Casado donarà suport als pressupostos si Sánchez trenca el diàleg amb Catalunya - À Punt\nCasado donarà suport als pressupostos si Sánchez trenca el diàleg amb Catalunya\nEl líder del PP demana també garanties per a inhibilitar Torra i que Delgado no siga fiscal general de l’Estat.\nPablo Casado en la compareixença que ha oferit després de reunir-se amb Pedro Sánchez / Efe\n17 de febrer 2020 - 17:15\nRenunciar a la taula de diàleg entre l'executiu i la Generalitat de Catalunya, garanties per a inhabilitar el president del govern català i no modificar el Codi Penal per a beneficiar els independentistes. Aquestes són les exigències que ha plantejat el líder del PP, Pablo Casado, al president del Govern, Pedro Sánchez, per a garantir el suport als pressupostos de l’Estat. Així ho ha anunciat el president del PP en acabar la primera reunió de la legislatura que ha mantingut amb el cap del govern, Pedro Sánchez.\nPer a Casado, és essencial que l’executiu “trenque amb els independentistes i els ‘batasuns’” si vol que els populars donen suport als pressupostos. En la seua compareixença, Casado ha assegurat que el govern espanyol té, d'aquesta forma, una “alternativa” i no ha de dependre dels qui demanen la “ruptura dels consensos bàsics” per a traure els comptes avant.\nA més, el líder de l’oposició també ha demanat a Sánchez que no es materialitze el nomenament de Dolores Delgado com a fiscal general de l'Estat, ja que, des del punt de vista de Casado, no compleix el requisit “d’imparcialitat”.\nEl líder del PP també ha exigit a Sánchez que torne a reconéixer Juan Guaidó com a president de Veneçuela i que facilite la informació disponible sobre la trobada a Barajas entre el ministre Ábalos, i la vicepresidenta veneçolana.\nPer la seua banda, el govern, a través d’un missatge de la Secretaria d'Estat de Comunicació, ha lamentat que el PP seguisca “instal·lat en la seua estratègia de bloqueig”. Fonts de l’executiu consideren que aquesta legislatura caldrà diàleg de les forces polítiques “per a desbloquejar assumptes tan importants per a la ciutadania com el finançament autonòmic, el Pacte de Toledo sobre les pensions, o la renovació de llocs en organismes de gran transcendència per al país”.


PEMB | La Tremenda\nEl Pla Estratègic Metropolità de Barcelona (PEMB) és una associació privada sense ànim de lucre —promoguda per l’Ajuntament de Barcelona i l’Àrea Metropolitana de Barcelona— creada per identificar les necessitats i potencialitats del territori a mig termini, preveure les tendències i amenaces i fer propostes per afrontar el futur en les millors condicions.\nActualment es treballa en un procés de reflexió col·lectiva i de definició per tal d’elaborar el nou pla estratègic metropolità, Barcelona Demà. Compromís Metropolità 2030, una estratègia compartida per a la regió metropolitana que farà front als grans reptes urbans del segle XXI.\nEn la segona fase del projecte Barcelona Demà. Compromís Metropolità 2030 s’organitzen uns espais de debat i reflexió per part d’agents del PEMB i també externs. Des de La Tremenda ens ocupem de la producció i comunicació d’aquestes jornades de debat.\nWeb de Barcelona Demà. Compromís Metropolità 2030


Els ajuts per als productors agraris es prorroguen fins a finals de mes - Diari de Girona\nEls ajuts per als productors agraris es prorroguen fins a finals de mes\nEl Departament d'Agricultura ha establert com a nova data el 30 d'octubre perquè els productors facin donacions a algun dels quatre Bancs dels Aliments de Catalunya\nacn 15.10.2020 | 10:23\nUna imatge del tractament de la llet per convertir-la en formatge. ACN\nUna imatge del tractament de la llet per convertir-la en formatge.\nEl Departament d'Agricultura ha decidit prorrogar fins a finals de mes els ajuts adreçats als productors agraris que han patit les conseqüències més directes del tancament de l'hostaleria i la restauració. Agricultura va posar en marxa aquests ajuts per compensar la pèrdua d'ingressos derivada de la crisi sanitària i finalitzava el 20 d'octubre. Arran de les noves mesures decretades pel Govern per frenar la propagació de la covid-19 i, per tant, davant l'imminent tancament dels canals habituals de comercialització, sobretot els lligats al proveïment dels restaurants, hotels i cafeteries, la conselleria ha establert com a nova data el 30 d'octubre perquè els productors facin donacions a algun dels quatre Bancs dels Aliments de Catalunya.\nEls imports màxims de l'ajut són de 100.000 euros per productor, societat agrària de transformació (SAT) i cooperativa, excepte per a les donacions d'oli d'oliva, la mel, la fruita seca i els embotits de porc, que tenen un màxim fixat per productor o soci de SAT de 8.000 euros i de 60.000 euros per al total de la SAT i cooperativa. El màxim d'aquests imports per a les entitats sense ànim de lucre o els elaboradors de productes lactis que compren exclusivament la llet a ramaders d'explotacions catalanes és de 20.000 euros.\nEl Govern activarà aquesta mitjanit les mesures que no afecten drets fonamentals.\nEl TSJC urgeix el Govern que concreti les noves mesures.\nEl Govern treu pit del llegat de Companys i reclama a l'Estat que es disculpi.


El Sant Nicolau passa una prova de foc aquesta nit a la pista del Ciutat Vella | Ràdio Sabadell\nEl Sant Nicolau passa una prova de foc aquesta nit a la pista del Ciutat Vella\nEl Sant Nicolau juga avui el seu partit a la Copa Catalunya | CE Sant Nicolau\n20.10.2017 17:16 Joan Blanch\nEl Club Esportiu Sant Nicolau visita aquesta nit (22 h) la pista del Ciutat Vella. Els sabadellencs, que han estat molt a prop de la victòria en els dos darrers compromisos de la Copa Catalunya de bàsquet esperen fer un altre pas endavant i assolir el triomf. “No veig necessitat al rostre dels meus jugadors però sí crec que mereixem un premi a tot el treball diari que fan”, ha assegurat el tècnic dels col·legials, Oriol Domínguez. Els grana visitaran el Complex Esportiu de la Ciutadella, i s'enfrontaran a un rival que també està en plena construcció. “Serà una bona prova de foc per nosaltres. Per veure com responem fora de casa i si seguim mostrant aquest creixement”, ha reconegut el tècnic dels sabadellencs.\nPer dissabte quedaran els compromisos del Natació Sabadell i el Bàsquet Pia. Tots dos jugaran a domicili i a la mateixa hora (17.45 h). Els de Miguel Ángel Gómez visiten el CB Granollers. Un rival potent, que se sent molt còmode a casa i que a més manté el bloc de la temporada anterior. “És el que més destacaria del rival. Han fet pocs fitxatges i tenen un equip molt sòlid, molt conjuntat”, ha manifestat el tècnic del Natació Sabadell. Els deu dies que porten sense competir han permès a Miguel Ángel Gómez recuperar a alguns dels jugadors tocats i per tant afronta amb més rotació i confiança aquest enfrontament.\nTambé es desplaçarà al Vallès Oriental el Bàsquet Pia. En aquest cas, els d'Oscar Cervantes visiten el Mollet B, un equip que acaba de pujar a Copa Catalunya i que ha tingut un inici força semblant als de Can Colapi. “És un partit important perquè ara mateix el podem considerar un rival directe i crec que al final de lliga també ho serà. Espero que rematem la feina i sumem la primera victòria de la temporada”, ha afegit el tècnic dels sabadellencs, Oscar Cervantes. El Bàsquet Pia no vol repetir els patiments de l'any anterior i per tant, ha de començar ha guanyar quan abans millor.


Calma les emocions, relaxa la ment i delecta els sentits amb aquest espectacular ritual pell de seda al centre Vida Estètica i Benestar, un tractament ideal per regalar\nDeixa la teva pell extremadament suau, sedosa i radiant.\nLa sessió, que té una durada de 90 minuts, inclou:\nLa sessió té una durada de 90 minuts.\nMassatge neurorelaxant amb olis essencials\nAllibera tensions al centre Vida Estètica i Benestar amb aquesta sessió de massatge neurorelaxant de 1 hora amb olis essencials\nTemps restant 9 d 16 h\nMassatge neurorelaxant amb oli d'espelma de karité\nDeixa't sorprendre amb un massatge neurorelaxant: el massatge amb oli d'espelma de karité del centre Vida Estètica i Benestar.\nTemps restant 10 d 12 h\nHigiene Facial Antiedat + Radiofreqüència\nUn plus de lluminositat per la teva pell: Higiene Facial Antiedat + Radiofreqüència al centre Vida Estètica i Benestar Mataró\nManicura Brsailera - Balbcare\nMans Perfectes!! Manicura Brasilera - Balbcare. NOU tractament que hidrata mans i ungles en profunditat al centre Vida Estètica i Benestar.


Eothenomys shimianensis - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEspècie Eothenomys shimianensis\nEothenomys shimianensis és una espècie de rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del centre-sud de la província xinesa de Sichuan, on viu a altituds d'entre 2.200 i 2.600 msnm. Té una llargada de cap a gropa d'aproximadament 100 mm. El seu hàbitat natural són els herbassars. El seu nom específic, shimianensis, significa 'de Shimian' en llatí.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Eothenomys_shimianensis&oldid=28891222»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 des 2021 a les 23:50.


2n d'ESO - Dijous 11 de juny\nBon dia 2n d'ESO! Us trobem a faltar!\nTasca 1. Ain't got no\nAvui us porto una cançó que té un missatge molt interessant. Primer emplenarem la lletra de la segona part amb les parts del cos que sentiu i després contestareu unes preguntes. Cliqueu aquest enllaç per accedir al document i, quan acabeu, compartiu-lo amb mi (Ruth López).\nTasca 2. Experiments casolans!\nHolaaaa. Avui us proposo que feu un experiment supermaco de fer. Es tracta del repetit truc de l’ou i el vinagre. Si el feu estari genial que em compartissiu a mi (Sergi Fernández) o als vostres tutors quatre fotos del principi i el final.\nTasca 3. Tecnologia\nEstaria genial que us quedèssiu amb els tipus d’indústries alimentàries, els processos de conservació dels aliments tant els naturals com els artificials. Hem d'entendre que des que la humanitat està a la Terra ha cercat processos perquè els aliments li durin el màxim fins arribar als processos industrials de conservació que ens permeten menjar un producte amb mesos de diferència respecte de la seva extracció del Medi Natural..\nPer tant, aquesta primera setmana mireu-vos el dossier de forma extensa.


La Llegua Urbana es trasllada a la nit per a evitar la calor — L' Opinió de Torrent\nLa Llegua Urbana es trasllada a la nit per a evitar la calor\nLa cita tindrà lloc el dia 8 de juliol a les 22 hores en el parc infantil de l'Avinguda al Vedat. La participació és gratuïta i de caràcter solidari, per la qual cosa cal aportar en retirar el dorsal, 1 litre d'oli i 1 kg d'aliments\nEl dissabte dia 8 de juliol tindrà lloc la XXIV Llegua Urbana Ciutat de Torrent organitzada per la Fundació Esportiva Municipal (FDM). Una carrera amb un circuit totalment urbà de 5.572’7 m, amb eixida i meta en el parc infantil de l'Avinguda al Vedat. Com a novetat en l'edició d'enguany, la carrera se celebrarà a les 22 hores, evitant així les hores més caloroses i els colps de calor entre els participants. La inscripció és gratuïta i de caràcter solidari, havent d'aportar en retirar el dorsal, un mínim d'1 litre d'oli més 1 Kg d'aliments o 1 litre de llet, que es donarà al Punt d'Aliments de Torrent.\nLa classificació general per categories són: Sènior-M (1999 - 1978), Sènior-F (1999 – 1978), Veterà A-M (1977 - 1968), Veterà A-F (1977 - 1968), Veterà B-M (1967 - 1917) i Veterà B-F (1967 - 1917). A aquesta classificació s'afig la categoria locals, fallers i diversitat funcional. Els 600 primers atletes que arriben a la meta rebran un regal commemoratiu. Les inscripcions, que ja estan obertes, poden realitzar-se a través deL correu info@cronorunner.com, o en les oficines de la FDM, calle Constitució, 49; en horari de matins i fins al dia 6 de juliol a les 13 hores.


Català, no espanyol\nGairebé 1 de cada 4 catalans s'identificava com "només català, no espanyol".\n"L'home, tal com Déu l'ha creat (ignoro per què), s'entrega amb tanta menys força com més vast és l'objecte del seu amor. El seu cor necessita particularitzar i limitar l'objecte dels seus afectes per abastar-los en una abraçada ferma i duradera" (Alexis de Tocqueville, 1805-1869).\nSegons les dades disponibles al web del Centre d'Estudis d'Opinió de la Generalitat, gairebé 1 de cada 4 catalans s'identificava el passat mes de juny com "només català, no espanyol" (22, 8% dels enquestats, Baròmetre d'Opinió Política, REO 857). El 1984, el percentatge era del 8,5%. En aquelles dates el redactor de les presents línies estava embrancat en l'elaboració de la seva tesi doctoral a la Universitat d'Edimburg, la qual versava sobre una comparació entre Escòcia i Catalunya respecte al nacionalisme i la descentralització al Regne Unit i Espanya.\nLa contribució més referenciada d'aquella investigació ha estat la que, temps després i en el món acadèmic anglosaxó, es va encunyar com 'the Moreno question'. Es tractava d'una pregunta estàndard que ha estat emprada en diferents enquestes, el que permet comparar la seva variació entre diferents territoris i dates: "Diria vostè que se sent només (andalús, català, gallec, valencià, etc.); més ( andalús, català, gallec, valencià, etc.) que espanyol; tan (andalús, català, gallec, valencià, etc.) com a espanyol, més espanyol que (andalús, català, gallec, valencià, etc.), o només espanyol?\nEn síntesi, la pregunta indagava sobre el grau de compatibilitat i dualitat en la manera d'identificació dels ciutadans en els seus àmbits estatal i subestatal. Un major grau 'd'identitat dual' reflectiria un solapament de les afinitats identitàries entre el general i el particular. D'acord amb això, l'ordenament jurídic i de govern es legitimaria amb la convivència democràtica d'institucions de govern estatals i subestatals, o de l'administració central d'Estat i de l'administració autonòmica, com en el cas espanyol. Això respondria a la congruència espontània i simultània que es manifesta en la 'pell de brau' entre el català i l'andalús/català/basc/etc.\nImplícit en aquest marc analític normatiu es situava el cas del secessionisme o la independència política. És a dir, quan una majoria de ciutadans de comunitats polítiques com Escòcia o Catalunya s'identifiqués exclusivament com 'només' escocesa o catalana, la bases sociològiques de tal realitat avalarien la reivindicació política de l'autodeterminació i la creació d'un estat propi. El sil·logisme era propi del 'sentit comú', apel·latiu que va donar nom a una de les escoles filosòfiques de major impacte de la modernitat europea originada entre els pensadors de la Il·lustració escocesa del segle XVIII.\nPerò resulta que en el referèndum promogut per la Generalitat l'1-O, i d'acord amb els propis resultats facilitats pel govern català, els catalans que al juny passat no es consideraven espanyols (un milió i quart) van ser insuficients -de haver votat tots i alhora- per arribar a la xifra de dos milions que van dir 'sí' a la separació de Catalunya d'Espanya. Sense perjudici que en propers articles concentrem la nostra atenció en el grup de ciutadans que s'identifiquen com "més catalans que espanyols" (un 21,5%) i d'on, segons el nostre 'sentit comú', provindrien els 800.000 vots de diferència que van conformar el 90% de 'sís' a la secessió l'1 d'octubre, és oportú que ens aturem ara en l'examen dels que només es consideren catalans.\nSeria reduccionista i pretensiós compendiar en una sola variable explicativa la raó que ha fet triplicar el nombre dels que s'identifiquen com 'només catalans i no espanyols' entre 1984 i 2017. Bona part de les opinions abocades en els media i xarxes socials dels últims dies posen l'accent en els errors dels partits d'àmbit espanyol. Aquests, en suma, no haurien sabut adequar-se a les aspiracions de més autonomia, almenys el 45% de ciutadans que expressen un major grau de catalanitat ('només' o 'més que espanyol'). Ara aquests no semblen tenir-ne prou amb menys que la creació d'un nou estat a Europa (que no en el si de la UE, una cosa altament improbable).\nEl que els anteriors percentatges i dígits mostren 'prima facie' és que el nacionalisme polític català (ara representat institucionalment per PdeCat, ERC i CUP) ha estat molt eficaç a l'hora de sumar nous valedors de la independència i d'haver aprofitat la 'finestra d'oportunitat' que ha suposat la Gran Recessió desfermada en 2007-08. No pocs dels frustrats perdedors en la crisi econòmica han optat per alternatives populistes en altres països europeus, donant suport als seus inefables líders polítics (Marine Le Pen, Geert Wilders o Nigel Farage, se'n recorden vostès d'aquest últim?). Al Principat, alguns d'ells (quants?) sí que han optat pel 'somni' d'una Catalunya independent i, per descomptat, més rica ('Espanya ens roba', tornen a recordar?). L'acció coordinada dels partits nacionalistes amb entitats mobilitzades de la societat civil catalana, com ANC o Òmnium Cultural, ha resultat en una narrativa il·lusionant, la qual ha minat la legitimitat del remei federalitzant de l'Estat de les Autonomies.\nLa seva acció ha percudit una i altra vegada en la debilitat de lideratge polític dels partits d'àmbit espanyol, els quals han mostrat recurrentment la seva incapacitat de conformar el que era incipient i embrionari en la Constitució de 1978: Espanya com estat federal. Sense embuts. Valgui com a il·lustració de tal impotència l'existència d'un Senat amorf que no actua com la deguda cambra territorial d'un sistema federal on tots els seus components debaten i eventualment s'acorden les grans qüestions de l'Estat i de l'acció del Govern. Tot just sí que ha servit per oferir poltrones i prebendes a polítics veterans curtits -però amortizats- en les baralles pessebristes dels partits.\nTota la parafernàlia del referèndum de l'1-O, i les seves lamentables conseqüències d'enfrontaments i fractura social, ha corroborat l'encert de l'estratègia nacionalista expressada amb meridiana claredat a l'octubre de 1996 per Joaquim Triadú i Vila-Abadal, en aquell temps membre del Comitè Executiu Nacional de Convergència Democràtica de Catalunya: 'Potser el gairebé 50% de catalans que es consideren tant catalans com espanyols haurien de decantar-se mica en mica cap a una major catalanitat. La bigàmia patriòtica no és una bona solució per als problemes de pervivència per a les nacions sense estat'.


L'Ajuntament de Pineda obre un expedient disciplinari al cap de la policia local\nInicioPineda de MarL’Ajuntament de Pineda obre un expedient disciplinari al cap de la policia local\n23 febrer, 2021 Josep Lluís Vidal Pineda de Mar, Portada, Societat 0\nVehicle de la Policia Local de Pineda de Mar. Foto: Aj. Pineda de Mar\nEl govern municipal de Pineda de Mar ha obert un expedient disciplinari al cap de la policia local per presumptes irregularitats en dos expedients d’informació reservada, segons ha avançat La Vanguardia. La primera conseqüència de l’obertura de l’expedient ha estat la suspensió temporal del cap de la policia.\nSegons el diari, l’expedient disciplinari s’ha obert per “una conducta negligent del cap policial que ha causat perjudici a l’Ajuntament” i la denúncia de dos agents als que pressumptament l’inspector va llençar una galleda d’aigua des del seu domicili.\nEn declaracions a Ràdio Pineda, l’alcalde Xavier Amor ha confirmar l’existència de l’expedient disciplinari i ha explicat que el cos policial s’ha reorganitzat fins que l’assumpte quedi aclarit de forma definitiva. L’alcalde també ha demanat “prudència” en relació a aquest assumpte.\nPolicia Local de Pineda de Mar\n14 abril, 2020 Josep Lluís Vidal Economia, Pineda de Mar, Portada 0\n25 juny, 2020 Josep Lluís Vidal Pineda de Mar, Portada, Societat, Tordera 0


Article enciclopèdic o informació exhaustiva? a Viquipèdia:La taverna/Propostes\nTema de Viquipèdia:La taverna/Propostes\n< Viquipèdia:La taverna/Propostes\nArticle enciclopèdic o informació exhaustiva?\n17 comentaris • 13:55, 1 ago 2018 fa 3 anys\nDarrerament, m'he trobat discrepant amb diversos usuaris sobre la necessitat de posar tota la informació relativa a una determinada veu com:\nles exposicions menors o col·lectives d'un artista plàstic (Lorenzo Valverde#Exposicions col·lectives)\ntots els llibres il·lustrats per un il·lustrador (Pep Montserrat#Llibres)\nla llista de falles infantils d'un artista faller (Ricard Balanzá Martínez)\nla llista de totes les obres de literatura infantil i juvenil publicades per un autor d'aquest gènere (Joan Armangué Herrero#Obres publicades)\nla llista de tots els castells carregats i descarregats per una colla castellera al llarg de tota la seva història (Castellers de Barcelona#Totes les temporades, 1969-2017)\nla llista de totes les actuacions d'un grup de música (Special:PermanentLink/19987474)\nEncara que ho sembli, no és el mateix llistar l'obra de Kazuo Ishiguro que l'obra de Joan Armangué Herrero. En un cas, segur que hi ha informació suficient per fer un article sobre cada obra. En l'altre ...\nLa idea és que no estam fent un currículum de cap biografiat ni de cap entitat sinó un article enciclopèdic. Que una cosa es pugui verificar amb una base de dades de falles o de castells, no implica que automàticament l'hàgim d'afegir a l'article. La intenció no és (o no hauria de ser) fer l'article el més llarg possible, sinó mirar de fer el millor article enciclopèdic possible. Si volem fer l'article exhaustiu, segur que sempre acabarem posant coses com l'històric de tresorers de la colla castellera, el telèfon del club de futbol, tota la llista de concerts d'un grup, l'històric de membres d'una banda de rock o si una persona té el carnet de conduir o no.\nI no estic dient que mai es puguin citar segons quines coses. En qualque hipotètic cas, podria ser que el carnet de conduir d'un biografiat fos ressenyable, però usualment no el posarem. Això dependrà de la cobertura que trobem per part de fonts fiables. Per exemple, podem parlar del cònjuge o dels fills d'Albert Einstein perquè fonts fiables n'han parlat però no fa falta que parlem de molts altres fills i cònjuges, per molt verificables que siguin. O sigui: que una cosa sigui verificable, no implica que automàticament s'hagi d'incorporar a l'article.\nCom a afegit final, només comentar que aquest tipus de problemes es donen sobretot en articles on l'autor té un conflicte d'interessos. En els articles que cream els usuaris sense conflicte d'interessos, solem tenir bastant de criteri a l'hora de discernir allò que és material enciclopèdic i allò que no ho és.\nGràcies per la paciència en arribar fins aquí.\nRespon Modificat 09:52, 16 juny 2018 fa 3 anys\nD'acord que no tot allò verificable és rellevant des del punt de vista enciclopèdic però penso que les obres d'un autor sí que ho són (i soc de les que només posa les més importants). I a més penso que si hi ha informació com per article independent es proposaria per fusionar per extensió. Dit això, coincideixo que sovint els llistats llargs són més un tipus de CV encobert per persones amb CI quan redacten l'article però no comparteixo els teus límits\nRespon 18:36, 16 juny 2018 fa 3 anys\nCrec que tots estarem d'acord que cal estudiar la situació cas per cas. El problema és com definir un reglament o criteri perquè aquestes discussions particulars de cada article no s'encallin en "jo opino A" i "jo opino B".\nD'altra banda, recordar que el lloc per llistes exhaustives d'obres, concerts, castells carregats, etc. és Wikidata.\nRespon 09:56, 18 juny 2018 fa 3 anys\nDiria que un criteri de si una determinada informació és imprescindible o curriculumesca no el tendrem mai. Sempre hi haurà grisos i opinions. El que jo volia és almanco desmuntar el paradigma de com més informació, millor.\nI pels casos de situacions encallades de dues opinions contraposades, recoman demanar ajuda a la Taverna. Més veus sempre ajuden a resoldre el cas cap a un costat o cap a l'altre.\nRespon 12:28, 18 juny 2018 fa 3 anys\nEl paradigma de com més informació, millor ja està desmuntat per normativa.\nRespon 22:26, 18 juny 2018 fa 3 anys\nSí, crec que el paradigma com a tal no està en discussió, tot i que el que cites de normativa es refereix a l'existència de l'article i no al seu contingut\nRespon 00:43, 19 juny 2018 fa 3 anys\nM'he pres la llibertat de fer aquest canvi a partir de la informació aportada pel Pau sobre les directrius a enwiki. Si no el veieu adient, revertiu sense problema.\nRespon 09:30, 19 juny 2018 fa 3 anys\nJo crec que es refereix a les dues coses, tal com es pot veure a :en, on s'explicita molt més el concepte. Per exemple diu:\nTo provide encyclopedic value, data should be put in context with explanations referenced to independent sources. As explained in § Encyclopedic content above, merely being true, or even verifiable, does not automatically make something suitable for inclusion in the encyclopedia.\nExcessive listings of unexplained statistics. Statistics that lack context or explanation can reduce readability and may be confusing; accordingly, statistics should be placed in tables to enhance readability, and articles with statistics should include explanatory text providing context.\nRespon 07:05, 19 juny 2018 fa 3 anys\nHe trobat polítiques a :en que ho expliquen molt millor que jo:\nen:Wikipedia:Neutral point of view#Due and undue weight:\nUndue weight can be given in several ways, including but not limited to depth of detail, quantity of text, prominence of placement, and juxtaposition of statements.\ni sobretot, en:Wikipedia:Do not include the full text of lengthy primary sources:\nWikipedia is not a mirror of public domain or other primary source material.\n(la negreta també apareix a la política)\nRespon Modificat 07:15, 19 juny 2018 fa 3 anys\nHe escrit aquesta checklist per si us pot esser d'utilitat per a detectar aquests tipus de problemes.\nRespon 09:13, 24 juny 2018 fa 3 anys\n@Paucabot, potser m'aparto del tema, però ja que proposes aquesta llista teva d'alertes, m'ha preocupat una mica el punt 14: «Sobrereferenciació: una referència per frase i fins a tres o quatre referències per un mateix fet». Amb relativa freqüència "em surt" el que anomenes sobrereferenciació. Una situació és la que es produeix quan l'article, o una part, s'alimenta de dues o més fonts que proporcionen frases o segments d'informació que, en el redactat resultant, es van intercalant ("una referència per frase"). Una altra, per exemple, és la d'aquelles situacions de defunció on, notícies en diversos mitjans, aporten detalls diferents com ara el dia, el lloc, o alguna circumstància relacionada ("fins a tres o quatre referències"). Alguna recomanació al respecte?\nRespon 19:48, 26 juny 2018 fa 3 anys\nEntenc que que la sobrereferenciació sigui un indici de conflicte d'interessos no vol dir que sigui dolenta per se. De fet, qualsevol dels punts de la checklist de forma aïllada no és preocupant. L'alerta ve quan s'acumulen.\nRespon 19:56, 26 juny 2018 fa 3 anys\nD'acord amb tu (de fet, he posat més o manco el mateix més avall). Una petita precisió, però: jo entenc que sobrereferenciar és referenciar en excés i això diria que sempre és dolent. Una altra cosa seria referenciar només molt.\nRespon Modificat 09:41, 27 juny 2018 fa 3 anys\nEntenc el que dius. Quan estava escrivint això, precisament vaig pensar en qualque exemple dels pocs articles que jo he redactat que podria complir aquest punt.\nUn punt d'aquests no ens hauria d'espantar. El problema és quan, en un mateix article, trobes quatre o cinc problemes de la llista. Això sí que ens hauria de començar a preocupar.\nEl problema de la sobrereferenciació: la idea és que no s'haurien d'usar notícies (=fonts primàries) per anar referenciant cada cosa sinó tendir a utilitzar fonts secundàries. D'aquesta manera, és més fàcil usar una sola font per verificar un paràgraf sencer. En el cas d'una colla castellera, si no tenim fonts secundàries, haurem de fer un redactat referenciat amb notícies del tipus El dia XXX van actuar a YYY<ref>REF</ref> El dia ZZZ van actuar a WWWW<ref>REF</ref> etc. En definitiva: Els articles de la Viquipèdia haurien de basar-se en fonts secundàries fiables i, en menor mesura, en fonts terciàries (Viquipèdia:No feu treballs inèdits)\nI sobre les tres o quatre referències per verificar el mateix fet (no tant la mateixa frase), recordar el que diu Viquipèdia:Encobriment de la manca d'admissibilitat#Sobrereferenciació. Si una referència ja diu que la persona va morir a tal lloc, no necessitam tres referències més que diguin el mateix.\nRespon Modificat 20:06, 26 juny 2018 fa 3 anys\nUn cas de manual: .\nRespon 10:45, 1 ago 2018 fa 3 anys\nAquest cas em sembla tan descarat que n'he proposat la destrucció directa. És publicitat pura redactada pel mateix centre. Si algú creu que no és supressió directa, que ho digui i ja ho passarem a votació.\nRespon 13:47, 1 ago 2018 fa 3 anys\nUn altre cas similar d'aquests dies: Associació Lectura Fàcil.\nRespon 13:55, 1 ago 2018 fa 3 anys\nResposta a «Article enciclopèdic o informació exhaustiva?»\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Tema:Uf53m8vhifq4kd77»\nDarrera modificació: 29 maig 2022 a les 00:29


15 septiembre, 2017 2 noviembre, 2017 • elsgatsdesotaelmeullit\n-¿Que hi trobes Maria a Marrakech?\nÉs una pregunta de fàcil resposta, però a la que li he dedicat uns minuts per pensar-hi…\nA hores d’ara podria haver estat Marrakech, París, Londres o fins i tot la Seu d’Urgell. Sóc una persona com he dit idealista i enamorada dels meus records. Els tracto com si es tractés d’emocions vives, amb cura, amb delicadesa i amb molt carinyu.\nDes de ben petita he anat sumant a una llista mental els llocs que han fet de mi el que sóc. En el pòdium d’aquest rànquing per descomptat s’hi troba la meva estimada Costa Brava, particularment Sant Antoni de Calonge i Palamós qui em va veure créixer, qui a cops de Tramuntana va esculpir en mi el caràcter d’una jove inconformista i somiadora… El meu Cap de Creus, lloc que em veié madurar (ufff quina paraula més lletja), curtirme i adonar-me de el que realment no vull a la meva vida. No sona gaire bé oi? Tot i així forma part d’un passat ple d’errors del que afortunadament n’he après i molt, i del que gràcies a ell la suma resulta positiva, per tant “aceptamos Port de la Selva como punto geográfico de crecimiento personal”. I la meva estimada Marrakech, la ciutat dels sentits, on i va aterrar un pardalet i en va sorgir un fènix…jajajaja\nAleshores, tenint en compte que Marrakech és el punt neuràlgic de tota aquesta història i bogeria viatgera, la que em va tornar a posar els peus a terra per no perdre’m ni un instant de el que m’envolta, i la que ha despertat de nou aquella nena despentinada pel vent del nord, si a això li sumem la quantitat d’estímuls que la ciutat dispara a “modo ráfaga” caminis per on caminis, la ciutat no et permet traslladar el teu pensament a enlloc més que allà mateix. Per tant aquí teniu la resposta, Marrakech és i serà el lloc perfecte on el temps s’aturarà i assaboriré aquell dolç gust a llibertat que em va ser retornat després de tant de temps.\nSincerament? En tinc prou amb un cap de setmana a la medina d’aquesta ciutat, crec que és el temps just per agafar aire i no embogir dins aquest caos. Però sé que no passarà gaire temps perquè s’hi estampi un segell igual al meu passaport.\nDoncs allà i vam deixar les miques que van quedar de l’esmorzar al petit pardal. Avui ens asseiem en aquella terrassa arrepenjant-nos al respald dels sofàs mirant més enllà, mes a poc a poc de l’habitual, allargant les converses amb els companys del Riad, buscant amb la mirada el punt més llunyà, agafant aire, pensant en el que Marrakech ens havia brindat. Suposo que és inevitable pensar-hi encara que teníem tot el dia per davant, però l’endemà tot havia de tornar (tornar… Ho penso i penso, per què?). Crec que no he escollit un bon dia per escriure sobre Marrakech…jajajaja\nVinga, va! El planing del dia?\nPalau Bahia, tombes Saadies, la Kasbah, el barri jueu, i com no… el comiat…a la meva plaça preferida. Som-hi? Som-hi!\nComencem el dia com Déu mana, perdent-nos entre els carrerons de la medina. M’encanta!\nArribem al Palau Bahia travessant els seus verds jardins després de pagar els 10mad de l’entrada, uns jardins cuidats, amb ombra que agraïm, avui el dia colla de calor. Aquest palau diuen que guarda una bonica història d’amor, encara que em fan gràcia les històries d’amor d’aquestes cultures que tenien vàries dones i unes quantes concubines…\nConstruït a finals del segle XIX sota la petició del sultà Ahmed been Moussa qui va reunir els millors artesans d’ aleshores.\nEl seu nom significa “la bella” o “la brillant” en honor a la seva dona predilecta. Ni més ni menys quatre dones i vint-i-quatre concubines formaven el seu arèn. El palau es va construir en una sola planta, i es diu que va ser perquè el visir patia problemes de mobilitat a causa de la seva obesitat.\nCompta amb 160 habitacions i diversos patis, el principal, el pati d’honor presidint-lo una font on ara els turistes ens podem refrescar mentre gaudim de la grandesa dels detalls de l’edifici. Actualment tan sols és possible visitar un terç del palau i les habitacions són totalment buides per culpa del saqueig rere la mort del visir, tot i així meravella cada racó, cada porta, cada sostre treballats d’una manera tant minuciosa i artesanal.\nSi, ens vam trobar de nou amb la Samanta i el Rafa dins el palau, i el que passa quan viatges que si et creues amb més persones que parlen el teu idioma es crea un clima que sembla que hàgem passat els últims Nadals junts!\nLes anècdotes les he decidit deixar pel muntatge del vídeo, i hi ha coses que és millor veure-les que ser explicades!\nAmb tot això deixàvem enrere les muralles del Palau Bahia i posàvem rumb a les tombes de la dinastia que va regnar en l’època daurada de Marrakech, les tombes Saadies.\nTravessant la plaça dels Ferbatries passem per davant de la mesquita de la Kasbah, tancada al públic i només accessible als musulmans, m’encantaria veure tot el que amaga aquest edifici…\nAccedim al recinte passant primer per caixa i pagant de nou els 10mad del tiquet, aquesta caixa col·locada en un passadís que poc dona a endevinar el que amaga. Un passadís ocult que va estar tapiat fins al 1917 quan els francesos cartografiaven la zona des de l’aire i van descobrir aquestes meravelloses restes que ara ens deixen de nou amb la boca oberta.\nSituem als Saadies entre el 1524 i el 1659. Va ser el sultà conegut com el “daurat” qui va ordenar construir un mausoleu sobre la tomba del seu pare el 1557, encara que va ser més endavant quan es va construir un mausoleu annex format per tres sales on en una d’elles actualment trobem la impressionant sala de les dotze columnes.\nRere la caiguda de la dinastia, el sultà Mulai Ismail va fer enderrocar tot el que l’anterior dinastia havia construït, tapiant i deixant en l’oblit aquesta edificació fins que els francesos la van redescobrir i posteriorment rehabilitar. En el vídeo podreu veure alguna imatge de l’estat en què es van trobar.\nEmmarcades per un extrem amb la part sud de la muralla, en la Kasbah, accedim a un jardí descuidat tenint en compte que venim del Palau Bahia. Està clar que la principal atracció del lloc és la sala de les dotze columnes. Un petit passadís deixa pas a una de les imatges més impressionants de la ciutat, crec. Les columnes de marbre de carrara, el sostre de fusta de cedre amb relleu d’or i la tènue il·luminació fan d’aquell un moment únic, quedant meravellat davant de tanta perfecció.\nA ambdos costats de la sala, en trobem dues més, molt mes austeras, i al jardí les més de 100 tombes dels soldats que van servir a la familia.\nUna visita que no et porta més de mitja hora però que realment val la pena.\nAra si, després de les dues visites culturals i després que de nou em trobés les portes tancades del palau del Badi per reformes (sempre és bo que et quedi alguna cosa per conèixer, per tenir una excusa per tornar), dedicarem la resta del dia a fer allò de caminar sense rumb. I ja que som tan a prop, comencem per Bab Agnaou, datada del segle XII i una de les 19 portes que donen entrada a la medina, però sense cap dubte la que ens mostra l’arquitectura més bonica. Diuen que d’ella es penjaven els caps i els cossos dels jutjats… Deu ni do…\nLa calor era algo terriblement insuportable, d’aquelles que et fan perdre per uns segons el sentit, el que indiscutiblement feia que creixés la meva admiració per la devoció d’aquella gent que no prenia ni una gota d’aigua fins a la posta del sol. Perdre’s al barri del Mellah era la millor opció doncs, on l’ombra es fa més present. Si en algun lloc de Marrakech hi ha caliu, és en aquesta part sud de la ciutat, on la gent desenvolupa la seva feina als mercats i botiguetes a part del turisme. On pots comprar fruita, verdura, espècies i remeis casolans, gallines i conills o peix improvisat en una tauleta coent-se a 40 graus sense gel i amb una descarada capa de mosques!\nCaminem a munt i vall entre el barri jueu i la Kasbah. La que va ser la primera construcció fortificada de la ciutat quan cap a l’any 1.062dc l’almoràvit Youssef ben Tachfine i la seva dona Zeinab es van adonar que aquell lloc de pas al desert, era un gran punt estratègic, i aleshores s’hi van alçar les primeres muralles per protegir els qissariat (mercats coberts) i mesquites.\nAixí que entre olors i converses amb els tenders arribem a l’hora de dinar, i avui el lloc escollit és una d’aquelles terrassetes a la plaça de Ferblantiers. Últim dinar a la meva ciutat preferida… Amanida i tagín i una estona per retenir al paladar el ventall d’espècies i sabors concentrat en aquell plat fosc de ceràmica.\nLa tarda va transcórrer sense mes, cap aquí, cap allà i quatre souvenirs per la família. Motxilles preparades al Riad i l’avís de què no deixem per molt tard la tornada a l’aeroport perquè quan es pongués el sol no trobaríem ni un taxi, ja que comença la festa i el tiberi. Però no podíem marxar d’allà sense aquell últim te a Jemaa. L’Oscar li ha pillat el truc ràpid, i compartir amb ell l’espectacle d’aquell indret, veient-lo intentant esbrinar tot el que la plaça amaga és divertit. Últims moments al meu raconet estranger amb una d’aquelles “entrevistes al Sr. Morell” on somiem on volaríem si el temps ens fos regalat. No hi ha diners que paguin aquesta estampa. Aturat temps! Que el sol no es pongui mai…i el fum de les brases i el so de les flautes dansi més lent…\nAixí que sense mirar gaire enrere ens trobem de nou amb els companys del Riad i prenem el taxi que a una velocitat d’infart, passant per alt tots els semàfors i sota un preciós cel rogent ens deixa a l’aeroport.\nComença a ser costum la frase de “no, no és periodista, tan sols treballa a televisió” al control d’extrangeria, segell al passaport mirant-nos de reüll i aquell cafè europeïtzat davant la porta d’embarc… no calen comentaris no? jajajaj\nPerò tot té un final, sabeu per què? Perquè s’ha de deixar pas a el que vindrà, i de ben segur que ens esperen mils d’aventures i paratges més. I aquells també passaran, i aquest és el cercle que enganxa. La història d’una vida que saps com i on comença però mai saps com i quan acaba. Mentrestant, seguirem desplegant el taulell de joc, ja sigui entre aromes a canyella, grans ciutats Europees, selves asiàtiques o el que deparin els daus. Perquè sí! Seguim jugant més que mai!\nNo m’agraden les comiats, i aquest no ho és…\nMarrakech!, ens veiem l’any vinent!\nSeguiré somiant, seguiré aprenent, i sobretot seguirem vivint!!\nPublicado en Descubrint el mon, Marrakech!, MarrocEtiquetado como 48 hores marrakech, blog, blog marrakech, blog viatges catala, cap de setmana marrakech, jemaa, Jemaa el fna, kasbah, Marrakech, Medina marrakech, mellah, posta de sol marrakech, tumbas saadies, viatge marrakechBookmark the permalink.


La UdG aprova el pla estratègic per enfilar cap al 2030 | Joan Trillas | girona | Educació | El Punt Avui\nLa UdG aprova el pla estratègic per enfilar cap al 2030 La UdG aprova el pla estratègic per enfilar cap al 2030 La UdG aprova el pla estratègic per enfilar cap al 2030 La UdG aprova el pla estratègic per enfilar cap al 2030 + La UdG aprova el pla estratègic per enfilar cap al 2030 E-mail\nLa UdG aprova el pla estratègic per enfilar cap al 2030\nEl claustre va donar llum verd al pla estratègic que ha de marcar el futur\nL’escenari sobre el qual es treballarà serà el de la suma d’intel·ligències, la natural i l’artificial\nQuim Salvi , a dalt i segon per l’esquerra, durant la votació del pla, ahir a la UdG J.T.\nLa UdG aprova el pla estratègic per enfilar cap al 2030 La UdG aprova el pla estratègic per enfilar cap al 2030 La UdG aprova el pla estratègic per enfilar cap al 2030 La UdG aprova el pla estratègic per enfilar cap al 2030 La UdG aprova el pla estratègic per enfilar cap al 2030 E-mail\nEl claustre universitari de la Universitat de Girona (UdG) va aprovar ahir en sessió extraordinària el pla estratègic UdG2030 i l’escenari sobre el qual es treballarà: la suma d’intel·ligències. Segons explica el rector de la UdG, Quim Salvi, la suma d’intel·ligències fa referència a la combinació de la intel·ligència natural amb la intel·ligència artificial i la interacció de les persones amb les màquines. Aquestes seran fonamentals per a les oportunitats de transformació social, de desplegament professional o de nous paradigmes d’aprenentatge en un futur immediat. La comunitat universitària hi va donar suport amb 51 vots favorables, 37 en contra i 11 abstencions.\nEl rector, Quim Salvi, defensa que UdG2030 és “un horitzó a llarg termini, un projecte col·lectiu, basat en les aportacions de tots els membres”. “És una aposta –destaca Salvi pel que fa al pla– que va en la direcció de la intel·ligència artificial; per això cal saber detectar quines són les tendències i prendre’n consciència.” I hi afegeix: “Com a comunitat universitària, quan aquest futur immediat ens arribi s’estarà en disposició d’encarar-ho amb les millors oportunitats que això representa. Estant, però, la intel·ligència humana al centre de treball col·lectiu.”\nLa intenció final és compartir un projecte conjunt, un eix que singularitzi la Universitat de Girona i sobre el qual pivoti el conjunt de l’acció universitària. En aquest sentit, la UdG s’alinea a l’entorn de la suma d’intel·ligències i la situa “en una molt bona posició per afrontar els reptes de futur”. El rector destaca que els Objectius de Desenvolupament Sostenible de les Nacions Unides per al 2030, inclosos en la segona opció més votada, no queden exclosos de l’estratègia de la institució, sinó que han d’estar molt presents en “el desplegament de l’acció universitària”. La nova eina de participació, Som UdG –vegeu peça–, es va posar de llarg amb la creació del primer debat sobre el pla estratègic, amb l’objectiu de recollir idees i propostes.\nLa segona opció més votada va ser la que fa referència al desenvolupament sostenible, que va rebre 46 vots favorables, 36 en contra i 17 en blanc. Finalment, la tercera opció, la que s’articulava a l’entorn de l’esperit emprenedor, va ser rebutjada pels assistents amb 65 vots en contra, 21 a favor i 13 en blanc.\nEstem davant d’un horitzó amb un projecte basat en les aportacions de tots els membres\nUna aposta per la participació oberta a la societat\nEl debat per perfilar el pla estratègic ha estat un procés de participació obert en què s’han escoltat moltes veus i actors. Precisament, aquest equip té com un dels seus objectius aquest. Arran d’això, la UdG és la primera de l’Estat que disposa d’una plataforma en línia de participació, Som UdG, adreçada a la comunitat educativa, però a la vegada oberta al conjunt de la societat. L’objectiu de la nova eina és generar debats i propostes per decidir accions futures per incorporar a l’acció de govern. Un dels punts forts és la possibilitat que el ciutadà hi pugui participar. Per això la plataforma permet que tothom pugui obrir un debat o bé participar en algun de ja creat, a més de donar la seva opinió sobre el pla estratègic de la UdG, després de registrar-se amb el nom i el DNI. En canvi, les votacions es reservaran per a la comunitat universitària, estudiants, professors, investigadors i personal d’administració i serveis. Les propostes poden néixer dels debats o bé introduir-se directament. Abans de passar-se a votació, hauran de tenir un cert quòrum (5%), si bé no se serà estricte en aquest punt. La plataforma s’ha desenvolupat amb l’entorn Consul, un programari lliure.


Esmalt d'una obra de Salvador Dalí Reproducció d’una de les obres més emblemàtiques de Salvador Dalí, produïda artesanalment aplicant diverses capes de vernís sobre una làmina. Elegant marc de fusta de wengue exclus... 252400900\nEsmalt d'una obra de Salvador Dalí Reproducció d’una de les obres més emblemàtiques de Salvador Dalí, produïda artesanalment aplicant diverses capes de vernís sobre una làmina. Elegant marc de fusta de wengue excl... 252400800\nEsmalt d'una obra de Salvador Dalí Reproducció d’una de les obres més emblemàtiques de Salvador Dalí, produïda artesanalment aplicant diverses capes de vernís sobre una làmina. Elegant marc de fusta de wengue exclu... 252400600\nEsmalt d'una obra de Salvador Dalí. Reproducció d’una de les obres més emblemàtiques de Salvador Dalí, produïda artesanalment aplicant diverses capes de vernís sobre una làmina. Elegant marc de fusta de wengue exclu... 252400500\nEsmalt d'una obra de Salvador Dalí Reproducció d’una de les obres més emblemàtiques de Salvador Dalí, produïda artesanalment aplicant diverses capes de vernís sobre una làmina. Elegant marc de fusta de wengue excl... 242500400\nEsmalt d'una obra de Salvador Dalí Reproducció d’una de les obres més emblemàtiques de Salvador Dalí, produïda artesanalment aplicant diverses capes de vernís sobre una làmina. Elegant marc de fusta de wengue excl... 252400300\nEsmalt d'una obra de Salvador Dalí Reproducció d’una de les obres més emblemàtiques de Salvador Dalí, produïda artesanalment aplicant diverses capes de vernís sobre una làmina. Elegant marc de fusta de wengue excl... 252400200


Categoria: CasamentJuliol, 2019\n10 Consells per ser un convidat model en un casament\n1- No trigaràs a contestar a la invitació Com vostès saben, organitzar un casament és complicat i sovint provoca atacs d'ansietat extrema en la futura parella. No suposo que no respondre necessàriament implica que estaràs present. I no obligueu els vostres servidors a fer-vos una trucada per confirmar o no la vostra arribada.\nMatrimoni gai: com organitzar el meu casament?\nTràmits Per poder dir ""sí"" per ser estimat, res complicat (excepte com tu, som un desastre de viatge pel que fa a l'administració). Aquí hi ha la llista de documents per proporcionar el vostre fitxer: - Una peça d'identificació - Una prova d'adreça - Un certificat de naixement : els noms, els noms\n6 Consells per triar el vi i el xampany del vostre casament\nPel que fa a l'elecció d'aquestes begudes, tota una sèrie sorgeixen preguntes pràctiques: si un pot passar per un proveïdor o cuidar-se? Quin pressupost s'hauria d'assignar per als vins i els caves? Quina beguda s'adapta a quin menú? Aquí teniu una breu recopilació per ajudar-vos a triar el vi i el xampany .\nTràmits Per poder dir ""sí"" per ser estimat, res complicat (excepte com tu, som un desastre de viatge pel que fa a l'administració). Aquesta és la llista dels documents requerits per a la seva aplicació: - Un ID - Prova de la direcció - Un naixement - Els noms, dates de naixement i ocupacions seus testimonis - un certificat del notari si va a editar un contracte de matrimoni ADVERTÈNCIA!\n10 Idees decoratives per a un casament rural\nUna taula exterior Estem acostumats a veure menjar per a la boda interior. Tanmateix, les sales de recepció solen tenir bastants exteriors, per què no aprofitar-les? Per a una boda rural amb inspiracions bohemi i salvatges, us proposem una festa a l'aire lliure. Podeu afegir diversos passatges de marquesina per a la prima externa\n10 Bones raons per allotjar la festa de solter a Las Vegas\nThe Neon Museum Comenceu les vostres vacances a Las Vegas (i abans de la festa) amb una visita al Museu de Neó. Aquest museu a l'aire lliure alberga més de cent signes lluminosos a la ciutat. Alguns es remunten a la dècada de 1930 i d'altres són més recents, però tots ells se submergeixen en la història de Vegas i les seves marques antigues.\n1- no tardes per satisfer a la invitació Com sabeu, organitzar un casament és complicat i sovint provoca atacs d'ansietat extremes en la futura parella. No suposo que no respondre necessàriament implica que estaràs present. I no obligueu els vostres servidors a fer-vos una trucada per confirmar o no la vostra arribada.\nDel casament: 35 idees de música per a la seva entrada\n1. Cànon en Re major de Johann Pachelbel suposat Ultra tradicional, aquesta música serà probablement la primera opció de les nenes que les regles del nòvia en llençols blancs llargues i visitar moltes pel·lícules romàntiques. Tan romàntic! Carregant ... 2. You Are The Best Thing per Ray LaMontagne Si t'agrada el jazz\n5 Idees per a un casament com cap altra\nHolding No vol casar-se en blanc perquè és massa clàssic per al teu gust? Optar pel color. Un vestit vermell per a un personatge apassionat, rosat per a una ànima romàntica o fins i tot s'atreveix al negre a estar en la nova tendència; pensa també en un vestit de paper. Joc d'accessoris: barret boig per reemplaçar el famós vel\nParis Hilton s'ha compromès, espera a veure el seu anell de bogeria! (Fotos)\nPer a Paris Hilton, les celebracions de final d'any van fer un gir inesperat. De fet, Chris Zylka, el seu estimat durant gairebé un any, va aprofitar les seves vacances d'esquí a Aspen per demanar les seves boniques noces. Com era d'esperar del jet-setter, tot es va immortalitzar a la foto i al vídeo\nUn matrimoni de Harry Potter, t'agrada? (Fotos)\nAquest dilluns, 26 de juny de Harry Potter celebrava el seu vintè aniversari. Recordeu, J. Rodant K va escriure el primer llibre de la saga, Harry Potter i la pedra filosofal , el 1997. I a diferència de nosaltres, el jove mag sembla tenir edat. Llibres, pel·lícules, parcs d'atraccions ..\nFeu els anells de casament: és possible i estimem\nQuan vam decidir ""sí"" a la vida, el moment de triar els anells de casament sempre és molt emocionant. Però hem trobat un concepte més fresc: fes-vos-ho a tu mateix . I sí, és possible i passa a l'Atelier Haut Perché Aliénor Frolet, al districte 17 de París. Escolta, assessorament i benevolència\nUna proposta de matrimoni inesperada i molt divertida!\nBeau Summersill, entrenador de tennis americà és altra cosa que un jove romàntic. Sopars amb espelmes i concursos caminant per la platja, molt poc per a ell. Bé, això és el que pensava la seva xicota. Perquè aquest gran esportista té més d'un truc a la seva bossa. Gaudint d'un partit de bàsquet, fa una petició molt sorprenent al seu amor.\nQuatre, la llegendària col·lecció de Boucheron\nQuatre , una mítica col·lecció de joies que ha seduït a dones i homes amb les seves línies atemporals i modernes i purificat. Davant l'èxit d'aquestes joies, la casa de joieria Boucheron imagina altres petites meravelles. La línia quarta s'amplia amb l'arribada de Quatre ""Edició blanca"" adornada amb un anell de ceràmica blanca\nCom fer un bollo trenat molt bonic? Amb aquest tutorial per un bell pentinat de núvia\nLes poques eines que es de donar compte d'aquest brioix trenat - algunes sivelles de cabell - un elàstic - alguns de laca per al cabell (porta al final de la nit) - i, possiblement, , un bon amic (o un perruquer professional) per ajudar-te. No dubteu a confiar les tenalles i la laca al vostre testimoni\nUn maquillatge de noces sense moure's des de casa\nDia D, no volem passar el dia dispersant, ja hauríem de gestioneu un munt d'imprevistos d'última hora pel que fa als clients o al càtering del vostre casament ... En resum, no us molesteu a córrer cap a la dreta per usar el maquillatge o cap a l'esquerra per fer-vos el cabell. La solució: portem un maquillatge a casa!\n50 Accessoris per al cabell per al meu casament\nCom si l'elecció del lloc de recepció, el pla de taula o fins i tot (i especialment) el vestit de casament no era difícil, encara necessiteu trobar un accessori per perfeccionar la vostra aparença o, millor dit, el vostre pentinat. Què us portarà al vostre cap, un vel, un barret o un accessori per al cabell .\nCasament tutorial Belle per la meva lluna\nper a aquells que van optar per un viatge sota el sol, fora de la qüestió d'oblidar el protector solar. Ens protegim i aprofitem per relaxar-nos. Descobreix ràpidament els nostres elements essencials de compra per fer-ho de forma segura. Tria el suggeriment correcte i aprofiteu per demanar-li al vostre nou marit que difon alguna oli a l'esquena.\nQue bombes per a les vacances?\nEn aquest cas, l'elecció de boniques bombes és una forma de mantenir-se al cim i fins i tot assumir una bogeria, respectant les regles però sense dissimular el seu personatge. Així que hem creat una selecció de trenta parells de sabates per anar a un casament, que serà ideal per a qualsevol situació\nEns agrada que casen la col·lecció de Jimmy Choo 2014\nAl col·lecció 2014 , dissenyador de moda Jimmy Choo utilitza models que s'han demostrat als fashionistes. Així ens trobem amb el clàssic oberts o tancats les sabates de setí de seda , puntes i vidres de Swarovski, així com de color blanquinós colors clàssics i ivori, or i plata o més festiu.


Sant Quirze amb La Marató de TV3 | Diari Sant Quirze\nInici » a-ultimesnoticies » Sant Quirze amb La Marató de TV3\nEls actes amb motiu de La Marató de TV3 omplen l’agenda d’activitats que comencen aquesta tarda i s’allarguen fins diumenge\nEl cap de setmana es presenta protagonitzat pels actes amb motiu de La Marató de TV3. Aquesta iniciativa omple l’agenda d’activitats, que se sumen a altres propostes nadalenques.\nProgramació amb motiu de La Marató\nUn concert de Nadal a càrrec de la Lourdes García obre avui la programació de La Marató, a les 21 hores al Casal d’Avis. Els Amics de la Música organitzen aquesta proposta que combina poemes i música. A la mateixa hora, i orientat a un públic juvenil, la sala nova de La Patronal acollirà la Nit Jove de Grups Locals.\nLes activitats continuaran dissabte amb la tradicional Cantada de Nadales i escudella que prepara El Picarol Blau al Casal d’Avis. Serà a partir de les 16.30 hores. L’activitat continuarà amb l’actuació de Landry el Rumbero a les 18.30 hores a la plaça de la Vila.\nNo faltarà a la cita l’exhibició del Gimnàs Montserrat Creus a les 11 i a les 12 hores, al Casal d’Avis.\nLa música tornarà a ser la protagonista diumenge amb el Concert de l’Escola Municipal de Música Can Barra, a la sala nova de la Patronal. L’actuació començarà a les 11 hores.\nLa plaça d’Anselm Clavé serà l’escenari aquell mateix matí de la trobada que organitzen els Country Mussols a les 11.30 hores. D’altra banda, a les 12 hores, s’organitza una masterclass de Zumba a la plaça de la Vila. A continuació, a les 13 hores, hi haurà exhibició de bollywood i taller de tatuatges d’henna a càrrec de l’AMPA de l’Onze de Setembre.\nEl final del matí musical el posarà el concert d’Acoustic Equation a partir de les 12 hores i fins a les 14h. Serà a la plaça 14 d’abril, i l’organitza Sant Quirze Comerç.\nA la tarda, la Coral Amics per Sempre, del Casal d’Avis, ofereix una actuació a partir de les 17.30 hores.\nPremi butaca 2016 a Sant Quirze\nL’espectacle reconegut amb el Premi Butaca 2016 a la millor proposta per a públic familiar arriba a Sant Quirze el dia de La Marató, diumenge 17. Rialles Sant Quirze porta a escena “Tripula”, de la Companyia Farrés Brothers.\nTradició amb La Marató\nLa Fira Solidària de Santa Llúcia omplirà el menjador de l’escola Purificació Salas el dia 16 de desembre. L’escola, l’Institut Salas i Xandri i l’AMPA del Purificació han organitzat aquesta iniciativa. Una tradició que tindrà continuïtat amb el quinto de Nadal i la xocolatada al centre cívic Torre Julià (Les Fonts), durant el matí de dissabte.\nEls més petits podran fer cagar el Tió durant el matí de diumenge dia 17 al Casal d’Avis. Des de les 10 hores i fins les 13h qui vulgui donar cop de bastó aconseguirà un regal sorpresa, a més d’un esmorzar gràcies a la col•laboració de la Pastisseria Mix i ArtBo.\nEl mateix diumenge la plaça de la Vila s’omple de joguines i contes de segona mà, en el marc del Mercat Solidari. La Mesa de Cooperació ha coordinat aquesta proposta que també servirà per recaptar fons.\nAperitius i solidaritat es troben diumenge a partir de les 12 hores en diferents escenaris.\nThe Boss American Bar, Forn de Pa Valero, Bar Germans Bravo, Frankfurt Josany, La Tartaneta (foodtruck del Niu del Mussol-Lossum), Ferreti, +Diyannale i Avui no cuino-La Manduca, oferiran al públic tot un seguit de propostes gastronòmiques en què en el preu hi haurà inclòs un petit donatiu per a La Marató.\nLes històries d’hivern arriben avui a les 18 hores a la Biblioteca Municipal. Una nova Hora del Conte especial Nadal de la mà de Miqui Giménez. Més informació aquí.\nLa Coral Amics per Sempre interpreta aquesta tarda l’obra “Els Pastorets”. Serà a les 17.30 hores al Casal d’Avis. No us la perdeu!\nFira i pessebre a Les Fonts\nSi voleu viure l’esperit nadalenc, avui i demà podeu passejar-vos per la Fira d’artesans de Les Fonts. El centre social (c. Santa Teresa, 1), acull aquesta proposta, des de les 17 fins les 21 hores els dos dies.\nTambé al mateix espai, comença avui i fins diumenge el Pessebre Vivent. L’horari de visita és de 19.30 a 21 hores.\nJa comença la temporada de Festes i, com sempre, arriba el Concert de Nadal de l’Ateneu del Món. Serà el proper dissabte 16 a les 21h a la sala històrica de La Patronal. Aquest any podrem gaudir de l’actuació de l’Àngela Suárez Quartet:\nDesprés del concert, cava i dolç per a tothom.\nLa Penya Motera KM0 organitza diumenge una botifarrada. La cita arriba enguany a la seva 15a edició. Es tracta d’una concentració amb participants de tots els racons del país i amb una afició comú: el motociclisme. Al llarg del matí s’organitzaran diverses activitats, com música en directe, sorteig d’un viatge o exhibició de cotxes elèctrics, entre altres. La concentració tindrà lloc als voltants del poliesportiu municipal.\nPodeu consultar tota la programació a l’agenda municipal.\nConsulteu aquestes i altres activitats en el document del Cicle Nadalenc:\nCicle Nadal 2017 (133 Kb)\nDiari Sant Quirze La Marató de TV3 News SQ PREMI BUTACA 2016 Sant Quirze del Vallès\t2017-12-15


Club Hoquei Mataró » Club\nEl Club Hoquei Mataró (fins l’any 1992 DC Mataró) acumula més de cinquanta anys d’història. El primer partit oficial es va jugar el 15 d’octubre de 1951 i, dos anys més tard, es van constituir els primers equips de base.\nDurant més de cinc dècades, el CH Mataró ha estat desenvolupant una gran tasca tant a nivell de formació com d’esport d’alt nivell. L’entitat té a les seves vitrines una Lliga, una Copa d’Espanya, i una Copa CERS, i ha militat a la Divisió d’Honor en cinc períodes diferents durant els últims 40 anys.\nA nivell de base, l’entitat compta amb un gran planter que cobreix totes les edats i inclou diversos equips femenins que ja han donat grans fruïts en forma de jugadores internacionals.\nEl CH Mataró juga els seus partits al Poliesportiu Municipal de Cirera, i compta amb el suport de diferents empreses col·laboradores, a més de l’Ajuntament de Mataró.\nL’any 1967 el D.C. Mataró es proclama Campió de la Copa d’Espanya contra el Vilanova\nLa temporada 68-69 el D.C. Mataró guanya el Campionat de Catalunya.\nL’any 2009 el CH Mataró es va proclamar campió de la Copa CERS, fet que converteix l’equip en la primera entitat de la ciutat que guanya un títol europeu.\nL’any 2003 el CH Mataró es proclama campió de la Copa del princep, disputada a Cerceda, contra l’equip amfitrió.\nPresident: Ignasi Prat\nSecretaria: Mònica Isach\nAdministradora: Imma Ordàs


Dret de la Competència - Advocats a Barcelona, Madrid, València i Sevilla| DWF-RCD\nÀrees de pràcticaDret de la Competència\nL’Àrea de Dret de la Competència de DWF-RCD assessora regularment entitats públiques, associacions professionals, empreses i multinacionals en tot tipus de sectors econòmics, tant a nivell domèstic com davant de la Unió Europea. Així mateix, també compta amb experts en matèries regulatòries i de compliment normatiu.\nL’equip està integrat per advocats especialistes amb una dilatada experiència en les diferents àrees que conformen el Dret de la Competència, i assessora tant de forma preventiva com davant d’investigacions desenvolupades per les autoritats nacionals o europees.\nSuport i assistència a clients investigats per la Comissió Europea (CE)/Comissió Nacional dels Mercats i la Competència (CNMC)/Autoritats autonòmiques de competència, per infraccions de càrtel o abusos de posició dominant. Assistència en inspeccions i en processos de sol·licitud de clemència o reducció de sancions.\nSuport i assistència a empreses víctimes de càrtels de tercers. Accions de reclamació legal de danys i perjudicis.\nAssistència a empreses o a start-ups víctimes d’abusos per part d’operadors dominants.\nElaboració de programes de formació i compliance en matèria de competència, per a empreses i associacions.\nAnàlisis de riscos antitrust en processos de due diligence en operacions d’M&A.\nAssessorament a empreses en projectes de col·laboració amb competidors (UTE, joint ventures, etc.) i/o acords de distribució amb clàusules d’exclusiva i/o restriccions a revendes.\nLobby: elaboració d’informes sobre modificacions regulatòries i/o impugnació de normes amb disposicions contràries a la lliure competència.\nEn operacions d'M&A, assessorament en matèria de control de concentracions econòmiques, que inclou l’avaluació de la necessitat de notificació davant la CNMC (o CE) per superar els llindars de facturació i/o quota de mercat. Coordinació d’aquests procediments (notificació abreujada o ordinària) i disseny i negociació de compromisos en operacions complexes.\nAssessorament a empreses afectades per concentracions de tercers amb un important impacte en els seus mercats.\nAssistència a clients en litigis referits a infraccions de la normativa de competència deslleial (actes d’engany, confusió, explotació de la reputació aliena, etc.).\nAssessorament i representació en qüestions de Dret de la UE de caràcter més general, com ajudes d’Estat, comerç, regulació sectorial o contractació pública.\nSuport i assistència a empreses afectades per ajudes públiques concedides a tercers.


La Fundació Salut Empordà tanca consultoris locals per disposar de més sanitaris - Diari de Girona\nLa Fundació Salut Empordà tanca consultoris locals per disposar de més sanitaris\nL'Hospital de Figueres no disposa d'UCI\nsònia duñach/empordà.info 18.03.2020 | 11:56\nLa Fundació Salut Empordà tanca consultoris locals per disposar de més sanitaris Empordà.info\nLa Fundació Salut Empordà (FSE) ha pres mesures per a poder tenir més professionals disponibles i reduir el risc de contagi del Coronavirus. D'una banda, han suprimit les pràctiques i formacions de professionals no titulats. També s'han anul·lat temporalment els consultoris locals que depenen de l'ABS l'Escala, d'aquesta manera els professionals de la salut disminueixen la itinerància i permet que els equips mèdics puguin desdoblar-se, reduint el contacte entre ells. També s'han reduït i reprogramat les consultes externes i intervencions.\nA més, la FSE ha augmentat la seguretat i la neteja dels centres, ha pres mesures per minimitzar l'ús d'espais col·lectius i utilitzen els agents de protecció.\nMartí Masferrer, gerent de l'Hospital de Figueres, explica que han habilitat entre 30 i 35 llits arran de la situació sanitària. Tanmateix, recorda que aquest centre «no disposa, de moment, de testos de coronavirus i tampoc disposa d'unitat de cures intensives. Els casos d'ingrés hospitalari s'han de derivar a l'Hospital Trueta o al Santa Caterina» i quan tenen un possible cas d'infecció per coronavirus actuen d'acord amb les indicacions de la Unitat d'Epidemiologia Cínica (UEC). Masferrer apunta la possibilitat d'obrir una «unitat de monitorització, si els altres centres se saturessin».\nL'emotiu agraïment de dos gironins al personal sanitari.\nLa Fundació Salut Empordà detecta tres nous casos de coronavirus.


Involucra la teva empresa! – Fundació Escó\nLa Fundació Escó ofereix a les empreses la possibilitat de col·laborar amb diversos projectes per realitzar una acció social conjunta i contribuir a la millora de les condicions de vida de moltes famílies en risc d’exclusió.\nSi ets una empresa, tens moltes modalitats de col·laboració! Quina és la teva?\nFes una aportació econòmica. Col·labora econòmicament, de manera puntual o periòdica. Si la teva empresa té algun interès especial, també pots ajudar-nos a finançar un projecte concret. Informa’t!\nFes un donatiu de material. També pots col·laborar amb la fundació fent un donatiu de material fungible, d’oficina, informàtic o audiovisual.\nOfereix la teva especialitat. La teva empresa també pot col·laborar oferint gratuïtament serveis de missatgeria, impremta, gestoria, cessió d’espais lúdics i esportius…\nVine a fer de voluntari. Anima la teva empresa i proposa’ls un voluntariat corporatiu: cedir temps laboral per posar la capacitat professional a disposició de les necessitats de la Fundació Escó.\nExplica’ns la teva iniciativa solidària. Si tens alguna proposta solidària, t’escoltem!\nPer a més informació o per a col·laborar amb nosaltres:


Arxivar per Octubre 2012\nProjecció del documental “Sueños colectivos” (31-10-12)\nOrganitza l’acte el col·lectiu Arrels.\nEn l’actual context de crisi, on les elits estan en ofensiva descarada per llevar-nos els drets laborals i socials aconseguits després de dècades de terribles lluites, es fa imprescindible contraposar una alternativa al neoliberalisme i a l’estatisme que proposa gran part de l’esquerra.\nLa democràcia no es construeix en els parlaments sinó en els talls de feina, en les barriades, en els pobles, en els municipis; de baix a dalt i no de dalt a baix. Només un poble conscient de ser el subjecte actiu de la democràcia la pot construir. Fet extraordinari aquest que es va produir en gran part de la zona republicana durant la Guerra Civil espanyola i que va superar les estructures estatals i capitalistes, abolint l’explotació i la dominació a través de la col·lectivització i la democràcia directa. Un exemple del qual es pot aprendre molt -dels errors i les virtuts- per tal d’estructurar una alternativa societària que rebutgi tan l’ambició malaltissa del capitalisme com la vertebració burocràtica i maquiavèl·lica de l’Estat.\nPer tot això vos convidam a la projecció del documental “Sueños colectivos” (2011) que tendrà lloc el pròxim dimecres dia 31 d’octubre a les 20:00 hores al bar Sputnik (Via Portugal de Manacor) i al posterior\nOrganitza l’acte: Col·lectiu Arrels.\nDuracció: 90 min.\nCategories: Actes, cinema\naudio Camilo Berneri – Frank Mintz\nManolo Gallego i Frank Mintz xerram sobre Camilo Berneri.\nRessenya de ‘Mussolini a la conquista de las Baleares’ al Última Hora\nRessenya de ‘Mussolini a la conquista de las Baleares’\nÚltima Hora, 21 d’octubre de 2012\nCategories: Història del moviment llibertari, Llibres, premsa\nPaellada popular de la Coordinadora Llibertària de Mallorca (20-10-12)\nUs volem convidar a la Paellada Popular que hem organitzat pel dia 20 d’octubre a les 13.30 hores a s’Hort, un foravila que es troba sortint de Manac\nHem establert un punt de trobada a l’Hipòdrom de Manacor a les 13.00 hores.\nAllà partirem cap el foravila. És ben a propet. Per arribar a l’Hipòdrom aquest enllaç us mostrarà on està situat.\nEl preu és de 5 euros i inclou el plat de paella, aigua i vi.\nPer apuntar-vos basta ens envieu un mail en aquest correu electrònic.\nindicant quantes persones sereu. Convideu tothom qui vulgueu, tothom hi està convidat. Teniu fins el 18 d’octubre per a reservar el vostre plat.\nEls beneficis aniran destinats a la Caixa de Resistència de la Coordinadora Llibertària de Mallorca.\nSalut i esperem veure’ns el dia 20.


Juvé & Camps - Temps de Vi\nQuatre generacions d’una família dedicada en cos i ànima a la viticultura, consagrada a l’elaboració de grans caves i vins. Una història centenària fortament arrelada a la terra, al Penedès.\nHarmonia de terra, de llum, d’aigua i d’aire mediterrani als ceps. Respecte per la natura. Equilibri mediambiental, biodiversitat i rigor vitivinícola. Les 271 hectàrees de vinya propietat de Juvé & Camps, ubicades al Penedès, a les zones més adequades per a cada varietat de raïm, garanteixen la màxima qualitat dels caves i vins. Pura expressió de terrer.\nEl respecte per la natura i els seus cicles, així com el convenciment que només des de l’admiració es poden aconseguir grans caves i vins, és una constant en la història de Juvé & Camps.\nEl celler d’Espiells\nEl secret del raïm es revela al celler, on la natura es torna líquida i el most es converteix en vi. Les nostres instal·lacions d’Espiells son una fita en la història vitivinícola de la família i son emblema de progrés al Penedès.\nLes caves a Sant Sadurní d’Anoia\nMÉS INFORMACIÓ: https://www.juveycamps.com/ca/\nProgramat per Meraclic


“La situació del músic és delirant” | CARINA FILELLA | Música | La República\n“La situació del músic és delirant” “La situació del músic és delirant” “La situació del músic és delirant” “La situació del músic és delirant” + “La situació del músic és delirant” E-mail\n20 novembre 2020 21.00 h\nPRESIDENT DE L’ACADÈMIA CATALANA DE LA MÚSICA I CANTANT DE SOPA DE CABRA\nVuit mesos després que l’activitat musical hagi quedat gairebé en no-res, Gerard Quintana alerta que el sector quedarà tocat de mort i que costarà anys refer-lo\nEl cantant de Sopa de Cabra va treure nou disc just a l’inici de la pandèmia ACM.\nGerard Quintana és president de l’Acadèmia Catalana de la Música ACM.\n“La situació del músic és delirant” “La situació del músic és delirant” “La situació del músic és delirant” “La situació del músic és delirant” “La situació del músic és delirant” E-mail\n“El percentatge de músics professionals, que puguin viure de la música, serà molt petit. Correm el perill de desaparèixer”\n“Una sala de concerts ni tan sols està tutelada per Cultura, sinó per la Conselleria d’Interior, com ho pot estar un puticlub”\nFI DEL NEGOCI\n“Hi ha sales de concerts que s’han endeutat per poder aguantar; algunes estan fent els tràmits per al tancament”\nLes xifres que planen sobre el sector de la música són devastadores després de vuit mesos de pandèmia i de la suspensió fulminant de l’activitat cultural: un 70% dels músics no tenen cap concert previst per al 2021; el 95% de l’activitat a les sales de concerts ha estat cancel·lada i les pèrdues que acumularan fins a final d’any sumaran 120 milions.\nHi ha possibilitats de refer el sector?\nPer part nostra hi ha voluntat, però les possibilitats cada cop són més dubtoses. Ja teníem dubtes fa quatre mesos, quan s’iniciava la possibilitat d’una activitat reduïda a l’estiu, pactada amb el Procicat, i que era una manera de demostrar la capacitat de convertir els espais culturals en llocs segurs. Hi havia la idea que la música i la cultura en general eren un perill per a la salut, però vam aconseguir fer el canvi, que d’alguna manera va culminar amb la declaració de la cultura com a bé essencial. Però també vam constatar que a l’estiu l’activitat va ser mínima i que la programació va saltar pels aires. La voluntat de l’administració de voler fer conviure la cultura en aquesta situació de pandèmia no ha estat determinant.\nDe fet, el govern va declarar la cultura com a bé essencial i dos dies després ho va tancar tot.\nSí, el motiu era reduir la mobilitat. Però ens adonem que hi ha mobilitats per a moltes coses. Hi ha un perjudici en el sentit que quan s’ha de tancar alguna cosa, tanquen la cultura, tot i la declaració com a bé essencial. Nosaltres ja demanàvem un marc normatiu per reforçar la declaració, i malgrat això es va tancar tot, i en alguns llocs, com a Tarragona, fins i tot abans que hi hagués motiu per fer-ho.\nVan impulsar la campanya La cultura no se suspèn, es prorroga. Però els concerts suspesos s’han reprogramat?\nAquí hi ha una gran dificultat: malgrat que hem parlat amb la Federació i amb l’Associació de Municipis, són òrgans que no són tan vinculants, que no poden passar per sobre de tot això. Aleshores, l’única opció que li queda a un músic o a un promotor és denunciar l’ajuntament que incompleix o cancel·la un contracte. Hi ha hagut voluntat per reubicar alguns esdeveniments per a noves dates, però no ha estat la norma.\nHi ha hagut de denúncies per part dels músics?\nNo, perquè el problema ja ve de lluny. Qualsevol artista o promotor té dret a enfrontar-se a un poder públic, en aquest cas municipal, però no és el que s’acostuma a fer, sobretot quan implica el temor de no tornar a ser contractat o quan un altre ajuntament considera que aquell artista o promotor és conflictiu. Tot això ho dic tenint en compte que el món municipal és el principal promotor del país. En un tant per cent molt elevat, la contractació al país es fa a través de les programacions culturals, les festes majors, etc. I el que ha passat aquest estiu és que només es va fer entre un 5 i un 10% de l’activitat. La perspectiva és incerta, i la situació per als propers mesos i per a la temporada vinent serà tant dolenta o pitjor que aquesta. Hi ha músics que fa vuit mesos que estan aguantant en blanc. La situació és força dramàtica. I el cas de les sales és paradigmàtic. Amb la campanya L’últim concert, que s’està fent en un munt de sales, es posa en dubte que es pugui anar més enllà d’aquest desembre si no canvien les coses. Ens trobem en un país que no és econòmicament fort, un estat endeutadíssim, no hi ha recursos i sembla que es va posant la pastanaga una mica més enllà per contenir la impaciència de la gent, tot i que difícilment hi ha solucions i som conscients que, malauradament, es perdran moltes coses pel camí.\nTemen que tanquin definitivament moltes sales de concerts?\nSí, hi ha sales que estan obligades a tancar ara i que ja estan fent tots els tràmits per al tancament. Des de mitjans de març no hi ha activitat. Durant tots aquests mesos tancats sense poder exercir cap activitat, han hagut de seguir pagant les despeses. Alguns es van poder acollir als ERTO, però hi ha moltes casuístiques diferents; no és el mateix una sala petita –que també ho pateix– que una sala amb 120 treballadors i amb unes despeses de 150.000 o 180.000 euros. Vuit mesos amb aquests números fan que moltes sales s’hagin endeutat per poder aguantar, i no veuen l’horitzó. Un segon endeutament, amb vista a, per exemple, que al febrer es pogués tornar a obrir del tot, seria possible; però si no fos així, res. Estan en una situació insuportable. Per això estem lluitant des de fa mesos, però queda molt poc temps. No oblidem que les sales, a part d’espais lúdics, són els espais on es crea el teixit, on es formen i creixen les propostes creatives. Tinguem en compte que només a Barcelona hi ha quatre escoles de grau superior de música; per tant, cada any s’estan formant un munt de músics. Molts van més enllà d’un impacte local per la seva qualitat i per la seva nova mirada. I tot falla si es desmunta el feble i fràgil teixit i les estructures que teníem fins ara. La situació del músic és delirant.\nUn dels problemes principals és que el músic no té un règim laboral clar?\nAixò és fonamental i hi estem treballant des de fa temps. Ara mateix el músic està enormement desprotegit. Si hi ha una protecció legal, és una llei de l’any 85. Des de l’Acadèmia vam impulsar la Plataforma per la Música, amb altres institucions. Fins i tot es va redactar la reforma de la llei, en contacte amb l’anterior ministre José Guirao. L’Estatut de l’Artista estava aprovat per unanimitat, i quan havia de passar la tramitació del Congrés va començar la inestabilitat política, la moció de censura, les eleccions..., i tot va quedar aturarat. Però la realitat és que sense una regulació laboral, un músic només ho és si exerceix l’activitat. Això s’ha vist amb els ajuts que s’han aprovat ara.\nSembla que pocs músics s’han pogut beneficiar dels ajuts extraordinaris.\nExacte. Però no només aquests excepcionals, sinó els anteriors, en què al músic se li demanava que per estar donat d’alta al règim d’artistes havia de fer un mínim de quinze concerts en una sèrie de mesos. Ara, quan fa vuit mesos que la majoria de músics no han pogut fer més de tres concerts, vol dir que si no pots demostrar la teva activitat no pots demostrar tampoc la teva professió. És urgent regular-ho. Totes les administracions i tots els partits, d’aquí i d’allà, són conscients que és necessari, però la situació actual no permet accelerar-ho. I això fa evident que la música no es considera una prioritat. Difícilment passaria en qualsevol altre sector econòmic. Tenim la idea que la cultura és una cosa prescindible, i això està encastat en la mentalitat no només dels governants de Madrid, sinó de molts dels d’aquí. Seguim batallant, però el desgast és enorme.\nHi ha moltes realitats diferents entre els músics. Alguns que s’hi poden guanyar la vida i d’altres que han de fer filigranes. Això també debilita la cohesió del sector?\nMolts que puguin viure acomodadament de la música, malauradament no hi són, almenys aquí; i quan ho poden fer és perquè marxen a un altre lloc. Però sí que hi ha casuístiques molt diferents. No és el mateix un músic d’una orquestra pública (que n’hi ha molt poques, però existeixen), que un músic de jazz que toca en petits locals. I hem de tenir en compte que una sala de concerts ni tan sols està tutelada per Cultura, sinó per la Conselleria d’Interior, com ho pot estar un puticlub. És a dir, la dificultat que tenim per defensar aquest espai, que en qualsevol altre lloc del món està considerat un espai de cultura, i aquí no. És picar ferro fred. Sí, les casuístiques entre els músics són diverses, però ara segurament els que apleguen més públic són els que ho tenen més difícil. Fins i tot els que fan gires internacionals s’han vist absolutament afectats en aquest sentit. Té les mateixes condicions un Bruce Springsteen si vingués aquí a tocar (podria tenir un públic d’entre 400 i 800 persones), que un grup local. Ara mateix, la línia entre un músic professional i un d’amateur és invisible. No sé si arribarem al final d’aquesta pandèmia, però veurem que el percentatge de músics professionals, és a dir que puguin viure de la música, serà molt petit, haurà disminuït molt. Correm el perill de desaparèixer, com a mínim parlant de professionalització. La música no desapareixerà, però el sector es veurà molt debilitat i costarà anys transformar-lo. I sí, malgrat que hi hagi casuístiques diferents, afecta tota l’estructura. No sé quant temps passarà fins que puguem tornar a veure 25.000 o més persones veient un concert.\nLa cultura en viu és la que ha sortit més mal parada de la crisi. Pot passar que a partir d’ara canviem els hàbits pel que fa al consum cultural, i de la música en directe en concret?\nSí que pot passar, però com que no s’han fet els deures, no hi ha alternativa; sobretot alternativa de treball. Molts músics fan altres feines, i sovint treballen en el món de la docència, que també s’ha vist afectadíssim, perquè les escoles d’ensenyaments artístics també han tancat. Anteriorment, ja es van canviar els hàbits de la música enregistrada, fins al punt que gairebé ha desaparegut el format, perquè el format és el propi aparell, ja sigui la pantalla de l’ordinador o el mòbil. Sí que hi ha casos, arreu del món, sobretot a Àsia, on la consciència de grup és diferent a la d’aquí, i ahir veia gent que està fent concerts en línia de pagament. Aquí no tenim aquesta cultura. De fet, l’Estat espanyol és dels que encapçala el rànquing del que en diem la pirateria: el fet de no pagar per la cultura, sobretot a les xarxes. També és un dels llocs on la quota per accedir a internet és més cara. La gent es pensa que no paga res, però paga; en canvi, no paga pels continguts, ni hi ha res reglat en aquest camp. Fins i tot en països com a l’Argentina i Mèxic, l’streaming funciona millor que aquí. Estem pressionant perquè l’Estat incorpori la directiva europea en el tema digital.\nAra que el consum musical a través de les xarxes i les plataformes digitals deu haver augmentat, cal accelerar la regulació d’aquest entorn digital?\nCuriosament n’ha augmentat el consum, però han disminuït els ingressos!\nPerquè en els primers mesos de confinament molta gent es va donar de baixa de subscripcions a plataformes musicals digitals. La gent no tenia feina, es va donar de baixa i va deixar de pagar. I va mirar d’accedir a continguts gratuïts a través de la xarxa.\nLa indústria discogràfica catalana ha perdut un 65% dels ingressos. Hi ha salvació?\nL’ha afectat molt, sobretot perquè veníem de la crisi dels noranta, amb tota la digitalització, i quan el negoci va passar a mans de les operadores de telefonia, sense haver de pagar res pels continguts. Aquí ja hi va haver un sotrac, que va fer que la indústria es reinventés. Es fa difícil parlar només de discogràfiques, perquè les discogràfiques van passar a ser editores, promotores, managements..., tot es va anar confonent. Els resultats de les discogràfiques estan molt lligats al directe i, després, a la qüestió digital. Si la qüestió digital no està regulada, malament. És una de les coses a què ha d’atendre l’Estat d’acord amb la directiva europea que està pendent d’aprovar. S’han de superar aquestes comissions tan desavantatjoses i tan lesives per als artistes.\nL’Acadèmia ha presentat ara un pla de rescat per al sector. Creieu que l’administració se’l farà seu i el farà efectiu?\nÉs molt difícil que l’administració se’l faci seu, sobretot després d’haver vist les primeres reaccions. Depenem de moltes altres conselleries, a banda de Cultura. Els ajuts ja es veu que són insuficients, insatisfactoris, perquè no poden cobrir la totalitat de la gent; sembla que són una carrera d’obstacles per veure qui l’aconsegueix, que és el que va passar fa uns dies amb les ajudes als autònoms. Però el que costa més és l’acció política i coordinada entre departaments, entre governs, entre administracions. S’haurien de poder fer coses que s’han fet en altres països del nostre entorn, com congelar els impostos per a la gent que té prohibida la seva activitat. No pot ser que tinguis prohibida la teva activitat i hagis de seguir pagant els impostos, el lloguer, els subministraments, la Seguretat Social... És de bojos! I això és que fa que molta gent tingui desafecció i que ja ningú no esperi res dels governs.\nEstà pres pel pessimisme?\nSoc realista. Si fas tancar l’activitat a la gent, però no tens la manera d’ajudar-la a suportar aquell tancament i, d’altra banda, no et bolques en l’acció política per poder fer sostenible tot això, malament. L’única cosa que hi ha són reunions, paraules, terminis i eleccions a la vista. Ve Nadal i, seguidament, hi haurà la campanya electoral. Suposo que els partits ho tindran difícil per fer creïble el seu discurs quan la seva acció no està a l’altura de les circumstàncies.\nLa comunicació confusa per part del govern sobre les mesures que cal emprendre també els ha perjudicat?\nSí, i s’han fet des del desconeixement del sector. No pots dir una cosa i l’endemà una altra perquè estàs provocant un daltabaix enorme. Qualsevol projecte demana una producció un temps de treball, d’elaboració, d’assajos, d’inversió... No pot ser un anar endavant i endarrere constant. Cal un cert pla, una previsió i una acció paral·lela. I estem veient que la reacció de gent no és la mateixa que al març. Ara tenim més informació, ja no tenim aquell xoc, sinó la demostració que durant mig any l’acció i l’efectivitat de les mesures no han estat a l’altura. Hem de ser capaços de decidir què volem, si volem una cultura lliure, forta, crítica, necessària, o si volem una cultura del pa i circ. No m’agradaria donar una visió pessimista, però hem de ser realistes, i així podrem assumir les formes de trobar solucions, ni que siguin del tot insuficients i menys efectives del que voldríem.\nEntenen que una sala de concerts hagi d’estar tancada i les esglésies no?\nHo entenem en el context que explicava abans: venim d’una dictadura de quaranta anys en què l’Església tenia molt poder i era un dels puntals del franquisme. Ens demostra que no han canviat gaires coses, perquè una cosa és la llibertat de culte, i que puguis escollir de quina religió vols ser, i l’altra és que s’interpreti la llibertat de culte com que les esglésies puguin fer el que vulguin. Ens revolta, perquè hem hagut de treballar molt aquests mesos i sabem les dificultats per arribar a una reobertura. Les mesures han estat molt estrictes i han canviat la nostra manera de treballar en els directes (els circuits, els seients assignats, entrar esglaonadament, demanar telèfons del públic...). Això no passa a les esglésies; no és només que puguin obrir, és que no se’ls demana ni una quarta part del que hem hagut de fer nosaltres. No vull creure en miracles ni en poders divins, però això és el que ho fa més exasperant i el que fereix més. Nosaltres estem deixant de fer activitat després d’haver treballat molt i d’haver invertit en tots els protocols, mentre que ells fan el que volen i ens perjudiquen a tots, per uns drets divins o constitucionals mal interpretats! Ens molesta molt.\nHan tingut contacte freqüent amb el govern, per mirar de trobar solucions?\nSí que hem tingut contacte i hem mirat de treballar molt colze a colze per poder establir mecanismes que fessin possible el que es veu que està resultant impossible. Però de la mateixa manera que amb el Departament de Cultura hem pogut treballar estretament, i més en aquest darrer període amb el canvi de consellera i d’equip, ens ha resultat molt més difícil amb altres conselleries. Al final, el discurs molt sovint passa primer per Vicepresidència Econòmica, que és qui reparteix els diners i a qui s’ha de convèncer per a qualsevol acció; i després passa per Madrid, perquè l’Estat tampoc correspon, econòmicament no està a l’altura amb els pressupostos ni amb el que ens arriba aquí. Crec que fins i tot el Departament de Cultura ha intentat fer una acció pedagògica entre la resta del govern per aconseguir la declaració de bé essencial per a la cultura, perquè en el fons ningú s’ho creu.\nÉs molt cru que en el fons ningú no cregui que la cultura és un bé essencial.\nSí, però és així. Com que no es pot ajudar tothom, pensen que salvant el turisme o el comerç salvaran la societat, però salvant la cultura, no. Això és dramàtic, perquè sense cultura som ben poca cosa. És aquesta associació d’idees entre la cultura i l’entreteniment: fins i tot l’entreteniment és necessari, però el fet cultural és el que ens articula, ens estructura, ens fa com a societat i ens conforma. D’això, no en som conscients; en ple estiu, l’Organització Mundial de la Salut va fer públic aquell informe a partir de nou-cents estudis científics en què instava les autoritats sanitàries d’arreu del món i dels estats a incloure la cultura dins dels plans sanitaris, però tampoc no es pren seriosament. Potser és una herència d’un passat massa recent en què la cultura es transformava en folklorisme. I després, durant l’inici de la democràcia espanyola, es va convertir en una festa gratuïta a les places per celebrar el pan y circo. S’ha anat mantenint aquesta caricatura de la cultura, i a molta gent parlar ara de salvar la cultura i d’obrir espais culturals els sembla una frivolitat.\nMalgrat tot, alguns artistes no han parat i han tret disc nou.\nHi ha gent que ha decidit no esperar més i treure el disc; ho han fet Els Amics de les Arts, Sílvia Pérez Cruz, els Buhos i d’altres, però veurem quin recorregut té tot això, perquè la música i tota l’estructura del sector s’estava vehiculant a través de la música en viu, dels concerts, i tot això s’ha desmuntat. Veurem com queda i què queda. Hi ha gent que es reinventa: l’Albert Pla, per exemple, està fent cançons per WhatsApp i fa batalla pel seu compte; et fa concerts amb dues cançons per 70 euros i tu has de demanar hora [per rebre la videotrucada al mòbil].\nCaldrà fer anar més la imaginació?\nSí, però fixa’t en el cas de l’Albert Pla: ha de fugir d’internet perquè internet no és rendible. Es munta el seu mecanisme a través del telèfon, en aquest cas del WhatsApp.\nEl sector podrà aguantar gaire temps més en aquesta situació?\nEns van dir des del primer dia del tancament que quan fóssim en un certs paràmetres, i els índex se situessin en el 0,9, podríem avançar. A aquest índex ja hi vam arribar fa uns dies, però després ens van dir que les restriccions s’havien de mantenir almenys durant dues o tres setmanes més, i ens plantarem a desembre. És molt difícil creure’s alguna cosa, perquè tampoc no saps què passarà. Potser si fóssim un país seria més fàcil, en el sentit que ens podríem organitzar. Lluitarem, perquè és des de la resistència que ho hem de fer i hi estem acostumats, perquè som un sector que viu de crisi en crisi i que, d’alguna manera, sempre rep.\nFRE A ‘LA GRAN ONADA’\nA Sopa de Cabra, el grup que lidera el cantant Gerard Quintana (Girona, 1964), l’inici de les restriccions per la pandèmia els va agafar just en el moment que publicaven el nou disc, La gran onada: “Ens va agafar de ple; vam treure el disc a finals de febrer i quinze dies després ho van tancar tot. El 14 de març, dia de la declaració de l’estat d’alarma, coincidia amb el primer concert que fèiem a Barcelona. Va anar caient tot”, lamenta Quintana, que ha hagut de repartir els maldecaps pel drama propi i pel que viu com a president de l’Acadèmia Catalana de la Música. “Després d’un any i mig o dos treballant i invertint en el nou projecte, quan arriba el moment no podem fer ni el 20% dels concerts i, a més, cada concert amb unes condicions que fan que l’aforament només pugui ser d’un 10 o un 20% del que teníem venut”, afirma, tot i que amb la mirada endavant: “La voluntat de seguir endavant i de no quedar-nos tancats va passar al davant de qualsevol altre argument, com ara el de la falta de rendibilitat dels concerts.” L’activitat cultural ha quedat des de fa mesos gairebé en un no-res, però Quintana no entén com altres àmbits han pogut passar pel broc gros: “Vaig veure que l’arquebisbe [Joan Josep] Omella es queixava que no tots els llocs poden ser tractats igual i que en una església potser hi cap més gent que en un altre lloc. Jo recordo que vam haver de fer un Camp Nou amb 800 persones, perquè és el màxim que permetien els protocols.” No hi ha marge per a l’optimisme: “El nostre grup i tots els altres estem en una situació d’incertesa.”\nLa República 21-11-2020, Pàgina 32\nDEBAT CONSTITUENT I LES DONES


UnXicdeTot: Més reflexions sobre els serveis i els impostos a Calldetenes.\nFolgueroles inaugura aquest cap de setmana el centre cultural, amb una superfície de 870 metres quadrats i ubicat al antic ajuntament. Es tracta d’ un espai pensat per fer reunions, exposicions etc.\nPer tant a partir d’ avui aquest espai es diferencial respecte a Calldetenes, que utilitza espais dels baixos del ajuntament o del auditori teatre, per fer aquest tipus d’ actes.\n17 de gener de 2009, a les 8:38\nÉs una bona notícia que el seny i la prudència formi part de les decisions municipals com ha estat el cas de l'Ajuntament de Folgueroles.\nPer l'enllaç que has posat veig que el govern anterior (PSC) va aprovar un centre polivalent per un import de 1,5 milions d'euros que hauria pogut arribar a 2,2 milions amb probables greus conseqüències per les infraestructures del poble.\nL'equip de govern d'Independents per Folgueroles (IF) amb CiU han tirat enrere allò que jo anomeno "actuacions faraòniques" de l'anterior govern i han trobat una ubicació alternativa pel centre polivalent amb un cost que no hipoteca el poble per 10 anys.\nTant de bo el sentit de la prudència d'aquest estimat poble veí arribi a Calldetenes, be per una recapacitació de l'actual govern o be per un canvi de govern immediat que ens alliberi de l'atzucac econòmic on ens han situat.\n17 de gener de 2009, a les 23:38\nSense voler entrar a debatre les decisions del ajuntament de Folgueroles, estic convençut que en la retirada del projecte de la nova sala polivalent i la seva reubicació al antic ajuntament, decisió que es va prendre el setembre del 2007, va tenir tantes o més components politiques que econòmiques,\nAmb la decisió que es va prendre encertada o no, Folgueroles no tindrà el teatre que estava previst que tindrien dintre de la sala polivalent del projecte anterior, i per tant no disposarà en els propers anys d’ aquest servei, que segurament hauria estat ben rebut per molts dels veïns en especial els del grup de teatre, i amb qui potser es pot iniciar algun tipus de col•laboració, per fer alguns actes al Auditori-teatre de Calldetenes.\n18 de gener de 2009, a les 13:13\nMoltes gràcies, JPP, per la teva resposta.\nNomés afegir que entenc que Folgueroles simplement ha posposat la construcció del teatre tot esperant que la situació econòmica actual escampi. Per això jo emprava els mots "seny" i "prudència".\nPuc entendre perfectament una possible frustració d'alguns folguerolencs però estic convençut que, donades les circumstàncies, la majoria ho entendran.\n18 de gener de 2009, a les 17:18


Salut tira pel dret: Vacunarà amb AstraZeneca a persones amb 66 anys «acabats de fer»\nEl govern espanyol limita la vacuna d'AstraZeneca a 65 anys, però Salut tira pel dret i vacunarà a persones amb 66 anys «acabats de fer»\nper Blai Melgar / ACN 25/03/2021 12:06h\nLa vacunació a Catalunya avança amb comptagotes, sí; però al cap i a la fi avança. Ara, per exemple, Salut ha informat que va un pas més enllà i ja envia l’SMS per programar la vacunació amb AstraZeneca a persones amb 66 anys «acabats de fer». Cal recordar, però, que el govern espanyol ha limitat aquest vaccí als 65 anys. La polèmica està servida.\nLa sotsdirectora general de Promoció de la Salut, Carmen Cabezas, ha explicat a RAC1 que s'ha enviat l'SMS a «algunes persones que estaven a punt de fer 66 o acabaven de fer els 66». Ha assegurat que aquestes persones «no tenen cap risc» per rebre el vaccí perquè està aprovat per a majors de 18 i ha insistit en la petició d'eliminar el topall. D'altra banda, ha demanat a la població de 60 a 65 anys que esperi a rebre l'SMS abans d'accedir a la web per programar la cita perquè s'estan prioritzant les persones que presenten més risc davant de la covid.\nLa doctora ha explicat que no hi ha suficients vacunes per immunitzar encara tota la població d'aquesta franja d'edat i per això s'han començat a enviar SMS a aquelles persones que presenten més risc. «Els que l'han rebut són els prioritaris i demanaria que sobretot siguin aquests els que demanin la cita perquè la resta poden esperar», ha manifestat. Ha explicat que ella mateixa està en aquest grup d'edat i esperarà a rebre el missatge: «Esperaré que em toqui el meu torn».\nEn aquesta mateixa línia, la responsable de vacunació del Departament ha reconegut que estaven «expectants» per veure quina resposta donaria la ciutadania en la represa de la vacunació amb AstraZeneca i ha celebrat que aquesta ha demostrat que té «molta confiança» en el vaccí.\nL'estiu, punt de partida\nDe cara al futur, Cabezas ha considerat que es podrà recuperar certa normalitat quan s'hagin vacunat a totes les persones de risc i ha augurat que això podria passar «cap a mitjans d'estiu». «A finals d'estiu tindrem una xifra molt maca de vacunació», ha afegit, sense concretar el percentatge. Finalment, aquesta ha assegurat que això sumat a una baixada de la incidència ha de permetre viure «una mica més a prop dels altres».\nÚltima hora: Ja se sap com serà la Diada de Sant Jordi d'enguany


Íngrid Guardiola pren el relleu a Carme Sais al capdavant del Bòlit de Girona - El Gerió Digital\nÍngrid Guardiola pren el relleu a Carme Sais al capdavant del Bòlit de Girona\nLa nova directora ocuparà el càrrec durant els propers quatre anys\nDijous, 8 d'abril de 2021 16:00h\nÍngrid Guardiola rebent la serreta d'or del Premi Crítica Serra d’Or d'Assaig 2019 per l'obra 'L’ull i la navalla' el 2019 © ACN\nLa doctora en Humanitats Íngrid Guardiola serà la nova directora del Bòlit, Centre d'Art Contemporani de Girona. Guardiola pren així el relleu de Carme Sais, que des del 2013 ha estat al capdavant de la institució. Tot plegat després que l'Ajuntament de Girona tanqués aquest dimecres el procés de selecció i es decidís que sigui Guardiola qui comandi el Bòlit durant els propers quatre anys a partir del mes de maig, quan està prevista la seva incorporació.\nGuardiola és assagista, realitzadora audiovisual i investigadora cultural. De la seva experiència professional destaca la seva col·laboració amb el Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB) i, a més, ha estat membre del comitè executiu de Cultura de l'Ajuntament de Barcelona.\nTambé ha participat i co-comissariat diferents exposicions, i des de fa uns anys és professora associada del Grau en Comunicació Cultural de la Universitat de Girona. Per la seva banda, Carme Sais es reincorporarà a l'Àrea de Drets de les Persones com a cap de Serveis de Museus, Patrimoni i Arts Visuals.


Situat al carrer Balmes núm. 2, fou el primer edifici històric recuperat per una Escola Taller i convertit en equipament municipal. Fou inaugurat el 1992. Actualment acull les principals oficines de l'Ajuntament de Ripollet.\nSeguint en la línea de recuperació del patrimoni, aquest antic molí paperer fou convertit en sala de Plens municipal gràcies a una altra Escola Taller. Va obrir les seves portes el desembre de 1993. Es localitza al costat de Can Masachs.\nSeu del Patronat d'Ocupació\nAprofitant el trasllat de l'escola municipal Rosa Tiana de la Riba, fou reformat per acollir les instal·lacions del PMO, que iniciaren la seva activitat el març del 1995. Per trobar-lo dirigiu-vos al núm. 26 del carrer Sant Sebastià.\nFont del Petricó\nLa millora dels espais de lleure també és un dels objectius del PMO. Aquesta històrica font i tot el seu entorn van ser netejats i enjardinats per al gaudiment dels ripolletencs i les ripolletenques. Les obres finalitzaren el juny de l'any 2000.\nEn aquesta ocasió el PMO va engegar una Escola Taller per construir el seu primer edifici de nova planta, destinat a allotjar les activitats de l'entitat Casa Natura, on promou la conservació del medi ambient des del juny de 1999.\nViver de plantes autòctones\nEquipament construït el 2002 que té l'objectiu d'aprovisionar de plantes el Parc dels Pinetons i alhora servir d'espai annex a la Casa Natura. Les construccions se situen a la banda est de la Ctra. de Santiga.\nUn altre edifici històric recuperat mitjançant una Escola Taller. Després de segle i mig com a molí fariner, ara allotja la seu del Centre d'Interpretació del Patrimoni Històric (CIPH) des del setembre del 2005.