Report diari sobre el coronavirus: retorn poc lluït a les escoles mentre Barcelona i Lleida s'acosten a la fase 2\nReport diari sobre el coronavirus: retorn poc lluït a les escoles mentre Barcelona i Lleida s’acosten a la fase 2\nAvui han tornat a obrir parcialment les escoles de diversos indrets del país. A Andorra han obert totes. A Catalunya (tret dels municipis on és festiu) han tornat a obrir els centres educatius de les regions sanitàries que són a la fase 2. Al País Valencià han reobert de manera parcial i limitada per atendre tutories i classes amb un màxim de deu alumnes, només per als cursos que es titulen enguany. On la tornada a l’escola ha aixecat més polèmica ha estat a Catalunya. Segons fonts sindicals, l’assistència d’alumnes a les escoles ha estat molt baixa i fins o tot nul·la: hi ha hagut centres educatius que han obert les portes i no han rebut ni un sol alumne. Els sindicats atribueixen aquesta situació a la por de les famílies de possibles contagis, però també a la confusió generalitzada. Els directors dels centres docents i els sindicats havien expressat al conseller d’Educació, Josep Bargalló, el recel per la reobertura i havien demanat de tenir-los tancats fins el setembre. La CUP també s’ha oposat a la reobertura de les escoles perquè considera que no hi ha prou recursos per a preservar la seguretat de la comunitat educativa i que la decisió ha estat ‘absolutament precipitada i imposada’.\nAquesta reobertura parcial de les escoles s’ha fet en un context d’avançament del desconfinament a bona part del país, una realitat que ja és completa a Andorra, que avui ha començat a reprendre tota l’activitat i ha reobert les fronteres. A Catalunya, el Departament de Salut ha proposat que Barcelona, l’àrea metropolitana i Lleida accedeixin a la fase 2 d’avui en vuit. Tanmateix, a la regió sanitària de Lleida es decidirà segons l’evolució dels indicadors. El govern també vol que l’Alt Pirineu i Aran, el Camp de Tarragona i les Terres de l’Ebre passin a la fase 3. Formentera ha estat el primer territori a entrar-hi, però no s’hi han notat gaires diferències.\nPel que fa a la mobilitat entre regions sanitàries a Catalunya i entre províncies al País Valencià, el ministre de Transports espanyol José Luis Ábalos, ha obert la porta a permetre-la durant la fase 3 i abans no s’acabi l’estat d’alarma, probablement el 21 de juny, segons l’evolució de les dades de la covid-19. Fins ara, la mobilitat era permesa quan s’acabés d’aplicar el pla de desconfinament del govern espanyol, en l’anomenada ‘nova normalitat’. El president espanyol, Pedro Sánchez, ja va dir ahir que serien les autonomies que gestionin el desconfinament i la mobilitat interna entre territoris a partir de la fase 3.\nA tot el món, les darreres xifres són de 6.332.463 casos confirmats i 376.036 morts. Del total de casos, 2.884.382 ja es consideren guarits, segons dades de Worldometer. Els estats més afectats són:\n—Els Estats Units d’Amèrica, amb 1.844.989 casos i 106.433 morts.\n—El Brasil, amb 514.992casos i 29.341 morts.\n—Rússia, amb 414.878casos i 4.855 morts.\n—L’estat espanyol, amb 286.718casos i 27.127 morts.\n—El Regne Unit, amb 276.332casos i 39.045 morts.\n—Itàlia, amb 233.197casos i 33.475 morts.\n—L’Índia, amb 198.220 casos i 5.608 morts.\n—L’estat francès, amb 189.220 casos i 28.833 morts.\nAls Països Catalans hi ha 86.351 casos, 53.062 altes i 14.023 morts [arran del canvi de recompte, consulteu ací la metodologia a cada territori].\n—Al Principat, 67.060 casos, 38.154 altes i 12.280 morts (avui s’hi han incorporat 156 casos, 42 altes i 11 morts)\n—Al País Valencià, 16.133 casos, 12.232 altes i 1.432 morts (avui s’hi han incorporat 19 casos nous de PCR i 53 altes\n—A les Illes, 2.081 casos, 1.702 altes i 226 morts (avui s’hi han incorporat 1 cas, 10 altes i 2 morts)\n—A Andorra, 765 casos, 698 altes i 51 morts (avui s’hi han incorporat 1 cas i 4 altes)\n‘Ni la llibertat de pensament…‘\nLa píndola de Jordi Goula: ‘La indústria obre el paracaigudes’\nAvui hem sabut l’índex PMI, el dels directors de compres, corresponent al mes de maig, concretament al sector manufacturer. El dels serveis es farà públic demà passat. Conjuntament amb les dades de la desocupació registrada i de les afiliacions a la Seguretat Social, que sabrem demà, són les informacions estatístiques que menys decalatge tenen amb el període de referència. Vet aquí el seu interès. Bé, a la indústria la notícia és que continuem anant cap avall, però a una velocitat menor. Segons l’informe, la indústria manufacturera de l’estat espanyol es va mantenir dins l’àmbit de contracció al maig, malgrat que els ritmes de baixada de la producció, les noves comandes, les exportacions i les compres es van atenuar respecte dels rècords negatius de la sèrie registrats a l’abril. En aquest índex es considera que hi ha contracció quan és menor de 50. Al maig era al nivell 38,3 i havia tocat fons a l’abril, amb el 30,8. Com a petit signe positiu, val a dir que ha estat lleugerament superior a les previsions.\nEn definitiva, sembla que hem obert el paracaigudes, la qual cosa ha reduït la velocitat de descens. Però no ens enganyem: la situació és molt greu. Segons el report, tot i que moltes fàbriques van tornar a ser operatives a conseqüència de la relaxació de les mesures de confinament, la baixa demanda, les restriccions en l’activitat econòmica i les dificultats per a obtenir subministraments van tenir inevitablement un impacte en la producció. Les empreses enquestades diuen que les plantes treballen molt per sota de la capacitat, però que resolen amb facilitat les càrregues de treball actuals i que, en molts casos, opten per reduir el nombre de treballadors.\nNo aporta gran cosa que no poguéssim intuir, però és bo de tenir-la negre sobre blanc. Quant a la situació a la zona euro –molt important per a nosaltres, perquè és on hi ha els nostres principals clients–, i referida també a la indústria, la valoració que en fa el director és semblant a la que fa per a l’estat espanyol, però amb un to un xic més optimista. ‘La desacceleració del sector manufacturer –diu– sembla que va tocar fons a l’abril, perquè la producció va caure a un ritme marcadament més lent al maig. En part, la millora simplement reflecteix la comparació amb la caiguda terríficament pronunciada de l’abril, però és més encoratjador d’observar que també es va vincular amb la represa del treball de les empreses, en el moment en què va començar la reducció de les mesures de confinament contra el virus.’\nI fins i tot es permet un toc d’optimisme: ‘Les noves relaxacions de les restriccions per la covid-19 els mesos vinents haurien de proporcionar un nou impuls als fabricants. Tot i que encara és probable que vegem caigudes sense precedents en la producció industrial i el PIB al segon trimestre, l’enquesta aporta esperances que el sector productor de béns almenys pugui assolir una certa estabilització, i fins i tot potencialment un retorn al creixement, el tercer trimestre.’\nEl fet de marcar una data és important, tot veient que el PIB del segon trimestre tindrà unes caigudes brutals arreu. Ara, de seguida torna a tocar de peus a terra: ‘Això no obstant, persisteix la incertesa sobre si el creixement pot aconseguir un impuls significatiu, perquè la demanda, tant en l’àmbit nacional com als mercats d’exportació, sembla que continuarà essent moderada durant un temps a causa de les mesures de distància de seguretat, la gran desocupació i la caiguda dels marges de beneficis corporatius.’ El consum serà un factor decisiu, cosa que tampoc no ens sobta.\nL’índex PMI més important serà el dels serveis –que sabrem demà passat–, perquè és el sector que recull amb més força la duresa d’aquesta crisi. Però penso que és important que al cap dels directors de compres de la indústria ja aparegui l’horitzó del tercer trimestre com a referència per a recuperar l’activitat positiva. I també ho és que vegin l’abril com el fons del pou. És molt poc, però després d’aquests tres mesos darrers… Ara només cal esperar que la covid-19 faci bondat i no rebroti, perquè la paraula definitiva, tinguem-ho present, la té el virus i ningú més.\n– VilaWeb: Àlex Soriano: ‘A l’UCI del Clínic fa dies que no hi ingressa cap malalt de coronavirus’\n– BBC: Coronavirus: el misteri dels ‘silenciosos escampadors’ asimptomàtics (en anglès).\n– The New York Times: Què se sap de la síndrome pediàtrica relacionada amb la covid? (en anglès).\n– Le Figaro: Covid-19: el trencaclosques dels fons de pensions per a pagar les pensions (en francès).\n– Le Monde: Per què Alemanya dóna exemple en la seva gestió de l’epidèmia de covid-19? (en francès).\n– Corriere della Sera: ‘El coronavirus és menys capaç de reproduir-se’: l’estudi de San Raffaele citat per Zangrillo (en italià).\n– The Washington Post: La pandèmia fa que la gent reconsideri de viure a la ciutat, bescanviant el trànsit per pollastres (en anglès).\n– Andorra comença un desconfinament generalitzat amb la covid-19 sota control\n– Bona part del país s’instal·la a la fase 2 i Barcelona s’unifica amb l’àrea metropolitana\n– Salut proposa que Barcelona i Lleida passin a la fase 2 a partir del dia 8\n– Jordi Sànchez surt de la presó per a reprendre la seva tasca de voluntariat\n– Una seixantena de temporers que dormen al carrer a Lleida s’allotjaran en un edifici llogat pel futbolista Keita Baldé\n– Mia Couto: ‘A l’Àfrica els governs han pres les mesures necessàries en el moment adequat’\n– Tot allò que heu de saber sobre la reobertura dels centres educatius


Aprenent… – Cosetes de no res\n11 Abril, 2014 13 Novembre, 2018 Cosetes de no res (Laia)\nArriba divendres, però no és un divendres qualsevol. Marxem de vacances (mitges vacances en el meu cas) i ho fem carregats i carregades de coses positives (com a mínim jo).\nFeia molts dies que esperava que es publiqués l’entrada d’avui a Arrenca a córrer, principalment perquè crec que el que veig a l’escola és digne de ser compartit (agraeixo mil a la Laura que tingués la idea de publicar-ho i al R que accedís a ser entrevistat -R crack-).\nPer altra banda, durant dues setmanes i fins avui, a 3r s’ha fet El Mestre o la Mestra de la setmana. Amb els nens i nenes de 3r B he après alguna paraula en coreà i una clau de hapkido, a fer música amb un got, a cantar una cançó i entendre un mica els moviments de la directora de la coral. També m’han ensenyat a fer ampolletes de sal de colors, a cuinar magdalenes, moltes coses sobre l’escalada i com fer un nus de vuit. Hem construït una guitarra amb una capsa de sabates i ens hem introduït en el món de la reflexologia podal. I més que podria haver après! Per coses de l’horari, em vaig perdre les classes de tennis, futbol, com fer un arbre genealògic, roses de filferro, un pastís boníssim, papiroflèxia… Els nens i nenes de 3r s’han fet detallets per agrair-se les classes compartides. Des d’aquí, jo també vull agrair-los tot el que m’han ensenyat.\nI també mereixen ser felicitats per la gran feina que han fet! Tant per la preparació de la classe com per l’interès, l’exposició en públic, la paciència i el respecte mostrat vers els companys i companyes.\nCrec que és una activitat molt engrescadora i amb molt valor educatiu, tant per el que fa de mestr@ com per el que fa d’alumn@.\nGaudiu molt d’aquestes merescudes vacances, grans i petits!!\nPrevious 2 d’abril: Dia Mundial de Conscienciació sobre l’Autisme\nNext Surt Sol, solet\n12 Abril, 2014 a les 7:11 am\n12 Abril, 2014 a les 7:19 am\n12 Abril, 2014 a les 8:31 am\nÉs interessant aquesta reciprocitat d'aprenentatge. Els “teus” nens i nenes recordaran molt positivament aquesta època.Fita\n12 Abril, 2014 a les 8:48 am\nGràcies pel comentari Xavier. Jo també crec que ho recordaran amb un somriure! Salut!Laia\n16 Abril, 2014 a les 11:03 am\nMoltes gràcies Laia per l'escrit. La veritat és que molts cops les famílies desconeixem què es fa a l'aula, o, si ho coneixem, molts cops no tenim tota dimensió que representa. Tot aquest grup de 3er és molt especial, funcionen a una i això gràcies a que de ben petits comparteixen grup com perquè al llarg del seu aprenentatge han tingut adults acompanyant-los en aquest procés en formes respectuoses i engrescadores. Jo el que veig a les portes de l'escola són infants contents i riallers que entren o surten de l'escola feliços ! felicitats per la gran feina que feu !!\n16 Abril, 2014 a les 1:43 pm\nGràcies pel comentari!! És un plaer treballar amb ells i a l'escola en general!\n22 Abril, 2014 a les 2:21 pm\nHola Laia! Som la classe de 3erB. Moltes gràcies per explicar les coses que fem a la nostra classe. Gràcies també als pares i mares que ens han ajudat a fer el mestre de la setmana. També moltes gràcies a tu, a la MºJ, B i al R per ajudar-nos tant i per estar present mentre nosaltres estàvem fent el mestre i per ajudar-nos tant.I gràcies a les persones que han escrit coses relacionades amb nosaltres.Adéu i salut!\n23 Abril, 2014 a les 12:55 pm\nNo cal dir que l'últim comentari no té preu!! Sou genials!!Salut!Laia


Marta Rovira torna a emocionar-se - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 9 de Novembre de 2018. 10:29h.\nLa secretària general d'ERC admet que l'independentisme no sap on va\nLa secretaria general d'ERC, Marta Rovira, s'ha emocionat -com va fer a l'arribada a Barcelona després de declarar al Suprem- al final de l'entrevista que li ha fet Mònica Terribas a El matí de Catalunya Ràdio quan ha recordat que "nosaltres ens hem pogut instal·lar a Suïssa perquè molta gent ens ha ajudat".\n"Jo vaig venir aquí amb les mans al cap, havent pres la decisió en molt poques hores, per salvar la meta família i no volia acabar el programa sense, des del cor i de forma molt sentida, donar les gràcies a malta gent que no cal que digui el seu nom, donar les gràcies a molta gent que està donant suport emocional a la meva família a Vic, donar moltes gràcies al 'Free Rovira' i sobretot a l'Associació Catalana pels Drets Civils", ha afegit.\nRovira ha reconegut durant l'entrevista que "quan se'ns posen molts entrebancs, com jo els visc des d'aquí, es produeixen per una falta d'unitat estratègica" i ha reconegut que l'independentisme no sap on va: "si sabéssim on anem, els superaríem amb facilitat". "La unitat no passa per crear plataformes electorals, no hem de caure en aquesta trampa", ha criticat.\nLa dirigent republicana ha lamentat que troba a "faltar comprensió" amb la "progressió" que, segons ella, ha fet la seva formació després de l'1-O. En aquest sentit, ha exposat que "es diu que hem de ser més, segurament és una de les lliçons apreses". "Els que som ens hem d'entendre perquè si no és impossible ser més", ha remarcat.\nTambé ha deixat clar que és partidària de "la unitat d'acció i estratègica al marge de les conteses electorals per la transversalitat del nostre moviment per no uniformar-nos de manera tensionada". "No cal que anem a fer-nos la competència en unes eleccions amb crits d'unitat. El terme unitat ens fa estar pendents només de nosaltres mateixos i de veure qui és el millor", ha reblat.\nMarta Rovira ha justificat el seu silenci durant aquests mesos perquè "tot el que jo pugui explicar, pot facilitar la repressió". "No m'interessa gens" ha dit, perquè "jo el que vull és guanyar, avançar i el que em vaig autoimposar és el silenci". "Avui parlo perquè sento el que dic. Crec que ens en podem sortir. L'únic que hem fet és abraçar la democràcia", ha subratllat.\nLa número dos d'Esquerra considera que el 20-S "és un dia molt dur" perquè "s'envia un missatge: 'si seguiu per aquí, la repressió serà dura'", però ha dit que "és un dia clau perquè, tenint ja companys a la presó, vam decidir que l'1-O hi seríem amb més força que mai". Tanmateix ha reconegut que amb el referèndum "vam fer el que vam poder". "No cal que hi aprofundim si no sortim plegats a explicar-ho".\nFinalment, ha demanat no contraposar "el que és exili i el que és presó" perquè "són la mateixa cara de la moneda: la repressió de l'estat Espanyol". Segons ella, "si l'exili no tingués la presó, l'exili no podria fer altaveu de la repressió. Ara podem posar rostre a la repressió". "Ser independentista no és delicte", ha conclòs.\n"Volia donar les gràcies des del cor i de forma molt sentida"\nIndependentisme, Referèndum, Esquerra, Marta Rovira\nLa barra de Mas\n#42 Flanagan, Desde Suiza con amor, 11/11/2018 - 11:55\nTienes una celda para tí.\n#41 Sergi, Barcelona, 10/11/2018 - 18:21\nMarteta "Ni un pas enrere" quedat a Suissa i no tornis mes, ens faras un gran favor a tots, tu ets una de les principals culpables de tot aquest desastre.\n#40 Jordi Bonastre Thió, Barcelona, 10/11/2018 - 12:48\nMolt emocionant sentir Marta Rovira. Amb la seva estada a Suissa, sap de la represio de l'Estat. Però no oblidem que ella va ser la "hooligan"mès destacada de la Declaracio Unilateral de Independència i esmenava la plana al propi Puigdemont. En politica, els grans errors no tenen marxa enrera.\n#39 opinador, Barcelona, 10/11/2018 - 09:01\nme parece que se emociona más cuando cada mes ve el ingreso en la cuenta corriente del dinero que nos roban a los catalanes\n#38 Kropotkin, Vic, 10/11/2018 - 08:59\nNo saben los suizos la suerte que tienen de poder quedarse a Marta durante 20 años. Es incalculable lo que aportará a la sociedad suiza... Animo y suerte, suizos... Jua, jua, jua,...


El novembre negre segueix pel CH Mataró | Mataró Audiovisual\nL'equip d'Albert Larrea perd 3 a 5 contra el Caldes, equip situat a la part alta\nRedacció ds., 21/11/2020 - 23:42\nQuarta derrota consecutiva pel Club Hoquei Mataró, que aquesta vegada va caure a casa per tres gols a cinc davant el caldes recam làser, en el partit disputat al Jaume Parera corresponent a la novena jornada de l’ok lliga.\nEls calderins van començar el partit prement a fons l’accelerador, i això els va permetre posar una avantatge inicial de dos gols, els marcats per Sergio Miras i Cristian Rodríguez. A les acaballes de la primera part la sort no va acabar de somriure els mataronins, que van veure com Gerard Cusachs introduïa la pilota a la seva pròpia porteria i l’acció significava el tercer dels vallesans.\nA la represa el partit semblava sentenciat quan Rodríguez va marcar de nou. Però el Mataró va refer-se del cop i amb gols d’Ollé, per partida doble, i de Cantero, i va retallar la distància al marcador fins al 3-4. A l’últim minut el caldes tornava a marcar el cinquè i definitiu, obra de Gimenez.\nPer l’entrenador del Mataró, Albert Larrea, la clau del partit va ser l’encert de cara a porteria dels dos equips a la primera part, però valorava positivament el partit i destacava el nivell del rival.\nAmb aquest resultat el Mataró seguirà lluitant per evitar les places de descens, i l'equip de Candami escala fins posicions europees a la classificació.\nInforma: Sergi Coll\nFinal anticipada del CH Mataró davant el Taradell\nEl CH Mataró provarà de sorprendre el Reus i salvar un mes negre


Hostal de la Gavina - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nActual Hostal de la Gavina des de l'Avinguda de la Conca\nL’Hostal de la Gavina és un hotel de luxe de cinc estrelles situat a la plaça del Roserar de S’Agaró. És un dels hotels amb major prestigi de la Costa Brava. No obstant això, en un principi no va ser concebut com a tal, sinó que va ser un dels primers xalets de la Urbanització de S’Agaró. Aquest edifici acollia dos habitatges encara que des de l’exterior semblava un únic xalet. Tant la residència com la urbanització van ser dissenyades per l’arquitecte Rafael Masó i Valentí i promogudes per la família Ensesa, uns empresaris gironins. Tot i que en un principi va estar pensat com xalet, ràpidament es va adaptar i convertir en hotel. Aquesta primera reforma la va realitzar el mateix Masó.\nA poc a poc l’hostal va anar creixent i es va anar dotant de més estances i equipaments. En l'època de Rafael Masó va patir dues ampliacions i es van construir unes pistes de tennis obra del mateix arquitecte.\nActual Hostal de la Gavina des de la plaça del Roserar\nL’edifici actual és obra de Francesc Folguera, arquitecte que va substituir al difunt Masó en la direcció de les obres de la urbanització de S’Agaró. Folguera va remodelar totalment l’hotel de manera que de la part construïda per Masó només es conserva un passadís. A més a més de les pistes que s’han conservat de l’època, altres equipaments de què disposa avui són una piscina d’aigua marina a l’aire lliure, un spa i un gimnàs.\n2 Descripció del primer edifici\n3 Les reformes\n5 Les pistes de tennis\n6 La singularitat de l’Hostal de la Gavina\nEl primitiu xalet va ser construït en algú moment entre els anys 1924 i 1929 i ocupava les parcel·les XXXV i XXXVI del projecte urbanístic de Masó. Malgrat que la bibliografia el data més tard, una fotografia publicada en L’Avi Muné demostra que l'1 d’agost de 1929 l’edifici ja estava finalitzat.\nLa residència formava part del primer nucli que es va edificar a la urbanització després de la Senya Blanca. Aquest nucli es correspon amb les edificacions que envoltaven la plaça del Roserar (els xalets Domus Nostrum, Badia i XXXIII) i la mateixa plaça.\nAl cap de poc de ser construïts els xalets es van adaptar i es van convertir en l’Hostal de la Gavina, cosa que va suposar la primera reforma. Aquest primer hotel comptava amb onze habitacions. Poc després de la primera adaptació, l’hostal va ser ampliat en una segona reforma encara que no s’ha pogut determinar la data exacta però sí que l’hotel va estar funcionat com a tal abans de dur-se a terme aquesta ampliació. El 3 de gener de 1932 es va inaugurar l’hostal (potser aprofitant que s’havia acabat l’ampliació) amb ell ja en funcionament. I el 1933, tal com recull el diari La Costa Brava, s’estava construint el nou complex que representaria la tercera reforma.\nDesprés de la Guerra Civil, Francesc Folguera, encarregat de les obres de S’Agaró un cop que Rafael Masó ja havia mort, va tornar a reformar l’hotel transformant-lo per complet i deixant només un passadís de l’obra de Masó. Actualment és l’edifici que es conserva.\nDescripció del primer edifici[modifica]\nPrimitiu xalet abans de ser transformat a l'Hostal de la Gavina. Font: Centre de Recerca i Difusió de la Imatge (CRDI)\nEls dos primitius habitatges en l’exterior formaven un únic xalet. Dins del solar, la façana principal limitava amb la plaça Roserar essent així un dels edificis que emmarcaven l’àgora. La resta del solar estava dedicat a jardins.\nEl xalet inicial era molt semblant al que es troba a l’altra banda de la plaça coneguda com la Domus Nostrum, xalet Niubó, o xalets Anna Ensesa i Albert Sibils. Com ell, l'antiga Gavina es distribuïa a patir d’una torre mirador situada al centre, a la qual s’adossaven a banda i banda dos cossos quadrangulars de menor alçada de tal manera que tant la façana de la plaça com la dels jardins formaven un angle recte (forma de “L”) on el vèrtex era el mirador. Cadascun dels cossos pertanyia a un dels habitatges.\nLa part del xalet que donava a la plaça del Roserar era quasi simètrica i la torre mirador marcava l'eix de simetria. Aquesta simetria juntament amb la de la Domus Nostrum són una excepció dins de les edificacions realitzades per Rafael Masó a S’Agaró. La torre mirador era de planta octogonal i en la part superior s’obrien en tots els fronts finestres rectangulars dividides per columnes botxes molt típiques de Masó. La coberta era a vuit aigües, formava un ràfec volat subjecte per permòdols de fusta i rematava amb un gerro semblant als que hi havia en altres xalets de la urbanització (Domus Nostrum, Roquet). En la part inferior, a banda i banda de la torre hi havia les dues portes d’entrada a cada un dels habitatges; cadascuna estava en un dels cossos quadrangulars adossats al mirador. Al mig de la torre hi havia una finestra amb marc de pedra i d’arc conopial que molt probablement provenia d’una masia antiga. L’aprofitament d’elements de cases pairals va ser un dels trets comuns de Rafael Masó en els edificis de la urbanització de S’Agaró. Adossades als dos cossos quadrangulars, hi havia sengles pèrgoles. Estaven situades al final de l’angle recte que formava la façana de manera que prolongaven la visual d’aquesta, i a més, formaven part de les pèrgoles que envoltaven l’àgora, és a dir, visualment donaven la sensació de formar part del tancament de la plaça (de l'espai públic) quan realment pertanyien a l’àrea privada del xalet cosa que també passava amb les pèrgoles de la Domus Nostrum. L’entramat de bigues de formigó estava recolzat en suports de secció quadrada que al seu torn estaven recolzats en el mur que delimitava la parcel·la del xalet. Quan l’edifici va passar a ser un hostal, les pèrgoles es van cobrir de palla perquè l’espai es pogués aprofitar com terrassa.\nLa part posterior de les residències, la que donava als jardins, recuperava el joc de volums entrants i sortints característic dels xalets de la urbanització. Des d'aquesta banda es podia apreciar els dos cossos que acollien el gruix de cadascun dels habitatges que formaven el xalet encara que també i hi havia d’altres més petits adossats que acollien escales que baixaven al jardí, galeries, porxos, passadissos volats, pèrgoles, etc. Un d’aquests cossos era el porxo d’una de les dues entrades de l’habitatge de la dreta (si es mira des de la plaça del Roserar). El porxo es trobava en la cantonada nord-est i s’obria mitjançant arcs de mig punt. Quan el xalet es va transformar en hotel, els vans del porxo es van envidrar per convertir-lo en una terrasseta.\nAmbdues cases tenien tres plantes: soterrani, planta baixa i primera planta (més el mirador) encara que a causa del desnivell del terreny, la part de l’edifici de la plaça només en tenia dues i la part que donava als jardins, tres. En els dos habitatges les estances s’organitzaven a partir de passadissos centrals o laterals. Es té notícia que en la primera casa a la planta baixa hi havia la cuina, el menjador, dos dormitoris, una galeria i unes escales que baixaven fins als jardins i altres dependències de les quals es desconeix la funció. Al soterrani hi havia quatre dormitoris més i un bany. En la segona casa, a la planta baixa també es trobaven la cuina i el menjador i a més a més, un bany i quatre habitacions. A la planta principal hi havia dos dormitoris més i un bany. El soterrani estava ocupat pel garatge, el safareig i un altre espai del qual no s’ha pogut determinar l’ús.\nPel que fa a les cobertes, a més de la ja comentada de la torre mirador, de la resta no s’ha pogut determinar com eren però el més probable, com passava en altres de les edificacions de S’Agaró, és que s’adaptessin a la fisonomia de l’edifici.\nEn referència a les obertures, la majoria eren allindanades o d’arc de mig punt encara que en aquest xalet, com també en la Domus, els vans ovalats i circulars es repetien amb més assiduïtat que en altres de les cases de la urbanització.\nEn relació a l’aspecte exterior i a la decoració, aquest edifici com tots els altres de la urbanització tenia els murs blancs i un sòcol de pedra que recorria la part inferior però a més, de la mateixa manera que la Domus Nostrum, presentava un esgrafiat en la façana de la plaça del Roserar. Aquest dibuixava cassetons en tons ocres que contrastaven amb el blanc de la resta de la paret. Cadascun dels cassetons acollia un rombe i estaven ordenats com els carreus típics dels palaus florentins del Renaixement. Aquest xalet, juntament amb la Domus, eren els únics que presentaven aquest tipus d’esgrafiat la qual cosa els dotava d'originalitat en comparació a la resta d’edificis de la urbanització. A més a més, la seva distribució ajudava a accentuar la simetria de la façana.\nObres de la segona reforma (primera ampliació) de l'Hostal de la Gavina. Font: Centre de Recerca i Difusió de la Imatge (CRDI)\nAltres elements d’ornamentació van ser les columnes botxes utilitzades en diferents parts de l’edifici; els balustres d’algunes de les galeries amb forma de cub de pedra i tallats amb figures geomètriques; les voltes d’arcs en obra vista; els cassetons de pedra que decoraven alguns dels suports dels arcs, sobretot els de galeries i porxos; les boles que remataven algunes de les parts altes de les façanes; la ceràmica que emmarcava algunes de les portes; els travessers de fusta utilitzats a manera de llindes, i les línies d’imposta i motllures que recorrien alguns dels arcs i vans del xalet.\nEls jardins seguien les característiques bàsiques dels jardins de S’Agaró, és a dir, eren jardins on la vegetació s’organitzava creant dibuixos geomètrics i simètrics entre els quals es disposaven passeigs, escales i bancs.\nLa tanca de la parcel·la estava formada per una tàpia blanca d’alçada mitjana que rematava amb frisos d’obra vista que imitaven les escates d’un peix. La porta per a vianants era de fusta, rematava en un arc de mig punt i estava formada per una combinació de diferents tipus de llistons (fins i gruixuts; rectes i en zig-zag). Masó va utilitzar aquesta porta en altres xalets de la urbanització (Cruz i Roquet). De la porta per vehicles s’ha conservat un disseny que repeteix el mateix tipus de llistons encara que no s’ha pogut comprovar si es va arribar a materialitzar.\nEn la primera reforma els dos habitatges es van unir perdent així la seva divisió interna. Es va modificar la distribució interior. Es va dotar d’onze habitacions pels hostes i almenys una cuina i un menjador. També es va tancar amb vidres el porxo del xalet de la dreta per formar una terrasseta.\nObres de la tercera reforma (segona ampliació) a l'Hostal de la Gavina. Font: Centre de Recerca i Difusió de la Imatge (CRDI)\nEn la segona reforma es van construir dos nous cossos que es van adossar al nucli que ja existia. Un d’ells es va edificar darrere de la pèrgola de la part dreta. Es tractava d’un saló menjador de planta rectangular i d’un únic pis. En l’exterior, la façana posterior va continuar repetint el mateix esquema de la façana existent, és a dir, els arcs de mig punt del porxo d’entrada que havia estat envidrat. I en l’interior es van enderrocar els murs de la pèrgola per tal d’aprofitar l’espai i així comptar amb una superfície més àmplia pel menjador; d’aquesta manera part de la sala va quedar coberta amb la pèrgola i l’altra per un sostre a tres aigües que en l’interior se sostenia per bigues de fusta decorades amb escuts amb la senyera. L’altre cos que es va construir es va adossar a la part del porxo citat anteriorment, que coincidia amb l'entrada a l’habitatge. D’aquesta manera es va avançar l’entrada que passava a estar en un habitacle sobresortint de planta quadrada cobert amb un sostre de tres vessants. El portal era un arc de mig punt adovellat i la clau es va decorar amb un escut, segurament aprofitat d’algun mas com era habitual en els edificis de Rafael Masó a S’Agaró. La porta era de fusta amb claus. Tot plegat donava a l’entrada un aspecte medieval.\nMés tard, l’edifici va tornar a ser ampliat. Aquesta seria la tercera reforma. L’ampliació, com l’anterior, es va fer a còpia d'afegir nous cossos a l’edifici existent. Un dels nous cossos es va edificar darrere de la pèrgola del xalet de l’esquerra, de la mateixa manera que s’havia fet en la part dreta. Es va tractar d’un saló menjador molt semblant tant en l’exterior com en l’interior al comentat al paràgraf anterior. Un altre dels cossos es va aixecar en l’espai que quedava entre els dos habitatges en la part posterior, la part orientada als jardins. La resta de la reforma va consistir en la construcció d’un gran complex que es va adossar a la part oest de la casa de la dreta.\nEl complex estava basat en cossos quadrangulars que acollien noves estances com un pati o les cotxeres. La majoria de les façanes dels nous cossos es van articular a partir de galeries de vans d’arc de mig punt, encara que també hi havia altre tipus d’obertures com finestres quadrangulars o balcons en angle (molt característics de Rafael Masó en la urbanització; es poden observar també als xalets de Santiago Masó, Puiggròs o Gorina). Les cobertes es van adaptar a la fisonomia dels cossos dels quals depenia el nombre d’aigües. En la confluència de dos dels nous blocs es va construir una torre d’aspecte similar a la que ja existia, també amb un mirador en la part superior. En l’espai central de la part davantera (als peus de la nova torre) es va col·locar un frontó mixtilini que recordava al barroc; servia per emfatitzar una de les noves entrades.\nUn dels cossos més significatius d’aquesta nova reforma va ser el pati de festes. A l’exterior presentava una filera de finestres envidrades de mig punt que recorria totes les cares. En l’interior es jugava amb arcs de diferents mides i formes, des d’arcs que ocupaven gairebé tota la paret fins a altres més petits, arcs de mig punt, carpanells o peraltats. A aquests s’ha d’afegir els ràfecs de teules que sobresortien dels murs i els entramats de fusta que també sobresortien de les parets. El pati de color blanc, en el seu interior recordava una hisenda mexicana, aspecte que es veia remarcat amb els cactus que el decoraven. Cadascuna de les ales del pati es cobria amb una teulada d’un vessant.\nEn aquesta reforma també es van modificar els jardins que van passar a tenir un disseny radial, així d’una estrella central que acollia un pou partien radialment els diferents passeigs.\nS’han conservat algunes fotografies de l’època on es poden apreciar part dels interiors de l’hostal. La majoria d’aquestes imatges pertanyen al nucli central format pels primitius xalets.\nEn elles es pot veure com en la major part de les habitacions la ceràmica tenia un gran protagonisme. En primer lloc recobria tot el terra encara que utilitzant diferents motius. Les rajoles hidràuliques repetien figures geomètriques, sobretot basades en rombes, línies diagonals i línies en zig-zags i en triangles que en molts dels casos s’agrupaven formant sanefes. La ceràmica també estava present a les parets, enrajolades fins a la meitat. Aquí també es repetien figures geomètriques de diferent dibuix que en algunes ocasions eren tan petites que la repetició resultava recarregada. I en tercer lloc, les contrapetges també estaven cobertes de rajoles en aquesta ocasió amb la tradicional ceràmica verda i groga i gairebé sempre formant triangles com a motiu decoratiu.\nUna altra de les zones aprofitades per Rafael Masó per posar-hi decoració van ser l'intradós dels arcs de mig punt que separaven algunes de les estances. Es tractava de sanefes amb figures geomètriques emmarcades en quadrats i rectangles que entroncaven amb l'estètica Art-déco. Alguns d’aquests arcs es recolzaven en les famoses columnes botxes tan utilitzades per l’arquitecte Masó que no deixaven de dinamitzar l’espai.\nLes bigues del sostre que recorrien les diferents dependències també van ser aprofitades per col·locar ornamentació, aquest cop basada en el rombe.\nRespecte als mobles que es poden veure en les fotografies no s’ha pogut determinar si eren obra de Rafael Masó a excepció de les baranes d’un parell d’escales. Una d’elles es basa en balustres tornejats, i en l’altra s’alternava aquest tipus de balustres amb llistons més amples foradats. L’ús de tornejats com a decoració del mobiliari era característic en l’obra de Rafael Masó.\nUn altre dels elements que s’ha pogut constatar que és obra de Masó és una de les xemeneies que apareixen en les fotografies. Era de gran bellesa i originalitat. El forat del foc s’obria a través d’un arc escarser que rematava amb un escut, tot en pedra, mentre que la resta del frontal de la xemeneia es cobria per complet de ceràmica en la qual es repetien motius geomètrics creats a partir de l’encreuament de ratlles bicolors recarregant l’espai amb un horror vacui. Aquesta decoració també enllaçava amb el gust Art déco. En la part superior una biga de fusta tallada feia de cornisa i lleixa.\nEn general, tot i tenir poques dades, es pot dir que els interiors de l’hotel tenien un aspecte pairal, és a dir, fins a cert punt recordaven als interiors de les masies típiques catalanes. No només per la ceràmica anteriorment citada i pels mobles, sinó també per les cortines i per les tapisseries. Això no deixava de contrastar fins a cert punt a l'ornamentació d’estil Art déco comentada anteriorment.\nLes pistes de tennis van ser inaugurades en la primera quinzena del 1932 amb la celebració del primer torneig internacional de tennis a S’Agaró tal com informa el diari de La Costa Brava.\nAltre dels menjadors de l'Hostal de la Gavina. Font: Centre de Recerca i Difusió de la Imatge (CRDI)\nEs tractava d’un establiment descobert i amb dues pistes de tennis de terra batuda. Estava situat darrere de la plaça del Roserar i va ocupar un espai que en un principi havia estat pensat per construir-hi xalets. Uns xalets que amb les seves pèrgoles servirien de tancament de la plaça tal com passava amb el mateix Hostal de la Gavina i la Domus Nostrum. Tot i canviar el pla original, Rafael Masó va a mantenir la idea de les pèrgoles i com ja va fer amb els xalets anteriorment citats, l’arquitecte va jugar amb el límit entre el públic i el privat i entre unes edificacions i altres, així les pèrgoles de les pistes eren al seu torn pèrgoles de la plaça.\nLa construcció d'unes pistes de tennis en comptes de noves residències, probablement va ser pel gran auge que estava tenint el tennis com esport entre les classes acomodades i és molt possible que per aquesta raó Masó i els Ensesa decidissin incloure les pistes fent més atractius l’Hostal i la urbanització.\nEls camps de joc estaven disposats de manera paral·lela i estaven separats per un ampli passadís central. Als laterals de cada camp es trobaven les grades per als espectadors. L’entrada, precedida d’unes escales que salvaven la diferència d’alçada del terreny, estava situada a l’avinguda de la Conca, a la plaça del Roserar. Les escales comunicaven directament amb el passadís central. A banda i banda d’aquestes escalinates i delimitant les pistes, hi havia les dues pèrgoles que unides a les dels xalets Gorina i Comadira acabaven de tancar la plaça.\nDe color blanc i amb un sòcol de pedra grisa, les pèrgoles mantenien l’estètica de totes les edificacions de la urbanització; i a més, també seguien el model de la resta de les pèrgoles de l’àgora. Per davant d’aquestes, a banda i banda de les escales d’entrada i ocupant tot el frontal, existien dues grans jardineres amb vegetació i amb els murs que les formaven decorats amb grans gerros de terrissa. Sobre aquestes jardineres, als flancs de les escales hi havia una estructura esglaonada recoberta de ceràmica vidriada verda que ajudava a emfatitzar l’accés. A més a més de les jardineres, les pistes estaven envoltades de zones verdes, fet que enllaça amb la idea de ciutat jardí de la urbanització.\nActualment, darrere de la pista de la dreta (si es mira des de l’entrada) existeix un petit edifici rectangular que acull els vestidors, no obstant això, no se sap si formava part del projecte de Rafael Masó o va ser un afegit posterior. A part d’això, la resta de les pistes s’han conservat gairebé sense modificacions.\nLa singularitat de l’Hostal de la Gavina[modifica]\nTal com es podia apreciar en els plànols i esbossos les cantonades de la plaça del Roserar on se situa l’hostal estaven concebudes d’igual manera, per aquesta raó els xalets primitius i els que formaven la Domus Nostrum (xalet a l’altre costat de la plaça) eren tan semblants, sobretot les façanes que estaven orientades a l’àgora. Tots dos trencaven amb l’estil S’Agaró a causa dels esgrafiats i els colors d’aquests; al marcat eix de simetria de les façanes de la plaça i a la diferència estilística que existia entre la part davantera i la posterior. En la part de la plaça els xalets semblaven més d’acord al corrent italianitzant i renaixentista que es donava dins del Noucentisme mentre que la part dels jardins, les cases al·ludien al corrent populista i pairalista que va envair les últimes etapes del mateix moviment. Tot plegat fa aquests edificis únics dins de la urbanització de S’Agaró, ja que la resta entronquen més amb el corrent pairal, i no presentaven esgrafiats i la simetria en les façanes era inexistent.\nQuan es va ampliar el conjunt convertint la Gavina en un gran hotel, la simetria es va mantenir també en algunes de les façanes dels nous cossos.\nPer últim cal destacar l’aspecte de l’hostal, concebut per oferir els servies d’un hotel de luxe, no obstant això, s’escapava estilísticament dels hotels que per aquell temps s’associaven a l’alt standing, no s’ha d’oblidar que uns anys abans s’havien inaugurat els Ritz de Madrid i Barcelona. Rafael Masó a l’Hostal de la Gavina va optar per fer de l’hotel una caseta acollidora. Un hotel a manera d’una casa rural catalana, sobretot pel que fa als interiors, però que no obstant això era capaç d’oferir l’últim en confort, higiene i luxe.\nDes dels seus inicis L’Hostal de la Gavina es va convertir en punt de trobada de l’alta burgesia, en un principi només catalana però aviat va assolir fama internacional. Allà es van donar cita grans personalitats tant intel·lectuals, com polítics o fins i tot celebritats de Hollywood com Elizabeth Taylor, Ava Gadner, Sean Connery o Robert de Niro.\n↑ 1,0 1,1 JIMÉNEZ, A. Guia històrica de Castell d’Aro i S’Agaró: declarats béns culturals d’interès nacional.. Castell-Platja d’Aro: Ajuntament Castell-Platja d’Aro, 1996.\n↑ 2,0 2,1 LANAO, P.; TORNS, M.; VINYOLES, C. Rafael Masó, habitat. Girona: El Punt, 2007.\n↑ 3,0 3,1 TARRÚS, J.; COMADIRA, N. Rafael Masó, arquitecte Noucentista. Barcelona: Col·legi d’Arquitectes de Catalunya: Lunwerg, cop. 1996, 1996.\n↑ L'Avi Muné, Any XII, núm. 588, 1 agost 1929.\n↑ La Costa Brava, Any IV, núm. 158, 06 maig 1933, pàg. 6.\n↑ VIDAL, B. Catálogo comentado de las obras de Rafael Masó en la urbanización de S'Agaró. 1916-1935 (en castellà). Barcelona: Dipòsit Digital de la Universitat de Barcelona, 2015.\n↑ «Arxiu Zerkowitz».\n↑ «Centre de Recerca i Difusió de la Imatge».\n↑ La Costa Brava, Any III, núm. 122, 27 agost 1932, pàg. 4.\n↑ La Costa Brava, Any III, núm. 123, 3 setembre 1932, pàg. 6.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Hostal_de_la_Gavina&oldid=22068387»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 oct 2019 a les 19:49.


Rutes en bici per Holanda | Biciland\nRutes en bici per Holanda\nA Holanda hi ha multitud de rutes que faran les delícies d'aquells aficionats al cicloturisme. L'enorme afició dels holandesos per les dues rodes es reflecteix en l'excel·lent xarxa de carrils bici i en la qualitat de les infraestructures\nPer què Holanda és el país ideal per a fer rutes en bici?\nEn primer lloc, com ja hem comentat una mica més amunt, Holanda és el país d'Europa on la cultura ciclista està més arrelada a la societat. Mostra d'això és la increïble adaptació que mostren totes les carreteres perquè els ciclistes se sentin còmodes i segurs. Per increïble que sembli, Holanda disposa de la seva pròpia ambaixada dedicada a la cultura de les dues rodes, aquesta rep el nom de Dutch Cycling Embassy.\nNo hem d'oblidar que al llarg de tota Holanda podem trobar infinitat de pàrquings per a bicicletes. Com a curiositat, comentar que a Holanda les bicicletes tenen preferència de pas davant els vehicles de motor en moltes situacions. Els desplaçaments amb bicicleta per Holanda suposen el 32%.\nNormativa per fer rutes en bici per Holanda\nMentre que a Espanya és obligatori l'ús del casc, a Holanda no ho és. Així i tot, des de Biciland recomanem fer ús d'aquest dispositiu. Queda totalment prohibit viatjar sense agafar el manillar, i circular per autopistes o autovies. Al contrari que a Alemanya o Dinamarca, on hi ha una edat mínima per anar en bici, en el cas d'Holanda no hi ha restricció.\nEl que sí que és molt important, és que la nostra bicicleta ha de tenir algun element acústic (timbre o botzina); no portar-pot suposar una important sanció.\nEn alguns llocs d'Holanda, es pot veure un cartell destinat als ciclistes que diu Rechtsaf voor fietser Vrij, això ens indica que podem girar a la dreta en un semàfor en vermell.\nQuin tipus de bicicleta utilitzar per viatjar per Holanda?\nHolanda és un país enorme i perfectament adaptat per a l'ús de la bicicleta, però hi ha rutes en què la nostra bicicleta ha de disposar d'alguns elements extra. En el cas que només vulguem desplaçar-nos per ciutat fent servir els carrils adaptats, serà suficient amb adquirir o llogar una bicicleta de passeig o fins i tot una plegable. Ara bé, si volem moure'ns pels afores o en plena natura, el més recomanable és desplaçar-se amb una Mountain Bike dotada d'una bona suspensió i en qualsevol cas, portar amb si elements reflectants.\n¿Quines són les rutes més famoses?\nHi ha molts tipus de rutes en bici per Holanda, des de paisatges urbans fins a paisatges exclusivament rurals. Podem destacar entre totes elles la ruta Ijsselmeer, és una de les rutes més llargues i amb més popularitat. Es caracteritza per oferir un paisatge únic i típicament holandès. Ni més ni menys que 400 quilòmetres per pedalar amb el vent a favor o en contra.\nDescompte reserva anticipada rutes d'Holanda\nFes la teva reserva abans del 31 de maig de 2021 i obtindràs unes condicions molt especials en la teva ruta amb bicicleta per Holanda\nUna ruta en bici vorejant el llac Ijsselmeer des de Nunspeet per granges tradicionals, boscos i restes històriques d'antigues muralles\nUna proposta per fer en família per alguns dels millors racons d'Holanda: molins, castells medievals, granges i boscos\nAmsterdam, la meca de la bicicleta\ndj., 30/05/2019 - 10:32\nEl dia que totes les ciutats es moguin com Amsterdam, el nostre món serà un món millor.


El que em passa pel cap: de gener 2016\n"AGULLES DE PLATA"\nUn poema de les Itineràncies.\nTrena amb fils de seda\nenyor i nostàlgia\ni amb agulles de plata\nclava aquesta papallona,\nque arriba de volar\nles ales a bocins,\ncicatrius a l'anima.\nNo hi ha dolor més cert\nque el d'ales clavades,\nde llavis segellats,\ntrenant les angoixes i\nMentre hi ha qui diu\nque l'oblit ens salva.\nPublicat per El que em passa pel cap a 23:05 10 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: itineràncies, Poesia: Glòria Bosch i Morera\nRELATS CONJUNTS: L'escriba\nLa nostra participació a Relats conjunts.\nLa feina d’en Jan, escrivà del Baró de Furient, consistia, majorment, en escriure la correspondència que li ordenava el seu senyor i en redactar contractes i escriptures. També, i aprofitant la seva vessant artística, que era remarcable, per les tardes és dedicava a confeccionar delicats llibres d’oracions per la Baronessa, una dona extraordinària bellesa a qui tots els cortesans admiraven.\nJan, llanguia d’amor per ella i li dedicava primoroses orles florals en cada fulla que dibuixava. La baronessa anava a veure els treballs sovint i en Jan pensava que ell tampoc li era inferent. Desesperant per aconseguir-la va creure que l’única manera de poder-ho fer era allunyant al marit. Per això quan el Baró li va demanar que redactes un escrit exigint explicacions al Senyor del Garrindonys per unes qüestions de terrenys fronterers, en Jan, arriscant la seva vida en l’esperança d’aconseguir l’amor, va redactar la carta amb unes paraules dures i amenaçadores enlloc de les conciliadores i mesurades que acostumava a fer servir.\nLa conseqüència va ser que el Baró aviat va tenir que anar a batallar contra el seu veí. El que en Jan no s’esperava és que el seu senyor, que era més previsor que luxuriós, deixés a la seva esposa engabiada dins d’un cinturó de castedat de tres parells de candaus. La Baronessa, molt emprenyada, l’únic interès que tenia des de aquell dia era guanyar-se la confiança del serraller del castell.\nEntrist, Jan -ara ella ja ni el visitava per les tardes- va deixar de dibuixar les delicades orles de lliris i roses i només les pintava de cards morats. Passava els vespres al hort esperant la inspiració i l’alegria que havia perdut. Allí, en aquestes esperes, va conèixer l'Agnès, una noia que ajudava a la cuina, era de corbes generoses, alegre i força complaent, que li va pujar enseguida la moral. Ara les orles són de melons i figues i adorna les lletres capitulars amb garlandes d’acolorides pastanagues i albergínies.\nAl cap d'un temps, quan el Baró va tornar victoriós de la batalla, el serraller ja feia dies que s'havia fet fonedís, ningú sabia on parava. A la baronessa la van veure marxar poc després, diuen que al convent de Les Penedides on la seva tieta era abadessa.\nPublicat per El que em passa pel cap a 10:52 18 comentaris:\nPERILL A LA CUINA!\nCom alguna vegada hem advertit, és recomanable no caure en la temptació de assajar complicades receptes quan es tenen convidats. Pot ser que per voler impressionar fem un ridícul espantós...\nO el monstre de les galetes:\nAquí podeu veure més fracassos estrepitosos.\nI aquí encara més.\nPublicat per El que em passa pel cap a 0:00 12 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: coses meves, receptes\nTenim nou president, una bona ocasió per recordar els que l'han precedit. No cal que ens els aprenguem de memòria, com ens va tocar fer amb els "reyes godos" però està bé conèixer els noms de tots ells.\nBerenguer de Cruïlles 1359-1362\nRomeu Sescomes 1363-1364\nRamon Gener 1364-1365\nBernat Vallès 1365\nBernat Vallès 1365-1367\nRomeu Sescomes 1375-1376\nJoan I d'Empúries 1376\nGuillem de Guimerà 1376-1377\nGalceran de Besora 1377-1378\nRamon Gener 1379-1380\nFelip d'Anglesola 1380\nPere de Santamans 1381-1383\nArnau Descolomer 1384-1389\nMiquel de Santjoan 1389-1396\nAlfons de Tous 1396-1413\nMarc de Vilalba 1413-1416\nAndreu Bertran 1416-1419\nJoan Desgarrigues 1419-1422\nDalmau de Cartellà 1422-1425\nFelip de Malla 1425-1428\nDomènec Ram 1428-1431\nMarc de Vilalba 1431-1434\nPere de Palou 1434-1437\nPere de Darnius 1437-1440\nAntoni d'Avinyó i de Moles 1440-1443\nJaume de Cardona i de Gandia 1443-1446\nPero Ximénez de Urrea 1446-1449\nBertran Samasó 1449-1452\nBernat Guillem Samasó 1452-1455\nNicolau Pujades 1455-1458\nAntoni Pere Ferrer 1458-1461\nManuel de Montsuar 1461-1464\nFrancesc Colom 1464-1467\nPonç Andreu de Vilar1467-1470\nMiquel Samsó 1470-1473\nJoan Maurici de Ribes 1473-1476\nMiquel Delgado 1476-1478\nPere Joan Llobera 1478-1479\nBerenguer de Sos 1479-1482\nPere de Cardona 1482-1485\nPonç Andreu de Vilar 1485-1488\nJuan Payo Coello 1488-1491\nJoan de Peralta 1491-1494\nFrancí Vicenç 1494-1497\nPedro de Mendoza 1497-1500\nAlfons d'Aragó 1500-1503\nFerrer Nicolau de Gualbes i Desvalls 1503-1504\nGonzalo Fernández de Heredia 1504-1506\nLluís Desplà i d'Oms 1506-1509\nJordi Sanç 1509-1512\nJoan d'Aragó 1512-1514\nJaume Fiella 1514-1515\nEsteve de Garret 1515-1518\nBernat de Corbera 1518-1521\nJoan Margarit i de Requesens 1521-1524\nLluís de Cardona i Enríquez 1524-1527\nFrancesc de Solsona 1527-1530\nFrancesc Oliver de Boteller 1530-1533\nDionís de Carcassona 1533-1536\nJoan Pasqual 1536-1539\nJeroni de Requesens i Roís de Liori 1539-1542\nMiquel Puig 1542-1545\nJaume Caçador 1545-1548\nMiquel d'Oms i de Sentmenat 1548-1551\nOnofre de Copons i de Vilafranca 1551-1552\nMiquel de Ferrer i de Marimon 1552\nJoan de Tormo 1552-1553\nMiquel de Tormo 1553-1554\nFrancesc Jeroni Benet Franc 1554-1557\nPere Àngel Ferrer i Despuig 1557-1559\nFerran de Lloances i Peres 1559-1560\nMiquel d'Oms i de Sentmenat 1560-1563\nOnofre Gomis 1563-1566\nFrancesc Giginta 1566-1569\nBenet de Tocco 1569-1572\nJaume Cerveró 1572-1575\nPere Oliver de Boteller i de Riquer 1575-1578\nBenet de Tocco 1578-1581\nRafael d'Oms 1581-1584\nJaume Beuló 1584\nPere Oliver de Boteller i de Riquer 1584-1587\nMartí Joan de Calders 1587\nFrancesc Oliver de Boteller 1587-1588\nJaume Caçador i Claret 1590-1593\nMiquel d'Agullana 1593-1596\nFrancesc Oliver de Boteller 1596-1598\nFrancesc Oliveres 1598-1599\nJaume Cordelles i Oms 1599-1602\nBernat de Cardona i de Queralt 1602-1605\nPere Pau Caçador i d'Aguilar-Dusai 1605-1608\nOnofre d'Alentorn i de Botella 1608-1611\nFrancesc de Sentjust i de Castre 1611-1614\nRamon d'Olmera i d'Alemany 1614-1616\nMiquel d'Aimeric 1616-1617\nLluís de Tena 1617-1620\nBenet Fontanella 1620-1623\nPere de Magarola i Fontanet 1623-1626\nFrancesc Morillo 1626-1629\nPere Antoni Serra 1629-1632\nEsteve Salacruz 1632\nGarcía Gil de Manrique y Maldonado 1632-1635\nMiquel d'Alentorn i de Salbà 1635-1638\nPau Claris i Casademunt 1638-1641\nJosep Soler 1641\nBernat de Cardona i de Raset 1641-1644\nGispert d'Amat i Desbosc de Sant Vicenç 1644-1647\nAndreu Pont 1647-1650\nPau del Rosso 1650-1654\nFrancesc Pijoan 1654-1656\nJoan Jeroni Besora 1656-1659\nPau d'Àger 1659-1662\nJaume de Copons i de Tamarit 1662-1665\nJosep de Magarola i de Grau 1665-1668\nJoan Pagès i Vallgornera 1668-1671\nJosep de Camporrells i de Sabater 1671-1674\nEsteve Mercadal i Dou 1674-1677\nAlfonso de Sotomayor 1677-1680\nJosep Sastre i Prats 1680-1683\nBaltasar de Muntaner i de Sacosta 1683-1686\nAntoni de Saiol i de Quarteroni 1686-1689\nBenet Ignasi de Salazar 1689-1692\nAntoni de Planella i de Cruïlles 1692-1695\nRafael de Pinyana i Galvany 1695-1698\nCliment de Solanell i de Foix 1698-1701\nJosep Antoni Valls i Pandutxo 1701\nAntoni de Planella i de Cruïlles 1701-1704\nFrancesc de Valls i Freixa 1704-1705\nJosep Grau 1706-1707\nManuel de Copons i d'Esquerrer 1707-1710\nFrancesc Antoni de Solanell i de Montellà 1710-1713\nJosep de Vilamala 1713-1714\nFrancesc Macià i Llussà (ERC) 1932-1933\nLluís Companys i Jover (ERC) 1933-1940\nJosep Irla i Bosch (ERC) 1940-1954\nJosep Tarradellas i Joan (ERC) 1954-1980\nJordi Pujol i Soley (CiU) 1980-2003\nPasqual Maragall i Mira (PSC) 2003-2006\nJosé Montilla i Aguilera (PSC) 2006-2010\nArtur Mas i Gavarró (CIU) 2010-2016\nCarles Puigdemont i Casamajó (CDC) 2016-Presente\nEntre el 121è i el 122è president Felip de Borbó, avantpassat del rei actual, ens plantifica el Decret de Nueva Planta... :-(\nAu, doncs, aquí teniu la llista i, si ho desitgeu, tot el cap de setmana per aprendre-la.\nPublicat per El que em passa pel cap a 0:00 14 comentaris:\nRAMON LLULL A SANTS\nDijous vinent, el 14 de gener, llegirem textos de l'obra de Llull a les Cotxeres de Sants, carrer de Sants, 79 a les 19 hores.\nEl més enriquidor serà la xerrada de Maria Isabel Pijoan, que ens donarà explicacions documentades del moment històric i de l'obra de Llull.\nPenso que serà molt interessant. Us hi esperem!\nPublicat per El que em passa pel cap a 0:00 6 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: coses del barri, coses meves, recitals\nEL BLOG DE LA MEVA FILLA!!!\nPoesia i Relats\nCas típic 3581: noi li agrada Hell on wheels - Hell on wheels és una sèrie que seguim els problemes de la construcció del ferrocarril de la Union Pacífic en els EUA des del 1865 fins al 1869. La guerra ...\nQUISIERA - Quisiera ser una estrella fugaz, y desaparecer en el cielo. Quisiera ser viento y no dejar de volar. Quisiera ser agua de mar que besa la playa, y se va...\nReview: Les màquines del caos - [image: Les màquines del caos] Les màquines del caos by Ricard Efa My rating: 3 of 5 stars View all my reviews\nJoguines. - Rafael Barradas, 1919, *Juguetes* El primer cop que el vaig veure, va ser a la guarderia, Allà va ser on el vaig conèixer. Menut , callat i amb el c...\n"FE" de Gabriel Ferrater - Avui 20 de maig commemorem el centenari del seu naixement. Gran poeta de curta vida per decisió propia. La tens als teus braços. Dorms, i la somnie...\nPle de colors - Obro el llibre i llegeixo en veu alta: CONTINUARÀ... Respiro tranquil·la perquè fa dies que mesuro el ritme de lectura. No vull separar-me d'uns personat...\nPascua Contemplativa con Pablo D'Ors y los AD 2022 - Muy buenos días, muy buenas tardes, muy buenas noches, Si creíais que este blog estaba sin entradas, pues no la entrada es triunfal. Pablo D'Ors y nuest...\nFEBRER I LA SEVA LLUM - LLUM DE FEBRER L'hivern, l'hivern. A poc a poc s'allunya, feixuc i tendrament esvalotat. Com costa de passar, tan fosc encara, quan ja els...\nPropòsits del 2022 - El 2022, un full en blanc. 1. Busco més estabilitat laboral i tornar a xalar de valent a la feina. M'ho plantejo a mig any, perquè he renunciat a la plaça ...\nSORPRESES - "Elles: constel·lació poètica dibuixa un mapa de la poesia valenciana actual escrita per dones. Per sort, no és un mapa complet, perquè a tota hora apareix...\nUN MOMENT D'OMBRA - Venint de la plaça m'aturo. .L'aire és dens i el vent em porta amb les fulles, l'enyor i la flaire d'un vell gessamí. Dins el nuvol de pensaments, els reco...\n" LLIBRE " de Joana Raspall\nAltre cop Joana Raspall amb nosaltres. La poeta, que enguany compleix 100 anys, ens parla d'un bon amic: el llibre. Que no ens falti mai...\ncoses de Bcn (8)\ncoses del barri (19)\ncoses meves (137)\nF. Formosa (5)\nGrans Poetes (12)\nJ. Margarit (5)\nLa Corba de Venus (1)\nPoesia: Glòria Bosch i Morera (92)\nRelats: Eva (10)