de comunicació de la ciutat per acomiadar-se d'ells i iniciar una nova etapa de president de la Generalitat Valenciana. Durant el transcurs de la trobada també ha estat preguntat per la seva opinió sobre el projecte de model lingüístic criticat per la comunitat educativa perquè suposaria l'eliminació de les actuals línies en valencià.\nFabra no ha aclarit si anava a assumir-lo o no però ha remarcat que el decret 's'ha d''explicar adequadament i ho anem a fer' i l'ha emmarcat dins d'una realitat 'd'acord amb els temps actuals'.\nEl candidat del PP s'ha referit també a la necessitat d'un gran pacte estatal per l'educació. 'No podem jugar amb l'educació i el futur dels nens, no podem estar fent i desfent', ha defensat.\n24 de juliol de 2011, 21.21 h\n#1 Ben dit Jordi, aquests valencians no s'ho mereixen, però dubto que li deixin fer pobret, serà la seva coartda i tan feliç.\n22 de juliol de 2011, 14.15 h\nDoncs comenci per retirar la multa a ACPV


IoT, intel·ligència artificial, ‘blockchain’, 5G i robòtica són algunes de les solucions tecnològiques que donarà a conèixer l’esdeveniment\nRedacció VIA Empresa Barcelona. 27 d’agost de 2019 12:25\nImatge de l'IoTSWC de l'any passat | Cedida\nLes solucions tecnològiques més disruptives es donen cita de nou a l’IoTSWC 2019, que tindrà lloc del 29 al 31 d’octubre al recinte de Gran Via. Aquest any, l’esdeveniment reunirà més de 400 empreses expositores que mostraran les seves solucions per a la digitalització de les indústries, segons informen en un comunicat.\nOrganitzat per Fira de Barcelona en col·laboració amb l’Industrial Internet Consortium (IIC), es tracta del major esdeveniment internacional dedicat a la internet industrial. Aquest any, l’IoTSWC preveu créixer un 15% en nombre d’expositors respecte a l’any passat, amb empreses provinents de sectors com tecnologies de la informació, desenvolupadors de plataformes de software, empreses de ciberseguretat, proveïdors de serveis i de telecomunicacions, firmes d’automatització industrial, consultores, fabricants de hardware, centres tecnològics i d’R+D, incubadores, associacions i entitats relacionades amb l’IoT. Entre les companyies participants destaquen algunes com Microsoft, Sas, Vodafone o Siemens, entre altres.\nAixí mateix, el congrés també comptarà amb la presència d’estands d’altres països com Grècia, Àustria, Alemanya, Espanya, Catalunya i Barcelona, que aportaran a l’esdeveniment un nodrit grup d’empreses, moltes d’elles pimes i startups vinculades a l’ecosistema IoT.\nCom a novetat d’enguany, l’IoTSWC estrena una àrea específica anomenada IoT Solutions.Font per donar visibilitat a startups amb productes i serveis originals i innovadors basats en la internet de les coses, la intel·ligència artificial o el blockchain, testats ja al mercat i amb possibilitats d’internacionalització. A més, juntament amb Connector Startup Accelerator, s’han seleccionat 20 empreses emergents de les quals en sortirà una guanyadora que tindrà accés directe a un programa d’acceleració.\nL’esdeveniment també tindrà gairebé 200 sessions estructurades al voltant de nou eixos temàtics: tecnologies facilitadores d’IoT, transport connectat, fabricació, energia i subministraments, sector salut, construcció i infraestructures, altres indústries, intel·ligència artificial, i blockchain.\nL’IoTSWC mostrarà en acció cinc nous projectes d’Internet de les Coses\nBlockchain i criptoeconomia protagonitzen l'IoTSWC


TEMA 0. INTRODUCCIÓ: LA FI DE L'IMPERI ROMÀ by Maria Gajas - issuu\nSOCIALS 2n ESO 1r Trimestre\nTEMA 0. INTRODUCCIÓ: LA CAIGUDA DE L'IMPERI ROMÀ\nEl 395 d.C., l'emperador Teodosi dividia el gran Imperi Romà en dues parts per als seus fills Honori i Arcadi: l'Imperi Romà d'Occident (amb capital a Roma) i l'Imperi Romà d'Orient (amb capital a Constantinoble).\nDivisió de l'Imperi Romà (395 d.C.)\nbàrbars (estrangers) van anar entrant Durant tot el segle V, diversos pobles dins els territoris de l'Imperi Romà d'Occident, que estava immers en una profunda crisi ja que no es conquerien noves terres, faltava mà d'obra esclava i els recursos eren cada cop més escassos. D'aquesta manera, l'Imperi Romà d'Occident es va enfonsar el 476 d.C. degut a la pressió dels pobles germànics (bàrbars), que van deposar l'últim emperador romà, Ròmul August, que tenia tan sols 15 anys.\n1. ELS REGNES GERMÀNICS Cadascun dels pobles bàrbars va instal·lar-se en una regió de l'Imperi, on van anar creant regnes independents: - Els ostrogots: a Itàlia. - Els visigots: al sud de la Gàl·lia (actual França) i a la Península Ibèrica. - Els francs: a gran part de l'actual França. - Els angles i els saxons: a Anglaterra. - Els sueus: a la Península Ibèrica (a Galícia). - Els burgundis: a l'oest de França i actual Suïssa. - Els vàndals: al nord d'Àfrica.\nEls regnes germànics a Europa Occidental (segle VI)\nEls pobles germànics o bàrbars no van introduir grans canvis en els territoris que ocupaven, no van imposar la seva manera de viure a les poblacions conquerides, sinó que van mantenir gran part de la cultura, l'economia i la societat romanes: van adoptar el llatí i el cristianisme com a llengua i religió oficials dels seus regnes. L'arribada dels bàrbars va suposar un empobriment general de la població: els germànics utilitzaven la guerra com una activitat de la qual treure riqueses i es va perdre la importància del comerç. La majoria de la població va abandonar les ciutats i va anar a viure al camp, ja que l'agricultura es va convertir en la principal activitat ecnònomica.\nEl regne visigot Diversos pobles bàrbars van entrar a la Península a partir del 409 d.C., però van ser finalment els visigots els que s'hi van quedar gairebé tres segles. A la Península Ibèrica, els visigots van crear un regne amb capital a Toledo. Els visigots eren poc nombrosos en comparació amb la població que ja vivia a la Península abans, però es van quedar les millors terres. Tot i això, van adoptar l'idioma (llatí) i la religió (cristianisme) de la població hispana. Van ser conquerits pels musulmans el 711 d.C.\n2. L'IMPERI BIZANTÍ\nPer la seva banda, l'Imperi Romà d'Orient (també anomenat Imperi Bizantí) va ser capaç de rebutjar les invasions bàrbares gràcies a que era més fort econòmicament (gràcies al comerç amb Àsia) i estava molt més unit políticament. L'Imperi bizantí ocupava les regions d'Àsia Menor, Egipte, els Balcans i Síria; és a dir, els territoris de l'Imperi Romà d'Orient. La capital era Constantinoble, ciutat construïda sobre una antiga colònia grega anomenada Bizanci. Actualment és Istanbul, la ciutat més gran de Turquia. Al segle VI, l'emperador bizantí Justinià va intentar reconquerir i restaurar l'antic Imperi Romà, però, malgrat els seus esforços, no ho va aconseguir. Tot i això, va ocupar la Península Itàlica, Sicília, Sardenya, Còrsega, les illes Balears, part del nord d'Àfrica i el sud de la Península Ibèrica.\nExpansió de l'Imperi Bizantí a l'època de Justinià (segle VI)\nExpansió de Justinià\nL'Imperi Bizantí vivia bàsicament del comerç, ja que era el nexe entre Àsia i Europa i controlava l'arribada de seda i espècies que venien d'Àsia. L'Imperi Bizantí va abandonar el llatí i va prendre el grec com a llengua oficial de tot l'Imperi. De fet, la majoria de l'art bizantí està molt influenciat per la cultura hel·lenística (de l'Antiga Grècia). El cap suprem de l'imperi era l'emperador, anomenat basileu ("emperador" en grec). L'emperador era la màxima autoritat religiosa. L'Imperi fou, des dels incis, cristià, però es va anar distanciant cada cop més del Papa de Roma, fins que, l'any 1054, es va dividir l'Esglédia cristiana: és el que es coneix amb el Cisma d'Occident. Tota l'Europa Occidental (l'antic Imperi Romà d'Occident) va continuar fidel al Papa de Roma i l'Imperi Bizantí va crear la seva pròpia església cristiana: l'Església Ortodoxa (amb seu a Constantinoble).\nL'Imperi Bizantí va sobreviure gairebé 1000 anys a l'Imperi Romà d'Occident. Va acabar el 1453, quan fou conquerit pels turcs.\nTEMA 0. INTRODUCCIÓ: LA FI DE L'IMPERI ROMÀ\nApunts Tema 0 Socials 2n


ACP ASSESORIA CREATIVA PUBLICITARIA – RÍGIDS\nMaterial molt lleuger amb capes superficials d’alta qualitat i un nucli d’espuma de polímer.\nGruixos: 3mm / 5mm / 10mm\nS’utilitza en actes publicitaris, fons per a presentacions, maquetes, muntatges fotogràfics, displays, etc.\nPanell lleuger tipus sandvitx amb interior expandit i superfícies de PVC tipus forex.\nÒptim substitut del cartró ploma en circumstàncies problemàtiques.\nS’utilitza per expositors i materials de punts de venda, actes publicitaris, photocalls, etc\nCartró blanc compacte\nCartó compacte de color blanc per les dues cares, fabricat amb matèria prima reciclada. És de màxima duresa, rigidesa i resistència.\nS’utilitza per la publicitat en general, packaging (embalatge), displays, etc.\nCartró format per dues cares llises unides a una cara ondulada. És un material flexible, resistent, lleuger, durador i econòmic.\nGruixos: 1,3mm / 1,6mm / 3,4mm / 9,8mm\nEstà especialment indicat per a campanyes de curta durada, expositors, embalatges personalitzats, decoració ecològica, etc.\nPlaca de doble cara de color blanc amb nucli de niu d’abella coextruit.\nMaterial lleuger, rígid i amb excel•lent planimetria. Resistent a la intempèrie. 100% reciclable.\nEl seu ús es centra en cartelleria per impressió digital. Ideal per exterior (immobiliàries, restauració, comerç,etc.)\nPlaca extrusionada rígida a base de PVC expandit amb estructura cel·lular que evita l’absorció d’humitat. Es caracteritza pel seu pes lleuger, resistent a l’impacte, etc. És un material altament aïllant.\nGruixos: 3mm / 5mm / 10mm.\nGràcies al seu acabat llis, és un producte ideal pel sector del rètol i la publicitat, interiorisme, espais efímers, comunicació visual, etc.\nPlaca de PMMA fabricada a partir de Metacrilat de Metilo Monòmer (MMA).\nResistent, fàcil de manipular, estable i amb una alta resistència a la intempèrie. Reciclable 100%.\nGruixos: 3mm / 4mm / 5mm / 6mm / 8mm / 10mm\nÉs una gran alternativa al vidre. S’utilitza en retolació i senyalística, expositors, merchandising, etc.\nCompòsit amb nucli de polietilè negre i superfícies d’alumini amb pintura de polièster. Pot conformar-se en tres dimensions, extraordinàriament estable i rígid a la flexió. És ideal per interior i exterior.\nÉs un material molt utilitzat en imatge corporativa, impressió digital U.V., comunicació visual, exposicions, museu, etc.\nLes lletres corpòries es caracteritzen per ser elements en 3D. Poden ser elements lluminosos o poden anar sense il•luminació. Es fabriquen en diferents materials com acer, llautó, alumini, metacrilat, PVC, etc.\nÉs un recurs molt utilitzat en imatge corporativa, retolació exterior, com a element decoratiu en espais interiors, etc.


El Suárez que donava la cara, per Antonio Franco\nEl Suárez que donava la cara\nAdolfo Suárez I va tenir moltíssima feina i es veu clar que no va poder transmetre a Adolfo Suárez II totes les seves virtuts, entre les quals hi ha la de creure que al futur s'hi va de cara, no d'esquena\n09 de de gener del 2020. 14:05\nEl rei Joan Carles conversa somrient amb els expresidents del Govern, Adolfo Suárez i Felipe González, durant la sessió d’obertura de la sisena legislatura al Congrés dels Diputats, el 1996. / MANUEL H. DE LEON (EFE)\nA la investidura hi va haver de tot. L’esperit democràtic espanyol és tan fràgil i poc desenvolupat que quan es posa a prova els resultats són freqüentment descoratjadors. Passen els anys però la dreta és tan superba i possessiva d’Espanya com quan vam enterrar per primera vegada el dictador. L’hi van dir molt bé al Congrés: quan no mana se subleva. Practica amb naturalitat la mentida, l’exageració i la simplificació a causa de les seves ganes de fer mal i deixar la terra cremada perquè ningú pugui governar, en la mesura del possible, si no és ella.\nAquesta setmana m’han deixat marcat dues coses. La primera, la por generalitzada a què es pogués tornar a fer trampa, com quan el ‘tamayazo’, amb impunitat i a plena llum. No només s’ha intentat sinó que els ultres s’han exhibit fent-ho. Els crits d’Inés Arrimadas demanant que algú cometés traïció als electors queden per a la nostra història.\nPerò encara m’ha sabut més greu aquest retrat vivent de la involució espanyola que ha protagonitzat un ningú que s’anomena Adolfo Suárez II, fill d’una persona que sí que va ser algú. El seu pare, un franquista, en el seu moment va saber estar a l’altura del que necessitava el país. Una generació més tard, el seu fill no només manca del necessari per seguir en aquest camí sinó que encarna fins i tot la involució cap al que va deixar de ser aquell respectable Adolfo Suárez I.\nFins i tot sense biografia pròpia destacada (sembla més brillant en la caça i els toros que en la política), el nou Adolfo ha sigut prioritzat per la dreta per fer una gran carrera utilitzant el seu nom i cognom, tot i que la seva talla de moment només l’ha portat a la secretaria tercera o quarta de la Mesa del Congrés després que fallés el seu llançament en paracaigudes per assolir la presidència de Castella-la Manxa. Pablo Casado després el va situar com a número dos a les llistes de Madrid per al Congrés, però un cop va tenir l’escó una mentida pública infantil sobre l’avortament a Nova York (va afirmar que allà s’aplica amb nounats) va aconsellar relegar-lo.\nA la investidura es va proposar brillar. Va tenir l’ocurrència de girar ostentosament l’esquena a Bildu quan aquesta formació –que ha passat de defensar la lluita armada a la pràctica democràtica– va fer ús de la seva veu parlamentària. Més enllà que un secretari de la cambra no està precisament en aquest càrrec per menysprear ningú, ell va oblidar que el seu pare va ser gran en la Transició entre altres coses per no donar l’esquena a Santiago Carrillo, gest que va fer possible la reconciliació nacional i després el consens de la Constitució. Adolfo Suárez I va tenir moltíssima feina i es veu clar que no va poder transmetre a Adolfo Suárez II totes les seves virtuts, entre les quals hi ha la de creure que al futur s’hi va de cara, no d’esquena.\nPablo Casado Inés Arrimadas Congrés PP Adolfo Suárez Adolfo Suárez Illana Santiago Carrillo\nSeqüeles del procés\nHem tornat a picar l’ham amb la Covid


Aquesta expressió s’utilitza, en to enèrgic, per advertir que cal fer alguna cosa o prendre alguna decisió de caràcter excepcional, per redreçar una situació que va per mal camí, que va a mal borràs. Una frase semblant, però de menys transcendència, encara que molt il·lustrativa del fet comentat, és la de «fotre un cop de puny damunt la taula».\nL’origen es documenta en el fet que la Confraria de la Sagrada Sang de Nostre Senyor Jesucrist, a Barcelona, que tenia al seu càrrec l’assistència en els darrers moments dels condemnats a mort, posseïa dues imatges del Sant Crist, una més grossa que l’altra. La petita es treia a la processó que s’organitzava per conduir el condemnat a la forca. La grossa, en expressió popular «el Sant Cristo Gros», es treia quan eren tres alhora els condemnats; un fet que no sovintejava gaire, i d’aquí l’excepcionalitat de la frase.\nMalgrat aquest origen que comenta Joan Amades, referit a Barcelona, n’he trobat un altre, situat a Ulldemolins (Priorat). La nit del Dijous Sant, els majorals de la Confraria de Sant Isidre feien una processó, en la qual, abans de l’any 1936, un fadrí portava el Sant Cristo Gros, que pesava set arroves (uns setanta quilos). El treien de l’església ajagut fins a la sortida, i llavors el seu portador l’arborava ben dret. Aquest era un fet també excepcional, ja que només es produïa un cop a l’any.\nJosep M. Sugranyes, Garbellada de refranys (Valls: Cossetània, 2000), pàg. 85-86\nTorneu a treure el sant cristo gros


Osko Villa Pension Fethiye Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCiftlik Beldesi, Hurriyet Mahallesi, 141.sokak no 24, Çalış Plajı, Fethiye, Turquia, 48300 - Veure al mapa\nMés informació sobre Osko Villa Pension\nConvenientment situat a Fethiye, Osko Villa Pension és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Big Backpackers, 12-Island Tour, Ocean Turizm i Agència de Viatges a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Osko Villa Pension és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, restaurant, servei de bugaderia, neteja en sec.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent piscina exterior, buceig, pesca, jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Osko Villa Pension.