Tot va començar un dia d'hivern, era a la tarda, em trobava de camí a la universitat quan va començar a nevar. No portava res per cobrir-me, només un petit gorra de llana que no cobria ni les orelles. Prop d'on estava hi havia un petit bar que semblava estar por conquerit. No tenia una altra opció i vaig tenir que entrar. Quan vaig entrar, ràpidament un corrent de calor em va envoltar tot el cos fent que un escal fred recorregués la meva columna vertebral posant-me la pell de gallina. Fent una mirada rapida pel bar vaig poder veure que hi havia un grup de persones just al fons asseguts a uns tamborets i beguen unes cerveses. Eren aproximadament unes 12 persones, haurien de tindre uns 30 o 40 anys, encara que entre tota aquella multitud destacava una jove.\nLa cambrera em va portar el meu cafè i vaig començar a beure'l, la meva mirada és bellugava d'un costat a l'altre, en les parets, els mobles, els quadres i fins i tot en la vestimenta de la gent que entrava per la porta principal. I és que era impossible no fixar-se en la gent, cadascuna era diferent de l'anterior, ja sigui per les celles, pels cabells o per l'alçada. Seguidament, la meva mirada no sé com va acabar a la dona d'abans. Em vaig perdre uns minuts per mirar-la, era molt guapa, no hi havia dubte. De sobte, ella també em va mirar un altre cop, suposo que va notar la meva mirada.\nQuan ja vaig acabar el cafè, vaig decidir d'anar a parlar amb ella, però, l'alarma va sonar i no tenia temps a perdre si volia graduar-me aquest any. Vaig recollir les meves coses i vaig deixar el cafè pagat amb una perita propina, seguidament vaig sortir del bar per començar ha corre fins a la universitat.\nPujant les escales com un llamp vaig aconseguir entrar a l'aula tres segons avanç que el professor, però em va veure.\n- Una altra vegada tard senyor Rodríguez?\n- És que ha començat a nevar i el bus ha arribat tard - suposo que no passa res per mentir una miqueta.\n- El que sigui, però que no torni a passar o estarà expulsat.\nDesprés de dir allò, vaig assentir amb el cap i em vaig dirigir cap al meu seient. El dia avançava i no podia deixar de pensar en la noia del bar, els seus cabells, els seus ulls... ella. De cop i volta un soroll agut va sonar, era la campana de la pausa. Sense pensar dues vegades vaig agafar les meves coses i vaig marxar per fer el descans. M'havia deixat l'esmorzar a casa pel qual no tenia res per endur-me a la boca. Resignat vaig caminar fins a la biblioteca, no era molt gran però com a mínim comptava amb unes quantes taules amb tres o quatre diccionaris i un parell d'ordinadors més vells que la mateixa universitat.\nVaig estar estudiant pels exàmens finals, que cada vegada estaven més a prop. El coll em va començar a fer mal i justament quan el vaig estirar cap a dalt, la meva mirada es va quedar clavada en una zona en particular. Una nova bibliotecària es trobava guarda'n alguns llibres, era la noia del bar. No ho podia creure. Ella estava aquí, justament al meu davant. Estava igual de guapa que avui al matí, ella em va mirar i em va trobar mirant-la. Per dissimular vaig girar el cap als dos costats per "destensar-lo" i vaig posar un altre cop la meva vista cap als llibres.\nVaig escoltar passos que es dirigien cap al meu lloc i després la cadira del meu davant es va moure per poder deixar asseure algú, no li vaig treure importància així que no vaig mirar qui era.\nLa història mai àvia sigut el meu fort i quan vaig grunyir per no recordar de les dates una suau i dolça rialla va sortir del meu company de taula. Els meus ulls van connectar amb els seus, eren els ulls Esmeraldas que ja havia vist unes quantes vegades avui. En vam mirar als ulls per un llarg temps i finalment em vaig adonar que una gran aventura estava a punt de començar.\nCapítol 3: L’origen de la nina\nAmb el pas del temps se'm va fer costum anar a la biblioteca, no per estudiar sinó per anar a veure-la a ella i només ella. Fins que un dia, amb tot el meu valor reunit vaig demanar-li per quedar.\nHola, Maria. Em preguntava si t'agradaria anar a prendre un cafè amb mi aquesta tarda?\nHola, Kafka. És una bona idea, m'agrada estar amb tu.\nAquella tarda, vam tornar al bar en el qual ens vam veure per primera vegada. Després de passat aquella tarda tan agradable junts, vam decidir tornar a quedar la setmana següent. Va ser així fins que un dia com qualsevol altre la Maria va aparèixer per la porta del bar amb les dues mans a l'esquena i un gran somriure. Es va dirigir cap a mi amb un pas segur tal com era ella.\nBon dia Maria - em vaig aixecar torçament de la meva cadira i li vaig fer dos petons a la galta.\nBon dia per a tu també Kafka - em va somriure ensenyant-me totes les seves dents perfectament alineades.\nQue hi puc saber que estàs amagant?\nEm va ensenyar un brownie amb una espelma, la vaig mirar i no podia treure la vista de la preciosa que es veia en aquell moment, feliç i nerviosa a la vegada.\nPerò, si no és el meu aniversari.\nNo, no és per això. És que...et volia proposar... si...\nSí que, dóna? Saps que em pots dir el que vulguis, no?\nSi, només et volia demanar si volies ser la meva parella?\nEn aquell em vaig quedar en un estat de perplexitat, no em podia creure. La noia que va robar el meu cor ma demanat per sortit, increïble. Això té que ser un somni magnífic.\nA partir d'aquell dia, vaig ser l'home més feliç del món. La nostra relació va durar molts i molts anys, tants que fins i tot ens vam casar. Durant molt de temps vam estar pensant a formar la nostra pròpia família però hi havia un problema, la Maria era estèril.\nAnys després vam intentar anar a adoptar a un orfenat bastant lluny d'on vivíem amb la Maria però teníem tantes ganes de ser pares que la distància no ens va importar gaire i vam agafar el cotxe i van començar aquesta petita aventura. Malauradament amb el que no contravé era que amb aquell viatge la Maria és comences a sentir malament fent així que canvies radicalment el nostre destí acabant a l'hospital més proper. A l'hospital vaig estar esperant notícies de la Maria unes quatre hores, fins que després de tanta espera, un doctor se'm va apropar i em va dir que la meva dona tenia una greu, espantosa i terrible insuficiència cardíaca.\nDesprés d'estar dies en observació, lamentablement la meva dona, la meva estimada dona Maria, va morir d'un atac al cor. Seguidament, vaig tornar al nostre apartament. Tenia una aura trista i melancòlica, cada pas que donava ens podia visualitzar en cada racó del pis. Vaig anar a la nostra habitació i mentre guardava les seves coses vaig trobar una caixa amb el meu nom. La curiositat em va guanyar i sense pensar-ho més la vaig obrir. A l'interior de la capsa em vaig trobar un sobre i una nina de tela, dins del sobre hi havia una carta escrita per la meva difunta dona.\nAixí, va ser com vaig obtenir la nina.\nI que deia la carta? - em va preguntar la Pipirica, curiosa i emocionada.\nBàsicament el molt que m'estimava, resumidament.\nJo tinc una nina similar. - la Pipirica va mirar a la nina que tenia a les seves mans amb un somriure.\nSento dir-tu però és impossible que tinguis una nina similar a aquesta. La meva dona només va fer una. - La Pipirica es va començar a tocar la nina com si busques alguna cosa, fins que finalment va trobar el que suposo que estava buscant, un anell amagat entre el cabell de la nina.\nEn aquell moment em vaig quedar perplexe, com és que no l'havia trobat abans, que volia dir aquell anell. De sobte, la Pipirica es va aixecar i va anar cap a la seva jaqueta i de la butxaca va treure un altre anell idèntic del qual havia trobat dins de la nina.Es va apropar a mi i estenent el seu petit braç em va passar l'anell.\nMira dintre - va dir la Pipirica mentre s'assegué al meu costat mirant amb intriga els dos anells.\nSense tardar molt vaig obeir... i quina va ser la meva gran sorpresa quan vaig veure que els anells tenien alguna cosa gravada. El primer tenia un número, 25, i l'altre, el que tenia la Pipirica, tenia una frase gravada, aquesta deia "La nina que se'n va anar de viatge".\nNo pot ser - vaig dir tan fluixet que segurament ni la Pipirica l'havia escoltat.\nAixecant-me de pressa del meu lloc vaig anar pràcticament corrents fins al lloc on guardava les coses de la Maria i vaig començar a remenar totes les seves coses fins que al cap d'una estona vaig trobar el que estava buscant. El famós llibre de "La nina que s''en va anar de viatge", amb llàgrimes als ulls vaig començar a passar les pàgines del llibre fins que en arribar a la pàgina 25, vaig veure amb els meus propis ulls la preciosa cal·ligrafia de la Maria. Al costat d'un dibuix d'una família hi havia una nota escrita amb boli, aquesta deia;\n"Estimat meu si estàs llegint això és que has trobat a la nena o bé has estat remenant les meves coses, encara que espero que sigui la primera opció. Veus aquesta imatge? És com ens imaginava encara que no ha pogut ser... la Pipirica és la nena que m'hagués agradat donar-te per això et demano si us plau que la cuidis com si fossi la teva filla. T'estimo Kafka"\nQuan vaig acabar de llegir, la meva mirada va anar directament cap a la Pipirica i en aquell moment el qual els nostres ulls es van connectar, em vaig dinar compte que, en aquell moment, érem al principi d'una història que tarda molt en acabar.


La Cotorra de la Vall: DIA 18 ABRIL: INFO GENERAL SETMANAL COVID-19: País Valencià & Espanya\nDIA 18 ABRIL: INFO GENERAL SETMANAL COVID-19: País Valencià & Espanya\nAvui diumenge s'han notificat 151 casos de coronavirus - 30 a Castelló (39.834 en total); 39 a Alacant (145.799 en total); i 82 a la província de València (202.762 en total)- quatre més que el diumenge anterior, cosa que confirma l'estabilització dels contagis en els últims dies. La setmana es tanca amb 1.119 positius, nou menys que la setmana passada i amb 35 morts de pacients amb covid, una menys que l'anterior.\nLa pressió hospitalària ha continuat baixant aquesta setmana de manera clara i està en els nivells més baixos des de fa sis mesos: hi ha 316 pacients amb coronavirus ingressats, 51 menys que fa set dies, una baixada del 14%. En les UCI hi ha 63 persones ingressades, 11 menys que la setmana passada. El nivell d'ocupació és del 2% en planta i del 6,5 per cent en les UCI.\nSom el territori amb menor incidència d'Espanya i l'únic que se situa per davall dels 50 casos per cada 100.000 habitants d'incidència acumulada en dues setmanes. Ara és de 36,24 casos, enfront dels 36,34 de l'inici de la setmana, lluny dels 25 casos que marcarien la situació de "nova normalitat".\nLes residències valencianes han sotmés el virus i ja només queden quatre centres amb casos actius, un menys que la setmana passada. A més, s'han registrat 54 nous brots de coronavirus des de l'inici de la setmana, 12 més que la setmana passada i, per províncies, han sigut 33 a València, 13 a Castelló i 8 a Alacant.\n✅ 🔴 Hi ha hagut 151 NOUS CONTAGIS. Puja lleugerament (un 2'7 %) respecte del nombre de casos del diumenge passat (147).\n✅ 🟢 La taxa de letalitat del País Valencià (Percentatge de morts sobre el total de casos confirmats) és del 1,85%. La del conjunt d'Espanya és del 2,26, La valenciana és un 18,1% inferior a la del conjunt d'Espanya.\n✅ 🟢 El percentatge d'hospitalitzats per COVID se situa en el 2,10% mentre que a primers de setmana estava en el 2,23%. Ha baixat 0,13 punts.\n✅ 🟢 El percentatge d'hospitalitzats (2,10%) està un 73,0% per davall de la mitjana espanyola (7,79%).\n✅ 🟢 El percentatge d'ingressats per COVID EN UCI se situa en el 6,55% mentre que a primers de setmana estava en el 7,67%. Ha baixat 1,12 punts.\n✅ 🟢 El percentatge d'ingressats per COVID en UCI en les nostres terres (6,55%) està un 69,8% per davall de la mitjana espanyola (21,71%).


L’editorial ecc continua amb la tasca de publicar –amb la cura i bon gust habituals– excel·lents àlbums dedicats a la col·lecció “Otros Mundos”. Bon moment per a revisar els orígens d’aquests còmics i de fer-nos ressò d’algunes de les millors edicions recents.\nEl relat super-heroic –com els mites primigenis– tendeix de manera natural a l’expansió. Aviat, les grans companyies de comic-books van descobrir que la continuïtat narrativa i la memòria dels lectors eren un seriós impediment per deixar volar la imaginació més “salvatge” de la seva nòmina d’autors. La primera temptativa de DC de plantejar relats alternatius als “oficials” es va iniciar amb El Flash de los dos mundos, una historieta del superheroi Flash amb guió de Gardner Fox i dibuixos de Carmine Infantino publicada en 1961, on es revelava l’existència de Terra-2, un planeta idèntic al nostre que compartia coordenades espai-temporals però diferent vibració atòmica (sic). La creació d’aquest univers alternatiu per part de DC corresponia, al cap i a la fi, a necessitats comercials: amb la incorporació de Terra-2 es creava la possibilitat de generar relats alternatius –habitualment de més agosarats, des del punt de vista narratiu– que temptegessin els gustos dels lectors; una estratègia que amb el temps donaria lloc al prolífic multivers de les “terres infinites”.\nLa segona operació per vulnerar a gust les regles de l’univers oficial va ser la creació d’Elseworlds, una col·lecció que –com What If de Marvel– oferia l’oportunitat de veure als personatges habituals de DC en contextos insòlits, enfrontats a situacions extraordinàries, sense pertorbar per això la continuïtat de les sèries regulars. Otros Mundos es convertiria així en un meravellós camp de proves, un espai per a la llibertat i l’experimentació que ha ofert peces tan notables com Batman. Luz de gas o Superman. Hijo Rojo; ambdues ja comentades a La Finestra Digital. Ecc publica ara tres noves peces mestres d’aquesta col·lecció que val la pena revisar.\nQuè passaria si els pares de Kal-El, Jor i Lara, haguessin aconseguit salvar-se arribant també a la Terra? Aquesta és l’estimulant premissa de la qual parteix aquesta novel·la gràfica que planteja una imaginativa reinvenció del mite fundacional, sense xocar amb la versió oficial de DC. El plat fort d’aquest còmic, doncs, no és l’Home d’Acer sinó la seva família kryptoniana. La messiànica presència d’un Jor-El omnipotent que, a mesura que envelleix, s’assembla cada vegada més a Marlon Brando (de la mateixa manera, que el Superman adult es converteix en un doble de Christopher Reeve) encarna a la perfecció l’anhel d’un “retorn” de Déu a la Terra. Però aviat, l’emancipació conjugal de Lara atorga nou impuls a un relat que cobra així dimensions de clàssica Women Picture. A la (anti)utopia científica de Jor, Lara oposa el seu carisma de sacerdotessa new-age –fundadora d’una nova religió, la Raología–, disposada a portar consol a uns humans que, a ulls dels evolucionats kryptonianos, es revelen éssers gairebé primitius. Però tot Déu salvador necessita el seu Judes, és clar. I aquí és on fa la seva aparició Lex Luthor, presentat aquí com un self-made man, un cervell portentós però, ai, massa humà, devorat per la gelosia davant els atributs “divins” – al cap i a la fi un do rebut, sense mèrit ni esforç– de Kal.\nEn aquesta excel·lent relectura del mite destaca sobretot el talent del gran Cary Bates, un guionista de la Silver Age, feliçment recuperat per a l’ocasió, que demostra seguir en plena forma. Al costat d’ell, el brasiler Renato Arlem –menció especial mereixen també les portades, en la línia ultrarrealista d’Alex Ross, del també brasiler Felipe Massafera– contribueix a arrodonir l’excel·lent desconstrucció super-heroica empresa per Bates. Hi ha aquí l’emoció de la millor ciència-ficció clàssica, combinada amb tocs expressionistes, aroma camp i bones dosis d’ironia (el pèl-roig Luthor és reconegut pel seu mentor Kal-El per haver inventat un ungüent per a fer créixer els cabells, entre altres bromes privades per als lectors de Superman). La cuidada edició –com ja és costum en ecc– d’aquest “clàssic instantani” inclou un interessant article sobre els pares de Superman i fitxes dels autors, a càrrec de l’especialista Enrique Ríos.\nEra inevitable: si Batman hagués nascut al cinema, hauria estat un turbulent relat de film noir amb evidents tocs expressionistes. Enrique Ríos apunta, encertadament, la influència de l’oblidat film The Bat Whispers (1930) de Roland West en la creació del personatge (també de El hombre que ríe -1928- de Paul Leni, com a inspiració per a la creació del Jóker). El guionista Ed Brubaker –format precisament en l’àmbit del comic noir super-heroic– ha sabut veure les arrels estilístiques de l’home- ratapinyada per fer brollar una bella història de detectius al vell estil, que barreja amb talent la imatgeria de la literatura hard-boiled, els relats pulp de terror i els procedural films de la generació perduda del cinema nord-americà.\nBen acompanyat del dibuixant britànic Sean Phillips, Brubaker transforma al comissari James Gordon en un detectiu alcohòlic en hores baixes, a Selina Kyle en una seductora doble d’Ava Gardner o a Harvey Dent en un jove fiscal amb pinta de Dana Andrews. Però sobretot és la inspirada reinterpretació del mite del vampir, convertit per a l’ocasió en una mena de taca “diabòlica” que sembla sorgida del més enllà, la que contribueix a dotar a la història de l’atmosfera pulp dels clàssics del gènere. L’àlbum es complementa amb Ciudadano Wayne, una breu i deliciosa història que planteja un original exercici d’estil entorn del cèlebre film dirigit i interpretat per Orson Welles.\nDe la foscor a la llum. La nova visió que ens ofereixen Mark Farmer i Alan Davis de Superboy i La Legió de Superherois en aquesta mini-sèrie de dos capítols destaca sobretot per la seva portentosa imaginació, la seva frescor i l’habilitat per combinar drama i alta comèdia.\nEl tàndem creatiu britànic es permet en aquesta ocasió un tour de force artístic addicional: Farmer, habitual entintador, s’atreveix aquí amb el guió, mentre que Davis concentra tot el seu talent en el dibuix. Tots dos autors ens mostren a un Superboy que arriba a la Terra al segle XXX. 1.000 anys després de la història “oficial”, Kal-El és adoptat per un milionari i acaba unint-se a altres joves per fundar la Legió de Superherois. Superboy Legión es gaudeix com un relat d’iniciació, protagonitzat per un jove impulsiu que aprèn a controlar els seus poders; un conte “solar” de transformació amb ambicions d’space-opera que no haurien de perdre’s.


Nit del Col·legiat i la professió. El Somni d’una Nit d’Estiu - Agenda - Cursos, activitats i jornades - Enginyers BCN\nPortada > Serveis per a col·legiats > Formació > Cursos i activitats > Nit del Col·legiat i la professió. El Somni d’una Nit d’Estiu\nNit del Col·legiat i la professió. El Somni d’una Nit d’Estiu\nEl divendres 28 de juny, a la Masia Rosàs de Valldoreix, Sant Cugat, tindrà lloc la gran festa del Col·legi: la Nit del Col·legiat i la Professió. El somni d’una nit d’estiu, l’esdeveniment social per excel·lència. Una nit per gaudir, compartir amb els companys i donar visibilitat a l’enginyeria de l’àmbit industrial i els seus professionals.\nLa Nit del Col·legiat i la Professió\nA les 19 h la benvinguda. Durant aquest acte farem entrega dels diversos premis, que aquest any inclouen:\nPremis de Pintura, Fotografia i Fotografia Jove. Les comissions d’Enginyers Sèniors, Cultura i Oci i Joves Enginyers faran entrega d’aquests premis a la creativitat dels col·legiats i els seus familiars més propers.\nPremi Empresa Innovadora de l’any. La Comissió de Qualitat i Innovació farà entrega d’aquest premi.\nPremis ENGINYERS BCN 2019 al millor treball final de grau i Premi extraordinari d’Enginyeria Biomèdica 2019, que s’atorga amb motiu de l’Any de l’Enginyeria Biomèdica per reconèixer el treball en aquest àmbit. L’Escola Universitària Salesiana de Sarrià (EUSS), El Banc Sabadell, la Caixa d’Enginyers i l’empresa Circutor patrocinen l’entrega d’aquests guardons.\nPremi Col·legiat Distingit. La Junta de Govern farà lliurament d’aquest premi com a reconeixement a la trajectòria professional.\nA més, en aquesta nit tan especial, els col·legiats amb 25 i 50 anys de vinculació amb el Col·legi seran homenatjats.\nDurant la vetllada podrem gaudir tots junts de les actuacions a càrrec de la cantant Beth i l’arpista Berta Pigdemasa, en acabar, d’un sopar bufet amb degustació de plats freds i calents i alguna sorpresa més... per finalitzar l’acte a ritme de música i ball, assaborint un refrescant combinat.\nTot preparat per passar-ho bé, conèixer o retrobar-se amb companys de professió i impregnar-se d’una Nit única plena d’emocions i celebració.\nUs esperem a la Masia Rosàs!\n28 de juny de 2019, a les 19.00 h\nPreu precol·legiats: 15.00 €\nCom rebrem les entrades un cop feta la inscripció?\nUn cop realitzada la inscripció, les entrades s’enviaran en format digital per correu electrònic a l’adreça electrònica indicada a la inscripció.\nL’assistència a l’acte central, sopar bufet, barra de combinats i festa final amb DJ. A més, podreu participar en el sorteig d’un viatge a una ciutat europea, cortesia de Bestours Viatges, amb els vols d’anada i tornada i dues nits d’hotel.\nFerrocarrils Catalans FGC Parada Valldoreix. A 4 min caminant des de l’estació.\nSortida des de la seu del Col·legi a les 18 h, a Consell de Cent, 365 de Barcelona.\nTornada des de la Masia Rosàs a les 24 h, punt d’arribada al mateix Col·legi.\nIMPORTANT: Cal fer reserva de plaça enviant un correu electrònic a comunicacio@ebcn.cat , indicant el nombre de places sol·licitades i un número de telèfon mòbil de contacte.\nAparcament disponible a la mateixa masia Rosàs, Passeig Olabarria 156, Sant Cugat del Vallès\nA 2 km de la sortida 8 dels Túnels de Vallvidrera (C-16)\nTemps estimat des de Via Augusta ~8 minuts.


La memòria de la professió | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nLa digitalització de Capçalera permet a tothom la consulta oberta i gratuïta de qualsevol dels números publicats en el decurs de les tres darreres dècades.\nDes del passat mes de juny, ja es pot consultar la revista Capçalera gràcies a la digitalització i a la incorporació de la revista a RACO, un repositori col·lectiu de consulta oberta. A partir d’ara, qualsevol persona pot buscar una informació apareguda a la revista en els vint-i-vuit anys d’existència que acumula.\nAixò implica que, des de fa pocs mesos, es pot accedir a 2.768 peces periodístiques i a més de 18.000 imatges o pàgines escanejades, unes xifres que aniran augmentant a mesura que es vagin digitalitzant les següents edicions de la revista. I tot això ha estat possible gràcies al patrocini de la Càtedra Internacional Universitat Rovira i Virgili-Repsol d’Excel·lència en Comunicació.\nRACO (Revistes Catalanes amb Accés Obert) és un projecte del Consorci de Serveis Universitaris de Catalunya i de la Biblioteca de Catalunya i compta amb el suport de la Generalitat de Catalunya. Des d’aquest repositori cooperatiu es poden consultar, en accés obert, els articles a text complet de revistes científiques, culturals i erudites catalanes.\nCarme Teixeiro, responsable del Centre de Documentació Montserrat Roig del Col·legi de Periodistes, recorda que el projecte de digitalització de Capçalera ja va ser aprovat per la Junta de Govern, el 2012, dintre del procés de digitalització del fons històric i editorial del Col·legi. “Anteriorment, a Capçalera, s’havia digitalitzat Annals del Periodisme Català i l’Hoja del Lunes”, explica Teixeiro.\nMés enllà dels acadèmics\nEl passat 5 de juliol, el Col·legi de Periodistes va acollir l’acte “El periodisme vist a través de la digitalització de Capçalera”, en què es presentava oficialment la posada en línia de la revista i la incorporació a RACO. A més de parlar d’això, també es va reflexionar sobre l’evolució de l’ofici en els darrers 28 anys, període durant el qual han sortit fins a 175 números de la publicació.\nA la presentació de l’acte, Núria de José, secretària de la Junta del Col·legi, va assegurar que “és evident que l’accés des d’arreu del món a les publicacions especialitzades en periodisme són per als qui fan recerca una eina fonamental i ho són a l’hora de comprendre la història del nostre ofici, però també la història del nostre país”.\nD’altra banda, Miquel Puig, director general del Consorci de Serveis Universitaris de Catalunya, va afirmar que RACO va molt més enllà, estricament, del món acadèmic. “Estem molt contents que una eina que va ser dissenyada per al món universitari sigui utilitzada per altres entitats”, va afirmar.\nMirall de la professió\nDesprés dels parlaments inicials, Francesc Canosa, membre de la Junta del Col·legi, del Consell editorial de Capçalera, que va exercir de moderador de l’acte, va iniciar el debat amb els diferents responsables que ha tingut la revista –només hi va faltar l’exdirectora Goretti Palau, que va excusar l’absència– referint-se a Capçalera, com una “autèntica màquina del temps si pensem que hem passat del mur de Berlín a Donald Trump o de la casset al núvol”. “És una revista que supera el propi Col·legi i que va adreçada a la professió”, va afegir.\nEn aquest sentit, Eugeni Madueño, impulsor de la revista, va assegurar que “des del començament, vam tenir clar que miraríem que no fos una revista corporativa, sinó un altaveu que recollís els problemes reals de la professió”. Madueño també va referir-se a com en les quasi tres dècades de la revista, la professió ha anat empitjorant i ja no es donen moltes de les condicions laborals de llavors.\nFinalment, Jaume Fabre –director entre 1989 i 2000–va parlar de com ha canviat la temàtica de la revista: “La diferència entre la Capçalera del segle XX i la del segle XXI és que, en el nostre temps, no hi havia els interrogants tremends, sinó que descrivíem una situació periodística normal”. Jordi Rovira, l’actual director, va admetre que ara “hi ha un ventall molt més gran de temàtiques, senzillament perquè la professió és molt més complexa, més diferent, té moltes més sortides professionals i la revista només pot anar bé si és el mirall de la professió”.


Es presenta el llibre "Sis mans per a set pecats" | FemSafareig.cat\nEs presenta el llibre “Sis mans per a set pecats”\nabr. 10, 2014 Gilbert Molons Salomó Cultura/Societat 0\nEl passat dissabte 5 d’abril es va presentar davant d’una seixentena de persones a la Casa de Cultura el llibre “Sis mans per a set pecats” escrit pel riudomenc Lluís Aragonès i el borgenc Xavier Llauradó i el cambrilenc Robert Benaiges.\nMoment de la presentació del llibre (FOTO: Gilbert Molons)\nLa presentació no va ser convencional sinó que, conduïda per Marisol Virgili, es va valdre de l’explicació de com fer una bona presentació d’un llibre per explicar-lo. Els autors del llibres seguien i interrompien a la presentadora des d’una taula parada amb menjar i beure en un racó de la sala escenificant alguns dels elements de les històries.\nAquests es mostren en el llibre en set contes que es situen en gran part al Camp de Tarragona. Cada història té l’estil propi de cada autor ja que en varen escriure dues cadascun i la “supèrbia” entre els tres. Totes elles comparteixen que els protagonistes sempre són homes i que el menjar i el bon beure hi és present.\nPels autors aquests llibre és fruit d’un divertiment d’estiu de tres amics i esperen que l’aposta que l’editorial Erola ha fet per ells pugui satisfer al lector a les portes de sant Jordi.\nCasa de Cultura, Llibres, Lluís Aragonès


Startup Capital, nova línia d'ajuts directes d'1,5 MEUR per a startups catalanes - Event - Rubiempresa\nStartup Capital, nova línia d'ajuts directes d'1,5 MEUR per a start-ups catalanes\nAjuts Startup Capital d'ACCIÓ\nEl 80% de l'ajut, de fins a 75.000 euros per empresa, s'entregarà abans d'iniciar el projecte sense necessitat d'aval. Obert termini fins al 31 d’octubre de 2017!\nEl Departament d'Empresa i Coneixement, a través d'ACCIÓ –l'agència per a la competitivitat de l'empresa- ha anunciat una nova línia d'ajuts directes de fins a 75.000 euros per a les start-ups tecnològiques catalanes. Es tracta de la nova línia d'ajuts Startup Capital d'ACCIÓ, amb 1,5 milions d'euros de pressupost, que té per objectiu garantir cada any el creixement en fase inicial d'una vintena d'empreses emergents catalanes.\nLa voluntat de la línia d'ajuts Startup Capital, a banda d'impulsar el creixement de les empreses emergents catalanes, és contribuir a l'enfortiment dels ecosistemes d'innovació oberta a Catalunya. I és que segons el Baròmetre de la Innovació a Catalunya d'ACCIÓ, les empreses emergents són la principal font d'innovació del teixit empresarial català: en concret, un 67% de les empreses de menys de 5 anys de vida declara que innova, consolidant-se com el segment que ho fa amb més intensitat.\nSol·licita ajut Startup Capital d'ACCIÓ


"El que més desitjo és jugar a Segona A, ja sigui amb el Girona o amb el Llagostera" - Empordà\n"El que més desitjo és jugar a Segona A, ja sigui amb el Girona o amb el Llagostera"\nCARLES ROSELL GIRONA/LLAGOSTERA 01.07.2014 | 06:30\nEn plena adolescència, en la seva etapa al futbol base del Vilobí, Marc Vallhonesta (Sils, 1986) somiava amb la possibilitat, algun dia, de vestir la samarreta del primer equip del club selvatà. Tastar la Tercera Divisió era un somni, una meta a l'horitzó que, tot i anhelar-la, la veia encara llunyana. Amb el pas dels anys, no només sap què vol dir barallar-se pels camps de Tercera, sinó que també ha acumulat un bon grapat de minuts a Segona B, fins al punt de convertir-se en un dels artífexs de l'històric ascens del Llagostera a la categoria de plata. El central gironí encara li costa creure's que la temporada vinent podrà debutar a Segona A. És el que més desitja. Vol fer-ho amb l'equip blaugrana, però tampoc amaga que tornar al Girona, una possibilitat ben real, és un caramel força suculent al qual tampoc li faria cap lleig.


Un ca de raça pit bull ataca dos nins de deu anys en una escola de Can Picafort\n11 maig 2021 19:32\nUn dels menuts ha hagut de ser ingressat a l'hospital de Muro amb ferides en un braç\nPep Roig | 24 setembre 1998\nUn ca atacà ahir dos nins en una escola pública de Can Picafort. Sembla que l'animal, que anava acompanyat d'una cussa, havia fugit el dia abans.\nEls nins d'una aula, de 10 i 11 anys, feien l'escalfament previ a la classe de gimnàstica quan els dos animals entraren al recinte.\nUn d'aquests, un pit bull blanc que segons fonts policíaques pesa devers quaranta quilos, es va llançar sobre un nin i li va mossegar un dels braços.\nEn adonar-se dels fets i del perill que corria el nin, un dels professors del centre va fer tot el possible per alliberar-lo de la mandíbula del ca, cosa que aconseguí poc després.\nQuan es va despendre de la seva víctima, el ca va atacar un altre nin i el va mossegar, fortament, a una anca, on li clavà els dos claus.\nEl segon dels animals, una cussa de la raça austin, no va mossegar ningú.\nPoc després dels fets arribaren fins a l'escola dos agents de la Policia Local de Santa Margalida que patrullaven per la zona i que aconseguiren agafar els dos animals.\nMentre s'esperava per dur els dos cans a la canera, els nins ferits varen ser traslladats fins a l'hospital general de Muro, on varen ser atesos de les lesions.\nEl primer dels nins presentava una ferida de mida considerable amb lesions musculars que n'aconsellaren l'ingrés a l'esmentat centre hospitalari durant vint-i-quatre hores. El segon dels nins va ser atès de la mossegada a la natja i va ser donat d'alta ràpidament.\nEl propietari dels animals va aparèixer a l'escola tot d'una que va conèixer els fets i explicà que els dos animals s'havien escapat la nit passada de la casa i que havien estat tot el vespre i el dematí següent cercant-los. El propietari va dir que la cussa es trobava en l'època de zel. Els dos animals varen ser retornats al seu propietari.


2012_Setembre by Compromís Carcaixent - Issuu\nCONTESTEM LES VOSTRES PREGUNTES ativa Reunió inform s sobre Correu\ndivendres, 20.00h Auditori Municipal de les Dominiques Volem donar resposta a les preguntes que es plantegen els veïns i veïnes de Carcaixent, que mereixen saber la veritat del cost de la nova plaça de Correus.\nPreguntes més freqüents Continua darrere\n1. Què ha costat comprar Correus? El preu de l’edifici ha sigut de 602.590 €. A més cal sumar altres despeses, com ara: - Demolició de l’edifici i urbanització del solar resultant: 133.979 € (segons el pressupost de licitació). - IVA de les obres (21%): 28.135 € (calculat sobre el pressupost de licitació). En resum, els diners públics destinats a la nova plaça superen els 750.000 €.\nnúm. núm. 39 33 setembre maig\n2. És veritat que tot açò li ix debades\nNo. Comprar i tombar l’edifici de Correus ha costat i costarà diners al poble de Carcaixent. Ho diu el Bloc i també els informes dels tècnics municipals, encara que una part de l’obra està subvencionada.\nSerà que Lola Botella vol passar a la història com la persona que més canvià l’aspecte del Carcaixent del segle XXI.Té obsessió per canviar el paisatge urbà, fent places i fonts. Un dels seus somnis: tombar l’edifici de Correus, fer una plaça en el seu lloc i construir un aparcament subterrani, no es farà realitat, ja que només tindrà la plaça.\n8. Com quedarà la zona de Correus?\nquè li costarà la nova plaça al poble de Carcaixent? El cost per al poble és la suma de diferents conceptes, entre els quals hi ha impostos i interessos dels préstecs que ha hagut de fer l’Ajuntament per avançar els diners de la subvenció “Ruralter-Paisatge”, perquè la Conselleria encara no els ha pagat. Però el cost més important ve perquè, per a poder incloure en la subvenció la compra i enderrocament de Correus, s’han hagut de traure de la sol·licitud d’ajuda unes actuacions ja fetes i pagades. Són coses que es van fer perquè anaven a ser subvencionades, i que al final es queden fora de la subvenció i ha d’assumir l’Ajuntament amb diners propis.\nSegons els plànols tindrem una plaça amb quatre faroles. I una zona per a jocs infantils, tot per 750.000 €.\n9. Era necessari fer-ho ara? Tenint en compte la crisi econòmica, que l’Ajuntament deu als bancs més de 19 milions d’euros, i que hi ha 2.730 persones parades registrades, des del Bloc entenem que no. Però està clar que les prioritats de PP i PSD són altres.\nQui ens governa es gasta uns diners que l’Ajuntament\nsón eixes actuacions que no té en coses que el poble queden fora de la subvenció i que hem no necessita. pagat? - La rotonda de l’estació, 50.000 €. - La zona de jocs de l’estació, 17.963 €. - La compra de l’antic forn del carrer Sant Antoni, 300.000 €. En total 367.963 € que s’han gastat pensant que anaven a recuperar-los i que ara hem de pagar.\n5. I què té a vore la casa del carrer Sant Antoni amb la subvenció Ruralter?\nL’Ajuntament compra eixa casa per obrir carrer, actuació que podia incloure’s en la subvenció. Però una vegada comprada i pagada, l’equip de govern (PP-PSD) no pot acabar l’obra. I si no s’acaba l’obra, no es pot cobrar la subvenció.\n6. En resum, açò qui ho paga? El cost de “l’operació Correus” el pagarem en gran part entre tots els veïns i veïnes de Carcaixent.\nEDITA: Bloc Carcaixent Plaça Major, 1 46740 Carcaixent Tel.: 96 245 76 18 www.bloccarcaixent.com Adreça electrònica: carcaixent@bloc.ws DL: V-806-2001 Tarifa especial periòdic: Resolució 01/05/01\nCom diu un informe de la Intervenció municipal de 27 d’octubre de 2011: “es cierto que el ayuntamiento va a asumir dentro del Programa Ruralter mayor cuantía de la inicialmente prevista… ya que el gasto total a asumir es de 367.963’50 más el IVA de las obras de urbanización y demolición de Correos”. Uns 400.000 € que han eixit de les arques municipals.\n7. Quin interés té el PP, i Lola Botella, en tombar l’edifici de Correus?\nNo som capaços d’entendre-ho, ja que tots els arguments donats per l’equip de govern de Lola Botella no s’aguanten. No es crearà més aparcament, sinó un tros més de plaça en la zona del poble amb més espais verds (la plaça del Convent, el Passeig, el Parc).\n10. Hi havia alternatives per als diners de la subvenció Ruralter?\nD’acord amb les bases de la convocatòria, des del Bloc-Compromís pensem que s’hagueren pogut fer altres actuacions més profitoses: - En matèria d’eixos viaris: actuacions en el carrer Joanot Martorell per a eliminar estrangulaments i facilitar la circulació. - En matèria de turisme rural: creació de punts d’informació turística, senyalització de llocs d’interés i centre de recepció de visitants. Fins i tot, establiments hostalers com a complement als recursos naturals d’interés turístic de Carcaixent. - Pel que fa a serveis culturals o joventut: construcció del Casal Jove o actuació a la Casa de Soriano.\n11. On queda el cost zero amb què es defensa Lola Botella?\nNo hi ha cost zero. Insistir en la gratuïtat de la compra respon a la necessitat de justificar una actuació que, en opinió de molts veïns i veines, no té trellat. Carcaixent té altres prioritats que atendre. Som molts els qui no entenem que la conselleria d’Agricultura done diners per a “bonicàries”. Però el més greu és que qui ens governa es gasta uns diners que l’Ajuntament no té en coses que el poble no necessita.\nQuè passa amb correus? Constem les preguntes al voltant de la compra i enderroc de l'edifici de Correus


Vols barats de Astúries-Oviedo a Concepción a Iberia\nVols barats Xile Astúries-Oviedo-Concepción\nVols barats de Astúries-Oviedo a Concepción (CCP) de Astúries-Oviedo a Concepción Astúries-Oviedo-Concepción, Xile\nConsulta l’oferta de vols de Astúries-Oviedo a Concepción i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Astúries-Oviedo a Concepción.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Astúries-Oviedo a Concepción fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


Accidents laborals mortals: una tragèdia en silenci - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nI no perquè la situació no sigui greu. Els primers sis mesos de 2015 van morir 68 persones en accidents laborals als Països Catalans. Al conjunt de l’Estat espanyol, l’accidentalitat ha augmentat un 5,5% durant el mateix període. I el 2014 ja havia crescut un altre 5,11% respecte al 2013. Un ritme que duplica la creació d’ocupació. I a més ho fa en els sectors més castigats per la precarietat, les dones i els immigrants. Els accidents greus creixen més que els lleus –alguns experts apunten que, precisament per la precarietat laboral, alguns dels lleus podrien deixar de comptabilitzar-se- i això que el sector més mortal de tots, la construcció, continua en hibernació. Des de CCOO PV s’alerta que quan aquesta comenci a recuperar-se la mortalitat pot disparar-se de forma «exponencial».


Vilobí d'Onyar inaugura la 6a edició de la Fira de la Llet estrenant un capgròs - Diari de Girona\nVilobí d'Onyar inaugura la 6a edició de la Fira de la Llet estrenant un capgròs\nr.a. 22.10.2017 | 00:45\nLa fira compta amb activitats per a totes les edats. David Aparicio\nLa fira compta amb activitats per a totes les edats.\nVilobí d'Onyar va donar ahir el tret de sortida a la sisena edició de la Fira de la Llet, que s'allargarà durant tota la jornada d'avui. L'acte d'inauguració va arrencar a les dotze del migdia a l'espai Bestiòrum i va anar a càrrec de l'alcaldessa, Cristina Mundet; del president del Consell Comarcal de la Selva, Salvador Balliu; i de la delegada territorial a Girona del Departament d'Agricultura, Elisenda Guillaumes. Durant l'acte, es va presentar també el nou capgròs de la colla gegantera: la Bepa. Aquest nou membre, en honor a la fira, representa una vaca. Els visitants van poder gaudir més tard de diverses activitats, com ara el concurs de munyir vaques o el de paletes, el maridatge de vi amb formatges de llet de vaca o el de l'obra teatral Embolic a Fornells pell.\nLa fira seguirà avui amb activitats infantils, xerrades i la benedicció i desfilada de maquinària agrícola. La Jove Orquestra de la Selva tancarà la mostra amb un concert a les sis de la tarda a Can Sagrera.


El conflicte d'Israel i Palestina, a l'exposició "Jerusalem ID" de Can Palauet | Mataró Ràdio\nEl conflicte d'Israel i Palestina, a l'exposició "Jerusalem ID" de Can Palauet\nDm, 11/10/2016 - 10:54\nEl Col•lectiu Mapasonor i l’artista Domènec exposen a Can Palauet “Jerusalem ID”, el resultat del treball conjunt que han fet aquests darrers anys. Un projecte que intenta explicar la realitat del conflicte entre Israel i Palestina i la situació de violència latent amb la que conviuen els palestins residents a Jerusalem.\nA través de “Jerusalem ID” intenten visualitzar com la ciutat s’ha convertit en un laboratori del que ells mateixos anomenen “violència suspesa”, aquella que és silenciosa i no es veu, però que afecta a la població palestina i els impedeix mantenir unes rutines normals a la seva vida. Un exemple sofisticat d’aquesta “violència suspesa” és el document d’identitat que té la població palestina que resideix a la ciutat de Jerusalem. En són autòctons des de fa centenars d’anys, però la seva ID és només un permís de residència temporal que poden perdre en qualsevol moment. D’aquest exemple que es mostra al projecte neix el nom de la mateixa exposició, com explica l’artista Domènech.\nTot i que el títol de l’exposició posi el focus en aquesta particularitat de les limitacions amb les que viuen els palestins. Un altre dels exemples que presenten i que posa sobre la taula aquesta “violència suspesa” que pateixen els palestins de Jerusalem és “el semàfor racista”, un creuament de carreteres entre la Jerusalem palestina (a l’est) i la israeliana (a l’oest). Mentre els israelians tenen gairebé tres minuts per creuar, els palestins només disposen d’onze segons per fer-ho.\n“Jerusalem ID” compta amb abundant material videogràfic, plafons amb imatges fotogràfiques i altres materials. Tot serveix per explicar el conflicte israeliano palestí. Segons Domènech, la voluntat és fer accessible la informació a tothom i que sigui més comprensible aquest conflicte a tots els nivells.\nLa mostra es pot visitar a Can Palauet fins el 27 de novembre.


El projecte Larvae Mentoring, liderat per Associació d’Empresaris i Productors de Multimèdia (ADEPM) , s’engloba dins l’eix II (Foment de l’Esperit d’Empresa) de la iniciativa Equal; en l’àrea de creació d’empreses. El projecte pretén donar una sortida professional de qualitat a joves emprenedors que hagin cursat estudis universitaris, encara que parcialment, o que hagin cursat estudis de formació professional de grau superior o, en qualsevol de les dues circumstàncies, que no s’hagin vinculat professionalment en l’àmbit dels seus estudis; i a més de procura serveis dins l’àmbit de les noves tecnologies als empresaris de les zones geogràfiques d’influència.\nLa iniciativa comunitària Equal, en la que s'inscriu el projecte, contempla que hi ha d'haver un intercanvi d'experiències entre projectes afins en objectius, metodologia o qualsevol altre punt d'interès. Dins d'aquest marc de cooperació transnacional el projecte Larvae Mentoring treballa amb els projectes:\nCAMEO (Regne Unit) que treballa per a la difusió i promoció de les arts escèniques a partir dels col·lectius exclosos.\nMOBIE DIC (França) que treballa en la inserció de joves en activitats relacionades amb l'animació socio-cultural.\nEl projecte és una iniciativa pionera en molts aspectes, ja que introdueix el ‘ Mentoring' , a l'ensenyament per a emprenedors, una tècnica poc utilitzada a Catalunya, i a molt països de la Unió Europea. Ofereix a tots aquells joves amb empenta i esperit de superació, l'oportunitat de crear la seva pròpia empresa o activitat professional dins l'àmbit de la societat de la informació en el marc de 7 vivers empresarials distribuïts pel territori català: els Centres Larvae, rebent el suport d'emprenedors sèniors o empresaris de reconegut prestigi de la zona.\nEls col·lectius beneficiaris del projecte són:\nestudiants universitaris tant de lletres com de ciències o, de formació professional de grau superior, amb les qualitats adients per a rebre la formació que els capacita per a esdevenir empresaris i/o professionals emprenedors dins les TIC.\nestudiants que no hagin acabat amb èxit els seus estudis universitaris, combatint així la discriminació desigualtat existents al mercat de treball fomentant l'esperit d'empresa i la movilitat.\nformació dirigida als dinamitzadors i “mentors”, que formaran als estudiants.\nInmigrants, per tal de facilitar-los la inserció als centres universitaris tècnics, o empreses i entitats de la Societat de la Informació.\nCom a resultats , val la pena esmentar que es va dur a terme durant el mes de maig de 2003 unes Jornades sobre “Coaching-Mentoring”, a Barcelona. Els resultats d'aquestes jornades reflexen les opinions de diferents experts europeus en l'àmbit del Mentoring i del Coaching, així com dels beneficis que porta aquesta iniciativa a l'individu i a l'entorn empresarial. Entre les diferents activitats transnacionals del projecte, es poden esmentar:\nPremi Mentor: independent per cada país i conjunt quan als punts de coincidència, en el que es premiarà l'actuació de Mentoring.\nFira Internacional: intercanvi d'experiències dels vivers i de les activitats de cada projecte i oferta de serveis.\nIntercanvi de beneficiaris\nADPM Associació d'Empresaris Productors de Mutlimèdia (lider i coordinador)\nPrograma Innova (UPC)\nCol·legi Oficial d'Enginyers Industrials de Catalunya (COIEC)\nAssociació Professional d'Assessors d'Imatge (APTI)\nAssociació Dones d'Avui\nChambre de Comerce et l'Industrie de Toulouse – França\nUniversitat de Liverpool - UK\nResponsables dels Centres Larvae:\nPer obtenir més informació visita:\nMabuse: Master of European Business Engineering (MEBE)\nÉs un projecte del programa Leonardo Da Vinci. El projecte Mabuse té com objectiu desenvolupar un Màster Europeu en Gestió d'Empreses Industrials i d'Enginyeria” (Master of European Business Engineering (MEBE)). El màster s'adreça a gerents, executius tècnics i directius, amb una experiència de 3-5 anys, que vulguin actuar amb eficàcia i eficientment en un context europeu i multinacional. El programa funciona amb el sistema de mòduls d'estudi extensibles en temps i a diverses universitats de l'UE.\nEl promotor és l'organització alemanya Aachen Demonstration Laboratory for Integrated Production Engineering. El projecte té una durada de dos anys, entre juny de 2002 i desembre de 2004, i hi participen 19 socis, entre els que es troben: RWTH Aquisgrán, T.U.Twente, TSM Twente, KULeuven, Barcelona UPC, Univ. Warwick, la Universitat de Twente, la Universitat de Warwick, la TSM Business School, KTU Leuven, SEAT, Daimler-Chrysler, I&IMS, Marconi i Ericsson.\nCada Universitat sòcia d'aquest projecte elabora una secció del curs, que s'estructura en 17 mòduls. El Programa Innova s'encarrega dels mòduls de:\n“Innovation Management / Product and Process Innovation”\nBusiness Plan for companies across the EU”\nA més de col·laborar en desenvolupar el currículum de cooperació amb altres col·laboradors acadèmics i industrials.\nEls diferents mòduls desenvolupats son els resultats principals del projecte. Aquests es presenten als altres partners a fi de rebre comentaris i suggeriments per a la seva millora en el marc de uns seminaris. El primer va fer-se a Barcelona del 16 al 20 de juny. El següent es farà a Warwich, al febrer de l'any vinent.\nQuan acabi el període de desenvolupament del projecte (2 anys), a finals de 2004, el material complet del curs (manuals, etc.) existirà en la seva versió definitiva, en format electrònic i en paper. El curs desenvolupat s'adapta exactament a les necessitats dels empresaris europeus, respectant els aspectes interculturals del mercat de treball europeu, i permetrà donar una formació avançada en les matèries que els diferents socis del projecte van identificar com a deficitàries del grup indicat.\nUn dels resultats més apreciables d'aquest projecte ha estat la formalització d'una xarxa europea formada per les universitats sòcies del projecte i la implicació d'empreses que pretén promoure una formació de comú acord utilitzant el material desenvolupat . En una segona fase, la xarxa té interés a posar en marxa la realització conjunta dels cursos a diferents localitats europees.\nPer obtenir més informació visita: www.wzlforum.rwth-aachen.de/mabuse.htm\nProWomEn: Promotion of Women Entrepreneuship\nProWoMen, Promotion of Women Entrepreneurship, és un projecte del programa Innovation de la Direcció General d'Indústria (Promotion of innovation and encouragement of SME participation) que forma part del 5è Programa Marc, liderat per les organitzacions Ifex i Steinbeis d'Alemanya . ProWomEn pretén posar en marxa una xarxa temàtica de promoció de les dones emprenedores.\nL'objectiu principal és estimular i donar suport a noves estratègies i accions en l'àmbit de la creació d'empreses duta a terme per dones. La xarxa permet l'intercanvi de les “bones pràctiques” detectades a les diferents regions participants i la transferència de noves idees i coneixements que permetin a les regions dels països participants el desenvolupament o el re-disseny de les seves polítiques de suport i la millora de les condicions de les dones que volen crear les seves pròpies empreses.\nLa xarxa s'ha dividit en 4 subnets (sub-xarxes) de reflexió, que es reuneixen aproximadament cada tres mesos per aprofundir en temes com ara eines i instruments de suport, xarxes regionals, la sensibilització davant el problema per aconseguir canvis, informació i educació. El Programa Innova participa en els dos últims i coordina el la sub-xarxa d'informació i educació.\nEls resultats es poden resumir com segueix:\nUna amplia difusió d'exemples de retrats realistes de dones caps d'empresa pot animar a les dones a convertir-se en el seu propi cap.\nS'han de posar en marxa des d'ara mateix uns programes de suport eficaços, per una banda per arribar a llarg termini a una veritable igualtat d'oportunitats per a dones i homes, i per l'altra per tal de promoure la cultura de l'emprenedoria en femení.\nVisions, estratègies i estar obert al canvi són ingredients essencials per a l'èxit d'una xarxa.\nFinalment s'ha organitzat una Conferencia Internacional del 17 i 18 de setembre de 2003 a Stuttgart, Alemania, en la que s'han presentat els exemples de bones pràctiques i els estudis de casos.\nCeraction ASBL, Bruxelles - Bèlgica BIC C.T.U. Prague Prague - Chèquia BIC Plzen, Czech Republic Plzen - Chèquia GIB North Rhine, Westphalia - Alemania IFEX, Baden-Württemberg - Alemania Steinbeis Europa Zentrum, Baden-Württemberg - Alemania THATI GmbH - Innovation Relay Center Thuringia - Alemania ITA - The Technological Institute of Aragón - Espanya Programa Dona / Programa Innova (UPC) - Espanya Bretagne Innovation Bretanya – França TMB - Hungary. - Hungria Regione dell´Umbria Umbria – Itàlia Dundalk Institute of Technology (DKIT) - Irlanda OPI - Information Processing Centre – Polònia University of Linköping - Suècia Nutek - Swedish Business Development Agency - Suècia Beta Technology – UK\nPer obtenir més informació visita: www.prowomen-eu.net\nEntrepreneurship Education and Innovation for cluster development in enlarged Europe\nL'objectiu d'aquest projecte és la creació d'un grup de reflexió sobre l'educació en esperit emprenedor i innovació que es reuneix periòdicament. Com a nucli central d'aquest projecte es realitza un workshop a Nîmes (França) del 11 al 15 d'octubre, per a presentar els resultats de les reflexions al grup més important d'organismes de tota europa i dels països en fase d'adhesió a la UE. Aquest workshop permetrà que estudiants de diferents escoles i universitats (École des Mines d'Alès (França), Cambridge University (UK) i la Universitat Politècnica de Catalunya (Spain), presentin els resultats d'una recerca realitzada al mes de juny i les seves idees sobre les accions que s'hauran de pendre en un futur de cara a millorar la formació dels emprenedors a la Universitat, arreu d'Europa.\nAquest programa facilita la capacitació apropiat d'enginyers com clau de la competitivitat d'empreses europees a través del foment de l'esperit emprenedor i amb efecte directe en la innovació, la creació de SMEs i el desenvolupament econòmic total en el nivell regional. Per a això, és important l'aspecte educatiu i la participació en els parcs tecnològics, incloent incubadores d'empreses, com és el cas de França, Espanya i el Regne Unit.\nEl Workshop es realitza en la línia de les activitats europees en la matèria de política de foment de la competitivitat industrial i el creixement sostenible, i enfocant-se en problemes socioeconòmics específics, tecnologies emergents, sectors industrials, l'etc. A més, respon a les àrees prioritàries identificades i a les best practices, dóna suport els objectius de les accions que promouen productes innovadors, processos i organització.\nEls resultats del projecte s'han concretat en el desenvolupament del Workshop, i s'ha dirigit a organitzar un taller que implica als participants d'organitzacions de l'EU (el 50%) i de la Newly Associated States ( NAS ) (el 50%), amb l'objectiu d'identificar les accions de col·laboració per a donar suport la posada en pràctica de l'àrea europea de la investigació pel que fa a l'entrenament i mobilitat de científics i l'establiment d'una xarxa joves dels parcs de la tecnologia en diferents sectors industrials a Europa. Ha estat un treball de 9 mesos (des de la selecció del programa, els participants, l'organització, fins l'informe final) i que es concreta en la realització d'un Workshop.\nEl Workshop es realitza durant els dies 11 i 15 d'octubre de 2003 i els temes a tractar són els següents:\nEducació de l'esperit emprenedor en el futur de la nova Europa.\nImaginar la universitat emprenedora del futur\nEsperit emprenedor, canvi cultural i universitat\nCEC – University of Cambridge - UK École de Mines d'Alès (EMA) - França Technical University of Ostrava - Hungria Universitat Politècnica de Catalunya - Espanya\nPer obtenir més informació visita: www.ema.fr workshop.pdf\nWINIT - Women in innovation and technology\nWinit fué un proyecto que pretendía ser punto de encuentro de mujeres interesadas en crear empresas en el ámbito técnico y tecnológico. Supuso la primera web española destinada a orientar, asesorar y servir de lugar de encuentro a éstas mujeres a finales de los 90.\nA pesar del número cada vez más elevado de mujeres que trabajan, éstas aún conocen discriminaciones y a menudo son excluidas de puestos de decisión y responsabilidad. Si bien es verdad que cada vez hay más mujeres preparadas para ejercer posiciones de responsabilidad, se ven a menudo enfrentadas a grandes problemas cuando se trata de encontrar un trabajo que se corresponda con su cualificación. El famoso problema de "techo de cristal", describe bien la situación de las mujeres que desean promocionarse o simplemente encontrar un trabajo en acuerdo con sus cualificaciones y encuentran un ‘tope’ que se lo impide. Esto es aún más grave cuando la profesión o cualificación es en una rama típicamente "masculina" (ramas técnicas y tecnológicas, ingenierías, cuadros directivos...).\nDe la diferente literatura existente, podemos extraer que la tendencia de las organizaciones del futuro es la de valorar y promover las cualidades siguientes: la comunicación, la creatividad, la innovación, el trabajo en equipo, la responsabilidad, la flexibilidad,... aspectos todos ellos que giran en torno a las cualidades "originales" de las mujeres.\nVisto este contexto y visto que es muy difícil para las mujeres recién licenciadas en carreras o especialidades técnicas incorporarse al mundo laboral en una empresa industrial, en puestos de trabajo afines a su formación técnica, o bien plantearse la creación de su propia ocupación en el sector industrial, el proyecto WINIT pretende aportar unas herramientas y una formación complementaria que las prepare adecuadamente para crear su propia empresa.\nEl proyecto desarrolló documentación relativa a :\nla idea - el plan de empresa - el producto - calidad - aspectos legales - costes - trámites\nELIONOR - Iniciativa Equal (FSE)\nELIONOR és un dels projectes pilot que forma part de la iniciativa comunitària EQUAL, del Fons Social Europeu. El projecte és liderat per la Diputació de Barcelona, i el coordina el Consell Comarcal del Baix Llobregat.\nEl projecte pilot té l'objectiu de “detectar col·lectius de dones inactives en les zones d'actuació i experimentar sistemes personalitzats d'activació ocupacional i d'inserció sociolaboral en l'àmbit de les noves tecnologies de la informació i les comunicacions, en funció de la realitat d'aquestes persones i de les necessitats que es plantegen els teixits empresarial i professional del territori”.\nL'objectiu principal del projecte és el d'incrementar la taxa d'activitat dels municipis de Barcelona, que afecta a més de 800.000 persones a tota la província i es concentra principalment, encara que no exclusivament, en les dones de 25 a 54 anys.\nLa principal innovació del projecte és que s'adreça a un col·lectiu ignorat fins ara en les polítiques actives d'ocupació. Es considera inactives a aquelles persones que, estan en edat de treballar i, per diferents motius, no busquen feina activament: els aturats. ELIONOR pretén analitzar els obstacles que tenen aquestes persones per a plantejar-se la incorporació al mercat de treball i, en la mesura del possible, eliminar aquestes barreres. L'acció amb beneficiaris es desenvoluparà en els cinc territoris que conformen els Pactes Territorials socis del projecte al llarg de dos anys.\nEl Programa Innova col·labora amb el projecte organitzant accions per tal de predisposar tant les empreses com les dones perquè utilitzin les noves oportunitats que els brinden les tecnologies de la informació i la comunicació. Per últim facilita l'adquisició d'habilitats directives tant per posar en marxa el propi negoci o activitat professional. En aquestes accions també hi participen alguns dels emprenedors del Programa Innova, així com algunes de les joves empreses de la UPC.\nDiputació de Barcelona – lider Consell Comarcal del Baix Llobregat – coordinador Comissió Obrera Nacional de Catalunya FEPIME (Federació d'Empresaris de la Petita i Mitjana Empresa de Catalunya) Federació d'Associacions de Mares i Pares d'Alumnes de Catalunya (FaPaC) Pacto Territorial por el Empleo de Granollers Pacto Territorial por el Empleo de Mataró Pacto Territorial por el Empleo de Vilafranca Pacto Territorial por el Empleo del Baix Llobregat Pacto Territorial por el Empleo del Moianès SURT, Associació de Dones per la reinserció laboral Universitat Autònoma de Barcelona Universitat de Barcelona Unió General de Treballadors de Catalunya\nIgualbaix és un projecte Equal del Fons Social Europeu que pretén fomentar la inserció laboral mitjançant el foment de les noves tecnologies i la comunicació (activitat transversal). Es volen desenvolupar nous mecanismes i metodologies d'intervenció més eficients en l'àmit de la inserció socioprofessional. El Consell Comarcal del Baix Llobregat coordina aquest projecte, que té una durada de dos anys.\nL'objectiu del projecte es desenvolupar un pla d'alfabetització intensiva en noves tecnologies, a tots els col·lectius beneficiaris del projecte, per tal de millorar les seves capacitats d'inserció laboral; es facilita així l'accés i la inserció al mercat de treball a col·lectius amb especials dificultats, es fomenta l'igualtat d'oportunitats, al mateix temps que es sensibilitza a les empreses, i a la població.\nEl Programa Innova, i alguns dels seus emprenedors, o algunes joves empreses de la UPC, realitzen les accions transversals (comunicació), segons els requisits tècnics i contingut d'aquestes.\nFormació de motivació i sensibilització. Es vol aproximar als participants al mòn de les noves tecnologies de la informació i les comunicacions, la societat del coneixement, i remarcar la gran importància que tenen en la vida quotidiana.\nFormació activa. S'introdueix als col·lectius del projecte en les NTIC mitjançant unes sessions de formació bàsica. Es proposa un mètode basat en la pràctica, de manera que, un cop acabada la formació, ja s'hauràn experimentat i utilitzat les noves tècniques adquirides. Per mantenir i ampliar els coneixements, els participants del projecte podran accedir als centres OMNIA.\nCada nivell de formació serà coordinat per experts en noves tecnologies de la informació i la comunicació. Les tècniques de dinamització de grups amb especials dificultats d'aprenentatge motivaran i augmentaran la autoestima dels beneficiaris, per tal de millorar la seva predisposició a aprendre.\nConsell Comarcal del Baix Llobregat - LÍDER Ajuntament de Castelldefels Ajuntament de Cornellá Ajuntament de El Prat Ajuntament de Esplugues de Llobregat Ajuntament de Gavà Ajuntament de Molins de Rei Ajuntament de Sant Andreu de la Barca Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat Ajuntament de Sant Joan Despí Ajuntament de Viladecans Coressa-Ajuntament de Sant Boi de LLobregat Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya


El Barça Lassa ha doblegat aquest dijous el Kirolbet Baskonia al Palau Blaugrana (77-67), en la 23a jornada de l'Eurolliga, per seguir fort en la lluita pel 'Top 4' de la competició i donar continuïtat a les bones sensacions assolides en la Copa del Rei que va guanyar a l'etern rival a Madrid, mentre que el Baskonia ha sortit perdut a la pista i malgrat la seva honrosa reacció haurà de seguir lluitant per estar en els play-offs.\nEls blaugranes han dominat el partit de principi a fi, encara que no han tingut un final gaire plàcid perquè el Baskonia ha rondat la barrera dels 10 punts, i fins i tot hi ha arribat (73-63) en els dos minuts finals, malgrat haver anat guanyant de 25 en la primera part. Però la dinàmica de la Copa del Rei ha seguit intacta, amb un Barça al qual han sortit moltes més coses.\nThomas Heurtel i Kevin Seraphin segueixen sent letals quan troben minuts compartits a la pista, com Astèrix i Obèlix. A les seves mans, els jugadors del Baskonia han estat romans però no gladiadors. També Pau Ribas ha fet un gran partit, i liderat per ells el Barça Lassa ha atropellat primer, i ha gestionat després, per segellar un valuós triomf abans de rebre el Reial Madrid en un clàssic europeu que es preveu calent.


Castell de Montgrí | Turisme a Catalunya\nDESCOBREIX CATALUNYA DESTINACIONS QUE FER ON DORMIR\nInici › Descobrir Catalunya › Patrimoni › Castells i fortaleses › Província de Girona › Castell de Torroella de Montgri\nCastell de Montgrí\nCastell de Montgri. Fotografia: piet theisohn\nAquest espectacular castell domina la vila gironina de Torroella de Montgrí des del cim del petit massís calcari del Montgrí, a 310 metres d'altura i a només 6 quilòmetres del mar. És una fortificació militar en bon estat de conservació, edificada a la fi del segle XIII a l'estil dels castells croats de l'Orient Pròxim. La seva finalitat era de defensar els dominis del rei Jaume II d'Aragó davant l'amenaça del comtat d'Empúries.\nNomés està acabada la part exterior d'aquesta fortalesa de planta quadrada i de grans proporcions. Els visitants poden admirar els massissos murs emmerletats de 13 metres d'altura i 31 metres de llarg, les quatre torres circulars adossades a les cantonades i la cisterna coberta amb volta de canó. L'interior del castell està buit.\nEs pot arribar al castell mitjançant una excursió d'una hora aproximadament des de Torroella de Montgrí cap al cim de la muntanya. Pujant per una escala de cargol al capdamunt d'alguna de les torres es pot gaudir d'una impressionant vista panoràmica de la regió de l'Empordà, albirant la Costa Brava des de la Serra de Rodes al nord fins al Cap de Begur, al sud.\nCastell de Montgri\n17257 Torroella de Montgrí (Girona)\nEstació de Flaçà, a 16 km. Trens de Rodalies i Mitja Distància.\nServeis regulars des de Barcelona i Girona.\nCala Sa Tuna\nCastell de Figueres


Sobre el tremp de Fran�a :: Continguts del Cercle per al Coneixement\n[Reflexions]:Sobre el tremp de Fran�aBase de ConeixementReflexions\nAbstract / Informaci�Reflexi� sobre els nous escenaris i reptes que planteja el segle XXI a les democr�cies ocidentals assentades amb un ampli Estat del Benestar. Comparaci� amb Fran�a, el pa�s capdavanter en el model de societat actual, que ara s'afronta als desafiaments de la globalitzaci� que a nosaltres ens afectaran una d�cada despr�s.Article de:Antoni Brey Rodr�guezAl Cercle des del 24/04/2006Visitat 26592 vegades des de laseva publicaci� al web Sembla que molts han interpretat la impot�ncia del govern franc�s per a implantar la seva proposta de reforma del mercat laboral com a una mostra m�s de la p�rdua de tremp del nostre pa�s ve�. Fran�a, diuen, s�indigesta amb el desafiament de la globalitzaci�, no aconsegueix trobar el seu lloc en el nou context i, definitivament, ha deixat de ser un referent i una avan�ada de la cultura occidental.\nRes m�s lluny de la veritat. Fran�a est� com est� precisament perqu� �s troba al capdavant de l�evoluci� d�un model de societat que, amb una generaci� de retr�s, tamb� �s el nostre. Han estat els primers en arribar a un estadi que planteja un extens conjunt de preguntes noves per a les quals ning� t� encara una resposta convincent. Totes elles deriven de l�acumulaci� de tensi� entre all� que caldria fer per a encarar els reptes d�un m�n farcit d�incerteses i all� altre que realment �s capa� de fer una societat democr�tica instal�lada en l�opul�ncia i el benestar.\n�s raonable pensar que els ciutadans assumiran aquests reptes en lloc de reclamar a qualsevol preu el manteniment de determinats privilegis que, segurament, han esdevingut insostenibles? �s realista creure que des del poder pol�tic d�una societat democr�tica �s possible liderar un projecte a contracorrent dels anhels quotidians de la majoria de la poblaci�? Implica necess�riament el nou escenari un increment substancial de la desigualtat econ�mica, despr�s de d�cades d�anivellament? Fins a quin punt una societat t� a les seves mans la facultat d�orientar el seu dest� cap a all� que, des d�un punt de vista racional, considera m�s desitjable? �s possible que una democr�cia moderna, incapa� de reaccionar adequadament, derivi cap a noves formes de totalitarisme? No crec que es pugui respondre a aquestes preguntes des d�un optimisme inconscient, per� tampoc ens podem resignar a caure en un fatalisme desesperant. En qualsevol cas, mirem-nos b� el que succeeix a Fran�a perqu�, de la mateixa manera que ara nosaltres tot just comencem a experimentar, amb d�cades de retard respecte els francesos, els trasbalsos d�una aflu�ncia massiva d�immigrants, tamb� arribar� el moment en que ens aniran b� les respostes que ells hagin pogut trobar per aquesta mena de q�estions.


Paco, gas!; per Sergi Sol\nBarcelona. Diumenge, 16 de febrer de 2020. 19:30\nMai hem tingut una generació política amb un compromís tan ferm amb el país i la gent. Des de la República. Mai tants alcaldes i regidors havien estat al punt de mira de la justícia per la seva determinació i lleialtat al país. Ras i curt: mentre a Catalunya han estat centenars els càrrecs electes processats per defensar les urnes, per fer política, a Espanya ho estan per corruptes. Per això és tan nefast que torni la temptació d’embolcallar-se amb la bandera per fer passar gat per llebre i defugir responsabilitats.\nPaco Gas és l’alcalde de Roquetes. Una bona persona, honesta, exemplar en actituds i trajectòria. Dels primers alcaldes independentistes a l’Ebre. El Paco ve remant de lluny, de quan això de ser independentista era gairebé d’eixelebrats. A casa seva, a principi dels noranta, s’hi va fer alguna de les reunions més transcendents per configurar el futur del moviment independentista com a moviment de masses. En presència de Xavier Vendrell, referent inequívoc de compromís i militància.\nEl Paco és un home afable i inclusiu, detall que avui no és menor davant la irrupció de corrents excloents. Tot i la seva discreció, és història viva de l’independentisme, de les esquerres. I dels primers a apostar per treballar des de la base, en el municipalisme, d’arremangar-se i assumir contradiccions per avançar (era del morro fort), un dels primers a visualitzar que calia allunyar aquella esquerra independentista, plena de bones intencions, de la marginalitat. El Paco va ser dels primers a entendre que havíem vingut a guanyar, no a tenir la raó. I que rere una bandera o hi ha un projecte de societat, de justícia social i progrés, o no hi ha res i el que és pitjor, que no va enlloc.\nSenzillament, sense fer soroll, va fer el que tocava, fer possible el referèndum a Roquetes, liderant, assumint la responsabilitat que li pertocava\nQuan literalment això de l’independentisme era de quatre il·luminats, el Paco ja hi era. Ell, i uns quants més com ell. Elles i ells (pocs, poquets) van sembrar i van entendre que si l’independentisme volia reeixir, havia de ser un moviment de base àmplia que fugís dels dogmatismes per fer-se gran, un moviment decidit a fer política, que gesticulés menys i fes de l’eficiència i la proximitat la seva raó de ser. Una lliçó que ara, més que mai, toca tornar a recordar, quan hi ha actors polítics i socials que semblen entestats a voler tornar enrere, a recular als temps en què l’independentisme no aspirava a cap hegemonia sinó a fer soroll. De cap manera ens podem permetre tornar a ser una minoria sorollosa, per molt sorollosa que sigui.\nEl Paco porta moltes hores de vol i n’ha vist de tots colors. Quan va ser el dia, el Paco va desobeir. Sense pensar-s’ho dos cops, va ignorar els requeriments de la justícia espanyola per avortar el referèndum l’1 d’Octubre. No va simular desobeir, no se’n va omplir la boca, no va delegar la responsabilitat damunt altri, no va fer cap ús espuri de la seva decisió (que va portar fins al final) per llançar-la al cap d’altres companys o d’altres alcaldes, potser més porucs. Senzillament, sense fer soroll, va fer el que tocava, fer possible el referèndum a Roquetes, liderant, assumint la responsabilitat que li pertocava. Predicant amb l’exemple, amb humilitat i determinació. I quan tocava.\nLa jutgessa d’instrucció de Tortosa va citar el Paco el març del 2019. Per uns presumptes delictes de sedició, malversació de fons, desobediència i calúmnies. Encara bo que no el van acusar d’un crim contra la humanitat. El Paco (i la resta d’inicialment encausats) es va negar a respondre a les preguntes de la Fiscalia, tal com també van fer totes les i els dirigents polítics que van ser citats el 2 de novembre del 2017 a l’Audiència Nacional, tots excepte un.\nSi la jutgessa va processar inicialment el Paco Gas per sedició, malversació, desobediència i calúmnies per la seva actitud l’1 d’Octubre ―delictes que podien sumar desenes d’anys de presó― finalment la Fiscalia ‘només’ demana inhabilitar el Paco. I una multa de 25.000 euros!? Doncs, deixa’m, amic Paco, que expressi el meu estat d’ànim davant un alcalde exemplar com tu: 25.000 i més (milions!) és el que valen, Paco, els teus collons!\nOpinió Carden la llana Sergi Sol\nopinió Dionís Guiteras Sergi Sol


La PINCAT demana garantir uns mínims ingressos a les famílies amb infants en situació de pobresa | Taula d'Entitats del Tercer Sector Social de Catalunya\nInici Sala de premsaLa PINCAT demana garantir uns mínims ingressos a les famílies amb infants en situació de pobresa\nLa PINCAT demana garantir uns mínims ingressos a les famílies amb infants en situació de pobresa\nAnna Suñer, nova coordinadora de la Plataforma d’Infància de Catalunya – PINCAT.\nCoincidint amb del Dia Internacional de la infància, que es commemorà demà 20 de novembre, Anna Suñer assumeix la coordinació de la Plataforma d’Infància de Catalunya (PINCAT) en substitució de Paco Estellés. La PINCAT està formada per 21 organitzacions (que alhora formen part de la Taula del Tercer Sector) que treballen en l’àmbit de la infància i adolescència a través de més de 900 entitats de primer nivell. La PINCAT té per objectiu principal ser una veu comuna i transversal a totes les entitats compromeses amb els infants i adolescents del nostre país. Els diferents projectes i serveis de la PINCAT disposen de 750.000 places per atendre els infants i adolescents del nostre país. Aquests infants i adolescents estan atesos per 15.510 professionals i 12.300 voluntaris.\nPobresa infantil: Prestació econòmica garantida per a les famílies amb infants a càrrec, en que l’infant sigui el titular del dret, i que possibiliti cobrir les necessitats bàsiques.\nEducació: Desenvolupar mesures concretes i preventives per lluitar contra el fracàs escolar i les seves conseqüències, incloent en aquestes als adolescents de 16 a 18 anys que hagin abandonat el sistema educatiu. Disposar de projectes educatius de segona oportunitat, d’acompanyament sociolaboral, d’atenció a la diversitat, absentisme, reforç escolar...\nFamília: Ampliar els permisos de maternitat i paternitat per tal de fomentar la conciliació laboral i familiar, afavorint així la criança de llurs fills i filles.\nParticipació: Millorar i enfortir els òrgans estables de participació ciutadana i associativa en la definició de les polítiques públiques, garantint la participació dels infants i joves en totes aquelles qüestions que els afectin.\nHabitatge: Lluitar contra la pobresa energètica garantint l’energia i els subministraments bàsics, així com evitar els talls en el seu subministrament a les famílies, especialment a aquelles amb infants a càrrec.\nSalut: Desenvolupar polítiques de coordinació i enfocament multisectorial que facilitin les vinculacions transversals i efectives, vetllant per la coordinació de recursos per tal d’assegurar una atenció multidisciplinar.\nLa PINCAT està formada per 21 organitzacions (que alhora formen part de la Taula del Tercer Sector) que treballen en l’àmbit de la infància i adolescència a través


Reflexions sobre sexualitat a 4t d'ESO - Escola Projecte\nEn primer lloc, hem exposat en grups reduïts els nostres pensaments i després ho hem plasmat de manera plàstica. Posteriorment, ho hem compartit amb els altres grups i hem reflexionat conjuntament.\nPoder parlar del plaer i les emocions és bàsic per gaudir del nostre propi cos i de les relacions afectivosexuals amb altres persones. A poc a poc anem avançant tot compartint els nostres dubtes i neguits.\nPrevAnteriorEstudiem de la mateixa manera sols o en grup?\nSegüentDia Internacional de les Dones i les Nenes en la CiènciaNext


Viure a Estocolm : d’octubre 2010\nanimals o persones\nSempre m'he preguntat, ja des de petita, el per què d'aquesta mania de voler substituir les persones per animals. Em refereixo a molts llibres, pel.lícules o sèries de televisió per a infants. El més absurd és que sovint s'humanitza a alguns animals mentre d'altres segueixen tenint les característiques pròpies de les bèsties. Per exemple en aquella sèrie espanyola que feien als 80 -Dartacan- on s'adaptava la novela de Dumas per al públic infantil, els muscaters eren gossos però muntàven a cavall. A sobre, hi havia un personatge molt dolent que quin animal era? Una gata!\nEls de la Disney també són especialistes en el tema, com els de Pixar: Robin Hood, Nemo, Madagascar, 101 dàlmates, el llibre de la Selva, Ice age, enfí, suposo que no cal que posi més exemples.\nDoncs ahir ja em va semblar el colmo: en un llibre que té l'Elna sobre un supermercat, els clients són animals: una girafa, un elefant i un gos. Els dependents de la botiga també són animals, però ara vé lo fort: al mostrador de xarcuteria i de carnisseria els que despatxen són un porc i una vaca!\nPuc entendre que en un conte algun animal parli o interaccioni amb un nen, però no que es substitueixin animals per persones i a més "amb tots els ets i uts": roba, conductes, etc.\nLa pregunta és si resultaria menys interessant per als nens si els protagonistes enlloc de ser animals fossin persones. Ho dubto. Tenim una col.lecció de llibres il.lustrats per Roser Capdevila -"Mirem"- on persones (nens i adults) es retraten en diferents situacions i ambients. Tant a l'Elna com a la Júlia els han encantat.\nSi algú m'ho sap explicar, endavant!\nPublicat per Anna a 9:45 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: literatura, nenes\nquasi sense comentaris...\nTres comentaris, a part de les fotos que ja parlen per elles soles:\n1) Avui he hagut d'anar a peu a deixar les nenes perque encara no hem posat les rodes d'hivern al cotxe (anàvem a comprar-les demà).\n2) Ja he tret la pala del garatge\n3) Segueix nevant\nPublicat per Anna a 8:18 4 comentaris:\nSóc al tren, camí cap a Falun, però no puc escriure directament al blog perque no tinc connexió a Internet. Hagués hagut de pagar extra, igual que per tenir un seient reservat. El tren en aquest país és car, i com en les companyies àerees de “low cost”, comences amb un preu inicial i després has d’anar afegint diners per cosetes com costos administratius, cost per tenir seient, cost per poder canviar el bitllet, cost per … Total, que publicaré el post quan arribi a la Uni.\nEnfí, això no és el que us volia explicar, sino que us volia ensenyar aquesta foto d’una revista sobre llengua que es publica aquí i que he vist avui al quiosc de l’estació. El titular amb el que vull que us fixeu és el de dalt de tot, que traduït vol dir: “fins i tot les pel.lícules pornogràfiques es doblen al català”. No he comprat la revista, miraré si la tenen a la biblioteca i ja us comentaré de què va l’article. M’imagino que deuen comentar la polèmica del doblatge a Catalunya, però no em vull avancar.\nEn tot cas, sóc partidària de que les pel.lícules no es doblin ni al català, ni al castellà ni en cap altra llengua. I l'excusa de que la gent no aniria al cine o de que la gent gran no pot llegir i mirar al mateix temps, és absurda. Si tot, incloent les sèries de TV fossin en v.o., com aquí a Suècia, la gent s'acostumaria i entre d'altres coses segurament millorariem el nostre coneixement de llengües extrangeres. A part, obviàment de que la meitat de la feina interpretativa d'un actor resideix en la seva expressió parlada i per tant un doblatge és una traïció a l'artista.\nPublicat per Anna a 8:44 2 comentaris:\nmés sobre el Nobel de literatura\nGràcies pels vostres comentaris, especialment agraïda pels provinents de Moià ;-)!\nTotalment d'acord en què la qualitat literària de Vargas Llosa és indiscutible. I per descomptat que Baltasar Porcel mai m'havia passat pel cap que pugués guanyar el Nobel... em sembla que hi ha massa catalans que no han sortit mai de casa seva, ja m'enteneu. Crec que el meu amic J.J. Isern expressa molt millor que jo les idees que comparteixo. En quant a que l'Acadèmia Sueca dóna el premi només basant-se en la qualitat de l'obra, hi ha hagut bastant debat sobre el tema, sobretot aquest any, ja que al llegir els motius pels quals otorgaven el premi a Vargas Llosa van dir frases com "“por su cartografía de las estructuras del poder y sus afiladas imágenes de la resistencia, rebelión y derrota del individuo” (Svenska Akademien),.\nSi el Nobel es donés post-mortum, penso que Mercè Rodoreda seria una mereixedora del premi. En aquests moments, dels autors que he llegit i que són vius, m'agradaria que li donessin a Milan Kundera.\nPerò hi ha més dies que llonganisses o sigui que hi ha temps per tot!\nI mirant per la finestra, sento la humitat tardorenca i la olor de fulles molles, escampades per la gespa en una catifa de colors càlids...\nPublicat per Anna a 11:09 1 comentari:\npetit post per desfogar-me\nJust abans de marxar cap a "Pilates". Com que des de fa quasi tres setmanes que no puc córrer, m'ha tocat passar-me a les gimnàtiques on no es carrega el taló. No sé si per culpa de les bambes o perque tinc un taló d'esperó (cosa que no sabia que existia fins que el meu pare em va il.lustrar) però em va agafar tan de mal que em pujava des del taló fins al cul, fins i tot quan estava en repòs. Ara ja estic millor, (potser gràcies al coixinet especial que em poso a les sabates) però no m'atreveixo a tornar a comencar abans de comprar unes bambes noves. I ara que ja portem dos dies que no passem dels 8 graus, ja no em vé tan de gust posar-me a córrer. Millor anar al gimnàs.\nAvui ha estat un dia d'aquests que malgrat haver treballat bastant, tinc la sensació de no haver fet prou. A sobre, i per culpa d'altres factors que no vénen al cas m'he anat posant de mala llet. O sigui que em vindrà bé anar a cremar calories, tot i que no suii massa...\nPublicat per Anna a 17:29 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: esport, salut\nCom cada any ahir esperàvem emocionats que el portaveu de l'Acadèmia fés públic el nom del premiat amb el Nobel de Literatura. Vargas Llosa... La primera reacció va ser de decepció. No perque no pensi que és un mal escriptor, ni molt menys. La primera obra que vaig llegir d'ell va ser Conversación en la catedral i la vaig trobar realment brillant. Aleshores (recordo que era el primer any a la Uni, o sigui 1992) no tenia cap imatge prèvia sobre la persona de Vargas Llosa i em va donar la sensació que era un intel.lectual d'esquerres que denunciava els governs corruptes i instava a la revolta social. En canvi, l'any passat quan vaig llegir La tía Julia y el escribidor ja m'havia format una opinió de l'autor, sobre tot a partir de les seves intervencions públiques en l'àmbit de la política. I sincerament, és un tio que em cau malament: és un dèspota cregut que es creu en possessió de la veritat absoluta.\nI sí, escriu bé, però hi ha altres bons escriptors que es mereixen la difusió que dóna el Nobel i que en canvi són oblidats any rera any. Perque si alguna cosa no necessita Vargas Llosa és més publicitat: els seus llibres es venen molt bé, ja va guanyar el Cervantes, escriu en diversos diaris, dóna classes a Princeton, es fica en política... els mil.lions li deuen sortir per les orelles i apa, uns quants més!\nQuan rebrà un català el premi més prestigiós de la Literatura? Potser quan se'n tradueixi algún al suec?\nPublicat per Anna a 9:40 4 comentaris:\n37, 3 i 7 i més coses d'animals\nAvui és l'aniversari de la Júlia -7 anys- i la setmana passada va ser el de l'Elna -3 anys- i el meu -la primera xifra del títol. El món segueix donant voltes i el temps passa. Les al.lusions a la infància es tornen més difoses i alhora tinc records de moments en què els meus pares eren més joves que jo ara. Per exemple, recordo quan pel 36è aniversari del meu pare li vaig fer un punt de llibre amb un dibuix i una frase que deia "perque els teus 36 anys no et facin perdre la memòria" o alguna cosa semblant... Cada vegada sóc més lluny de poder-me posar en la pell de les meves filles perque no recordo com pensava quan tenia la seva edat. Potser és per això que els adolescents se senten tan incompresos? Per sort, encara guardo els diaris de quan era joveneta, on vaig plasmar les meves preocupacions, sentiments i alegries, que em faran tenir present com se sent una noia de 15 anys, quan aquesta edat arribi a les meves filles i jo ja en tingui... uf! no hi vull ni pensar!\nEn quant a animals, fa una setmana, caminant cap a casa vam veure una parella d'ants ("alces" en castellà): mare i fill anàven xino-xano pel carrer de sobre casa nostra i quan ens van veure es van ficar dins el bosquet que hi ha entre algunes cases. Mai havia vist un ant en estat salvatge tan aprop. Va ser fantàstic. Vaig intentar fer una foto amb el mòbil però no va quedar massa bé. Us adjunto un zoom que he fet, aviam si podeu deduir el perfil de la bèstia (aquest era la cria) o si semblarà més una foto d'aquestes que mostren un ovni...\nPublicat per Anna a 11:11 6 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: natura, nostalgia


El 98% de les persones citades de l'Eliana acudeixen a vacunar-se - Periòdic del Camp de Túria\nEls centres reben els veïns de l’Eliana i Sant Antoni de Benaixeve\nLa Zona Bàsica de Salut de l’Eliana ha informat que des de l’inici de la campanya de vacunació, que va arrancar el passat 27 de desembre, s’han immunitzat ja 458 residents, 262 treballadors de residències i 1.500 veïns i veïnes majors de 75 anys de l’Eliana i Sant Antoni de Benaixeve. A aquestes dades cal sumar treballadors essencials vacunats en mútues de treball i la població de 63 a 65 anys que ha sigut inoculada en el punt de vacunació massiva de Llíria. Aquestes xifres confirmen que la vacunació contra la Covid-19 continua a bon ritme a l’Eliana.\nDel 13 al 19 d’abril s’està vacunant a un total de 660 persones d’edats compreses entre 70 i 80 anys i es preveu que la quantitat de vials continuarà augmentant progressivament fins a arribar a l’objectiu de les 2.000 setmanals. La setmana pròxima els sanitaris continuaran citant a la població de 73 i 74 anys, mentre que el punt de vacunació de Llíria probablement citarà als veïns i veïnes de l’Eliana i Sant Antoni de Benaixeve de 61 a 63 anys d’edat.\nEls pacients d’alt risc (trasplantats, pacients amb tractament substitutiu renal, immunodeprimits, entre altres), seran citats des de l’àrea de Preventiva de l’Hospital Arnau de Vilanova, i hauran d’acudir a vacunar-se allí.\nL’alcalde, Salva Torrent, acompanyat de l’edil de Sanitat, Concha Montaner, va visitar ahir les instal·lacions de la EPA per a conéixer in situ el procés que s’està duent a terme en la localitat. “Tot està funcionant correctament, i tal com ens informen des del Centre de Salut, la població està molt encoratjada i les dades són molt positives”. “Esperem que la xifra d’immunitzats augmente en les pròximes setmanes, i anime des d’ací a tots els elianers i elianeres a fer-ho quan els corresponga”, ha conclòs.\nTags: centre de vacunació, EPA, l'Eliana, Llíria, San Antonio de Benagéber


Temps de zel, l'últim disc de Miquel Abras - Sies.tv\n?Amb aquest disc parlo de la part més fosca de l'amor?\nEl cantant Miquel Abras investiga en el seu últim disc, Temps de zel, la part més fosca de l?amor amb un repertori més roquer que en els seus àlbums anteriors. El treball està centrat en les ruptures sentimentals i la infidelitat. Abras oferirà un concert el proper dia 19 de juny al Museu d’Art de Girona.\nComentar ( ) cantantdiscjunymuseutreball\n> Koers i Èric Vergés de Els Catarres presenten el tema “Als teus peus”, > Meritxell Nedermann ha estrenat el seu primer disc en solitari > ‘0001’ és el nou disc de Blaumut > Txarango anuncia nou disc i nova gira a la primavera amb la que el grup s’acomiadarà dels escenaris > Comença una nova edició de Nadal al Museu


Ontinyent compta amb 69 arbres monumentals, 8 conjunts arboris d’interés i un total de 30 exemplars centenaris - TV Digital Ontinyent\n24 juny 2021 - 20:01 h\nInici General Ontinyent compta amb 69 arbres monumentals, 8 conjunts arboris d’interés i un...\nOntinyent compta amb 69 arbres monumentals, 8 conjunts arboris d’interés i un total de 30 exemplars centenaris\nOntinyent compta amb 69 arbres monumentals, 8 conjunts arboris d’interés i un total de 30 exemplars centenaris, segons es despren de l’actualització realitzada al catàleg d’arbres municipal, que s’ha fet accesible estos dies a través de la web municipal. La regidora de Sostenibilitat, Patricia Folgueras, ha animat a la ciutadania “a descobrir el ric patrimoni arbori de la ciutat exposat en aquest catàleg, perquè a més d’edificis històrics, a la ciutat tenim exemplars que son autèntics monuments vius”, destacava. El catàleg d’arbres, la majoria de propietat privada, ha estat actualitzat per biòleg Andreu Francés, en base al recull elaborat en 2009 que va prendre com a base al seu temps el llibre “Arbres singulars, històrics i centenaris d’Ontinyent” escrit en 2004 per l’agent rural de departament de Medi Ambient, Enric Abad.\nÉs ressenyable que la plaga del morrut roig ha destruït algunes de les palmeres destacades d’Ontinyent, sent la majoria dels arbres i conjunts arboris, sent sobretot els exemplars catalogats carrasques, garrofers i pins, espècies de la zona per excel·lència. També hi ha altres espècies com oliveres, lledoners, xiprers, un cedre o una magnòlia, entre d’altres, havent comptabilitzats 30 exemplars de més de 100 anys, sent el de major longevitat la carrasca de ca Eusebi, amb prop de 300 anys i un perímetre de 4’31 metres.\nEl pi més gran i singular d’Ontinyent és el pinyoner de Pola, d’uns 98 anys d’edat, 15’87 metres d’alçada i 3’92 metres de perímetre. Quant a plantes silvestres, destaca el llentisque de Sant Vicent, situat a la finca del mateix nom, d’unes dimensions extraordinàries per a ser un arbust, amb una alçada de 6’52 metres, i l’estètica d’un arbre. Com a arbre exòtic, el terme compta amb la magnòlia del molí Comas, situada al jardí del mateix nom. L’any 1873 es va abandonar l’activitat farinera del molí Comas i es va construir un jardí integrat per diferents espècies, de les quals hui sols resta la magnòlia. Aquesta magnòlia grandiflora, originària del surest dels Estats Units, s’ha desenvolupat fins aconseguir una altura de 17 metres i 2’75 de perímetre en un entorn que no és el seu. Es troba a pocs metres del riu Clariano, envoltada per canyís, xops i arbres fruitals.\nLa llei estableix que són els mateixos propietaris qui deuen mantenir la salut dels arbres monumentals. Sols són de propietat municipal alguns exemplars situats a la Glorieta, la plaça de Sant Domingo, la Bola o el cementeri. L’Ajuntament d’Ontinyent, mitjançant la regidoria de Sostenibilitat, és l’encarregat de catalogar els arbres, analitzar el seu estat i fer suggerències de millora. També ofereix, en cas de petició del propietari, assessorament tècnic. En cas que el propietari tinga interès per fer una actuació i no dispose de recursos, l’ajuntament pot prestar els mitjans tècnics que tinga el seu abast per fer actuacions senzilles sobre els arbres, que segons estableix la legislació, no es poden arrancar ni trasplantar.\nLa regidora de l’àrea, Patricia Folgueras, ha destacat que s’està estudiant la possibilitat d’incloure en propers pressupostos una línia de subvencions per a que als propietaris, ja que hi ha actuacions de manteniment que poden arribar a costar uns 2.000 euros.\nArticle anteriorEl Campionat d’Espanya de trial celebra la seua tercera prova a Bocairent\nArticle següentOntinyent posa en marxa una Escola de Pasqua amb activitats en la piscina coberta\nTV Digital Ontinyent - 06/08/2015 0\nAdolescents amb discapacitat mental es formen a Ontinyent per obtenir un...\nEl Col.legi d’Educació Especial La Vall Blanca posa en marxa amb èxit un Programa de Qualificació Profesional Inicial per als seus alumnes Un grup de...


Hotel Kolos Tyumen Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHotel KolosUlitsa Melnikaite 83, Tsentralni, Tyumen, Rússia, 625039 - Veure al mapaNotable7,3Basada en108comentarisHotel KolosVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 28 fotosMolt bona ubicació 8,1Veure al mapa8,1Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Tyumen, vosté es sentirà com a casa a Hotel Kolos, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Tyumen. Recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, servei de bugaderia, bar són només algunes de les comoditats que fan que Hotel Kolos sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, telèfon, aparell de televisió, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Hotel Kolos és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Tyumen.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiaservei de despertadorcalefacciómosquitertelèfonMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


Notícies - El mercat municipal de Volpelleres reobre les portes després de les obres\nEl mercat municipal de Volpelleres reobre les portes després de les obres\nL'espai compta amb quatre noves parades que amplien l'oferta d'aliments de proximitat al barri\nS'incorporen vuit noves parades al mercat municipal de Volpelleres, que arriba al 74% d'ocupació (18/gen/22)\nUna imatge d'arxiu del Mercat de Volpelleres / Foto: Ajuntament\nel 26/març Miquel Blázquez Societat PDF\nEl mercat municipal de Volpelleres ha tornat a obrir les portes després d'unes setmanes de reformes per acollir les quatre noves parades i millorar-ne l'accés. Els nous negocis ofereixen plats precuinats, fleca i forn de pa, xarcuteria i carnisseria i fruita i verdura. Amb aquest nou impuls ja són 14 les parades que actualment donen servei al mercat, que ja compta amb un 74% d'ocupació de l'espai disponible.\nL'empresa municipal Promusa, encarregada de gestionar el mercat des del 2010, va signar un nou acord amb els quatre nous concessionaris amb la voluntat de "fomentar l'ocupació de les parades vacants, donar més vida al mercat i convertir-lo en un referent de compra de proximitat al barri".\nInaugurat l'any 2019, el mercat de Volpelleres és el més nou dels quatre mercats municipals que hi ha a la ciutat, i té disponibilitat per a 19 establiments. Amb la revitalització, l'Ajuntament espera que nous paradistes s'animin a ocupar els cinc espais que encara queden disponibles per completar l'oferta total del mercat.


entre somriures i llàgrimes - Diari de Girona\ncarles baldellou 14.01.2016 | 07:18\nUn nen no hauria de plorar per un partit de futbol. De fet, no hauria de plorar per cap esport, sigui quin sigui el resultat. Amb 8 anys, l'objectiu de la pràctica esportiva hauria de tenir el lleure com a meta, i alguna cosa fem malament si els somriures i llàgrimes d'un infant poden dependre de guanyar o perdre. La competició pot resultar molt cruel.\nAquest cap de setmana es reprenia l'activitat de l'esport base, i en un partit entre els benjamins de la UE Llagostera i Global Palamós, es va originar una situació que bé mereix una reflexió. Els locals van guanyar 11-4. Durant el partit, l'eufòria dels pares va anar creixent amb cada gol, sempre donant suport als seus. Va ser així que fins el porter rival es va desfer en plors després d'encaixar l'últim gol, víctima de la impotència. Aquest fet va provocar un canvi de comportament per part de la graderia, que va decidir animar-lo per alleugerir-li el desconsol. Sovint les actituds dels pares són raó d'avergonyiment i denúncia, per això també és de rebut destacar les bones pràctiques. Amb el xiulet de l'àrbitre el nen va respirar alliberat d'un càstig que només ell pot comprendre. Va ser llavors que el David, també porter i de la mateixa edat va sortir al terreny de joc per encoratjar-lo a continuar. Mentre aquí hem normalitzat que els nens plorin per un resultat, en zones desfavorides com Sanyang (Gàmbia) somriuen només per l'oportunitat de jugar a futbol. Allà els nens són molt aficionats a aquest esport, i gràcies a iniciatives solidàries com les de La Taverna d'en Pou podran fer-ho amb el material necessari. En aquest restaurant de Llagostera recullen tot tipus de material en desús per fer-los-hi arribar. També botes de futbol.