Es repeteix l’èxit de la Duatló - Ajuntament d´Òdena\nEs repeteix l’èxit de la Duatló\nEl passat diumenge, Òdena acollia la Duatló d'Òdena amb un total de 222 inscrits, un èxit de participació que es tornava a repetir en aquesta desena edició.\nLa prova que s'emmarca en el Campionat Nacional de Catalunya per categories, també acollirà el VII Campionat de Catalunya de Policies i Bombers i és puntuable per a la lliga de clubs i copa Catalana. La cita va deixar el següent palmarès en la classificació masculina: Mario Sinues Mico del Club T-bikes Club Triatló, en segon lloc Israel Núnez Baticón sense club assignat i en tercera posició Adrià Noguera Soldevila del Club Triatló Lluçanès. Pel que fa a la classificació femenina el primer lloc va ser per Laura Terradas Ill del Club Triatló Granollers, en segon lloc Noemí Moreno Castañeda del C.A Igualada i en tercera posició Blanca Vallés Mejías del CERRR Igualada.\nEl director de carrera, Carles Pérez, va mostrar la seva satisfacció pel desenvolupament de la prova i va agrair la col·laboració de l'Ajuntament d'Òdena. El lliurament de premis va comptar amb la presència de l'alcalde Francisco Guisado i regidor d'Esports Valentín Robles que van destacar la importància que grans esdeveniments esportius com aquest escullin Òdena com a escenari, ja que permeten posar en valor i difondre la riquesa de l'entorn natural del municipi. L'acte també va comptar amb la participació de vicepresident del CEME, Josep Denuc i el cap Investigació ABP Anoia David Fernandez. A continuació, es va fer també el lliurament de la recaptació de les inscripcions al representant de la Catalunya Central de l'associació Catalana de la Fibrosis Quistica, Sergi Jodar i Gener.\nLa prova va consistir en un primer tram de 5,4 km de córrer, seguit de 22 km amb BTT i per acabar 2,7 km més de córrer. Enguany i com l'any passat, un tant per cent de cada inscripció es va destinar, com a donació, a l'Associació Catalana de la Fibrosis Quística.\nLa Duatló està organitzada pel Club Esportiu de Mossos d'Esquadra (CEME) i compta amb el suport de l'Ajuntament d'Òdena. Les empreses col·laboradores són: caldos Aneto, Nutrisport, Coca Cola, HAMA, Bon Àrea,Team Loazano, Jordi Regordosa Fisioterapeuta (Portofino), Moto Club Igualada, Mc Donalds Igualada, GasXSatanas Team, Pallares Factory Bike Coffe, CAI Popular i Protecció Civil Òdena.


Emilio Pérez Touriño dimiteix com a secretari general dels socialistes gallecs - VilaWeb\nDilluns 02.03.2009 12:46\nEmilio Pérez Touriño dimiteix com a secretari general dels socialistes gallecs\nEl PP recupera el govern de Galícia · Al País Basc ha guanyat Ibarretxe però López podria ser president amb el suport de PP\nEmilio Pérez Touriño ha dimitit (audio) com a secretari general del PSdG després dels resultats electorals que han donat la majoria absoluta al PP i han posat punt i final a la coalició dels socialistes amb el BNG. Ha dit que havia d'assumir la derrota en aquestes eleccions, de la qual se sent responsable. Alhora ha afirmat que s'havia d'obrir una nova etapa en la vida política del país i del PSdG i ha destacat la trajectòria del partit.\nTot això ho ha dit en la roda de premsa que ha ofert des de la seu del PSdG, a Sant Jaume de Galícia. Ha dit, a més, que la seva decisió és 'personal i intransferible'. També ha reconegut 'errors de gestió i d'enfocament' en els darrers quatre anys al capdavant del govern gallec, juntament amb el BNG. Malgrat la derrota electoral, però, el socialista ha volgut llançar un missatge d'esperança i ha fet una crida a la 'serenitat'.\nA les acaballes de la nit electoral, Touriño va rebre una trucada del secretari general del PSOE i president del govern espanyol, José Luis Rodríguez Zapatero, que li va agrair els serveis prestats i li va indicar que havia d'abandonar les seves responsabilitats al partit.\nTouriño ha estat secretari general del PSdeG des de 1998 i el 2005 va accedir a la presidència de la Xunta amb una aliança amb el BNG. Els tres anys i mig de govern no han consolidat les forces del bipartit, que en les eleccions de diumenge i amb xifra rècord de participació van perdre un escó cadascú, mentre el PP assolit una amplia majoria absoluta.\nEl PSdeG atribueix la derrota a la incapacitat del bipartit de fer realitat el 'canvi' promès i a un vot de càstig per la crisi econòmica que s'ha donat sobretot a les zones més desenvolupades. També a les pugnes internes que s'han anat succeint en aquests tres anys i mig.\nA Galícia el PP recupera el govern\nEl Partit Popular de Galícia ha aconseguit un èxit sorprenent, fet que li permet de recuperar la majoria absoluta que va perdre fa quatre anys en benefici del PSdG i el BNG. Els populars gallecs han portat, doncs, Alberto Núñez Feijóo, un candidat jove i urbà, a la presidència de la Junta de Galícia. Aquest resultat és també un cop d'efecte en relació amb la política espanyola i una alenada per a les aspiracions del president del PP espanyol Mariano Rajoy.\nEl futur president de la Xunta va afirmar anit, poc després de conèixer-ne els resultats, que el poble gallec havia parlat 'alt i clar' per tal que el PP guanyés a les quatre circumscripcions gallegues'.\nA aquestes xifres cal sumar els set escons que hauria aconseguit D3M (que en tenia 9) si els seus vots s'haguessin comptabilitzats com a vàlids. Si això hagués estat així la influència hauria estat molt gran en el resultat final, perquè la suma dels de PSE, PP i UPyD hauria estat de 35 escons en comptes de 38 i no hauria pogut formar govern.\nAixí doncs, els partits nacionalistes espanyols es troben en condicions de governar. I és que els dirigents del PP ja han ofert els vots al Partit Socialista perquè Patxi López sigui president. UPyD no s'ha pronunciat però seria una gran sorpresa que no donés el seu suport a Patxi López. López, que aspira a convertir-se en el proper president del País Basc, ha reiterat 'la paraula i l'ambició de liderar un projecte de canvi que només nosaltres podem tirar endavant'.\nAmb tot, l'actual president basc, Juan José Ibarretxe, ha dit que iniciaria converses per a intentar formar un govern, atenent al fet que el PNB és la força més votada. Ha anunciat que parlarà amb tots els partits, especialment amb el socialista, per a intentar de mantenir-se al capdavant del govern. No ho té fàcil, però, perquè Patxi López insisteix a presentar-se a la candidatura com a president.\nTouriño presenta a súa dimisión


L'entrevista: Susana Mellado | Fundació Salut Alta\nÉs important enfortir vincles amb les entitats i els joves.\nSusana Mellado Carmona, 36 anys.\nVa néixer i viu a Santa Coloma de Gramenet.\nDiplomada en Turisme i, actualment, estudiant el segon curs del Grau en Dret.\nA la Susana la conec des de fa un parell d’anys i la veritat és que, tot i la seva joventut, és una persona molt propera que dirigeix el Casal Cívic de La Salut Alta amb molt de seny. Fa una molt bona feina comunitària i penso que és indispensable al barri!\nSusana, com definiries què és un Casal Cívic?\nUn Casal cívic és un espai obert a tothom. És un equipament públic obert a tot tipus de gent (gent gran, joves, infants..) on també tenen cabuda les entitats i associacions sense ànim de lucre. És un recurs adscrit a la Direcció General d’Acció Cívica i Comunitària que pertany al Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat de Catalunya.\nLa finalitat és que en aquest espai vingui tot tipus de gent i es relacionin entre ells, trobant interessos comuns. Un espai on s’afavoreix la convivència de totes les persones i un lloc de creixement personal a través de tallers o activitats que oferim.\nEl de La Salut Alta quan es va fundar?\nAquest es va crear l’any 1993. Primer va començar com a Hotel d’entitats i l’any 2010 va passar a ser Casal Cívic. Hi ha un altre edifici al Carrer Víctor Balaguer, que abans era el Casal Cívic.\nHotel d’entitats, Casal cívic… la diferència entre el que era fa uns anys i el que és ara està només en el nom? O hi ha més diferències?\nUn Hotel d’entitats és un equipament on hi molts despatxos que es cedeixen a entitats o associacions sense ànim de lucre a preus simbòlics. Sobretot per a entitats que acaben de néixer i necessiten un espai físic on establir-se i fer la seu social. Actualment n’hi ha 12 a tota Catalunya.\nEn canvi, el Casal Cívic és un espai més col·laboratiu i les entitats que tenen el seu espai aquí, ofereixen algun tipus d’activitat i ja no paguen res.\nQuin és el teu càrrec al Casal i en què consisteix la teva tasca diària?\nJo sóc la responsable del Casal i el que faig és vetllar perquè els objectius d’afavorir la convivència al barri es portin a terme. Porto tota la gestió amb les diferents associacions i m’encarrego de visitar entitats del barri, entre d’altres.\nQuins són els serveis què oferiu?\nNosaltres programem activitats amb els recursos que disposa la Generalitat i segons les necessitats que hi ha al barri. Així doncs, es poden fer tallers, conferències i xerrades. Oferim també el Punt Òmnia que és un servei de noves tecnologies i que a través de les TIC també es fa inserció laboral. A més, tenim el recurs del Jugar i Llegir que s’adreça a infants de 4 a 12 anys. Es tracta d’un servei molt demanat al barri per tota la població que tenim. És un servei gratuït que es duu a terme amb dos grups dos dies a la setmana, acollint un total de 90 menors.\nQuines són les principals demandes dels veïns?\nLes principals demandes dels veïns són els cursos de llengua catalana, sobretot per a persones nouvingudes, que es tracta de classes de nivell inicial i impartit pel Consorci de Normalització Lingüística. També hi ha persones grans que demanen tallers de memòria, que els ofereix l’Ajuntament de Badalona, i molta gent demana per fer qualsevol tipus d’activitat física. Aquests són els tallers o activitats que normalment tenim i que s’omplen perquè fins i tot hi ha llista d’espera! Ara bé, també hi ha molta gent que ve preguntant per cursos de llengua castellana i, com que nosaltres no en fem, els derivem a altres recursos on es poden adreçar.\nMoltes persones vénen amb la prescripció social. Es tracta d’una prescripció del metge on no recepta medicaments sinó fer activitat física o altres tipus de teràpies. Els diuen on poden anar gràcies a una aplicació mòbil on estem registrats i, des del Centre d’Atenció Primària, poden veure si a prop seu tenen algun lloc on fer l’activitat que els pot anar bé. Nosaltres, per exemple, oferim també risoteràpia i ho recomanen molt!\nUna persona pot adreçar-se a vosaltres i fer una proposta de xerrada o activitat? O com funciona l’elaboració del programa d’activitats?\nUna persona pot venir i fer una proposta però ha d’estar feta sota el paraigües d’una associació o entitat sense ànim de lucre. Ha de ser una xerrada o una activitat que tingui un interès social, que transmeti uns valors i sense ànim de lucre. Ara bé, si un grup de persones, tot i que no siguin de cap entitat concreta, ens fan una proposta interessant, la valorem i mirem de donar-hi cabuda.\nPel programa d’activitats, primer es fixen les activitats que poden oferir les associacions i després si hi ha alguna mancança segons les necessitats al barri, en programem nosaltres des de la Generalitat, intentant no duplicar activitats o tallers que ofereixen la resta de recursos que hi ha al barri.\nCom arribeu als veïns?\nPer una banda, tenim la nostra pàgina web. Alhora, també fem difusió a través del nou programa de mà que tenim i que repartim pel barri (botigues, entitats, bústies…). I, darrerament, a través del Pla de Desenvolupament Comunitari del districte. També som presents al portal web “Aquí sí. Actius i salut”, una app del Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya on pots introduir les activitats que ofereixes. Però està clar que el que més funciona és el boca a boca i el programa de mà.\nLes activitats que programem són trimestrals perquè així tots els veïns tenen oportunitat a poder accedir.\nI com valoreu la resposta a aquesta difusió?\nEn general la resposta és molt bona. Tenim molta afluència de gent i fins i tot llista d’espera per a algunes activitats. En aquestes situacions, fem un sorteig per escollir als participants de les activitats. A més, les activitats que programem són trimestrals perquè així tots els veïns tenen oportunitat a poder accedir.\nCom és la participació juvenil? Teniu activitats concretes per a ells?\nPodem valorar que hi ha certa participació juvenil però no en excés. Tradicionalment ha estat un casal on són les persones grans les que han estat més presents i es continua produint una dinàmica similar. El que sí que funciona és el taller de hip hop, on tenim un grup de joves consolidat. Alhora, amb accions com deixar-vos els espais per dur a terme activitats vostres com el taller d’expressió corporal, també són altres maneres d’incorporar nous joves al Casal i donar a conèixer les nostres activitats.\nEl Casal participa a diferents xarxes i comissions del barri. En quin sentit creus que és una eina per al barri?\nNosaltres considerem que és molt important crear xarxa comunitària. Així doncs, cal saber on estan tots els agents socials i els recursos del barri per complementar-nos. Hi ha molts professionals que treballen àmbits diferents i el fet d’estar interrelacionats és indispensable. Personalment, participo a les comissions de cultura i convivència i va molt bé perquè coneixes a les altres entitats i saps què és el que estan fent. Hem de continuar en aquesta línia. Per mi, va molt bé per no duplicar activitats que s’estiguin duent a terme a altres recursos i per poder transmetre les mancances que hi ha al barri.\nRealment tens una visió privilegiada del barri des d’un centre d’activitats… Quina diries que és la realitat de La Salut actualment?\nLa realitat és que és un barri amb molta gent gran, gent desocupada que estan fent recerca de feina, molta gent jove, molt aïllament social… Molta diversitat cultural però que em fa l’efecte que cadascú va per la seva banda i llavors és una realitat cultural molt diversa. L’ideal seria oferir gran varietat d’activitats per intentar ajudar-los segons aquesta realitat que existeix.\nM’agradaria que el Casal Cívic fos un lloc de pas però que tothom hi tingués cabuda.\nQuin t’agradaria que fos el paper del Casal al barri de La Salut?\nDoncs m’agradaria que fos un referent al barri, que tothom conegués el Casal i que totes les persones que viuen aquí en algun moment de la seva vida hi entressin a fer alguna cosa. Que tinguem una oferta tan variada que tothom trobés el seu espai. Un lloc de pas però que tothom hi tingui cabuda. Penso que és un barri molt ric per la diversitat de persones i de cultures!\nI quins passos aneu fent en aquesta direcció?\nDe moment participant activament a les comissions ens permet fer una diagnosi del què passa al barri i llavors, segons això, poder oferir activitats diferents. També anem contactant amb les entitats per oferir els nostres espais.\nQuina és la relació que teniu amb la resta d’entitats del barri?\nRelació jo crec que bona i fluida. S’està elaborant un mapa d’entitats i crec que serà un recurs molt bo per a tots! Al Punt Òmnia fem un taller de noves tecnologies i participen alguns avis del Casal de Gent Gran de Lloreda per exemple.\nI amb la Fundació Salut Alta?\nAmb vosaltres també cada cop col·laborem més, ja sigui cedint espais o fent alguns tallers!\nQuin paper voldries que tinguéssim les entitats del barri en el Casal?\nM’agradaria que les entitats agafessin un paper cada cop més fort, més actiu. Que fos un espai on us sentíssiu lliures de fer demandes i fer propostes. Podríeu col·laborar amb l’actitud, les ganes, aportant idees i oferint activitats que puguin trencar l’aïllament social entre veïns.\nAlgun repte per aquest curs per al Casal o per al barri?\nSí, el repte que jo m’he proposat, i que ja hi era l’any passat, seria enfortir els vincles amb les entitats del barri i que vinguin més joves al Casal que ja és un tema que estem treballant per consolidar. I pel barri… bé, crec que el que he dit s’extrapola al barri. Que totes les persones coneguessin a totes les entitats i fer una gran xarxa!


Tècniques de descens en esquí de muntanya - Fent País\nTècniques de descens en esquí de muntanya\nTecnificació en descens d'esquí de muntanya\nAventura · Vall d'Aran\nThinkride Ski és un projecte empresarial que va néixer de la mà de Ruben Blanco el 2010.\nAquesta empresa està especialitzada en l’ensenyament i perfeccionament de l’esquí alpí, en fora de pista i freeride, oferint resposta fins als esquiadors més exigents.\nL’activitat se centra a l’estació d’esquí de Baqueira-Beret, entre les comarques de la Vall d’Aran i del Pallars Sobirà, i sempre acompanyada per professors titulats. A l’hivern ofereixen classes particulars d’esquí alpí, guiatges d’esquí per l’estació, cursos d’esquí fora pista i freeride, cursos de seguretat en terrenys d’allaus , raquetes de neu… I a l’estiu fan activitats de senderisme, ascensions i travesses al Pirineu.\nC-28 · Vielha · 25587 · Vall d'Aran\nNom: Pirineu Trekking\nTelèfon: 633 572 485\nConcretar punt de trobada amb ThinkRideSki. Activitat realitzable de desembre a abril. Assegurança d´accidents de muntanya, material de seguretat: pala, sonda i DVA.\nDescens de barrancs al Solsonès\nVia Ferrada al Solsonès


El futbol no t� amics - Empordà\nEl futbol no t� amics L'Olot suma un zero de sis despr�s de dues jornades de lliga. El president, Joan Agust�, feia despr�s del partit d'ahir a Vila-real una crida a la calma i es mostrava conven�ut que els garrotxins faran una bona temporada. Ahir l'equip de Rodri va tornar a fer una bona posada en escena, va perdonar i, en canvi, el seu rival, no. Per si no fes prou mal, que el botx� fos per partida doble Carlos Mart�nez encara ho va fer m�s dolor�s.\nCarlos Mart�nez, que no va celebrar el gol, rep la felicitaci� dels seus companys despr�s de l�1-0.\nCarlos Mart�nez fulmina l'Olot amb un gol a cada part en el retrobament amb els seus excompanys Els de Rodri van fer m�rits per m�s per� van pagar cares les badades al darrere\nVILA-REAL | DDG\nL'Olot es retrobava ahir a Vila-real amb Carlos Mart�nez, el seu davanter de refer�ncia en les �ltimes tres temporades i, com ja se sap, el futbol no t� amics. L'atacant de Matar�, amb dos gols, un a cada part, va fulminar les opcions dels garrotxins d'endur-se alguna cosa positiva de la Ciutat Esportiva. I aix� que els de Rodri van mostrar-se ben plantats i, sobretot, en accions de Gato, haurien pogut marcar. El desencert, les aturades del porter local Aitor i les badades defensives van acabar completant un c�ctel explosiu que va acabar generant la segona derrota dels gironins a la lliga despr�s de dues jornades.La posada en escena de l'Olot va ser la que tocava. L'equip de Rodri va saltar a la gespa de la Ciutat Esportiva del Vila-real molt seri�s i de seguida el rival va tenir clar que els garrotxins no havien pas viatjat a passar l'estona: Gato, que continua mostrant-se com un dels grans perills ofensius de l'equip giron�, hauria pogut obrir el marcador al primer minut, per� despr�s de retallar un central local, es va topar amb el porter Aitor. El mateix protagonista va servir una excel�lent oportunitat a Uri, que no va encertar en el control als deu minuts, i abans de la fat�dica mitja hora de joc havia caigut un parell de cops en fora de joc quan ja encarava la porteria del Vila-real B. I els locals? Amb prou feines inquietaven m�s enll� d'accions a pilota aturada com els c�rners o algun xut lluny� com un de Fran Sol als 26 minuts. La pega va ser que en la primera rematada entre els tres pals els locals es van avan�ar. Havia de ser Carlos Mart�nez qui, despr�s d'una indecisi� de la defensa de l'Olot a l'hora de rebutjar una pilota dins l'�rea, va aprofitar un rebot per marcar l'1-0. L'exjugador dels garrotxins no va celebrar el gol.L'Olot havia de tornar a remar a contracorrent i no va acabar de pair gaire b� veure's per sota en el marcador tot i haver fet m�rits per aconseguir un resultat molt millor. La sensaci� de perill que s'havia generat abans de l'1-0 va desapar�ixer i, fins i tot, hauria pogut anar-se'n als vestidors amb un marcador m�s contundent si Wilfred no hagu�s rebutjat amb els punys una falta molt tancada amb la que es va posar punt i final a la primera part.A la represa els de Rodri van tornar a buscar el gol. Gato, Sana i H�ctor Sim�n haurien pogut batre Aitor per� el porter local va estar molt encertat i va aturar totes les envestides de l'equip visitant. Carlos, tamb� �s veritat, va perdonar un parell de cops el 2-0, que hauria pogut deixar sentenciat el duel molt abans. En la tercera que va tenir, la va clavar. Quedaven poc m�s de 10 minuts pel final i, aleshores s�, l'Olot ja aixecava la bandera de rendici� i, de fet, encara hauria pogut encaixar algun gol m�s. El davanter catal� no va perdonar dins l'�rea despr�s de rebre, sol, una passada de la mort des de la banda. El desenc�s en el rostre dels jugadors, t�cnics i directius de l'Olot era evident. Ara no toca. L'equip t� rev�lida diumenge que ve a casa contra el Lleida.


La promesa i la realitat - Josep Ramoneda\n1. INCERTESA. L’estratègia del govern català -referèndum sí o sí- i la del govern espanyol -l’imperi de la llei- han conduït a un escenari frontista que tendeix a reduir el debat a sobiranistes contra unionistes (o viceversa), cosa que margina qualsevol aposta que incorpori complexitat. A l’hora de mobilitzar i reprimir: blanc o negre. El mateix Rajoy s’ha atipat d’exigir als partits, als empresaris, als periodistes, que abandonin l’equidistància. I el president Puigdemont ha enviat a la reserva aquells que plantejaven dubtes sobre el camí a seguir.\nLa primera víctima és la veritat. El frontisme exigeix mantenir vives les fantasies de cada cantó, independentment del que es pensi sobre la seva viabilitat. Al costat sobiranista toca dir en públic (per molt que en privat es digui el contrari) que l’1 d’octubre anirem a votar i s’ompliran les urnes. I al costat unionista, que no passarà res, que el sobiranisme s’enfonsa sol i que Puigdemont ha de reconèixer el seu fracàs. És la confiança en la capacitat performativa de la repetició: la viralitat com a camí perquè penetri en les mentalitats el que semblava impossible. Però la virtut del polític consisteix a captar l’oportunitat: el moment en què ja es donen les condicions perquè el desig arreli. I si no s’encerta, la frustració és gran. El que es quedi més lluny de la seva promesa perdrà.\nA Catalunya, passi el que passi, el sobiranisme seguirà sent la primera força política, entre altres coses perquè ningú ha sabut dibuixar una alternativa\nUn altre efecte de l’estratègia de confrontació és la menysvaloració de l’adversari. A Madrid estan descol·locats, diuen els uns, no saben per on tirar. El sobiranisme va a la deriva, diuen els altres. Tanmateix, el PP governa un Estat que té recursos i instruments molt superiors als que pugui tenir el govern català, amb gent experta i bregada capaç d’organitzar una envestida. I a Catalunya, passi el que passi, el sobiranisme seguirà sent la primera força política, entre altres coses perquè ningú ha sabut dibuixar una alternativa. Com sempre, la resolució d’aquesta etapa es decidirà en les escletxes. És cert que el PP -que va encendre el foc que ara vol apagar amb la seva lluita contra l’Estatut- ha estat incapaç de donar-hi una resposta política i ha comès errors de càlcul greus: fa cinc anys que diu que el sobiranisme s’esgota i encara hi segueix insistint. Però també és cert que amb la seva estratègia repressiva de primer grau, que va començar amb les inhabilitacions, ha trobat vies que han fet mal; la més recent, posar el patrimoni dels dirigents sobiranistes en el punt de mira. Ha provocat una perniciosa divisió dins les files independentistes segons el grau de coratge, i al mateix temps ha posat en evidència els límits del compromís. No tothom està disposat a córrer riscos en un escenari de manifesta incertesa.\n2. CRISI INSTITUCIONAL. Naturalment, en aquest estadi de confrontació, que ineludiblement conduirà a una crisi institucional probablement la primera quinzena de setembre, no hi ha espai per pensar en sortides negociades. En el fons el que es juga d’aquí a l’1 d’octubre és si l’endemà el sobiranisme haurà guanyat força per conquerir un nou estatus per a Catalunya o n’haurà perdut. D’aquí en sortirà l’avaluació real d’aquest Procés, i qui sap si propostes noves per fer la desestructuració política a la qual l’estat espanyol es resisteix i es resistirà. Sempre he pensat que una figura plausible per a una etapa podria ser l’estat lliure associat, és a dir, una relació bilateral amb Espanya, construïda sobre el reconeixement de la sobirania pròpia però emparada per un mínim denominador compartit que podria ser, amb tot el dolor de la meva consciència republicana, el reconeixement de la Corona. Però aquesta, com altres vies possibles, només serà imaginable si Catalunya surt enfortida de l’1-O.\nDurant dos mesos i mig tocarà sentir la repetició de les promeses i les jaculatòries de cada part. I tocarà aguantar insults i desqualificacions. Quan, per exemple, Pablo Casado (PP) acusa el sobiranisme (i de rebot Podem) de totalitari, la insultant comparació devalua la paraula i amb ella els seus milions de víctimes. Hi ha categories que identifiquen històries massa tràgiques per utilitzar-les com a arma dialèctica en la disputa política partidària. A Catalunya un govern pretén dur fins al final la seva promesa de referèndum amb el càlcul que la reacció del govern espanyol per impedir-lo jugui a favor seu l’endemà. Això és tot.


Visualitza els vídeos de YouTube a través de Google amb aquest accessori per a Firefox.\nGoogle Tube és una extensió per al navegador web Mozilla Firefox, que afegeix una icona per als resultats de les teves recerques a Google, de tal manera, que quan premis sobre ell podràs veure el vídeo corresponent de YouTube.\nD'aquesta manera, podràs gaudir dels teus vídeos favorits, de la famosa web, sense necessitat d'obrir la finestra al navegador. Google Tube també et dóna l'opció de descarregar el vídeo escollit al disc dur del teu ordinador i veure tota la informació referent sobre el mateix, com la data en què es va afegir a YouTube, classificació i comentaris dels usuaris.\nPots configurar el reproductor que inclou Google Tube fàcilment, tria un estil, mida o colors, per adaptar-lo al teu gust. A més, pots seleccionar si vols veure la pel lícula escollida a continuació del resultat de la cerca (a la mateixa finestra) o en una finestra flotant al seu costat.\nGoogle Tube 1.1 Descargas Relacionadas Con\nyou tube clop extractor you tube tube downloader tube cather tube


com planificar els àpats - Menjar | Octubre 2020\nPer Liz (perspicacious.org)\nQuan el meu marit em va donar llum verda per deixar la meva feina, ràpidament vaig començar a investigar maneres de reduir les nostres despeses mensuals. L’adquisició d’ingredients alimentaris a granel i el fet de tot de zero va ser el nostre mètode més eficaç d’estirar el pressupost.\nVaig començar a utilitzar el principi de rebost, que consisteix a fer una llista de tots els aliments que teniu o voldríeu tenir a casa vostra de forma regular i comprar només per substituir aquests articles.\nD’aquesta manera ens estalviem moltes compres, però (sempre n’hi ha, però no hi és?), Ja que el nostre pressupost alimentari va créixer, així també la meva despesa (hola Hedonic Treadmill) i recentment vaig decidir que l’increment de la despesa era innecessari. Sé que hem afegit uns quants nens a la barreja els darrers anys, però a la seva edat no mengen gaire (tret que hi hagi galetes).\nIntroduïu el pla d’àpats\nSé que tothom diu que la planificació dels àpats estalvia diners, i té raó, sí. Cada vegada que planejava els menjars en el passat, estalviava una quantitat important, però odiava fer-ho. El que és realment estrany per a algú que li encanta planificar i fer llistes, però a mi em sembla tan difícil. Planificar àpats durant dies, setmanes, fins i tot amb un mes d’antelació sembla tan desconcertant. Com treus això de l'aire prim?\nNaturalment, us podeu inscriure a un servei de planificació d’àpats. Tot i això, he descobert que els realment assequibles utilitzen molts aliments que no puc menjar (al·lèrgies alimentàries!) O només proporcionen 5 sopars a la setmana. Necessito ajuda per tots els meus àpats.\nCom que m’acosta a tot amb actitud de bricolatge, vaig decidir que podia fer el mateix amb la planificació dels àpats. Al cap ia la fi, si puc portar quatre nens menors de sis anys a Costco el cap de setmana, hauria de poder escriure un menú. El truc és ...\nLa gent diu que la varietat és l’espècia de la vida, però quan tinc massa opcions, em desconcerto i he de lluitar contra la temptació d’enrotllar-me en una bola sota les meves cobertes. És per això que la meva llista de queviures és molt senzilla.\nEn lloc de menjar verdures noves i emocionants cada setmana, em centro a incorporar més coses a la nostra dieta. La meva llista de queviures té vuit hortalisses. Això no és molt, però sovint ens els mengem frescos; es poden barrejar i combinar de moltes maneres diferents.\nFem el mateix amb la fruita i la carn, escollint només alguns que es poden cuinar de diverses maneres diferents per crear àpats realment saborosos.\nEl meu consell de cuina preferit: obté un bon bon grapat de salses diferents Els mateixos gustos de carn i verdures completament diferents amb una salsa nova al damunt.\nCompreu el vostre rebost\nM’encanta que hi hagi les botigues d’anuncis setmanals, però no els deixo determinar què compro o quins menjars faig. Normalment trauré cupons per mantega o formatge o comprovarà si Kroger té ametlles a granel a la venda. Es tracta. Si no és un article que compro regularment, no el compraré. Si veig un dels meus productes bàsics amb preu de venda, em faig un estoc.\nTot i que només heu de comprar els productes bàsics, planificar-lo anticipadament estalvieu diners. La previsió permet indicar-vos la quantitat de menjar que necessitareu, com és el cas del pressupost de diners, per la qual cosa s'evita la despesa. Si normalment compraríeu blocs de formatge cheddar de 5 lliures (sí, jo sóc), però el vostre pla de menjars diu que només necessiteu 2 lliures. Tot i així, estalvieu 10 dòlars addicionals.\nLa planificació dels àpats m’estalvia de comprar massa, especialment els articles de preu més alt. (Tinc la tendència a comprar menjar com si passés a alimentar una desena de persones.)\nFeu una llista de menjars\nObteniu una mica de paper i escriviu tots els àpats que pugueu pensar. Assegureu-vos que els agradi, per descomptat. Mireu els àpats i penseu en els seus ingredients. Ara feu una ullada a la vostra llista de rebost: aquells aliments que compreu tot el temps.\nQuins àpats podeu fer mentre us adjunteu a aquesta llista? Hi ha un dinar amb ingredients que no tingui a la vostra llista que us agradi tant que requereixi augmentar la llista? A més, quins àpats podeu afegir els ingredients que teniu a mà?\nFeu això també per esmorzar i dinar. Llança també els berenars. Per dinar, està bé fer sobres (de la nit anterior o dies anteriors). Si només es pot pensar en deu sopars, està bé. Mengeu-les tres vegades al mes. Si només en podeu pensar en 7, mengeu-les quatre vegades al mes.\nEstà bé menjar el mateix menjar de forma regular si t’encanta. Us dono permís per resistir qualsevol pressió que digui que heu de menjar 30 àpats diferents cada mes. Sempre podeu canviar-lo completament el mes que ve.\nNota de Matt: Betsy i jo (no tenim fills) farem una gran olla de qualsevol cosa i menjarem al llarg de diversos dies. Quan ens cansem, ens barrejarem en un àpat diferent i hi tornarem.\nFeu el pla\nAra que teniu la llista d'aliments, és el moment de fer el pla. Agafo una pàgina del calendari en blanc i començo a omplir els espais buits. És tan senzill. Si no sabeu per on començar, aneu per ordre alfabètic i, quan arribeu a la darrera lletra, comenceu a començar. Alguns de vosaltres podríeu dir: Duh, és realment fàcil. Però aquí és on m'he tret, hi he pensat en lloc de fer-ho.\nEl perfecte és l'enemic del bé. - Voltaire\nNo deixeu que els embolics no us impedeixin fer-ho, només cal que comenceu i continueu construint el que teniu.\nFeu-ho a llapis\nEstà bé canviar el pla un cop el vau fer. El vostre cònjuge pot vetar alguna cosa o recordar-vos un menjar que haureu oblidat. El pla no està en pedra, sinó que només és una guia per estalviar temps, diners i ansietat. Saber el que mengeu abans de temps també us lliurarà de la temptació de menjar a l’última hora.\nSi voleu sortir a menjar ... feu un llapis amb antelació.\nQuin és el vostre consell preferit de planificació de menjars de bricolatge?


Disponibilitat Permanent: La qüestió d'Iceta\nJa fa alguns dies que Miquel Iceta considerava que la qüestió (doble qüestió aniuada) que hom s'havia tret del barret per consensuar el passat de desembre una "consulta" sobre la independència era un nyap. Que és un nyap és obvi. Però és remarcable la contraproposta constructiva que ens ofereix:\nVol que el govern de Catalunya negociï amb les institucions de l’Estat un acord que garanteixi el reconeixement del caràcter nacional de Catalunya, un pacte fiscal solidari, i el blindatge de les competències en llengua i cultura?\nEs tracta d'una qüestió indirecta. Possiblement, sobrera i tot, cal aquestes negociacions poden ser establertes en qualsevol moment, i de fet es produeixen en el marc normal de funcionament de les institucions.\nEn tot cas, Iceta esmenta no una negociació oberta, sinó tancada per tres punts bàsics:\n- caràcter nacional de Catalunya.\n- pacte fiscal solidari.\n- blindatge de les competències en llengua i cultura.\nAnem punt per punt\n"Caràcter nacional de Catalunya". Això no vol dir res. En l'actual bloc constitucional-estatutari, "Catalunya" és reconeguda com una "nacionalitat". Això és ja "caràcter nacional", de manera que Iceta inclou en el punt quelcom que ja és establert. Fins i tot reconèixer "Catalunya" com a "nació" tampoc no seria gran cosa. La qüestió bàsica és si es reconeix "Catalunya" o "Països Catalans" com una nació sobirana, i no com una part de cap altra "nació" ni "nació de nacions". Algú podria dir que tot plegat són mots buits. Possiblement. Raó superior per descartar aquests mots de qualsevol "negociació".\n"Pacte fiscal solidari". Una altra vaguetat. En l'actualitat ja existeix un "pacte fiscal" que, per cert, el govern del tripartit 2.0 qualificava del millor de la història. El mot "solidari" és enganyós. El model fiscal actual és extremadament solidari, amb un bombeig continu de diners de les classes productives envers les grans elits financeres i burocràtiques. Però és evident que Iceta no es refereix a revertir aquesta solidaritat interclassista, sinó a reflexionar sobre la solidaritat interterritorial. Què hauria de dir en aquest punt el "pacte fiscal solidari"? Si limités els dèficits fiscals territorialitzats, el nom de "solidari" seria força irònic. Si no els limités en absolut, el nom de "pacte" fa riure.\n"Blindatge de les competències en llengua i cultura". Iceta interpreta el conflicte en claus d'identitat lingüística i cultural. Si fos consegüent, podria haver dit en aquest punt "garantir la igualtat de tracte, en els respectius territoris, de les llengües i cultures d'Espanya". No ho fa. S'estima més parlar d'unes competències en llengua i cultura. Podrien fer la broma de si es refereix de blindar les competències estatals en aquestes matèries, per garantir la uniformització lingüística i cultural. Pel context, pensem que es refereix a les de la Generalitat. Ara bé, "llengua i cultura" són un àmbit transversal. Voler blindar-les sense blindar àmbits com els mitjans de comunicació, l'educació, el món socioeconòmic o el lleure, és tindre un concepte força folclòric de la "llengua i cultura".


• Són diferents els factors que poden intervindre en aquest descens, però el factor comú és la manca d’oportunitats per a les noves generacions • N’hi ha noves experiències a la zona en quant la innovació industrial, basada en la implementació de les noves tecnologies a les empreses i les fàbriques\nEnviat per Redacció en 27 de gener de 2018.\nTags: Alcoià, El Comtat, Població\nContinua la baixada de la població de l’Alcoià i El Comtat. Les xifres de l’Institut Nacional d’Estadística són clares al respecte: la despoblació està afectant notablement a pobles i ciutats, que veuen com el seu cens de residents cau any rere any, des del començ de la crisi econòmica, en 2008, fins al dia d’avui.\nSón diferents els factors que poden intervindre en aquest descens, però el factor comú és la manca d’oportunitats per a les noves generacions de realitzar un projecte de vida a la terra on han nascut.\nDes dels anys 70’ i 80’, els països emergents van començar a desenvolupar un model industrial (basat en l’explotació dels treballadors) que va suposar una competència inassumible per a la indústria espanyola. La indústria espanyola, i en concret la de les nostres comarques (nucli històric industrial), va ser incapaç de renovar-se, en bona part per la deixadesa política, ja que no es va implantar cap programa d’investigació i desenvolupament ni cap mesura de protecció.\nPel que fa a l’agricultura, sector bàsic per a l’entorn rural, tampoc ha sigut objecte de desenvolupament per part dels darrers governs. De fet, les polítiques centrals van propiciar la concentració del sector en unes quantes marques, companyies i famílies, abandonant a la seua sort els petits nuclis agraris.\nDurant les dècades dels 90’ i 00’ el model de producció promocionat per les institucions públiques, basat en la bambolla immobiliària i l’especulació, va suposar un moment bollant en el sistema econòmic, que va frenar temporalment l’impacte social i econòmic de la desindustrialització.\nAvui dia, esclatada la bambolla immobiliària, les conseqüències d’abandonar la indústria i l’agricultura (sectors productius bàsics), es concreten en un estancament econòmic notable. I es poden comprovar directament a aquesta taula: descens poblacional massiu.\nN’hi ha noves experiències a la zona en quant la innovació industrial, basada en la implementació de les noves tecnologies a les fàbriques i empreses. És el cas d’Ibi, per exemple, on la seua indústria gaudeix de molt bona salut. No obstant això, els beneficis de la indústria 4.0 per a la societat tenen uns límits massa propers: les noves tecnologies eviten grans quantitats de mà d’obra, deixant elevades xifres d’atur (durant el mes de gener se situa en 2.147 persones).\nEl model econòmic que s’està implantant a tot l’Estat espanyol no ajuda, sinó tot el contrari: veiem que els guanys de les grans empreses i els grans directius continuen creixent de manera quasi exponencial, mentre que els autònoms, pimes i treballadors veuen com el cost de vida augmenta de manera desproporcional. El resultat és una desigualtat desorbitada i, amb ella, un empobriment general.\nDins d’aquest panorama, les úniques vies per a tancar la tendència despoblacional passen, entre altres, per: repartiment general de la riquesa, impuls i ajudes a l’agricultura, a les pimes i als autònoms, programes de desenvolupament de noves experiències industrials i augments adquisitius a les famílies i les persones.\n3 Responses to Per què descendeix la població a l’Alcoià i El Comtat?\nPere Candela ha dit:\n29 de gener de 2018 a les 12:42\nEn un tema tan importante, es lamentable el enfoque dogmático que adopta el autor, desde un punto de vista macropolítico intervencionista de pensamiento único preconcebido.\nLos datos son los datos, pero tanto el análisis de las causas como la búsqueda de posibles soluciones, han de llevarse a cabo sin prejuicios y con un mínimo de rigor, ausente en el texto.\nEl reducirlo a que la culpa “es siempre del otro”, no va a poner luz sobre las causas y el dejar las soluciones en manos del intervencionismo estatal está muy lejos de cómo, a lo largo de su historia, estas tierras han construido su tejido socio-económico-empresarial.\nCuando hemos avanzado, ha sido cuando todos juntos, por encima de colores, hemos remado en la misma dirección. Cada uno dentro del papel y de la responsabilidad que ha decidido asumir. Discutiendo duramente, pero llegando a pactos y soluciones positivas.\nCon afirmaciones tan peregrinas del tipo que redistribuyendo la riqueza se llegue al aumento de la población de estas comarcas, no creo que lleguemos muy lejos.\nRodrigo Paños ha dit:\n29 de gener de 2018 a les 13:31\nBon dia, Pere:\nAbans que res, agrair-te el teu comentari. Crec que el debat és molt important.\nAra bé, acuses amb paraules molt greus un text que es fonamenta en anàlisi de grans autors com Néstor Novell, Josep Sorribes, Vicenç Navarro, Josep Fontana, Juan Torres i molts altres…\nEfectivament, el text defensa que l’intervencionisme estatal és un factor fonamental per a millorar la perspectiva de futur que ens deixa un món globalitzat on més d’una tercera part de la població està condemnada a l’exili i l’exclusió social.\nLa redistribució de la riquesa és determinant per a això: perquè si tots els diners se’ls emporten les multinacionals, els rics i els bancs, les famílies es queden empobrides, les petites empreses i autònoms es queden sense clients i augmenta l’atur, l’economia submergida i la precarietat en general.\nN’hi ha molts altres factors a tindre en compte, però jo he assenyalat algunes fonamentals.\nHo podem debatre, però millor fer-ho amb respecte.\n6 de febrer de 2018 a les 8:12\nVeig que soles saps despotricar i no aportes ninguna solució, fijat que tampoc saps interpretar una gràfica demogràfica.\nLa realitat clar: és la que és, nem com els carràncs.\nLa veritat d’Alcoi quan va ser una ciutat industrial… després seria de serveis… ara diuen intel.ligent… i no sabem per on anem.


Podcast notícies360 del dilluns 06/09/2021\n-El departament de Salut ha fet una crida a 170.000 persones de la Regió Sanitària de Girona -a la que pertany l’Alt Maresme i la Selva- perquè es vacunin contra la Covid-19. A dia d’avui un 24% de la població major de 12 anys encara no ha rebut cap dosi de cap vacuna contra la Covid-19. Des de Salut expliquen que l’objectiu del departament per aquest mes de setembre és “vacunar quanta més gent millor per encarar les temporades de tardor i d’hivern amb les millors cobertures possibles”. Actualment, el 70,49% de la població susceptible de ser vacunada a la Regió Sanitària de Girona ja té la pauta completa, un percentatge que se situa per sota de la mitjana catalana, que és del 73,54%.\n-Malgrat de Mar s’acomiada de la capitalitat del bàsquet femení. Manresa ha agafat el relleu de la capitalitat en un acte que s’ha celebrat a la capital del Bages. Durant el darrer any i mig -amb una pròrroga de sis mesos per la pandèmia- Malgrat de Mar ha estat la població amfitriona de les activitats dirigides a impulsar el bàsquet femení. Mercader ha explicat que ara toca seguir treballant a Malgrat per tal d’impulsar l’esport femení, especialment el bàsquet.\n-Calella estrena un nou aparcament gratuït de 3.000 metres quadrats amb capacitat per a més de 120 places de turismes i motocicletes. L’aparcament està situat en uns terrenys d´equipaments municipals al carrer Joan Coromines, no té vigilància i estarà obert les 24 hores al dia. Les obres de l’aparcament s’han finançat amb els ingressos provinents de la zona blava.\n-I Calella torna a ser la ciutat escollida com a seu per donar el tret de sortida a les Jornades lnternacionals Folklòriques de Catalunya. Fins al 8 de setembre, els carrers de la vila s’ompliran de tradició, música i balls en un mosaic multicultural organitzat per l’associació Adifolk. Les jornades, que arriben enguany a la 49a edició, compten amb la participació de grups del Perú, Macedònia del Nord, Ucraïna, Equador, Tahití i Catalunya.\n9 de July de 2010 ‘El niño de la hipoteca’ a Premià de Mar\n25 de March de 2020 Podcast notícies de la Selva del dimecres 25/03/2020\nfolder_openTagged in: Adifolk, Aparcament Calella, Capitalitat Bàsquet Femení, Vacunació Girona\nNoticia anterior Noticia anterior La Casa de la Cultura mostra l’evolució de les terres gironines en 300 anys\nNotícia següent Notícia següent Vacunació massiva sense cita prèvia durant tota la setmana a Blanes


Francesc Estival, Autor a CATALUNYA CULTURAL\nAutor Francesc Estival\nLa vista de l’àliga és la més envejada. Arriba a clissar fins al darrer detall a gran distància. Allà on l’ull humà intueix una figura, l’àliga veu la figura i les seves febleses. La pregunta...\nPoca gent sap que el mes de maig té la seva música. És suau com el vol d’una petita papallona. Tan subtil com el més formós dels teus desitjos. Aquesta música és coneguda com els xiuxiuejos de maig....\nAvui he fet una passejada pel costat de la mar i he vist que.... tots t’estan esperant. La sorra titil•lava d’emoció pensant com acaronaria el teu cos cansat... t’està esperant. Dins de la...


Kilian Jornet vol atacar el rècord mundial de 24 hores en pista - CATzona\nKilian Jornet medirà les seves forces contra l’asfalt. L’atleta de llarga distància ha anunciat que el seu proper repte no tindrà les muntanyes d’escenari, com sol ser habitual en ell, sinó que correrà en pla i sobre superfície dura. El repte, batejat per motius comercials amb el nom de “Phantasm 24”, consistirà en resistir tot un dia donant voltes a una pista d’atletisme. És una incògnita el rendiment que pugui oferir Jornet en un terreny al qual està poc avesat però l’atleta no amaga que té entre cella i cella l’actual rècord mundial de 24 hores en pista: 303,506 quilòmetres. La marca està en poder del grec Yiannis Kouros, que el 1997 va completar la gesta corrent a una mitjana de 12,646 quilòmetres per hora.\nescaladaEsport aventuraEsport riscEsportsKilian JornetMuntanyisme


@NeoGenesis - Les drogues i la societat\nLes drogues i la societat\nPublicado: Martes, 10 Marzo 2020\tEscrito por Administrador\tImprimir\tCorreo electrónico\nOmar El Bachiri - Psicólogo\nAbans de començar a llegir l’article tingues present que som una societat addicta a les drogues. Tots consumim sucre, o bevem cafè, o alcohol, fumem tabac, o ens mediquem amb psicotròpics (antidepressius, ansiolítics i somnífers). Fes la prova i busca algú que no prengui cap de les cinc substàncies que he esmentat. Et serà quasi impossible trobar-ho però, en contrapartida, en trobaràs molts que en prenem alguna d’elles i bastants que en prenen totes cinc. Som consumidors de drogues legals i ho hem d’acceptar. Estic parlant de la seva legalitat. De drogues legals i il·legals. Som una societat que facilita el seu accés.\nHas de comprendre que segons en quin país i/o cultura visquis trobaràs normal el consum de cànnabis, cocaïna, amfetamines i qualsevol altra droga. En els Països Baixos, els Estats units i el Canadà és legal el consum de cànnabis. A Bolívia i el Perú és legal mastegar fulles de coca i en la majoria de països és legal que un infant diagnosticat de TDA-H es mediqui amb amfetamines. Dit això, tingues present que la majoria de drogues il·legals es van crear en un principi com a medicaments. Dos bons exemples són l’heroïna i l’LSD (èxtasis). Sí, com ho estàs llegint. L’heroïna va ser creada com a medicament per al mal de gola i l’LSD, va ser creat per tractar la depressió i l’ansietat. Amb el transcurs dels anys es va comprovar que els efectes secundaris eren pitjors que els beneficis i es va prohibir el seu consum.\nLa pregunta a fer-se abans de consumir és, què busco de la substància. Alegria, eufòria, relaxació, al·lucinar, formar part d’algun grup en concret, etc. A partir d’aquí la societat podem tenir una idea de com afrontar el problema del consum i oferir alternatives a la població. Tingues present que les tres drogues amb més addictes són l’alcohol, el tabac i els medicaments psicotròpics. En aquest mateix ordre. Encara que sembli estrany hi ha molta gent addicta als medicaments però, això té una fàcil explicació. Si els responsables de receptar medicaments ho fessin amb més cura, no hi hauria tant de consum. Els metges i psiquiatres haurien de començar a no prescriure tants medicaments psicotròpics i fer més la seva feina. Curar al pacient. Buscar el motiu del seu malestar. Moltes vegades un estat depressiu o d’angoixa se supera adquirint noves formes d’afrontar la vida. És a dir, una forma diferent d’interpretar les situacions perquè, sempre dependrà del nostre estat anímic i dels objectius què tinguem en aquell precís moment. Amb aquesta simple descripció ja entens perquè la mateixa situació, moltes vegades ens afecta de manera diferent a cadascun. És com diu la famosa frase, «mai plou a gust de tothom».\nMedicant l’únic què s’aconsegueix és deixar a la persona en estat zombi i no se soluciona la seva situació personal. Aquesta forma de treballar està creant una societat addicta als medicaments. Sense teràpia psicològica no té sentit medicar amb psicotròpics. Han d’anar de la mà i com a últim recurs. No oblidem que es droga legal. No es pot accedir a ella sense recepta mèdica.\nHas vist que fina és la línia entre la legalitat i la il·legalitat? En un simple full blanc. Molts addictes a l’heroïna han començat medicant-se amb opiacis però, es van enganxar i quan ja no tenien accés a més receptes mèdiques s’han passat al costat il·legal.\nL’heroïna és un opiaci molt potent. Després, com a prevenció del consum es podria fomentar encara més l’esport i l’hàbit de la bona alimentació. Una persona que practica esport regularment i cuida el seu menjar, rarament tindrà problemes per dormir. Molts problemes psicològics venen d’aquí. De la falta de son. Per culpa d’una son no reparadora. La persona només aixecar-se es pren una pastilla o fuma o beu qualsevol beguda alcohòlica, per poder fer front a la jornada laboral. A mig matí, encara està adormida o ja està estressada i es pren una altra pastilla o torna a beure més alcohol o ja s’ha fumat mig paquet de tabac. Quan acaba la jornada i se’n torna cap a casa, encara se’n pren una altra dosi de la seva droga particular. És un bucle que no s’acaba mai. Alcohol, tabac i medicaments psicotròpics i després aquesta persona s’estranya de què el jovent abusi de l’alcohol. Hi ha una forma de saber com és una persona o un conjunt de persones (la societat). Ens hem de fixar en el seu comportament i veure si hi ha coherència entre les coses que diu i les que fa.\nUna societat que critica als menors d’edat pel fet d’abusar de l’alcohol però, des que són ben petits se’ls hi ensenya que per festejar qualsevol acte han de fer-ho amb alcohol, no és molt coherent. Ja siguin les festes del poble, un aniversari, una boda, un bateig, el sopar de Nadal, etc.\nUna altra incoherència és prohibir fumar als fills però, els progenitors ho fan davant d’ells. També una conducta molt perjudicial, quasi mortal, és que molts pares i mares deixen els medicaments psicotròpics a l’abast del menor. Els deixen sobre la taula, a la cuina, al menjador o en qualsevol lloc de la casa. El menor pot agafar la pastilla i sense ser conscient del perill que suposa, se’n passarà una, barrejada amb alcohol i potser, es mor allà mateix. El cor deixa de bategar. Estic parlant de droga. Legal però droga.\nEstà molt bé fer campanyes contra les drogues il·legals però, s’hauria de començar controlant les legals. Les que estan a l’abast de tothom. Com pot ser que un menor entri a un magatzem i pugui comprar alcohol sense cap mena de control? O també, com pot ser que vagi a un bar i tregui tabac de la màquina? Formem part d’una societat que troba normal veure fumar a un infant de 14 anys.


S’inicien les obres de connexió del carrer de la Madriguera amb la Via de Bàrcino | Andreuenc\nL’Ajuntament ha iniciat les obres de connexió del carrer de la Madriguera, actualment un carrer sense sortida per als cotxes, amb la Via de Bàrcino, la qual cosa afavorirà la circulació per l’interior d’aquest sector de Trinitat Vella i equilibrarà la circulació de vehicles als carrers perimetrals del barri.\nEn paral·lel, es realitzaran millores d’urbanització a l’àmbit situat en tota la franja situada entre la Ronda de Dalt i la Via de Bàrcino, així com als espais situats a l’entorn immediat del carrer de la Madriguera. Aquestes tendiran a reduir el nombre de vehicles aparcats per a poder augmentar la qualitat de l’espai urbà amb nou arbrat, més mobiliari urbà o voreres més amples. Així, per exemple, la zona verda proposada a la cantonada amb la Via de Bàrcino acabarà de donar continuïtat als recorreguts perimetrals del barri amb el teixit urbà de l’interior.\nPer tant, l’actuació afectarà positivament a la Via de Bàrcino, la qual funciona com a vial perimetral del barri, ordenant diverses entrades des de la Ronda de Dalt i des de l’avinguda Meridiana. També, cal destacar que a la part inferior del barri s’hi troben diferents equipaments i zones verdes, així com la parada de Metro de Trinitat Vella, així que la connexió i accés amb aquests espais millorarà.\nEl mobiliari urbà s’instal·larà en el nou sobreample de la vorera oest de Via de Bàrcino, on es podran trobar cadires i bancs o aparca bicicletes, entre altres millores. A més, en aquesta intersecció s’hi col·locarà un faristol metàl·lic que recordarà amb text i imatges el Rec Comtal, tot recuperant la memòria històrica d’aquella via d’aigua actualment desapareguda sota les noves urbanitzacions del barri.\nPel que fa a l’aparcament de vehicles, en el cas del carrer de la Madriguera, que ara mateix té un sistema d’aparcament trimestral alternatiu a ambdues bandes del carrer, es modificarà i quedarà definit permanentment en el costat muntanya del carrer. D’altra banda, el carrer guanyarà en verd, ja que s’hi plantarà diverses unitats de lledoners i acàcies de Constantinobla. Per últim, se suprimirà la xarxa elèctrica aèria i es convertirà en línia soterrada.\nLes obres de millores engloben una superfície total de 731 m² i es preveu que la duració de les obres s’allargui fins el febrer del 2022. Aquesta intervenció està cofinançada amb el fons europeu de desenvolupament regional FEDER, en el marc de l’EDUSI Eix Besòs, i impulsada per l’Institut Municipal d’Urbanisme, i suposa una inversió de 841.000 €.\nL’actuació de les obres d’urbanització i obertura del carrer de la Madriguera amb la via de Bàrcino ha provocat un tall del trànsit de vehicles en aquesta intersecció, entre els carrers del Tossal i de la Foradada, i només es permet l’accés a guals i veïnat.\nEl transport públic també s’ha vist afectat, concretament les línies d’autobús 11 i V31 en el tram entre les parades 0453, 0977 i 2630, que queden anul·lades. Durant el tall de la via de Bàrcino, del 19 de juliol al 22 de novembre, aquestes línies es desvien per l’entrada existent al nus de la Trinitat i la sortida 1 per anar a les terminals de línia de la carretera de Ribes. Per la seva banda, el recorregut dels busos interiors, és a dir, les línies 126 i 127, no queda alterat.\nFotografia: final del carrer de la Madriguera | Google Maps\nEtiquetes: obrestràficTrinitat VellaVia de Bàrcino


Biblioteca Josep Pla: Programa de festa major de Sant Joan\nSi encara no el teniu, podeu venir a buscar el programa de la festa major de Sant Joan 2016 al taulell de la biblioteca. o si ho preferiu, poder fer-hi una ullada perquè us l'adjuntem a continuació. Recordeu que en motiu de la festa major l'horari queda modificat de la següent manera:\nDijous 23 de juny, la vigília, obrim de 9 a 14 h i a la tarda està tancat\nDe divendres a dilluns tancat.\nDimarts la biblioteca torna a obrir amb l'horari habitual d'estiu (recorden que del 15 de juny al 15 de setembre els divendres obrim de 9 a 14 h i a la tarda està tancat, i els dissabtes també està tancat). Del 15 al 31 d'agost la biblioteca estarà tancada per vacances.\nPrograma de festa major de sant joan 2016 from bstpereribesjp\nPublicat per Biblioteca Josep Pla a 17:28\nEtiquetes de comentaris: programa de festa major, Sant Joan, Separata


El Col·legi d’Advocats es desmarca del possible retorn de les sancions al Codi de procediment civil - Altaveu el diari digital d'Andorra\n01/02/2019 (08:30 CET)\nSi es pot mantenir sense sancions per als advocats el Codi de procediment civil, millor que millor. Aquesta és la posició del col·lectiu professional que aglutina els professionals del Dret, que s’ha desmarcat totalment de qualsevol eventual retorn de les multes als lletrats. Una part dels advocats temen, o més que témer, consideren, que l’afer de les recusacions i altres posicions mantingudes per professionals en la defensa dels drets dels seus clients porti a una revisió de la legislació per intentar tornar a incloure quelcom que es va aconseguir suprimir.\nI és que, segons han assegurat diverses fonts i hauria deixat clar la degana del col·legi, Sophie Bellocq, en alguns fòrums de recent celebració, la tasca de l'organisme és defensar l'exercici plenament lliure de l'advocacia i no hi ha cap intenció d'instar la incorporació d'aquest mesura sancionadora. I en aquest sentit, hauria recordat que va ser la intermediació del col·legi el que hauria aconseguit que se suprimissin les sancions que es preveien. Fins al punt, han recordat les fonts consultades, que en l’articulat del text, del Codi de procediment civil, hi ha una part del text que parla d’unes sancions que després, en la resta de l’articulat, no apareixen perquè es van eliminar.\nI la voluntat del col·legi seria que es mantingui tal i com està. També és clar, però, que hi ha una part significativa del col·lectiu que tem que les pressions exercides, per exemple, des del Consell Superior de la Justícia (CSJ) vist el bloqueig que sofreixen algunes instàncies judicials arran de les múltiples recusacions promogudes els darrers temps, pugui acabar derivant en una modificació legislativa. Això, però, només podria passar si el Govern promogués els canvis i, amb posterioritat, la cambra parlamentària avalés les modificacions. Difícilment això passarà a les altures de legislatura en què ens trobem. Impossible.


L'Institut Català de la Dona convoca a Catal... - Govern.cat\nquery_builder 1 juny 2004 12:00\nL'Institut Català de la Dona convoca a Catalunya les estades de temps lliure per a dones soles amb infants exclusivament al seu càrrec\nACatalunya enguany es tripliquen les places per a dones i infants\nL’Institut Català de la Dona, de la Generalitat de Catalunya, i l’Instituto de la Mujer, del Ministerio de Trabajo i Asuntos Sociales, organitzen les estades de temps lliure per a dones amb fills i filles exclusivament al seu càrrec, que consisteixen en deu dies en hotels de la costa catalana, en règim de pensió complerta, durant la primera quinzena del mes de juliol. Enguany, a Catalunya, se’n podran beneficiar 100 dones i 165 nens i nenes, el triple que l’any anterior.\nAquestes estades s’organitzen per tal de donar l’oportunitat a dones amb pocs recursos econòmics i amb infants exclusivament al seu càrrec, de gaudir d’uns dies de vacances.\nLa selecció de les persones participants es fa a partir d’una convocatòria pública que marca com a requisit tenir uns ingressos mensuals iguals o inferiors al salari mínim interprofessional, més 90 euros per infant al seu càrrec. El termini d’admissió de sol·licituds finalitza l’11 de juny.\nEs dóna prioritat a les dones que tinguin al seu càrrec exclusiu infants menors, amb ingressos mínims o nuls, que pateixin mancança d’estabilitat social, que resideixin o hagin residit en una casa d’acollida o un centre similar, i que no hagin gaudit d’aquest programa o d’altres similars.\nL’Institut Català de la Dona i l’Instituto de la Mujer financen les despeses d’allotjament, manutenció i transport, així com les activitats que realitzaran les dones i els infants al llarg dels dies que duren les vacances.\nPer a més informació es pot consultar el web www.gencat.net/icdona/estades.htm o el BOE núm 128 de 27 de maig de 2004.


El Consorci del barri de La Mina posa en marxa l’Oficina per al reallotjament del Bloc Venus | Àrea Besòs\nEl Consorci del barri de La Mina posa en marxa l’Oficina per al reallotjament del Bloc Venus\nLa consellera de Drets Socials i presidenta del Consorci del barri de La Mina, Violant Cervera, i l’alcaldessa de Sant Adrià de Besòs, Filo Cañete, han assistit a la posada en marxa del servei de l’Oficina Tècnica del Projecte d’Expropiació de taxació conjunta de l’Edifici Venus, al barri de la Mina. Un projecte que neix amb l’objectiu de donar suport i servei tècnic a les famílies afectades per l’enderroc del bloc i que han de ser reallotjades.\nSegons ha explicat la consellera Violant Cervera “amb aquesta posada en marxa volem oferir la millor orientació i acompanyament possible a les persones que seran reallotjades en altres habitatges” i ha recordat que “aquest era un pas necessari i urgent per millorar la vida dels veïns i veïnes del barri de La Mina i, especialment, del Bloc Venus”.\nL’enderrocament del Bloc Venus afectarà al voltant de 244 famílies que hi viuen en l’actualitat, i suposarà un total de més de 1.000 veïns i veïnes a qui segons explica la titular de Drets Socials, “se’ls oferirà acompanyament personalitzat i una solució habitacional individualitzada”.\nViolant Cervera i Paqui Jiménez, durant la visita al barri de La Mina.\nL’alcaldessa Filo Cañete ha destacat que l’entrada en funcionament de l’oficina «és una fita molt important en el pla de transformació del barri de La Mina. Una fita que ha implicat molt esforç però que s’ha aconseguit gràcies al diàleg i l’acord de totes les parts implicades, un procés en el qual el Consorci de La Mina ha tingut un paper rellevant»\nL’oficina, situada de manera temporal a la Biblioteca – Centre Cultural de la Mina de l’Ajuntament de Sant Adrià del Besòs, compta amb un equip multidisciplinari d’11 professionals: 9 persones dedicades a la gestió del dia a dia de l’oficina i a garantir el suport tècnic, social i administratiu, i dues persones dedicades a la redacció del projecte d’expropiació.\nEstà previst que en els pròxims mesos aquest servei s’emplaci en la seva ubicació definitiva, a la Rambla de Mina, número 11 de Sant Adrià de Besòs.\nL’alcaldessa ha explicat que la tasca serà complexa perquè intentarà resoldre el rerefons social que implica l’enderroc del Bloc Venus. En aquest sentit ha afirmat que «el procés exigeix un abordatge i un equip multidisciplinari com el que té l’oficina per donar resposta a les singularitats i particularitats de cada cas». Filo Cañete s’ha mostrat satisfetaperquè «l’oficina compta amb un equip humà que està preparat per afrontar aquest repte i esperem que sigui un èxit».\nFinalment, l’alcaldessa ha posat en valor el paper dels veïns i veïnes, «tot aquest camí s’ha fet i es continuarà fent de la ma de tot el veïnat, el procés de l’edifici Venus és vital per a les persones directament afectades però també per a tot el barri de La Mina i per això és fonamental el contacte, l’intercanvi i la informació permanent». En aquesta línia de mantenir una relació estreta amb el veïnat,Cañete ha posat en valor recursos que faciliten el contacte com són el programa integrador de Venus o el programa d’escales «que permeten detectar les necessitats i problemàtiques de les persones», i ha recordat que la setmana vinent hi haurà una reunió informativa adreçada als veïns i veïnes a la Biblioteca Font de La Mina.\nLa consellera Cervera i l’alcaldessa adrianenca Filo Cañete, durant la seva visita al Centro Cultural Gitano de La Mina.\nUn servei esperat\nLa contractació del servei de l’Oficina Tècnica de Venus es va aprovar el 10 de febrer de 2021, per la comissió executiva del Consorci del barri de la Mina. Finalment, el passat 12 de maig del 2022, es va formalitzar el contracte amb l’entitat guanyadora de l’adjudicació per Resolució de l’Òrgan de Contractació del Consorci, a l’Associació per la Investigació i l’Acció Social-Vincle, que gestionarà l’oficina.\nEl pla d’enderrocament i reallotjament està dotat amb un total de 30,8 milions d’euros que es distribueixen entre les diferents administracions (Generalitat de Catalunya, Ajuntament de Sant Adrià de Besòs i Diputació de Barcelona).\nUn servei amb vessant social\nA més de ser un punt d’informació i d’atenció, l’Oficina per al reallotjament de Venus oferirà assessorament i suport tècnic, interlocució amb els agents socials i institucions, i acompanyament sociofamiliar i mediació comunitària:\nInformació i atenció:\nAtenció personal i telefònica en horari d’atenció i informació al públic.\nRecollida de dades i documentació.\nDetecció de les problemàtiques que puguin incidir en la gestió.\nAssessorament, suport tècnic i acompanyament sociofamiliar:\nEntrevistes, reunions i coordinació amb els agents socials (serveis socials, d’habitatge, ensenyament, salut, etc.) que actuen en el territori.\nEntrevistes o reunions amb les persones que viuen al Bloc Venus, que hi tenen una activitat o aquelles persones que resulten afectades per l’actuació i elaboració d’un cens de la població afectada.\nVisites o inspeccions als habitatges del Bloc Venus i de reallotjament.\nCoordinació amb els serveis socials.\nInformes socials oficials, en especial els relatius a acreditar les situacions de vulnerabilitat social o exclusió residencial.\nInterlocució amb els agents socials i institucionals:\nProspecció continuada del Bloc Venus objecte de la prestació del servei.\nDetecció dels agents (formals i informals) que poden tenir incidència i poden resultar afectats per la gestió.\nPlanificació de la interlocució i coordinació amb aquests agents.\nEntrevistes individuals d’anàlisi i orientació.\nElaboració de programes d’actuació per a la millora de la convivència, en general, i en particular quan es donin contextos d’interculturalitat, en comunitats d’escala de veïns principalment, ja sigui en comunitats existents com de nova formació.\nSessions de diàleg per la resolució de conflictes.\nAccions informatives i d’assessorament a les comunitats de propietaris per a la seva millor organització i convivència.\nElaboració de protocols per a la millora de l’ús del nou habitatge i de la gestió per un consum disminució de risc de pobresa energètica.\nDurant la visita al nou servei, la consellera Cervera i l’alcaldessa de Sant Adrià del Besòs, Filo Cañete, han estat acompanyades de la secretària general del departament de Drets Socials, Dolors Rusinès; de la secretària d’Afers Socials i Família, Anna Figueras; de la directora general d’Acció Cívica i Comunitària, Cesca Domènech; de la directora dels serveis territorials del departament de Drets Socials a Barcelona, Lluïsa Nicolau; del gerent del Consorci de La Mina, Juan Luis Rosique; de la directora general de Vincle, Marta Eugènia González; i de la representant dels veïns i veïnes del Bloc Venus, Francisca Jimenez.\nArtículo anteriorBarnabitas rep una donació de la Fundació La Caixa pel seu projecte de salut bucodental\nArtículo siguienteLes butxaques no enganyen


Ajuntament de Canet de Mar - Primeres xifres de la recollida selectiva porta a porta\nPrimeres xifres de la recollida selectiva porta a porta\nPUBLICAT Dimarts, 17.05.2005\nLa Regidoria de Medi Ambient ha fet públiques les dades de la primera setmana de recollida selectiva porta a porta.\nSón dades molt positives, ja que s'ha passat d'un 5% de recollida selectiva a prop d'un 70%. S'han recollit 32.880 kg de matèria orgànica. Això representa 370,06 g per habitant i dia. És una de les xifres més altes de Catalunya.\nTambé hi ha augment amb el paper i el cartró. Més d'un 60%, respecte el mateix període de l'any passat. I així amb tots els residus. El segon dilluns de recollida d'envasos hem recollit 5.000 kg.\nPel que fa al rebuig, hi ha hagut un 77% de reducció respecte l'any passat. Tot i així aquesta i les altres xifres són provisionals, perquè ens trobem a l'inici de la recollida i les dades poden variar les pròximes setmanes.\nLa Regidoria de Medi Ambient està molt satisfeta ja que també s'han reduït dràsticament les aportacions de runes, voluminosos i altres residus pesants als contenidors i es porten directament a la Deixalleria.\nAra els esforços se centraran a reduir els punts negres d'abocament de residus.\nConsulteu el document de l'Àrea de Medi Ambient\nInformació publicada el dimarts 17 de maig de 2005


General – Pàgina 14 – El Cabàs\nUna mica de tot i una mica de res…..\nL’autor de El Zoo d’en Pitus ja no hi és.\nI això m’ha fet pensar que segurament és culpa d’aquest home, Sebastià Sorribas, que una servidora és tant aficionada a la lectura.\nI ho sóc perquè aquest va ser dels primers llibres que vaig llegir, primer com a lectura escolar i després com a plaer*.\nRecordo haver-lo llegit d’una tirada durant una sola nit. Recordo els personatges, potser no el nom (tret d’en Pitus, és clar!) però si recordo la història, el perquè de tot plegat (que diria el Monzó) i la valentia i la generositat que fa que una colla d’amics, d’aquells que n’hi han pocs, fan revolucionar un barri per ajudar un pobre nen malalt.\nAquest llibre em va marcat molt, moltíssim. I fins avui no hi havia pensat!!! Donaré les gràcies a l’autor d’aquesta història, i de tantes altres que també van acompanyades per la colla d’en Pitus, o pels Lacets que vivien fa milers d’anys a Catalunya.\nMireu si em va marcar que el meu primer gat es va dir Pitus per aquest llibre (quines coses!)\nEn fi, avui ja no hi és, però queda un llibre, un grapat de fulls relligats que aconsegueix, encara, emocionar a més d’un!\nA mi em van emocionar!\nVisca en Pitus!!!!!\n* de fet els únics llibres que he llegit més d’un cop (i això vol dir que valen molt la pena) i llegits en diferents edats i moments de la vida són:\n– el zoo d’en Pitus de Sebastià Sorribas\n– el petit roure *no recordo el nom, però és alemanya\n– l’ombre del vent Carlos Ruiz Safón\n– los pilares de la tierra Ken Follet\nCaldria fer un anàlisis del motiu pel quan han sigut aquests i no uns altres. La resposta és senzilla: són els que realment m’han emocionat!!!!!\nPublicat el 7 desembre 2007 Autor Estel Armengol GinestíCategories General1 comentari a En Pitus s’ha quedat sense pare\nAvui aquest home és el més feliç del món!!!!!\nPublicat el 2 desembre 2007 Autor Estel Armengol GinestíCategories General1 comentari a\nPublicat el 20 novembre 2007 Autor Estel Armengol GinestíCategories General4 comentaris a aniversari\nUna reflexió ara que s’acosten aquestes dates!!!!!\nPublicat el 17 novembre 2007 Autor Estel Armengol GinestíCategories GeneralDeixa un comentari a s’acosta el nadal\nI tot perquè es va fer la llum enmig d’una tela fosca, i algú hi va escampar tocs de color, tocs de vida, de llum, d’art!!!!!\nQue voleu que us digui… m’apasiona…\nPerquè la llum no ve de Déu, la llum ve de Caravaggio, de Miquel Àngel, de Klimt, de Vermeer, de Dalí, de Praxiteles, de Goya, d’Artesmísia, de Picasso, de Rodin, de Velazquez, de Dalí, de Bernini, de Blake, de Leonardo, de Monet, de Van Gogh, de Christo, de les pedres del Naranco, de les pintures de la Vall dels Reis, dels vitralls de Chartres, de la fredor de Taüll, …………………..\nPublicat el 14 novembre 2007 Autor Estel Armengol GinestíCategories General2 comentaris a la llum\n– primer pel Toti i la Marian…. pels 6 anys d’aventures i desventures junts\n– per en Marçal!! demà fa 32 tacos!!!!!!!!!!!!!! i no ens hi hem de posar per menys. Anirem de festa, menjarem, beurem, riure…. i alguna cosa més!\nPublicat el 9 novembre 2007 Autor Estel Armengol GinestíCategories General1 comentari a el dia


Publicada l’ocupació turística de la 2a quinzena de juliol « Infobenissa\nPublicada l’ocupació turística de la 2a quinzena de juliol\nLes empreses d’allotjament turístic fan balanç i disposen dels resultats pel que fa a nivells d’ocupació per a la segona quinzena del mes de juliol i previsió per a la primera quinzena d’agost.\nPer tipus d’allotjament segueixen sent els allotjaments de lloguer i hoteler els que predominen obtenint un 85, 25% i un 75% respectivament. Dades que superen, en el cas de l’allotjament de lloguer 10 punts i en el cas d’allotjament hoteler 30 punts, les dades aconseguides en les mateixes dates en 2014.\nLa tipologia dels turistes de procedència internacional que visiten Benissa és majoritàriament de França, Bèlgica, Alemanya i Regne Unit, en la seua majoria matrimonis de 30 a 50 anys amb fills. Els de procedència estatal han sigut majoritàriament de Madrid i el País Valencià, destacant matrimonis amb i sense fills de 30 a 50 anys.\nLa previsió per a la 1a quinzena d’agost llança unes dades d’ocupació del 92,38% per a l’allotjament de lloguer i del 71,67% per a l’hoteler. Dades que cada vegada van millorant, si es comparen amb anys anteriors.


13/02/15. El nou repte de l'ANC. - Gironès per la independència\n13/02/15. El nou repte de l'ANC.\n13/02/15 02:00\t- BARCELONA - MARC BATALLER\nL'ANC vol convertir les municipals en un plebiscit\nSempre es parla que el 2015 hi haurà tres grans eleccions al país, les catalanes, les municipals i les\nespanyoles, i quatre, si hi sumem les del Barça. Però en aquesta agenda tan\natapeïda s'hi ha de marcar un altre esdeveniment en vermell: els comicis a l'Assemblea Nacional Catalana (ANC), que s'han programat per a mitjan de maig, just abans de les municipals.\nL'entitat renova la direcció cada dotze mesos, però enguany la transcendència d'aquesta cita és major perquè els estatuts dicten que els alts càrrecs no poden repetir més de tres anys i, per tant, la major part de la direcció haurà de plegar. Entre aquests hi ha la presidenta, Carme Forcadell; el vicepresident, Jaume Marfany; dirigents com ara Ferran Civit i Ignasi Termes, que han estat molt vinculats a les mobilitzacions de les últimes Diades i alguns dels membres fundadors, com ara Pere Pugès.\nEl secretariat nacional de l'ANC celebrarà demà a Barcelona una trobada en què es preveu que defineixi el calendari de les pròximes setmanes. Si no hi ha cap sorpresa d'última hora, a l'abril es farà l'assemblea anual, en què es votarà un nou full de ruta, i el 16 i 17 de maig hi podria haver les eleccions, tot i que la data no està del tot tancada. Això sí, sempre serien abans de les municipals, previstes pel 24 de maig. En els últims mesos hi ha hagut un debat\nintern dins de l'associació sobre la conveniència de convocar aquests comicis enmig d'un clima preelectoral marcat per les eleccions locals i sobretot les plebiscitàries del 27 de\nAlgunes assembles territorials havien demanat al secretariat que posposés la data fins passat el 27-S per tal de no influir en el debat sobiranista i també perquè consideraven que l'actual direcció de l'ANC té prou experiència per continuar collant els polítics i exercir el seu paper de pressió com ha fet en els últims tres anys. Però aquesta opció ha quedat descartada. “El relleu toca quan toca i és bo. No ens podem omplir la boca de regeneració i després allargar el mandat. Hi ha molta gent preparada per substituir-nos”, indiquen fonts de la direcció. El\nsecretariat està format per 75 persones, una cinquantena de les quals sí que podran aspirar a la reelecció i, per tant, estaria garantida una part de la continuïtat. “Aquestes eleccions no\nembolicaran ni perjudicaran el procés. El treball de l'ANC està ben definit”, hi afegeixen.\nEls estatuts de l'entitat prohibeixen que un membre del secretariat pugui\ntenir un càrrec “públic” o “polític rellevant”, però és possible que ara els partits facin ofertes als membres de la direcció que pleguin per tal que s'incorporin a les llistes del 27-S. Els partidaris d'ajornar les eleccions a l'ANC subratllen que si s'acceptés la seva fórmula s'evitaria aquest escenari i no hi hauria el perill que es pogués vincular l'assemblea amb alguna formació o altra.\nUna de les incògnites d'aquestes votacions és saber qui substituirà Carme Forcadell en la presidència. Els últims dies han aparegut a les travesses alguns noms, com ara el del vicepresident d'Òmnium i director d'El Born Centre Cultural, Quim Torra, que ha declinat l'oferta. També s'han posat sobre la taula altres possibilitats, com les dels fundadors de l'assembla Miquel Sellarès i Miquel Strubell, que han preferit deixar pas a generacions més joves: “Hi ha gent molt vàlida i ara cal foc nou”, remarca Sellarès.\nAl marge d'aquesta situació, la nova direcció també haurà d'esmerçar-se per tancar ferides que han aparegut en el si de l'entitat arran del tens debat que va haver-hi sobre si s'havia de donar suport a la llista única de Mas.\nformen part del secretariat nacional. Cada any hi ha eleccions per escollir-ne els membres.\nté l'associació. A més s'hi han de sumar prop de 40.000 col·laboradors i simpatitzants més.\nDarrera actualització ( Divendres, 13 de febrer del 2015 02:00 )


El Mon - Balears vadevi | Maridatge de pastisseria tradicional i d’autor amb vins tranquils | Mallorca\nMaridatge de pastisseria tradicional i d’autor amb vins tranquils\nLa DO Pla i Llevant i Vi de la Terra Mallorca acaben les promocions de l’any amb dues activitats que lliguen bé amb les festes de Nadal.\nper Redacció dissabte, 21 de desembre 2019 - 18:56h\nÉs molt normal que quan les postres surten a la taula desapareixen els vins o a tot estirar es mariden amb qualque vi dolç o escumosos. És un repte aconseguir aquestes tipus d’unió perquè no ha estat massa estudiada. Les propostes que es puguin fer són molt obertes, però encara que el criteri que compte és el de cada consumidor sí que es poden suggerir una sèrie de normes. La primera idea és que hi ha d’haver un equilibri de sabors entre pastissos i vi definit bàsicament per l’acidesa, la intensitat i la dolçor, l’excessiu contingut de sucre no és recomanable. Les postres fetes a base de fruita demanen vins frescs, amb certa acidesa (sauvignon blanc, chardonnay); pels cremosos van bé vins rosats de color no massa intens o blancs afruitats (giró ros, muscat), pels pastissos especiats els negres joves o sense massa criança i els blancs amb barrica. Per les postres de xocolata o rics amb saïm (ensaïmada), una bona elecció són els negres amb criança (callet, manto negro, merlot).\nEl públic va ser molt variat amb una notable presència de gent jove, aqui amb el pastisser de Felanitx Sebastià Grimalt | DO Pla i Llevant\nA la proposta feta a base de pastisseria clàssica es va maridar una ensaïmada en la que el saïm s’havia mesclat amb sobrassada abans de coure amb un merlot amb una criança de nou mesos en bota. Una coca d’albercoc típica, amb el contrast habitual entre dolçor i acidesa, es va maridar amb un cupatge entre chardonnay i viognier a la cerca dels matisos que ofereixen aquestes dues varietats. Una lionesa feta amb pasta de palo, nata no massa dolça i un xocolata stracciatella fet amb cacau al 99%, feia una interessant combinació entre dolç i amarg que fou maridat amb un rosat varietal de callet pell de ceba. Finalment, es va tastar el pastís romà, que es considera el pastís més antic del qual es coneix la recepta. És d’origen grec i el feien a base de pasta de fulls, mel i ametlla. Els romans hi varen afegir una capa de pebre bo que li confereix la sorpresa entre la dolçor de la mel (no du sucre) i el coent. Fou maridat amb un muscat que presenta el contrast entre el sabor afruitat inicial i l’amargor final. Els pastissos foren preparats per Sebastià Grimalt del Forn de la Soledat de Felanitx i el tast dirigit per l'enòleg Luis Armero.\nEl sommelier Dani Àrias va dirigir un dels tastos a Manacor, en aquest cas amb un escumós| DO Pla i Llevant\nUn tast ben diferent fou l’oferit per Joan Cuart i Mara Narez (Pastisseria Narez i Cuart del Port d’Andratx) que podríem definir com a pastisseria d’autor per l’originalitat oferida. El primer fou un pastís de yuzu amb poma verda i fava tonka, un conjunt de fruites i llavors molt àcid que fou maridat amb un escumós fet amb chardonnay amb el qual es va trobar una bona harmonia. Una crema de guayaba i coco, afruitada, fou maridada amb giró ros amb una criança de vuit mesos. Un torró d’ametlla i taronja combinava la dolçor del torró amb l’acidesa de la taronja. Fou maridat amb un muscat d’anyada. Finalment un pastís de xocolata amb el 70% de cacau fou maridat amb un vi negre de callet amb criança.\nLas pastisseria tradicional deixà espai també a la |d'autor més innovadora/ DO Pla i Llevant\nAmb aquestes propostes podreu trobar les pistes necessàries per adaptar els maridatges suggerits als que podeu oferir en els àpats d'aquest Nadal. Les festes són també un bon moment per experimentar i perdre la por. Ànims, que un bon vi no està mai de més a la taula i aqui en tenim per triar. Bones Festes a tothom!


La multa al Cardenal Omella per desobeir | Josep Maria Quintana\n« L’acord sobre els “fons europeus” desbarata la dreta\nJxCat contra la monarquia i el “règim corrupte” del 78 »\nEl ple d’aprovació de la “Llei de Transitorietat Jurídica i Fundacional de la República” es va celebrar el 7 de setembre de 2017 i fou tan convuls com el de el dia anterior en què es va aprovar la “Llei del Referèndum d’autodeterminació de Catalunya”. La sessió va començar amb la petició del grup parlamentari independentista de Junts pel Sí perquè s’inclogués a l’ordre dia aquell projecte de llei. A l’igual que el dia anterior, els grups de l’oposició van protestar -entre altres coses van tornar a reclamar el dictamen de Consell de Garanties Estatutàries i es van referir a l’advertència dels lletrats de la cambra que el procediment elegit per aprovar la llei podia incórrer en un delicte de desobediència al Tribunal Constitucional-. Quan després de nombroses interrupcions es va procedir a la votació, els grups parlamentaris constitucionalistes (Ciutadans, Partit Popular i Partit dels Socialistes de Catalunya) van abandonar la cambra. Poc abans, el diputat Joan Coscubiela de Catalunya Sí que és Pot, va dirigir-se als dos grups independentistes dient: “Quan es trepitgen els drets de qualsevol grup, es trepitgen els drets de tots els ciutadans de Catalunya. No s’adonen de la gravetat del que estan fent, estan agafant el gust a l’autoritarisme.” Com sabem, aquelles lleis van ser suspeses pel Tribunal Constitucional.\nMés enllà que puguem criticar com han actuat el Govern de l’Estat, el Tribunal Suprem i el Tribunal Constitucional, cap dels quals han contribuït sensatament a resoldre el greu problema polític de Catalunya, cal tenir en compte aquelles valentes i sàvies paraules de Joan Coscubiela advertint als independentistes del regust que sentien per l’autoritarisme, regust que es demostrava no sols en els procediments que es van seguir en aquelles dues sessions de setembre de 2017, sinó en alguns dels textos de la llei non nata, com, per exemple, els que feien referència al que havia de ser -d’entrar en vigor la norma- el Tribunal Suprem de Catalunya.\nDeia l’article 66 de la Llei en els números 3 i 4 el següent:\n“3. El Tribunal Superior de Justícia de Catalunya es converteix en el Tribunal Suprem de Catalunya, òrgan judicial superior en tots els ordres, en el qual culmina l’organització judicial de Catalunya.\n4. El president o presidenta del Tribunal Suprem és nomenat pel president o presidenta de la Generalitat a proposta de la Comissió Mixta prevista a l’article 72.”\nI si acudíem a l’article 72, trobem que:\n“1. La comissió Mixta de la Sala de Govern del Tribunal Suprem i del Govern de Catalunya està formada pel president o presidenta del Tribunal Suprem, que la presideix, pel conseller o consellera amb competència en l’àmbit de la justícia del Govern de la Generalitat, que n’exerceix la vicepresidència, per quatre membres de la sala de govern, designats per ella mateixa, i per quatre persones designades pel govern.”\nEl que venia a dir que era el Govern de la Generalitat qui, sense gaire problemes, elegiria el president del Tribunal Suprem, de manera que la independència del Poder Judicial català naixia pràcticament viciada, ja que quedava força matisada pel Poder Executiu de torn.\nAquest intent de dominar-ho tot a pesar que, quan s’escolta els arguments de l’independentisme sempre van farcits de crítiques al sistema constitucional espanyol i reforçats amb grans lloances a l’indubtable esperit democràtic que els mou (en aquest sentit la soflama que, fa uns dies, va fer Junqueras abans de tornar a la presó n’és un exemple) s’ha demostrat amb la decisió de Quim Torra de multar el cardenal Omella (arquebisbe de Barcelona i president de la Conferència Episcopal Espanyola) amb motiu del funeral que va celebrar pels morts de la Covid-19 al temple de la Sagrada Família.\nLa missa, estava anunciada des de feia setmanes, però el 17 de juliol es va aprovar una resolució del “Procicat” que prohibia els serveis religiosos amb més de deu persones a l’àrea de Barcelona. Tot i que es va intentar un diàleg, no hi hagué acord i el cardenal va desobeir -un mot, per cert, caríssim en la ideologia de Torra i dels seus adlàters-. El funeral, doncs, es va celebrar i van assistir-hi 470 persones, menys de la quarta part de l’aforament i amb totes les mesures de seguretat. Força menys gent, per tant, de la que, el darrer cap de setmana, havia visitat la basílica, oberta a petició de la mateixa Generalitat per no perjudicar més el turisme a Barcelona. Però l’acte contradeia la prohibició.\nSi ens atenem al principi de legalitat, Torra ha fet bé en sancionar el cardenal. Però és, si més no, discutible el raonament que ha expressat en justificar l’acció repressiva, ja que, en el fons, el que ell recrimina del cardenal és que “no hagi alçat la veu ni una vegada per condemnar la repressió que viu Catalunya”. En aquest argument Torra coincidia amb les declaracions de Carles Puigdemont a TV3: “Omella -va dir el president a l’exili- no es va comportar com un home d’Església, sinó com un home d’Estat”. Una afirmació molt vinculada a les crítiques que també llança a Omella a les pàgines del seu últim llibre pel paper mediador que, com Urkullo, intentà dur a terme l’octubre del 2017.\nÉs curiós veure com als polítics -sobretot als més autòcrates- els agrada dominar-ho tot i mediatitzar en favor seu les institucions -fins i tot l’Església, a pesar que es declaren partidaris de la laïcitat-. Els qui decidiu submergir-vos en la lectura de la meva darrera novel·la, “Lletres de combat”, veureu com també Franco va voler mediatitzar en favor seu l’Església catòlica espanyola -i fins i tot l’europea- amb aquella “Carta Colectiva de los Obispos españoles a los de todo el mundo con motivo de la Guerra de España”, que l’any 1937 va fer redactar al cardenal Gomà, arquebisbe de Toledo i primat d’Espanya, que signaren pràcticament tots els bisbes de la zona nacional, però que es negà a fer-ho el cardenal Vidal i Barraquer, arquebisbe de Tarragona, que vivia exiliat a Roma, el qual -tot i que havia estat perseguit- no va voler donar en cap moment suport a la dictadura, adduint -contra Gomà- la neutralitat de l’Església davant aquella iniciativa franquista.\nD’una manera semblant, Torra i l’independentisme, incapaços d’acceptar l’autocrítica en res del que han fet, pretenen que totes les institucions catalanes (Parlament, Govern i els organismes que aquests controlen, com per exemple TV3) se sumin incondicionalment als seus plans d’independència. I això mateix demanen als bisbes catalans, convençuts que el seu projecte polític és, en realitat, l’única “causa justa” a defensar en aquests moments, i que, per tant, s’ha de dur a terme “tant sí com no”, encara que tots ells plegats representin no més del 47% dels catalans. Per això creuen que tothom i fins la mateixa llei ha de cedir davant aquest fet “de justícia” i “de necessitat” indiscutible. Caldria, per tant, que els bisbes catalans -si volen ser bons catalans i situar-se al costat bo de la història- també l’assumeixin i el defensin des de les trones.\nTot plegat és ben trist, però res a dir sobre aquesta sanció, encara que sigui per una causa encara més ridícula que la de la “pancarta”, que implicarà la inhabilitació de Torra. Per tant, que el cardenal reconegui l’error i pagui la multa sense protestar, perquè ha desobeït. Si ho fa, esdevindrà un exemple que posarà en quarantena l’exaltació de la desobediència de què ha fet gala l’independentisme i no serà un preu excessiu en defensa de la independència i de la neutralitat de l’Església. La que no va saber mantenir durant la Guerra civil i durant molts anys de la dictadura.\nThis entry was posted on 9 Agost 2020 at 0:00 and is filed under Bloc de notes.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. Both comments and pings are currently closed.


24/11:. [ACTES] 25 Anys de Sororitat, de Tamaia - Ca la Dona, un espai de dones i per a dones\nTAMAIA fa 25 anys. Al llarg d’aquests anys, TAMAIA ha tingut el privilegi de compartir un recorregut difícil, però ple de canvis i avenços: elaboració de legislacions específiques en matèria de violència i igualtat; visibilització i reconeixement de les pràctiques i sabers feministes; canvis polítics per abordar la problemàtica; sensibilització social front la violència masclista; creació i millora dels serveis; aliances i complicitats que consoliden la feina feta i empenten a continuar treballant plegades. És per commemorar aquest recorregut que volem celebrar els 25 anys de TAMAIA viure sense violència, per posar en valor la riquesa d’aquesta història comuna i continuar, juntes, assumint els reptes per aconseguir una vida lliure de violència.\nEns fa molta il·lusió celebrar-ho amb vosaltres i us convidem a participar de les activitats dels propers dies 20, 22 i 24 de novembre:\nTaula: La pràctica que col·loca les dones en el centre\nMesa de diàleg plantejada des de la multidisciplinarietat dels diversos àmbits d’intervenció amb dones que pateixen o han patit violència masclista. L’objectiu és compartir les estratègies, metodologies i pràctiques feministes en el suport a dones, desenvolupades durant els últims 25 anys.\nAnàlisi de la incidència i de la confluència dels moviments de dones en l’evolució en l’àmbit institucional per a l’eradicació de la violència masclista. Aquesta taula de diàleg posarà en context els canvis respecte als drets de les dones en relació a la violència masclista durant els últims 25 anys. Se centrarà a visibilitzar i debatre, a part dels canvis polítics i legislatius, quines realitats es troben les dones des de les seves pràctiques com a polítiques i com a activistes.\n2/12:. [REUNIÓ] Bollos en Teoria3/12:. [ESPECTACLE] Vakabaret de Novembre Vaca


Autorització per fer obres durant un mes a l’estiu als carrers de Blanes - CATzona\nL’Ajuntament de Blanes ha decidit que aquest any, amb motiu de la Covid-19, es puguin fer obres a l’espai públic quinze dies al juny (del dia 15 al dia 30) i quinze dies al setembre (de l’1 al 15), dos períodes en què no estava permès en el passat. Altres anys la restricció s’allargava del 15 de juny al 15 de setembre.\nD’aquesta manera, la restricció afectarà aquest estiu des de l’1 de juliol fins al 31 d’agost. L’Ajuntament informa que l’autorització del 15 al 30 de juny i de l’1 al 15 de setembre és “excepcional”.\nPer beneficiar-se d’aquesta autorització “genèrica”, els interessats s’han d’adreçar a l’Ajuntament i presentar un escrit en què, entre altres dades, han de deixar clar si en la seva empresa s’ha tramitat un expedient de regulació temporal d’ocupació (ERTO), “només a títol informatiu”, assenyala l’Ajuntament blanenc.\nActualment hi ha una dotzena d’obres en marxa a Blanes, incloent-hi un Decathlon al pla parcial Costa Brava i un Mercadona al barri de la Plantera, segons informa el consistori. Demà passat s’obrirà una botiga de la marca Stradivarius.\nXavi Hernández aposta pel retorn de Pep Guardiola al Barça\nFracàs Susanna Griso: acomiadats tots els seus presentadors per mala audiència


Bloc positiu pel VIH El sexe oral és la principal forma de transmissió de VPH\nPer Claudio Souza4511\nEl sexe oral és la principal forma de transmissió del VPH entre els entrevistats\n1 El sexe oral és la principal forma de transmissió del VPH entre els entrevistats\nLa cerca ha avaluat les lesions i els tumors de persones 1.300 al cap i al coll.\nSão Paulo - Un nou estudi de l'Escola de Salut Pública de la USP demostra que el 72% dels casos de càncer de cap i coll tenen el virus. VPH, majoritàriament transmesa en sexe sense protecció.\nSense sexe oral Condó seria la principal via de transmissió de VPH\nEls experts adverteixen que la relació entre aquest virus i tumors a la llengua, la gola i la faringe és a través del sexe oral sense Condó. La nova investigació, publicada per Agência FAPESP, es va realitzar amb pacients 1.475 brasilers.\n"Hem fet dos tipus de proves per comprovar la prevalença de la infecció VPH entre els pacients amb 1.475: serologia i anàlisi d'ADN ", va dir Rossana Verónica Mendoza López, autora de l'anàlisi.\nTenint en compte els resultats només per al VPH El tipus 16, el més relacionat amb el desenvolupament de càncer de cap i coll, entre els tipus de virus 200 existents, la prevalença de casos positius entre els pacients de l’estudi va ser del 72%. En les avaluacions anteriors realitzades entre els anys 1998 i 2003, l'índex que es va trobar va ser 55%, un augment dels punts percentuals de 17.\nEn analitzar la supervivència dels pacients, els científics van observar que, entre els que van presentar un resultat positiu per al pacient VPH, la mortalitat va ser 38% inferior.\n“Estudis internacionals han demostrat que VPH té més relació amb els tumors orofaríngeos. Els resultats del nostre estudi suggereixen, per tant, que hi ha casos de càncer de cap i de coll VPH tenen una supervivència més llarga, és a dir, tenen un millor pronòstic. Però encara no sabem exactament per què ", va dir López.\nSegons Victor Wünsch Filho, professor i assessor de recerca, el perfil i els hàbits demogràfics de vida dels pacients que van presentar resultats positius per a VPH 16 és una possible explicació del millor pronòstic.\n“Constitueixen un grup de pacients més joves, amb una proporció més gran de dones i una menor proporció de fumadors. Aquestes dades mereixen més anàlisis ", va dir Wünsch.\nSegons López, encara que les proves ho indiquen VPH s'està convertint en una causa més comuna de càncer de cap i coll, el consum de tabac i alcohol continua representant la majoria dels casos.\nEL DIA EN LÍNIA - RJ | CIÈNCIA I SALUT\nETS, SIDA I HEPATITIS VIRALS\nPer Claudio Souza 4 desembre 2019 4 desembre 2019 4 24235\nPer Claudio Souza 9 setembre 2019 9 setembre 2019 07242\nPer Claudio Souza 13 setembre 2018 13 setembre 2018 2 6692\nPer Claudio Souza29 28008\nPer Claudio Souza112859\nPer Claudio Souza9 16012


Tornem a començar: Tercer Trimestre\nPer començar el primer trimestre hem escoltar unes peces musicals d'Albert Guinovart, que ens han atansat al fagot. En concret, les variacions geogràfiques del "Cant dels ocells" per a fagot i piano. Hem escoltat el tema, la variació espanyola, la variació hebrea i la variació hongaresa. (Del disc dels supermúsics dedicat als instruments de vent fusta). Han agradat molt totes les variacions!\nAlbert Guinovart neix a Barcelona al 1962, és pianista i compositor. Es va formar com a pianista al Conservatori Municipal de Barcelona i posteriorment va prosseguir la seva formació a Londres amb Maria Curcio, de la qui fou assistent. Albert Guinovart és el creador dels musicals ’Mar i Cel’ i de ’Flor de Nit’ per a la companyia Dagoll Dagom. També és el compositor de les sintonies de les sèries de TV3, Televisió de Catalunya, ’Nissaga de Poder’, ’Laberint d’Ombres’ i ’Nissaga, l’herència’.\nEl Fagot és l'instrument més greu de la família del vent-fusta. Molt conegut per l'alumnat de l'escola perquè és un dels protagonistes a "El Pere i el llop", fa la veu de l'avi i, també, a "L'aprenent de bruixot", a on dona vida a l'escombra. Per saber més coses podeu clicar a l'enllaç posant-vos sobre el nom.\nPublicat per Gabriela a 0:14\nEtiquetes de comentaris: Informacions, Zona de Cicle Inicial, Zona de Cicle Mitjà, Zona de Cicle Superior\nAhir al palau Sant Jordi es va fer un Concert amb 4000 alumnes de les escoles de música de Catalunya que van interpretar l'obra 'Els quatre elements' d'Albert Guinovart, sota la direcció de Salvador Brotons en motiu del 15è aniversari de l'Associació Catalana d'Escoles de Música.


Gran Hotel Balneari Blancafort a La Garriga (Catalunya - Espanya)\nInici > Europa > Espanya > Catalunya > Barcelona > Vallès Oriental > La Garriga : Hotel info\nEl Gran Hotel Balneari Blancafort és al costat del parc natural del Montseny, a 25 km del centre de Barcelona, on podreu gaudir de les propietats curatives naturals de les fonts d'aigua calenta de la Garriga.\nLa Garriga és coneguda des de fa més de mil anys per les propietats de les seves aigües termals. Ja en el segle IX la vil·la romana Can Terrés va ser un lloc freqüentat per l' Abadesa Xixilona, filla del Comte Guifré el Pilós, i més tard, al segle XIV, per la Reina María de Luna i el seu marit el Comte-Rei Martí I l'Humà. A partir del segle XIX, es va convertir en referent balneari de la societat catalana.\nEl clima benigne, les seves excel·lents i úniques aigües minero-medicinals, el ric entorn natural i l'arribada el 1875 del ferrocarril van afavorir l'auge de la Garriga com a centre turístic i residencial de prestigi, construint-se gran quantitat de torres residencials de remarcable interès arquitectònic, entre les que destaca la illa Raspall, declarada Bé d'Interès Nacional.\nDes de la seva obertura el 1840, el Balneari Blancafort es va convertir en un lloc de prestigi on s'allotjaven personalitats de la vida social barcelonesa. Eugeni d'Ors artífex del noucentisme, es va inspirar en els seus jardins per escriure, el 1916, l'Oceanografia del tedi.\nVeure més hotels a La Garriga


A la pell d'en Papell: Presentació del Nou Candidat d'ERC\nPresentació del Nou Candidat d'ERC\nEl dia 30 de setembre la secció local d'ERC Castellar farà la presentació pública del nou candidat d'Esquerra a les eleccions municipals.\nEl nostre candidat, Rafa Homet i Ventayol, és mestre a una escola d'educació especial a Sabadell, de sempre ha estat una persona molt vinculada al teixit associatiu del poble: Centre Excursionista de Castellar, Colla de Gegants de L'Esbart Teatral, primer president de l'AMPA de l'escola “el Sol i la Lluna”...\nL'actual president de la Secció Local d'Esquerra és un home que fa temps que manté una visió molt clara del país que vol i del poble que desitja, treballant activament per la independència de la nació.\nLa seva és la visió d'un poble viu, organitzat, amb una xarxa social enfortida, amb propostes pròpies per una economia globalitzada, amb un paisatge que respongui a un ús sostenible de l'agricultura i del bosc, un poble que faci bandera de l'educació i la cultura. Un poble que faci de la seva cultura popular la tarja de presentació davant el món.\nA l'acte hem volgut que ens hi acompanyi Jaume Perarnau, alcalde de Calders, com a referent d'alcalde molt proper a la gent, amb visió de futur i amb idees molt clares de país, i Oriol Junqueras, eurodiputat de l'Aliança Lliure Europea al Parlament Europeu, com a paradigma de “sabent d'on venim, saber on volem anar”. Una persona que coneix pam a pam el territori i l'explica en un món globalitzat.\nEns agradaria poder comptar amb la vostra presència, hi sou tots convidats.\nPublicat per Jordi i Oriol a 14:42\nUna amiga viu i vota a Castellar del Vallès. És d'esquerres i independentista, així que el seu vot ja el teniu.\n2 de novembre de 2010 a les 20:43\nDiscurs 11 de setembre, a càrrec de Rafa Homet\nResultat enquesta: Quin és el camí després de la s...\nPengeu l'estelada al balcó!