Els sants protectors de pestes al Bages (1) - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls sants protectors de pestes al Bages (1)\nCada vegada que es declarava una epidèmia, el primer que se solia fer era una processó a un indret determinat\nfrancesc comas manresa 17.05.2020 | 23:44\nEl 1500 al poble de Mura hi va haver una gran epidèmia arxiu/laura serrat\nEl 1500 al poble de Mura hi va haver una gran epidèmia\nDiferents pobles feien processons a Montserrat\nLa processó de Sant Cristòfol passava per la Plana de l'Om\nEl primer que se solia fer, cada vegada que es declarava una epidèmia, era una processó a un indret determinat, així com diferents funcions religioses.\nL'Església acusava la moralitat incorrecta de la població de l'aparició de l'epidèmia. I, per tant, calia fer un acte de contrició de tots els pecats per haver ofès Déu, fer una bona i santa confessió i posar-se sota la seva gràcia.\nEll, amb la seva infinita misericòrdia, s'apiadaria del poble o ciutat i aixecaria la mà del càstig amb què amenaçava.\n«Primeramente se acudirá de parte del Ayuntamiento al Honorable Cabildo religioso para que se sirvan disponer las rogativas que consideren oportunas y para pedir a Dios el beneficio de la salud pública».\nLa majoria de pobles feien processons a ermites o capelles de la pròpia parròquia, però quan el perill era molt gran calia invocar la divinitat en un lloc singular, mític, carregat de simbolisme i monumental. Per als bagencs, l'indret que compleix aquestes peculiaritats és la muntanya de Montserrat.\nDes de l'època medieval es té coneixement de l'existència de processons a Montserrat des de diferents pobles de la comarca.\nEl 1500 el poble de Mura va tenir una epidèmia tan gran que, segons deien, de cada nou veïns en morien vuit. Van fer un vot de poble prometent que cada any el dissabte després de Sant Marc (25 d'abril) els caps de casa anirien en processó fins a Montserrat.\nSortien set o vuit pelegrins de Mura, descalços i amb una camisa blanca i un barret del mateix color que li deien el «vestit de malalt o de mortalla», portaven dues candeletes i anaven resant el rosari. De Mura anaven cap al Puig de la Bauma, el Serrat del Castelló del Puig, la masia del Farell, Rellinars, el mas del Gall, la Bauma, Monistrol i Montserrat. Arribats al monestir, feien dir una missa d'acció de gràcies pel remei rebut del cel i pel sufragi de les ànimes mortes a causa de l'epidèmia. L'endemà, calçats, tornaven a Mura.\nEl mateix segle XVI els pobles de Talamanca i Rocafort també feien un pelegrinatge a la muntanya santa cada vegada que es declarava una epidèmia de pesta. Sortien quatre pelegrins de Talamanca i tres de Rocafort el dilluns de la segona Pasqua, i a peu, descalços i en silenci resaven el rosari durant tot el trajecte i visitaven totes les esglésies, ermites i capelletes que es trobaven en el trajecte que seguien des de Talamanca, Rocafort, el Pont de Vilomara, Sant Vicenç, el Vilar –menjaven a la casa El Puig–, Monistrol i Montserrat. Dormien al monestir, i l'endemà tornaven als pobles d'origen però calçats.\nA la tercera dècada del segle XX es van deixar de fer els pelegrinatges d'aquests pobles «por ciertas burlas que sufrían al pasar por los pueblos fabriles del pie de Montserrat» i es van substituir per un donatiu de cera a la Moreneta. La societat havia canviat!\nTambé consta l'existència de processons des de Manresa els anys 1501, 1515 i 1525, entre altres, per la pesta.\nEl primer de juliol del 1515, els consellers deliberaren «que sien fetes les processons e dites misses e donatius o presentalles a la Verge de Montserrat».\nEl 1525, per tal d'evitar el contagi de la gran pesta que envaïa Catalunya, els consellers «feren vots a Nostre Senyor Déu y a la Sacratisima Verge Maria, que tots els anys, una vegada l'any, anar la ciutat y lo clero amb processó a visitar la Santa Casa de Montserrat i principiar hi un ciri de cera de valua de 5 lliures y tots los anys augmentar aquell de ditas 5 lliuras, y assó per que nostre Senyor Déu nos haga miserircordia (..) ordenaren que dos pelegrins pugessin a Montserrat i fessin celebrar set misses en honor dels set goigs de la Mare de Deu u cinc a honor de les cinc llagues de Jesucrist y tres a honor de la Santisima Trinitat. E mes deliberaren e feren vot de dejunar tres divendres de l'advent. Madonna va escoltar als manresans i la pesta no va fer grans mortaldats.»\nEncara després de l'epidèmia de còlera del 1854, els manresans van fer un nou pelegrinatge a Montserrat per invocar clemència a la Mare de Déu.\nAixí mateix, Manresa, davant l'inici d'una epidèmia, acostumava a fer una processó amb les relíquies dels Cossos Sants i la participació de tots els caps de casa i de tots els ordes religiosos, en silenci i resant.\nHi havia el costum que a la processó hi anessin nois i noies vestits amb els hàbits de penitents; ells descalços i elles amb els cabells deixats anars.\nEs portaven set ciris de tres lliures de pes a la Verge de Montser-rat, en memòria dels set Goigs de la Mare de Déu que es feien cantar per la comunitat d'aquella església del sector d'Arbonés.\nPerò, a més de les processons i prerrogatives a santuaris, capelles o monestirs, els pobles professaven una devoció especial a alguns sants que tenien la virtut de protegir de les pestes i altres epidèmies.\nEls més importants eren sant Sebastià, juntament amb sant Cristòfol, sant Roc i, a vegades, la Mare de Déu del Roser i la dels Dolors. Tots eren advocats contra la pesta i altres mals contagiosos, encara que en alguns moments en van aparèixer d'altres importats per l'arribada de nous ordes religiosos.\nA part s'acostumaven a fer processons, misses i almoines al sant benefactor. A Manresa, a causa d'una epidèmia que hi va haver al segle XIV, es va escollir sant Cristòfol com a protector de malalties infeccioses i, per això, es va construir al puig de Santa Caterina una església amb tres altars, un dedicat a sant Nicolau, un altre a sant Cristòfol i el principal a santa Caterina.\nL'any 1508 hi va haver una epidèmia i els consellers van renovar el vot i van instaurar que cada any per la festa del sant (10 de juliol) es fes una processó votiva que des de la Seu anava a la capelleta de Sant Cristòfol pel Pont Vell i la Guia. Era presidida pels quatre consellers amb les seves vestimentes oficials «gramallas de domás carmesí» acompanyats dels prohoms de la ciutat i el capítol de la Seu. Després de l'ofici i el sermó, la processó tornava a ciutat per la creu del Coll-Manresa (ara la Catalana) i entrava pel portal de Sant Francesc i retornava a la Seu.\nLa fe feia que, d'una banda, s'aïllés la població a les barraques perquè no s'infectessin i, d'altra banda, es fes una processó amb molta gent.\nEl Consell General de la ciutat va obligar a tots els manresans que tots els ous que fessin les gallines els diumenges a Manresa i els ravals fossin donats per augmentar les rendes a la capella de Sant Cristòfol, i els consellers van escollir una dona de cada carrer perquè es cuidés de recollir-los als seus veïns per bona devoció.\nUns goigs del sant deien: «De fam, bombes, foc i guerra/i de tot contagiós mal deslliure-nos».\nAl principi del segle XX, tot i no haver-hi còlera, encara es feia la processó votiva dedicada a sant Cristòfol des de la Seu pels carrers Vallfonollosa, plaça d'en Creus, Piques, Talamanca, Vilanova, Plana de l'Om, Sant Miquel, plaça Major, Baixada del Pòpul i, de nou, a la Seu duent la imatge del sant.


Coldplay publicaran “Music Of The Spheres” el 15 d’octubre • Ràdio Capital de l'Empordà\nColdplay expliquen a les seves xarxes que el seu nou disc es dirà “Music Of The Spheres”, un títol que feia setmanes que s’especulava que portaria el treball dels britànics i que finalment s’ha confirmat.\nEl disc inclourà 11 cançons, quatre de les quals estaran anomenades amb emoticones. La banda presenta un tràiler on es poden escoltar fragments del disc, amb peces que van des de sons més rockers, altres més lentes i algunes més electròniques. Totes les cançons compten amb la producció de Max Martin.\nLa banda anuncia que aquest divendres s’estrenarà ‘Coloratura’, tot i que no serà el segon senzill del disc. El relleu de ‘Higher Power’ no està previst que arribi fins el mes de setembre.\nL’entrada Coldplay publicaran “Music Of The Spheres” el 15 d’octubre ha aparegut primer a Primera Fila.\nArticle anteriorNotícies curioses – 20 juliol 2021\nArticle següentNova jornada de calor canicular


Dipofilopersiflex II: 13/01/2009\nAteus i Papanatos\n"Probablement només hi ha una error més gran i greu que ser ateu: és ser monoteïsta."\nEs patètic i ridícul veure que després de tants mil·lenis de cultura, després d’haver descobert l’ ADN i arribat a la Lluna, dos dels grans errors de la Humanitat s’enfrontin ara per mitjà de missatges enganxats als autobusos.\nÉs ben sabut -probablement- que del nucli de la Terra fins a l'estrafosfera i més enllà tot és ple de divinitats. Es pot negar la realitat o virtualitat real dels déus que segueixen?\nAmon o Ammon\nRê o Râ\nApollon o Phébus\nPerséphone o Coré (Proserpine)\nFrigg o Frigga.\nI els 33 milions de déus de l'India i els que queden encara per descobrir: a les selves de l’Amazones, de Nova Guinea, al bell mig de l’Atlàntida, a Mart, i als milions de móns que formen la Via Làctea.\nÉs tan insult a la intel·ligència negar l’existència dels déus com emperrar-se en que només n’hi ha un, que no té ni nom ni cara coneguda, i pretendre, a sobre, que veient les atrocitatst de les que són capaços els homes els deixa fer el que volen i s’ho mira des de "dalt" enfotent-se'n.\nI què dir del ridícul masclisme monoteïsta ? On són les feministes per reclamar la feminitat de la deessa monoteïsta? Al cap i a la fi, si torturat fins a la mort hagués de reconèixer que hi ha un sol déu vertader, crec que ho faria com Copèrnic, afegint : "E pur ...é una madonna!"\nQuè en fan de mal, alguns contes mal explicats! Està tot per reescriure! En comptes de déus malvats que han d'arrencar costelles i enredar el personal amb pomes enverinades prefereixo ls rondalles que ens parlen de Deesses marasses, bondadoses i ubèrrimes... No té color !\nQue visquin els déus i les deesses! Trieu els vostres, i tants com vulgueu, que en sobren, i no us preocupeu, perquè PROBABLEMENT ells ja saben que, feu el que feu, cregueu el que cregeu no ho podreu ser gaire feliços, i per poc temps:\n"Recorda que són quatre dies. Això és el que hi ha", va dir un d'ells !\nPrecisió important: "probablement" és una paraula que val molt més que no pesa. He llegit que afegir aquest adverbi a costat d'una afirmació permet a l'autor de l' afirmació escapar de penes de l'infern. La diferencia és d'una magnitud quasi infinita: La cervesa Carlsberg ha pogut escapar durant molts anys qualsevol judici que pretengués impugnar la veritat afirmada.\nNosaltres som modesos i no pretenem disposar de cap veritat total. Per això estem disposats a afegit la paraula "probablement" allà on calgui. Fins i tot podem reconèixer que els monoteïsmes són probablement una de les fonts de desgràcia i mort més grans de la història de la humanitat. O tan sagnants com els politeïsmes més mortífers i aberrants.\nReligió / Religions\nGuardian.co.uk : label Atheism\nDivinitats enigmàtiques (Júlia)\n6 milliards d'autres | Dieu, qu'en pensez-vous ? VOD France 5\nPublicat per Unknown el 13.1.09 8 comentari/s |\nEtiquetes: ateus, déus, divinitats, intel·ligència, Marvin Harris, papanatisme, publicitat\nVols treballar més hores, professor?\nReproduïm una part del comunicat que han fet públics quatre dels grans sindicats del país.\nD’USTEC·STEs, CCOO, ASPEPC-SPS I UGT, DAVANT LES MESURES ANUNCIADES AQUEST MATÍ PEL CONSELLER D’EDUCACIÓ\nEls sindicats sotasignats, representats a la Mesa Sectorial de l’ensenyament públic rebutgem contundentment aquesta mesura per entendre que: (...) "\n(Text sencer del comunicat)\nA França, el novembre pasat, el 75e conrés del PSF va elegir Martine Aubry com a Presidenta del Partit. Cal recordar que Martine Aubry, alcaldesa de Lille, és coneguda com a "Madame 35 heures" per ser la impulsora d'aquesta bonica utopia que la resta del món mundial, amb la Xina al capdavant, va reduir a l'estat de somni per anar-hi somiant.\nA casa nostra, el conseller Maragall, del Partit dels Socialistes de Catalunya, sembla voler també voler impulsar mesures "creatives" en reació amb les hores de treball sense pactar-les amb els sindicats i , pel que es eu ha cuinat la idea d' "augmentar voluntàriament la jornada laboral del professorat, en 4 hores per Primària i 3 hores per Secundària"\nAcostumats com estem en aquest país a deixar en mans dels sindicats -sense ser sindicalistes- la dura tasca de les negociacions i la defensa dels drets dels treballadors de l'ensenyament, acostumats com estàvem a que els sindicats ho pactessin tot i aconseguissin un quinqueni de "pau social", no ens podíem pas esperar de cap manera que la conselleria d'Educació actués "a traició". D'aquí el rebuig real o fingit dels sindicalistes, perquè que volen ser protagonistes i poder-se guayar-se el sou...\nEn contra de la mesura hi ha els arguments exposats pels sindicats:\n" Implica una reducció de plantilles i dificulta el treball en equip dels centres: evita incrementar la contractació necessària per l’augment de l’alumnat; implica que els personal interí que està ocupant una plaça vacant passi a fer substitucions i que molts substituts/es es quedin sense treball.\nÉs una mesura que hipoteca l’augment futur de plantilles i que explica la retallada de places d’oposicions que ha tingut lloc aquest any. Disminueix, per tant l’oferta de treball en un sector tant sensible com l’educació.\nEl Departament pretén estalviar diners amb aquesta mesura per finançar les mancances que pateix l’educació, el que implica que s’està utilitzant les rendes del treball del professorat per subsanar la manca de pressupostos en educació."\nA favor de la mesura... no tenim ni podem imaginar massa bé encara les virtuds que l'equip del conseller Maragall ha valorat per proposar la mesura. A França, el conseller Maragall estaria potser a la dreta de Ségolène Royal, o potser fins i tot al Partit de Nicolas Sarkozy!\nLa reacció popular davant d'aquesta mesura, -vull dir "la vox populi", no la revolta que per ara no nhi ha- fins on m'arriba, té un ampli espectre que va des de desitjar molta malatia al senyor Maragall fins a pronosticar que aquesta mesura enfonsarà el Tripartit. La dreta està molt contenta perquè veu en Eduard Maragall un atrevit que s'atreveix a fer amb allò que ells no s'haurien mai atrevit ni a pensar, i una mena de quintacolumnista que s'ignora dins del PSC.\nJo que sóc molt mal fiat perquè em van ensinistrar en la idea que calia pensar malament per endevinar-la, pronostico que aquesta mesura és només un globus sonda. No és una mesura "liberal" sinó una mesura "comunista" i "solidària": En funció del grau de rebuig i d'indignació que provoqui entre els treballadors de l'educació i l'ensenyament, compten implementar la mesura no amb caràcter voluntari sinó amb caràcter obligatori per a tothom, i sense increment de sou.\nÉs un atac pel darrere i com a tal, una mena de violació. Com era, allò, que no ho recordo?\n"Contra violació, compasió? comprensió? candidesa ? resignació? o cast******?\nPublicat per Unknown el 13.1.09 0 comentari/s |\nEtiquetes: Eduard Maragall, educació, LEC, liberalisme, negociació, sindicats


S'amplia el període de lliurament de sol·licituds del programa Focus 16-20 - FÒRUM.ad\nEl 20/01/20 17:55\nA partir del mes febrer s’inicia el programa Focus 16-20 de foment de l’ocupabilitat. En aquesta nova edició el Ministeri d’Educació i Ensenyament Superior amplia el període de lliurament de sol·licituds fins al dimecres 29 de gener del 2020. El programa incorpora, a més, la formació del Cos de Voluntaris per la Natura, organitzat conjuntament amb el Comú de la Massana.\nEl programa Focus 16-20 de foment de l’ocupabilitat, dona resposta a joves que han acabat l’ensenyament obligatori, no han obtingut una certificació que els permeti continuar la seva formació acadèmica i tenen dificultats per inserir-se al mercat laboral.\nEls requisits i la documentació necessària per la inscripció es detallen a l’enllaç següent https://www.educacio.ad/pla-per-a-la-millora-de-l-ocupabilitat-dels-joves-de-16-a-20-anys.\nPer a més informació, els interessats es poden adreçar al Programa Focus 16-20, a la Plaça de l’Església s/n, a La Massana, per telèfon al número 81 66 93, i per correu electrònic a l’adreça focus16_20@govern.ad.\nNotícia Anterior: Rabasa referma a la Haia el compromís d’Andorra amb els programes de cooperació internacional\nSegüent Notícia: PS +Independents d’Encamp s’oposa a l’enderrocament de la caseta de turisme del Pas


TV3 estrena avui la sèrie feta en col·laboració amb Aragó TV «L'últim show» - Diari de Girona\nTV3 estrena avui la sèrie feta en col·laboració amb Aragó TV «L'últim show»\nMiguel Ángel Tirado es posa en el paper d'un còmic reconegut que intenta fugir del personatge que li va donar fama\nMiguel Ángel Tirado. ccma\nMiguel Ángel Tirado.\nTV3 estrena avui a les 16.10 h L'últim show, una sèrie original d'Aragón TV, amb participació de TV3 i altres autonòmiques, que aborda en clau de drama i comèdia el conflicte d'un còmic, Miguel Ángel Tirado, que mira de fugir del personatge que li va donar fama.\nEs tracta de la primera sèrie de ficció d'Aragón TV i ha estat creada per Álex Rodrigo (codirector de l'èxit La casa de papel) i codirigida per ell mateix al costat de Carlos Val.\nLa ficció, al llarg de les seves diferents trames, tracta conflictes universals com la crisi d'identitat, el xoc entre generacions, els canvis en l'adolescència i la maduresa, que volen atrapar públic de diferents edats. Encapçalen el repartiment Miguel Ángel Tirado i Luisa Gavasa.


No sols del Procés ha viscut el Parlament - El Temps\nNo sols del Procés ha viscut el Parlament\nSom a les portes de començar la XII legislatura que, pel que sembla, estarà també marcada per la qüestió nacional. El darrer mandat, però, ha deixat espai per legislar en altres àmbits. En EL TEMPS hem fet balanç d’allò més destacat i descobrim quina és l’herència del Parlament dissolt pel 155.\n| Job Vermaulen\nSet-cents trenta-dos dies de l’XI legislatura. Que és com dir que van passar dos anys i un dia des de la constitució de l’hemicicle parlamentari el 26 d’octubre de 2015 fins a la seva suspensió i posterior convocatòria d’eleccions per l’Executiu Rajoy el 27 d’octubre de 2017. Un mandat amb 44 sessions parlamentàries pensat pel i per al procés de constitució d’una República catalana proclamada però no exercida. Un període que, segons els partits no independentistes, ha estat monopolitzat pel que han coincidit a batejar com el monotema. No debades, sobre el Govern plana l’acusació de dur a terme res que no sigui tot allò relacionat amb el procés.\nLes xifres donen la raó als crítics. Amb 25 lleis aprovades en dos anys (12,5 per any) la legislatura té l’honor de ser la segona menys prolífica des de la fi de la restitució de la Generalitat catalana. D’aquestes 25, dues estan estretament vinculades amb la qüestió independentista. Parlem de la Llei del Referèndum d’Autodeterminació i de la Llei de Transitorietat Jurídica. A banda de les anomenades lleis de desconnexió, aprovades els dies 6 i 7 de setembre de 2017, hi ha discussió a l’hora de posar dins del sac del processisme unes altres lleis.\nSón les vinculades a la creació de les anomenades estructures d’Estat, en especial la Hisenda d’obediència catalana. Així doncs, la Llei 17/2017 del Codi Tributari de Catalunya i d’aprovació dels llibres primer, segon i tercer, relatius a l’Administració tributària de la Generalitat ha estat vista pels partits no independentistes com un pas més en la constitució de la República. Des de Junts pel Sí i la CUP, malgrat que reivindiquen també aquest valor, s’ha posat també l’accent en el fet que la mesura és plenament constitucional i que es pot desplegar reportant beneficis cap a Catalunya, també en un marc autonòmic. En tot cas, l’aplicació de l’article 155 de la Constitució espanyola ha fet que, a hores d’ara, l’Agència Tributària Catalana prevista per la llei resti en stand by.\nDe la mateixa manera, cal tenir en compte la Llei 21/2017, suspesa pel TC i enfocada a crear una Agència Catalana de Protecció Social, embrió de la que havia de ser la futura seguretat social d’una Catalunya independent. També, dins d’aquest grup, hi ha la Llei 7/2017 del 2 de juny, que preveu crear un registre de la comunitat catalana a l’estranger. Alguns partits de l’oposició el van veure com una eina per crear un cens exterior que es pogués fer servir l’1 d’octubre.\nUn cop tancada la legislatura, des de la coalició que ha liderat el Govern, davant les crítiques d’inactivitat, s’ha destacat la importància de les lleis aprovades per sobre de la quantitat de lleis. Així doncs, els partits hereus de JxSí destaquen ara l’aplicació de mesures socials com la Renda Garantida de Ciutadania o els impostos sobre els dipòsits bancaris, els pisos buits o els residus radiotòxics. Des del seu punt de vista, també hi ha dos factors que han dificultat la feina legislativa. D’un costat, l’acció del Tribunal Constitucional que ha suspès 10 lleis —sobre una de les quals finalment ha aixecat la suspensió— i està pendent de resoldre sobre dues més. De l’altre, el que ells consideren una reticència de les forces unionistes a donar suport a les lleis impulsades pel Govern per “no fer-se la foto amb nosaltres”.\nDe les 23 lleis restants, no vinculades de manera directa al procés independentista, en destaquen les que estan relacionades amb matèries econòmiques, fiscals i tributàries. Fins a vuit lleis es poden incloure en aquest àmbit, i van des de l’esmentada Hisenda catalana fins a modificacions discretes de lleis anteriors o als Pressupostos de l’any 2017.\nSe’n destaca la polèmica Llei 5/2017, aprovada el passat 28 de març, en què es modificaven o creaven diferents impostos nous. Parlem de la modificació de l’impost sobre grans establiments comercials, l’impost sobre els habitatges buits i l’impost sobre les estades turístiques, i també de la creació de l’impost sobre el risc mediambiental de la producció, manipulació i transport, custòdia i emissió d’elements radiotòxics o l’impost sobre les emissions de diòxid de carboni dels vehicles de tracció mecànica. Dins d’aquest bloc de nous tributs, però, el que va tenir més ressò va ser l’impost sobre les begudes ensucrades envasades, que es va aprovar malgrat la forta oposició del sector empresarial i del món de la restauració.\nTambé en matèria tributària, el 9 de març s’aprovava l’impost sobre els actius no productius. Una llei destinada a evitar que els propietaris de béns de luxe els fessin constar com a productes adquirits per a l’activitat empresarial per tal d’esquivar el pagament d’impostos. “S’ha acabat posar el cotxe a nom de l’empresa”, era la consigna del Govern. La llei, però, va ser finalment impugnada pel PP davant el Tribunal Constitucional, que la va suspendre perquè, considerava, excedia els límits que la llei de finançament autonòmic atorga a les comunitats.\nLa llei que regula la Hisenda catalana també va ser suspesa pel TC, que entenia que superava les competències previstes per a l’Agència Tributària Catalana. Un destí similar van córrer algunes de les partides dels Pressupostos de la Generalitat. En concret, la disposició addicional que preveia la celebració del referèndum i altres que, segons el criteri de la magistratura, podien tenir relació amb la votació de l’1 d’octubre.\nMemòria històrica i drets civils\nAl seu torn, en l’àmbit de la justícia s’han fet efectives tres lleis noves. La primera va ser la 3/2017, que creava el llibre 6è del Codi Civil català. Culminava el procés de codificació de la legislació civil catalana iniciat per substituir la Compilació de Dret Civil de Catalunya de 1984, de la qual restaven molt pocs articles en vigor. Suspesa en primera instància pel Constitucional, finalment va decidir aixecar-ne el veto. No va córrer la mateixa sort la llei que modificava els llibres 2n i 4t del codi per tal d’actualitzar-los en matèria de drets digitals i que encara està suspesa. El dret civil valencià, cal dir, també ha patit les limitacions del Tribunal Constitucional.\nAl Principat, la cosa més destacable a escala jurídica, però, és la Llei 11/2017 de reparació de les víctimes del franquisme. Una demanda de llarg recorregut de les entitats per la memòria històrica que finalment es va aprovar el passat 27 de juny. Aquesta llei “declara la il·legalitat dels tribunals i dels procediments i els consells de guerra instruïts a Catalunya des del 5 d’abril de 1938 fins al desembre de 1978 per l’Auditoria de Guerra de l’Exèrcit d’Ocupació, anomenada posteriorment Auditoria de Guerra de la IV Regió Militar”. La intenció es va materialitzar amb la publicació a l’Arxiu Nacional de Catalunya de la llista de tots els processos instruïts i que la nova legislació declara nuls.\nLleis d’impuls civil\nD’entre totes les lleis aprovades, també destaca el fet que fins a quatre hagin nascut de la iniciativa popular i l’organització de base. Així doncs, per exemple, el 15 de febrer de 2017 s’aprovava la creació de la Vegueria del Penedès, una petició històrica liderada per la Plataforma per una Vegueria Pròpia.\nLes altres tres lleis van arribar al Parlament fruit dels mecanismes que permeten impulsar iniciatives legislatives populars (ILP). La primera va ser la Llei 4/2016 de protecció dels drets a l’habitatge de persones en risc d’exclusió social. La coneguda com a llei antidesnonaments va ser impulsada per la PAH i altres entitats socials que van veure com, després de menys d’un any de vida, la nova normativa era suspesa pel Tribunal Constitucional.\nLa mateixa sort correria la Llei d’Associacions de Consumidors de Cànnabis, normativa pionera que regulava els clubs cannàbics. La llei va ser defensada davant del Parlament per l’exalcalde de Rasquera (Ribera d’Ebre), Bernat Pellisa, conegut pel seu projecte, anys enrere, d’impulsar una plantació municipal de marihuana com a via de finançament local. Finalment, el Tribunal Constitucional va estimar suspendre-la perquè, a parer seu, xocava amb el Codi Penal.\nMés èxit ha tingut la Llei 14/2017 que preveia la creació d’una Renda Garantida de Ciutadania. La que és, possiblement, la llei de caràcter social més rellevant de la legislatura era un dels temes pendents que s’arrossegava des del mandat anterior i que finalment ha reeixit després de la pressió exercida per la plataforma impulsora i les entitats socials. Tot i que per part del grup promotor se’n va criticar que no anés tan enllà com es pretenia, en general es va valorar com un gran pas endavant. Encara que el TC no l’ha suspesa, la llei ha quedat paralitzada per l’aplicació del 155.\nEn matèria de drets socials destaca també una altra llei més enllà de les aprovades mitjançant una ILP. És el cas de la 9/2017 sobre la universalització de l’assistència sanitària del Servei Català de la Salut. Normativa que fa revertir, fins a un cert punt, les retallades en sanitat de l’Executiu Rajoy que limitaven l’accés al sistema de salut de les persones migrades.\nTanmateix, és rellevant esmentar també dues lleis més de camps diversos que estan pendents de la resolució del Tribunal Constitucional atesos els recursos presentats per l’Executiu espanyol. És el cas de la Llei 18/2017 de comerç i serveis i fires, relacionada amb els horaris i les dates d’obertura dels establiments comercials; i de la Llei 16/2017 de canvi climàtic. La darrera anava dirigida a posar al dia Catalunya en matèria de sostenibilitat mediambiental a partir dels estàndards acordats per la comunitat internacional.\nLa interrupció de la legislatura després de l’aplicació de l’article 155 ha deixat alguns projectes pendents per al mandat vinent —fet habitual, més enllà de les causes per les quals és finit el cicle parlamentari. En són exemples la Llei d’autonomia personal o la compra de l’Hospital General de Catalunya per la Generalitat, totes dues anunciades pel Govern. També la Llei de l’audiovisual, de la qual es preveia que modifiqués el funcionament d’organismes com ara el Consell de l’Audiovisual de Catalunya o les lleis que podrien haver suposat la supressió del Consell Comarcal del Barcelonès i la creació de la comarca del Lluçanès.\nTambé queden pendents quatre proposicions de llei impulsades a partir d’iniciatives legislatives populars. Es tracta de la Llei de mesures urgents per a l’habitatge, la històrica i enquistada Llei electoral de Catalunya, la de modificació del text refós de la Llei de finances públiques de Catalunya i la Llei de modificació de l’article 6 del text refós de la Llei de protecció dels animals.\nAra, doncs, resta damunt la taula un interrogant: com actuarà el Govern entrant —que si no hi ha cap daltabaix, serà del mateix color polític— sobre el seu propi llegat legislatiu. El gran nombre de lleis suspeses pel Tribunal Constitucional, encara que no tinguin vinculació directa amb el procés independentista —una prova més d’això és que el TC també s’ha mostrat hostil a lleis aprovades al País Valencià—, permetran veure si hi ha una aposta definida per implementar la República Catalana o bé es retorna al marc regulatiu autonòmic.


Estos comptes van ser aprovats amb els vots favorables del PP, Ciutadans i Demòcrates Valencians\nAjuntament de Massalfassar. EPDA\nEl govern de l'Ajuntament de Massalfassar va aprovar el darrer dimecres un pressupost de 2,9 milions d'euros, amb un superàvit de 60.046  -corresponents a la compensació del dèficit de la liquidació de 2019- que, tal i com han denunciat des del grup polític Compromís, «suposen una còpia pràcticament idèntica dels comptes que ja es portaren a debat en el mes de març i que foren tirats enrere de manera taxativa i sense diàleg pels partits de l'oposició».\nEstos pressupostos, aprovats amb els vots favorables del PP, Ciutadans i Demòcrates Valencians, i l'abstenció de Compromís i PSOE, suposaven un objectiu prioritari per a l'actual grup de govern donat que estaven prorrogats des de 2016, un argument que ja va anunciar Joan Morant, portaveu de Compromís, en el ple de març.\nFou aleshores quan els partits de l'oposició, amb el portaveu del PP i actual alcalde, Àlvaro Montañés, al capdavant, rebutjaren la proposta sense presentar alternatives. Per aquesta raó, a Compromís els sembla «una broma de mal gust» que es porten ara a aprovació uns pressupostos que, des del grup taronja, consideren «un còpia-enganxa fet en cinc minuts, amb diferències mínimes respecte a les partides de març, la qual cosa significa quatre mesos de treball perduts per al poble».\nJoan Morant li va recriminar Montañés que este grup de govern «no té un projecte de poble, sinó que simplement han fagocitat el nostre, i amb ell estan treballant, doncs la feina ja estava feta per la nostra part». A més, el portaveu de Compromís recalcà que «el fet que hagen copiat els nostres pressupostos demostra que aquella negativa del mes de març no era més que una excusa per presentar la moció de censura i fer-se amb el poder. Per tant, la moció de censura no era el resultat de la falta d'acord, sinó més bé al contrari: forçar eixe desacord els legitimà per fer-nos fora del govern».\nDes de Compromís han volgut fer veure alguns exemples d'estes partides calcades i d'estes incoherències en la postura l'actual govern. Per exemple, en el Capítol 1, referent al Personal, es tractava d'una partida «que fa mesos fou criticada pel PP per considerar que estava disparada, i que ara es porta a aprovació amb exactament les mateixes xifres», va criticar Morant, que recordà que el regidor Carles Fontestad, de Demòcrates Valencians, també estava en contra d'este punt.\nRespecte a les retribucions dels alts càrrecs, des de Compromís denuncien que s'ha previst un increment del 63% en els sous de l'equip de govern, passant dels 42.564  a l'any que cobraven els regidors de Compromís als quasi 70.000  previstos per als integrants dels actuals dirigents.\nEl capítol de les subvencions també ha estat pràcticament calcat. «Vostès deien que portaven propostes alternatives, però han agafat les nostres i les han fet seues», criticava Joan Morant. «Per exemple, la coberta del poliesportiu que, malgrat no ser una prioritat nostra, férem la gestió per demanar la subvenció a Diputació, i ara ens han confirmat els 235.000  que vostès anuncien», va afegir. Altre exemple és el centre polisocial, previst inicialment per a gent jove i gran, però que ara només està pensat per a la gent major.\nDes de Compromís sí han mostrat una certa tranquil·litat perquè, almenys, el que sí s'ha implementat en este pressupost, ha estat la nova RPT (Relació de Llocs de Treball), la qual, diuen, «és motiu d'alegria, tot i que el senyor alcalde diga que se l'ha "hagut de tragar", la qual cosa també demostra la seua falta de voluntat política, doncs podria haver-la modificat o haver-la votat en contra».\nPer últim, en este nou pressupost també s'ha aprovat una despesa per ajudar a les persones afectades per la crisi de la covid-19, que s'ha incrementat de 113.000  a 160.000 . Morant afirmà que en este punt, el grup de govern tindrà a Compromís sempre del seu costat, però criticà que l'alcalde no parlà dels autònoms ni de les empreses del polígon, «que de segur també ho estan passant fatal».\nAmb tot, el portaveu de Compromís va denunciar una situació absurda i contradictòria. «Avui no podem votar en contra perquè el que es porta a aprovació són pràcticament els mateixos pressupostos que nosaltres presentàrem en març, però ens sembla vergonyós que vostès sí defensen ara el que llavors criticaren sense cap tipus d'argument», va concloure.\nselect * from banneronline where (seccion='horta_nord' or seccion='todas' or seccion='' or subseccion='massalfassar') and fecha_ini<='2021-02-26' and fecha_fin>='2021-02-26' order by orden,idbanner limit 0,3\nselect * from banneronline where (seccion='horta_nord' or seccion='todas' or seccion='' or subseccion='massalfassar') and fecha_ini<='2021-02-26' and fecha_fin>='2021-02-26' order by orden,idbanner limit 2,4\nselect * from banneronline where (seccion='horta_nord' or seccion='todas' or seccion='' or subseccion='massalfassar') and fecha_ini<='2021-02-26' and fecha_fin>='2021-02-26' order by orden,idbanner limit 6,9\nselect * from banneronline where (seccion='horta_nord' or seccion='todas' or seccion='' or subseccion='massalfassar') and fecha_ini<='2021-02-26' and fecha_fin>='2021-02-26' order by orden,idbanner limit 16,30


Dropbox no es mostra a la barra de tasques? Prova això - Arreglar\nDropbox Is Not Showing Taskbar\nSi heu actualitzat el PC amb Windows, és possible que de sobte no pugueu veure Dropbox a la barra de tasques, tot i que el procés s'està executant.\nÉs molt frustrant haver d’accedir ràpidament a la configuració o als fitxers de Dropbox, només per comprovar que no ho podeu fer.\nAquest problema ha obligat els usuaris a buscar ajuda en fòrums en línia. Això és el que un d 'ells havia de dir sobre aquest problema al Fòrums oficials de Dropbox:\nVaig disparar el meu ordinador portàtil fa un parell de dies i em vaig adonar que faltava la icona de caixa desplegable de la barra de tasques. He comprovat que el gestor de tasques i que Dropbox s’executa no hi ha cap icona i, si elimino la tasca i fa doble clic a l’executiu de Dropbox, es carrega l’aplicació, però no es mostra la icona, de manera que no puc comprovar la meva configuració ni res més. Calgú ajuda?\nA continuació s’explica com solucionar aquest problema i aconseguir que la icona de Dropbox es mostri una vegada més a la barra de tasques.\nSeguiu llegint per esbrinar els passos específics.\nFalta la icona de Dropbox a la barra de tasques? Feu això per solucionar-ho\n1. Comproveu els permisos del programari antivirus\nTot i que es recomana utilitzar programari antivirus al vostre PC, de vegades els programes no obtindran el permís necessari per executar-se a causa d’això.\nEn funció del programari antivirus específic que utilitzeu, els passos que heu de fer variaran.\ncamp de batalla esperant la sortida del joc\nHaureu d’assegurar-vos que Dropbox estigui a la llista blanca (es pot executar sense interferències de l’antivirus).\nNo heu pogut carregar la pantalla compartida a Dropbox? Arreglar-ho\n2. Modifiqueu la configuració de la barra de tasques\nFeu clic amb el botó dret a la vostra Barra de tasques de Windows 10 -> tria Configuració de la barra de tasques.\nDesplaceu-vos cap avall fins a Àrea de notificacions secció -> trieu l'opció Seleccioneu les icones que apareixeran a la barra de tasques.\nCerqueu el fitxer Dropbox de la llista i activeu-lo.\nAixò hauria de solucionar el problema, però si no ho feu, proveu el següent mètode.\nNota: Alguns usuaris han informat que, tot i que la configuració estava activada, la icona no apareixia.\nEl van desactivar i, per alguna raó desconeguda, la icona va aparèixer al fitxerbarra de tasques. Assegureu-vos de provar-ho també.\n3. Desinstal·leu i torneu a instal·lar l'aplicació\nSi tots els mètodes esmentats anteriorment no han resolt el problema de la icona de Dropbox, podeu provar una altra cosa.\nAlguns usuaris han tingut èxit en solucionar el problema amb la icona de Dropbox que no apareixia a la barra de tasques desinstal·lant i reinstal·lant l'aplicació al seu PC.\nPer fer-ho, haureu de seguir aquests passos:\nels cavallers de l’antiga república no funcionen\nPremeu Guanya + X tecles del teclat -> seleccionar Aplicacions i funcions.\nDesplaceu-vos cap avall per la llista d'aplicacions i seleccioneu Dropbox.\nFeu clic al botó Desinstal·la i seguiu les instruccions que apareixen a la pantalla per completar el procés.\nPer tornar a instal·lar Dropbox:\nDescarregueu la versió més recent de Dropbox (el procés de descàrrega s'iniciarà automàticament).\nExecuteu el paquet d’instal·lació i seguiu les instruccions en pantalla per completar la instal·lació.\nComproveu la icona de Dropbox a la safata del sistema.\nEl nostre equip de WindowsReport ha compilat alguns dels millors mètodes de resolució de problemes per intentar solucionar el problema causat per la icona de Dropbox que no apareix a la barra de tasques de Windows 10.\nIndiqueu-nos si heu aconseguit resoldre el problema mitjançant algun d’aquests mètodes. Podeu fer-ho mitjançant la secció de comentaris que hi ha a continuació.\nper què no puc girar una imatge?\nmillor interruptor kvm de doble monitor\ndescàrrega de vapor 0 bytes 2018\ncontrarestar alguna cosa no va funcionar si us plau, torneu-ho a provar


VI CONGRÉS INTERNACIONAL\n11, 12 i 13 NOVEMBRE\nLa nova gestió del coneixement\nTanmateix, el grup d'investigació EDO està compromès, per vocació i compromís social, a aproximar el coneixement generat a la societat, en general, i a altres professionals i acadèmics interessats en les seves línies de recerca. Seguint aquesta premissa, el 2003 va organitzar les primeres jornades específiques de l'EDO amb l'objectiu de generar debat entorn de diferents tipus d'estratègies de formació en les organitzacions. El 2010 inicia, amb la col·laboració del Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada (CEJFE), el Congrés Internacional EDO (CIEDO), del qual es realitza una segona edició l'any 2012, i una tercera, quarta i cinquena edicions el 2014 , 2016 i 2018 que també compta amb la col·laboració de l'Escola d'Administració Pública de Catalunya (EAPC). D'aquesta manera es consolida el CIEDO com una de les activitats de major impacte en l'àmbit internacional vinculades amb la temàtica abordada.\nPer a l'any 2020, totes tres institucions organitzen el VI Congrés Internacional EDO "La nova gestió del coneixement" amb l'objectiu d'analitzar el rol dels directius en la gestió del coneixement i el talent a les organitzacions, les xarxes socials corporatives per a la promoció de l'aprenentatge social i l'aprenentatge en acció com a eina per potenciar el desenvolupament professional.\nTecnoCampus Mataró (adscrit a la Universitat Pompeu Fabra)\nLes institucions promotores del Congrés EDO 2020 han decidit posposar la seva celebració. Les indicacions de les autoritats sanitàries i la incerta evolució de la pandèmia del coronavirus així ho aconsellen. El Comitè Organitzador i el Comitè científic comunicaran la setmana de el 6 d'abril el lloc i la nova data de la seva celebració.\nEl VI Congrés Internacional EDO2020 mantindrà els compromisos contrets en el programa, amb els participants i expositors, així com la publicació de les aportacions més rellevants. Entenem que no podem prescindir d'un espai rellevant per debatre sobre la creació i gestió de el coneixement.


Albéniz, no et fiquis en política! | Museu de la Música\nAlbéniz, no et fiquis en política!\nEl 5 de gener de 1895 el capità Alfred Dreyfus fou expulsat oficialment de l’exèrcit francès en una cerimònia pública de degradació a l’Escola Militar de París, davant de les tropes i d’una multitud enardida que cridava “traître” i “mort aux Juifs”. Dreyfus, un oficial alsacià d’origen jueu, havia estat acusat de ser un espia al servei d’Alemanya, la gran potència enemiga. L’havia jutjat un consell de guerra, havia estat declarat culpable d’alta traïció i pagaria el seu crim a perpetuïtat a l’Île du Diable, a la Guaiana francesa, amb un càstig exemplar.\nLe traître : Dégradation d'Alfred Dreyfus, per Henri Meyer (via Wikimedia Commons)\nPerò hi havia un petit detall del qual ningú s’havia preocupat gaire durant el procés judicial: Dreyfus era innocent. La seva família, amb la col·laboració de periodistes, polítics i intel·lectuals francesos, va lluitar contra vent i marea per aconseguir demostrar-ho. Les divisions i tensions socials de la França del tombant de segle es van desfermar al voltant d’aquest cas: l’Affaire Dreyfus va transcendir l’àmbit militar per esdevenir un assumpte polític i social que va sacsejar profundament el país.\nL’antisemitisme i les batalles culturals entre tradicionalisme i modernitat van convergir en una tempesta perfecta amb efectes en tots els àmbits. Artistes i intel·lectuals s’hi van implicar, posicionant-se tant a favor com en contra de la innocència del capità. Isaac Albéniz parla obertament del cas en una carta a un corresponsal no identificat -no era una persona propera, ja que s’hi dirigeix com a “Cher Monsieur”-, escrita a París el 9 de juny de 1899 i conservada a l’Arxiu Històric del Museu (document 10.299 del Fons Albéniz).\nCarta d’Isaac Albéniz a un corresponsal desconegut, amb comentaris sobre el cas Dreyfus.\nAlbéniz s’expressa sense embuts: “[...] el cas Dreyfus és una qüestió humanitària; encara que espanyol, pretenc formar part de la humanitat, i en conseqüència tinc el dret de tenir opinió, i de discutir-la amb qualsevol altre [...]”. El destinatari de la carta li devia retreure, probablement, que essent estranger es manifestés públicament sobre la política francesa, una crítica habitual als personatges públics que s’impliquen en causes controvertides o afers no relacionats amb la seva professió. El camprodoní tampoc es queda curt a l’hora d’expressar les seves idees republicanes: “[els francesos] heu prestat, especialment a Espanya, el gran servei de dotar-la d’una branca de Borbons, i des d’aquell moment, totes les desgràcies imaginables han caigut sobre aquest pobre país!!!”. Tanmateix, la carta acaba esportivament, “sense rancúnies” i amb un “Vive la France”, una França que per a molts -com Albéniz- era encara l’emblema del progrés i la raó, una imatge que cas Dreyfus havia posat seriosament en qüestió.\nLa data de la carta és el 9 de juny de 1899, sis dies després que Alfred Dreyfus sortís de l’Île-du-Diable en direcció a Rennes (Bretanya), on un segon consell de guerra havia de revisar el seu cas a la llum de noves proves, el descobriment d’un altre militar sospitós de ser el culpable i dels cada cop més evidents errors, inconsistències i biaixos antisemites del procés judicial. Per tant, eren uns dies d’ebullició del cas, que de ben segur sorgia en qualsevol conversa o tertúlia parisenca que Albéniz pogués freqüentar.\nAlbéniz es movia en un entorn professional i artístic on hi havia tant partidaris com detractors de Dreyfus. És remarcable el fet que la Schola Cantorum, institució musical on Albéniz va ser professor i que dirigia el seu amic i col·laborador Vincent D’Indy, tenia una clara tendència antisemita. D’Indy parlava, fins i tot, d’un “dreyfusisme musical”, un “estil melòdic judaic” o “escola judaica” que els compositors havien d’evitar (Llano, pàg. 27-29). L’estètica musical, doncs, també era permeable al devenir polític del cas.\nEl dreyfusisme d’Albéniz també és comentat per Henri Collet, compositor i musicògraf francès, en el llibre biogràfic Albéniz et Granados: “Parlàvem molt del cas Dreyfus. Albéniz, naturalment “dreyfusard”, lamentava la sort de l’innocent israelita... i això acabava sempre amb una ampolla de xampany...” (pàg. 60). El “naturalment” és revelador de com el suport a Dreyfus estava molt relacionat amb les tendències polítiques liberals. L’anècdota té lloc, segons Collet, el 1898, l’any que tot va canviar definitivament en el cas. El 13 de gener de 1898 l’escriptor Émile Zola publicava a la portada del diari republicà i socialista L’Aurore la famosa carta oberta al president de la República, Félix Faure, amb el combatiu titular J’accuse...!. L’impacte d’aquesta portada va ser crucial per al desenvolupament posterior del cas. El setembre de 1899 Dreyfus va rebre l’indult i, finalment, el 1906 el capità fou absolt i rehabilitat oficialment.\nEn definitiva, el cas Dreyfus va tenir un impacte enorme en la vida social i cultural de França. Albéniz en va ser un testimoni directe i no va dubtar en manifestar públicament les seves opinions, malgrat les crítiques. Per a ell no es tractava de política ni d’estètica, sinó d’humanitat.


Restriccions i limitacions en videojocs per reduir conductes addictives – Cafè i Social Media\nFa uns dies llegíem la notícia sobre la limitació horària xinesa d’accés a videojocs per a menors. Recordem que la Xina ha estat un dels països amb l’índex més alt d’addiccions a videojocs per part de menors.\nLa preocupació social pel desenvolupament de malalties mentals relacionades a conductes addictives van en augment i l’aplicació de restriccions al respecte estan a l’ordre del dia.\nL’any 2019 a la Xina es va aplicar un “toc de queda nocturn” limitant l’horari de joc. Actualment la proposta encara és més estricte, limitant el joc només a caps de setmana i acumulant 3 hores.\nDes de Cafè i Social Media, fa un temps que hem detectat aquesta necessitat de forma creixent. El confinament ha portat a algunes pràctiques abusives per part dels menors, en molts casos els videojocs han comprès l’àrea de relació i socialització principal amb els amics i les amigues.\nI efectivament el joc acompleix i cobreix una part fonamental del desenvolupament, a totes les edats, però aquest es tradueix a preocupació quan es converteix en un abús.\nRecordem algunes xerrades fa uns mesos, amb alumnat de 16-18 anys, en la qual ens deien que jugaven durant tota la nit i per això havien seleccionat l’horari de tarda per estudiar. Inclús que hi havia dies que no dormien perquè es quedaven jugant.\nÉs evident que poder raonar amb l’adolescent i marcar uns límits consensuats arriba a ser una utopia en molts casos, és per això que a les nostres cases arriben algunes normes: no es pot jugar entre setmana, s’apaga el Wifi a certa hora, poden jugar un cop finalitzades les tasques de l’escola, l’ordinador està a un lloc comú o la tauleta la custodien els adults, etc.\nEn les nostres terres la regulació entorn les pantalles es fa segons criteri familiar, però què passaria si hi haguessin restriccions horàries dictades des del govern, com a la Xina? És la restricció a l’accés de contingut la via en termes educatius? Com fer l’aprenentatge en el camí de l’autoregulació?


El ple de la DO Cava dona llum verda al seu pla estratègic, que aposta per prestigiar el cava i el territori - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\nEl president del Consell Regulador de la DO Cava, Javier Pagés, afirma que hi ha "el consens i la unitat de el sector" per impulsar un seguit de mesures que reforcen la vinya, la sostenibilitat i els temps d'elaboració, després d'un llarg estudi tècnic realitzat amb el suport de nombrosos experts reconeguts a nivell nacional i internacional. Pagés incidia en què "hem fet un pas endavant per prestigiar el cava. Encara ens queda treball per endavant, però el més important ja s'ha aconseguit". El president de la DO lamenta que Corpinnat vagi decidir escindir-se de la DO, tot i els treballs que s'estaven realitzant des del Consell Regulador en les seves demandes. Assegurava que "la unitat sempre és la millor opció", però manté l'esperança i la porta oberta perquè algun dia puguin integrar-se de nou a la DO, "si així ho desitgen".\nEl ple de la DO en el qual s'ha tancat aquest històric acord està format de forma paritària per representants dels sectors viticultor i cellerer. Es tracta d'un "pla inclusiu" que vol "integrar la gran diversitat d'actors que formen part de la DO Cava". A més, és una clara aposta per la qualitat en tot el seu conjunt, de la vinya i de l'elaboració, que "posa en valor a tota la cadena d'elaboració i revalora el cava a benefici del consumidor". Javier Pagés manifesta la seva satisfacció per un acord aconseguit per unanimitat que dona visibilitat a la unitat del sector i que suposa "una gran fita". Malgrat això, recorda que els treballs continuaran al llarg de 2020.\nLes dues organitzacions patronals del sector han mostrat la seva satisfacció per l'acord històric segellat avui. El president de l'Institut del Cava, Damià Deàs, afirma que "la unitat del sector ha fet possible donar un nou gran pas, que és transcendental". Entén Deàs que l'acord permet "donar confiança i tranquil·litat al sector". Per la seva banda, el president de Pimecava, Pere Guilera, destaca que el nou pla és "una bona decisió estratègica i de futur".\nL'acord assolit avui persegueix la revaloració del territori i l'origen, reforçant la ja elevada qualitat del cava amb una nova normativa complementària d'altíssim nivell d'exigència qualitativa recolzada per la garantia màxima de certificació pròpia de les denominacions d'origen. Tot per consolidar la qualitat i, alhora, aclarir la decisió de compra, facilitant la identificació de la qualitat de tots els productes. Es busca, així, oferir al consumidor millors criteris d'informació i decisió. A més, s'ha creat un sistema propi de zonificació i ordenació geogràfica consistent i útil pel consumidor.


RADAR - Concurs de música urbana\n9 de maig XARXA\nEstrenem RADAR, el concurs de música urbana de Catalunya\nRADAR és un concurs de música urbana organitzat pel Festival Maleducats en col·laboració amb les Cases de la Música de Catalunya.\nLes formacions es podran inscriure a través d’un formulari gratuït i entraran a una fase de preselecció per part del jurat de 20 propostes que sortiran a votació popular a través d’instagram.\nLes 10 propostes semifinalistes (3 triades pel jurat i 7 per votació popular) oferiran un showcase el dijous 14 de juliol de 2022 al vespre, a la Sala Rasa64 de Terrassa, i d’allà sortirà la proposta guanyadora.\nEl jurat estarà format per un membre del Festival Maleducats, un membre de les Cases de la Música i un professional del sector musical.\nEl premi està valorat en 4.000€ i consisteix en un programa d’acompanyament artístic per part de Cases de la Música (a definir segons les necessitats de la formació) i actuació a la propera edició del Festival Maleducats.\n· Publicació de bases: el 2 maig de 2022.\n· Termini de recepció de propostes per part dels artistes/formacions a través del formulari: fins el 23 maig de 2022.\n· Preselecció de les 20 propostes per part del jurat: del 24 al 29 de maig de 2022.\n· Publicació dels 20 preseleccionats a votació popular a instagram: 30 de maig de 2022.\n· Votacions populars a instagram: del 30 de maig al 13 de juny.\n· Publicació dels 10 semifinalistes que concursaran a la Sala Rasa 64 de Terrassa: 19 de juny de 2022.\n· Concurs a la Sala Rasa 64 de Terrassa: 14 de juliol de 2022.\n· S’acceptaran artistes/formacions emergents de música urbana de Catalunya sense contracte signat amb cap discogràfica major.\n· Els components de la banda han de tenir més de 18 anys d’edat.\n· Les cançons han de ser originals (composicions pròpies).\n· Hauran de tenir com a mínim un repertori propi d’uns 15 minuts aproximadament.\n· La participació al “RADAR” comporta la cessió per part dels participants a favor de Festival Maleducats i Casa de la Música dels drets de reproducció, distribució, comunicació pública del material enviat durant les edicions de RADAR i del material audiovisual enregistrat durant la final del concurs.\n· Les dades personals enviades s’utilitzaran exclusivament amb la finalitat de mantenir comunicació entre l'organització i el grup participant.\n· L'organització no es fa responsable de cap violació o incompliment de la llei de copyright sobre les cançons enviades o que toqui cada grup.\n· L'organització aportarà per a la consecució del concurs: equip tècnic (prèviament pactat amb la formació) i personal de la sala necessari per a la realització del showcase del concurs.\n· Entre ambdues parts no hi haurà cap obligació econòmica.\n· L'organització comunicarà als grups seleccionat l’hora del showcase en el qual han d’actuar i altres detalls organitzatius amb 15 dies d’antelació aproximadament.\n· En el cas que alguna formació participant incompleixi les bases, realitzi paranys en la votació online, o en la votació de la final, tingui un mal comportament o es dissolgui serà expulsada del concurs. La formació expulsada serà substituïda per la següent banda amb més puntuació de la votació online i/o de la final.\n· En el cas que alguna formació ocasioni desperfectes en el backline, equip de so, a la sala o a terceres persones la banda correria amb els costos dels desperfectes o de la indemnització.\n· A web, premsa i mitjans de l’organització, es poden publicar imatges en què apareguin, individualment o en grup, les persones que participen al concurs.\nLa inscripció al concurs implica l’acceptació d’aquestes bases.


Concurs fotoliterari Sant Jordi 2016 « Connectats a Sants-Montjuïc i a les Corts\nDe por i de Poe Xerrada amb Eduard Márquez a les Corts\nSabeu que la persona homenatjada als Correllengües d’enguany és també la Montserrat Roig? Entre tots donarem força relleu a l’escriptora!\nGràcies, Jordi. Ja sabíem que el Correllengua també homenatjarà M. Roig i, de fet, ja volíem posar-nos en contacte amb vosaltres per parlar-ne.\nMarisa i Santi\n( text Montserrat Roig) En Francisco em va dur a dinar a “Casa Justin”, on, per cinx pesetes menges com si fossis al paradís\nvull dir….. per cinc pessetes\nsón uns habitatges de caire estevenc, de botigueta de Santa Maria del Mar\nEn Francisco em va dur a dinar a ” Casa Justin”, on, per cinc pessetes menges com si fossis al paradís\nNo hi ha manera de carregar la foto de Casa Justin. Ho provo amb un altre foto!\nText: dels carrers dels Canvis, d’Agullers, dels Tamborets, o de qualsevol dels Calls,…\nAbans passejava pel carrer Robador


El PDeCAT defensa l’obertura de bars, restaurants i l’oci nocturn a Lleida - Teleponent\nInici Política El PDeCAT defensa l’obertura de bars, restaurants i l’oci nocturn a Lleida\nEl PDeCAT defensa l’obertura de bars, restaurants i l’oci nocturn a Lleida\nEl portaveu del Partit Demòcrata i Diputat al Parlament, Marc Solsona, expressant el suport a la proposta de la Cambra de Comerç de Lleida i de la Federació d'Hostaleria\nLa crisi de la COVID-19 ha posat en una situació límit al sector de l’hostaleria de les Terres de Lleida, el Pirineu i l’Aran. Un sector que engloba a més de 15.000 persones entre treballadores, autònomes -i les respectives famílies- i empreses. En aquest context, el PDeCAT Lleida s’ha volgut posicionar.\nAquesta crisi del sector s’ha vist agreujada per la imposició d’unes mesures inflexibles, que el PDeCAT creu discriminatòries i injustes per part de la Generalitat de Catalunya.\nEl Partit Demòcrata defensa acordar i objectivar amb dades científiques prèviament conegudes l’activació de mesures de major prevenció, protecció i cura. Per tant, insistim en el plantejament que vam fer públic ara fa quinze dies: quin sentit té limitar els horaris de petits comerços i tancar el sector de l’hosteleria en municipis i barris on no hi ha afectacions, i en aquells on les afectacions que hi ha són mínimes o hi ha un risc de contagi menor?\nLa sensació de discrecionalitat, la improvisació, la desproporció i les contradiccions no ajuden a generar les confiançes necessàries per encarar la sortida de la crisi.\nAquests sectors afectats han estat proactius mostrant un compromís rotund amb les mesures de seguretat, la distància i la higiene en els seus llocs de treball, amb el seu personal i amb els seus clients. Ha quedat demostrat que els contagis del personal i els clients en el sector de l’hostaleria, amb mesures restrictives per evitar-los, han estat anecdòtics – 0’54% – .\nEl món local ha demanat codecidir sobre aquestes mesures, que es reconegui l’asimetria del país i les diferents realitats.\nConcretament, el sector de l’hostaleria de Lleida, amb qui el PDeCAT diu seguir en contacte permanent, ha elaborat una proposta de manera conjunta amb la Cambra de Comerç de Lleida, sobre mesures perquè el sector pugui agafar oxígen davant el moment d’incertesa que vivim i paliar així els danys irreversibles.\nPer aquest motiu, el Partit Demòcrata reclama sense demores l’aixecament de les restriccions en el sector i se suma a la proposta de la Federació l’Hostaleria juntament amb la Cambra de Comerç:\nPROPOSTA de la Cambra de Comerç de Lleida juntament amb la Federació d’Hostaleria.\nFer una Prova pilot a la zona de Lleida\no Ja que presenta millors índex que d’altres zones i s’obre la possibilitat d’aplicar mesures territorialitzades.\no Perquè ha estat una zona molt damnificada , especialment a l’estiu i de manera selectiva envers altres llocs que presentaven una situació similar o pitjor. Cosa que va despertar un sentiment compartit de rebuig per part de la ciutadania.\no Que pugui servir com a exemple d’accions concretes i extrapolables a d’altres llocs de Catalunya.\n– Que es permeti l’obertura del sector de l’hostaleria , respectant el període de confinament nocturn que queda establert ( exemple com es fa d’altres llocs)\no Limitant l’aforament interior y exterior al 50 % i sense servei de barra.\no Oferint els seus serveis a la ciutadania que per motius de feina no poden fer àpats a casa seva.\no Es permetrà que el sector pugui respirar una mica i s’aporti una mínima llum d’optimisme davant una situació complicada.\no Es podria entendre, inclús, que es pogués limitar de dilluns a divendres si convingués, encara que amb el confinament municipal perimetral no tindria sentit tancar el cap de setmana.\no Seria desitjable que es pogués , fins i tot, allargar fins les 23 hores el confinament nocturn, doncs permetria fer serveis de sopar fins les 22 hores.\n– Que les autoritats sancionin i clausurin aquells establiments que no compleixin amb la normativa.\n– Que els establiments signin un codi de conducta de compliment estricte de la normativa.\n– Que passats 15/21 dies des de l’aplicació es faci una valoració del compliment i incidències derivades.\n– Acceptació de una nova restricció si la situació empitjora i es atribuïble a aquesta prova pilot.\nEntenem que aquesta acció, al tractar-se d’un PROJECTE PILOT, es podria aplicar de manera immediata, ja que en cas que els resultats fossin positius permetria auxiliar a un sector molt damnificat des de la vesant econòmica i per suposat social.\nPer tot això el Partit Demòcrata de la Terres de Lleida:\n– Dóna el Màxim suport a aquesta sol·licitud.\n– Es compromet a fer les diligencies adients, cadascú en el seu àmbit, per explicar be la realitat de Lleida i el sentiment del territori per haver estat injustament tractat en el seu dia ( Tothom va reconèixer que amb Lleida es van equivocar però ningú hi ha posat remei).\n– Anar tots units en defensa del nostre territori.\n– Reconèixer la funció social que fan aquests establiments.\n– Posem a disposició del sector la nostra presència institucional a Ajuntaments, Consells Comarcals, Diputació de Lleida, Parlament de Catalunya i Congrés dels Diputats per trobar la millor resposta possible.\nArticle anteriorEl risc de rebrot baixa 35 punts a la Regió Sanitària de Lleida, però hi ha 2 ingressats més\nArticle següentLleida substituirà la cavalcada dels Reis Mags per un espectacle


Notícies - Imma Monsó rep el Premi Nacional de Cultura\nImma Monsó rep el Premi Nacional de Cultura\nImma Monsó aconsegueix el Premi Nacional de Cultura / Font: Uib.es\nel 8/oct/13 Redacció Cultura PDF\nL'autora santcugatenca Imma Monsó ha rebut aquest dimarts el Premi Nacional de Cultura atorgat pel Consell Nacional de la Cultura i de les Arts (CoNCA). Monsó ha estat reconeguda per la seva obra narrativa en què reflexiona sobre la vida contemporània i qüestions com la mort, la malaltia i les relacions familiars.\nNascuda a Lleida però afincada a Sant Cugat, Monsó va debutar amb 'No se sap mai' al 1996 i al 2012 va rebre el premi Ramon Llull per 'La dona veloç'. També és autora d'obres com 'La nit propra' i 'Un home de paraula'.\nEl CoNCA ha valorat de Monsó la seva capacitat d'observació, la visió de la vida contemporània des de fets existencials com la malaltia, la mort, les relacions familiars o la comunicació entre les persones. El premi s'acompanya d'una dotació econòmica de 15.000 euros.\nEl CoNCA també ha guardonat l'escriptor Eduardo Mendoza, que és el primer autor en espanyol que obté aquest guardó. La joiera Elsa Peretti, l'escultor Francesc Torres, el pianista Agustí Fernández, l'oceanògrafa Josefina Castellví, el cineasta Josep Maixenchs i el Centre de Lectura de Reus completen la llista dels guardonats en l'edició d'enguany.\nSegons el CoNCA, els premis reivindiquen la creativitat com un veritable símbol d'un país amb dinamisme cultural.


Empty Kingdom - Gretel\nSi us fascinen les coses que semblen simples però que en realitat no ho són i, si a més, sou de temperament contemplatiu, és molt probable que gaudiu del joc-còmic digital Empty Kingdom. Tot i que els referents resulten arxiconeguts, no sabem si ens trobem davant d’un joc purament contemplatiu, una aventura que hem de resoldre, un còmic, o una fusió de tot això. Per altra banda, s’assembla a un joc de fantasia èpica i sembla estar basat en un conte meravellós, però definitivament no és ni una cosa ni l’altra.\nEn Empty Kingdom la premissa de la ficció és metalúdica. L’aventura (o anti-aventura) sembla donar-se enmig de la impossibilitat del GAME OVER. Comença in extrema res: la pantalla d’inici indica que el joc ja no podrà jugar-se perquè després de la mitjanit s’apagarà el servidor que l’activa, la qual cosa, en el fons, és una invitació a viure el final com inici. En clicar sobre qualsevol punt de la pantalla, comença la no-història. Apareix l’heroi, un rei amb un regne buit, que intenta crèixer en l’aventura però no troba obstacles ni contrincants amb els quals mesurar-se; té objectes màgics que és ben bé igual que els tingui com que no, perquè si bé li permeten avançar en el camí, no li permeten canviar el seu destí. No hi ha manera de saber com es va arribar a aquesta mena de post holocaust fantasy en el qual el rei sembla ser l’últim home, un supervivent, en l’ara quiet món dels contes digitals. L’heroi és més un passejant, que un guerrer o un murri. La seva interacció és amb l’espai (un bosc i altres paisatges oberts) i no amb altres personatges. Al contrari d’allò que passa a un conte tradicional, el seu creixement no es troba en enfrontar-se a l’adversitat (aquesta sembla superada) sinó que es troba en la contemplació, o potser en l’enyorança de què hi hagi un altre de qui diferenciar-se, a partir de qui construir-se.\nEl passeig de reconeixement per descobrir què o qui queda dempeus es dóna en un camí relativament pautat (estructurats en requadres que van generant el que podrien ser seqüències d’un còmic o plànols / mons d’un videojoc). Es manté l’estructura base (per ventura no és això el que es manté fins i tot a les adaptacions més desgavellades?), amb la qual cosa hi ha els fonaments per a una narració que el jugador-lector ha d’inventar-se formulant hipòtesis de com funcionava tot abans que el joc es desactivés o sobre com podria activar-se, fins i tot, si pot haver-hi un relat en aquest after hours. El recorregut, construït en la successió de panells de còmic, té una direccionalitat canviant: en general és horitzontal però també en ocasions és vertical (es pot baixar a l’Hades, seguir un cascada i fluir com l’aigua …). El jugador pot decidir si va d’esquerra a dreta o a l’inrevés, i depenent de quina drecera tria transitar primer, haurà de tornar als punts on apareix (senyalitzat amb una mà) la possibilitat d’agafar un objecte màgic que allargui el seu camí. Tot i que es poden realitzar diversos itineraris aquests són sempre finits i solitaris, excepte per uns instants en el qual el rei es troba amb un ciclop i amb uns dinosaures movedissos.\nEl joc pot ser breu si només es surt desesperadament a la recerca d’aventures, a la trobada de l’altre, però si un s’entreté veient el paisatge, escoltant els sons de la sofisticada banda sonora de la naturalesa (sorolls harmoniosos d’insectes, d’aigua que corre, de l’herba batent amb el vent, ocells, granotes, etc.), es pot eternitzar amb gran delit l’estada en aquest hi va haver després de la desconnexió del servidor.\nAquest experiment de Daniel Merlin Goodbrey -el mateix creador de A Duck has an adventure, que ja va ser ressenyat aquí) és realment exquisit. El seu minimalisme gràfic, el silenci, la inacció, la invitació a explorar la plenitud que pot haver-hi en el buit és sorprenentment relaxant i colpidor, a més de ser una excel·lent excusa per pensar sobre la supervivència o en l’ocàs de cert tipus d’històries i el pes del viatge com a estructura narrativa.


Ecodiari: Seguiment i avaluació de l'Estratègia Catalana d'Adaptació al Canvi Climàtic\nRedacció | Actualitzat el 24/03/2017 a les 12:26h\nSeguiment i avaluació de l'Estratègia Catalana d'Adaptació al Canvi Climàtic\nEn aquest informe de l'OCCC s'hi destaca que el sector privat no s'implica prou en la implementació de mesures d’adaptació\nL'Estratègia Catalana d'Adaptació al Canvi Climàtic determina, en el seu apartat 6.1.1, que amb una periodicitat màxima de tres anys l'Oficina Catalana del Canvi Climàtic reportarà a la Comissió Interdepartamental de Canvi Climàtic un informe del seguiment i avaluació de l'Estratègia.\nL'objectiu doncs, del document tècnic Seguiment i avaluació de l'Estratègia Catalana d'Adaptació al Canvi Climàtic (Febrer 2017) és informar a la Comissió Interdepartamental de l’estat de l’adaptació als impactes del canvi climàtic a Catalunya o, el que és el mateix, el grau d’implementació de l’ESCACC. D’acord amb aquest objectiu, el document s’estructura en quatre capítols: l’actualització del coneixement sobre els impactes del canvi climàtic a Catalunya des de finals del 2012 ençà, el seguiment de les 182 mesures d’adaptació contingudes a l’ESCACC, l’avaluació de les mesures i, finalment, les conclusions.\nAixí mateix, la documentació tècnica s'acompanya amb un conjunt d'infografies sobre els impactes del canvi climàtic en els sectors socieconòmics i els sistemes naturals i també, sobre el seguiment i avaluació de les mesures de l'ESCACC per cada sector i sistema.\nCal subratllar que quan el govern de la Generalitat aprovà l’ESCACC, el mes de novembre del 2012, les polítiques d’adaptació als impactes del canvi climàtic tot just si començaven a prendre protagonisme en el context mundial de la lluita contra el canvi climàtic. De fet, no fou fins just un any després que Europa no aprovà la seva estratègia d’adaptació. Quatre anys després, i fruit d’aquest document sobre el seguiment i avaluació de l’ESCACC, hi ha una primera conclusió evident: a Catalunya ha augmentat significativament el coneixement sobre els impactes del canvi climàtic. Són diversos els indicadors que confirmen aquesta constatació:\n Un 83% de les mesures genèriques i un 72% de les mesures específiques han estat iniciades.\n Només un 14% de les mesures genèriques i un 12% de les mesures específiques no han estat iniciades.\n Les mesures genèriques de l’objectiu transversal RDI mostren una evolució força satisfactòria, així com també les corresponents a l’objectiu transversal NORM, sobretot gràcies a l’aprovació del projecte de llei de canvi climàtic. Val a dir que no succeeix el mateix amb les mesures genèriques de l’objectiu transversal OPOR, amb un grau d’avenç encara insuficient.\n Tres dels onze sectors avaluats obtenen una qualificació satisfactòria pel que fa a les mesures corresponents a la generació i transferència del coneixement (gestió forestal, salut, i urbanisme i habitatge); sis sectors han avançat però els manca millorar; i només en dos sectors hom pot considerar que la feina encara ha de començar (indústria, serveis i comerç, i turisme). Com ja ha estat esmentat, les valoracions insuficients de determinats sectors no pretenen assenyalar ningú, sinó subratllar les deficiències i les oportunitats de millora.\nConseqüència de la primera conclusió, hom en constata una altra: la traducció del coneixement en capacitat adaptativa, és a dir, en accions concretes que redueixin la vulnerabilitat del nostre territori i de les activitats socioeconòmiques que s’hi desenvolupen va més endarrerida. Difícilment aquest endarreriment té causa en la incertesa associada a les projeccions dels impactes del canvi climàtic atès que la constatació evident dels impactes és ja una realitat contrastada; les causes cal cercar-les en el temps que es necessita des de la transferència del coneixement a la implicació dels sectors, per una banda, i als horitzons diferents de prioritat entre el sector privat i el sector públic, per l’altra. És per això, que l’augment de la capacitat adaptativa mostra uns avenços clarament insuficients malgrat els centenars d’accions concretes que il·lustren moltes de les mesures. Són també diversos els indicadors que confirmen aquesta segona conclusió:\n Només en gestió de l’aigua s’ha avançat satisfactòriament en l’augment de la capacitat adaptativa; en cinc sectors manca millorar i en els altres cinc l’avenç és imperceptible.\n Si bé cap dels departaments competents en les diverses matèries ha desenvolupat plans sectorials d’adaptació tal i com l’acord de govern establia en l’aprovació de l’ESCACC, algunes planificacions sectorials, com la forestal i la urbanística, ja han començat a considerar els aspectes de l’adaptació al canvi climàtic com a factors clau a tenir en compte els propers anys. A més, es constata una clara implicació del sector públic en la multitud de mesures i accions empreses; el sector de la salut és un clar exemple. En una part molt substantiva, la integració definitiva de l’adaptació en les polítiques sectorials públiques vindrà amb l’aprovació al Parlament de la llei de canvi climàtic.\n Hi ha una manca evident d’implicació del sector privat en la implementació de mesures d’adaptació que redueixin la vulnerabilitat dels sectors als impactes del canvi climàtic. És el cas del turisme, del sector energètic, d’indústria, serveis i comerç, i de mobilitat i infraestructures, precisament uns àmbits on el pes del sector privat és considerable. Probablement la crisi econòmica i financera, així com la priorització per línies d’actuació més adreçades a la mitigació expliquen aquest comportament.\n L’aposta per una indústria agroalimentària competitiva i exportadora, amb una absència clara d’internalització dels costos ambientals que genera, les restriccions pressupostàries en les polítiques de conservació dels espais naturals, i factors de canvi global com la sobreexplotació pesquera, serien causes determinants en l’avenç insatisfactori de la capacitat adaptativa d’aquests sectors.\nDe les dues conclusions anteriors, se’n desprèn una tercera: l’objectiu estratègic de l’ESCACC a l’horitzó de l’any 2020, esdevenir menys vulnerables als impactes del canvi climàtic, roman inalterable perquè si bé la capacitat adaptativa de Catalunya necessita millorar, és evident que el coneixement adquirit en els darrers anys entorn els impactes del canvi climàtic, i la multitud de mesures i accions iniciades en aquest període de temps analitzat no fan sinó confirmar la validesa d’aquest instrument de planificació.\nadaptacióESCACcanvi climàticOficina Catalana del Cavi Climàtic


LXVI Travessia d'estiu Nedant de Sitges 2015\nDiumenge 2 d'agost 2014, a Sitges es disputa la 66a Travessia de Sitges 2015, composta de 4 sortides\nUna de les proves més tradicionals de la natació a nivell nacional (és una de les més antigues de Catalunya i està inclosa en el Calendari Oficial de la Federació Catalana de Natació), és la la Travessia d'estiu de Sitges, organitzada pel Club Natació Sitges i que ha arribat a la seva LXVI edició.\nENLLAÇ A LA GALERIA DE FOTOS DE LA LXVI Travessia d'Estiu Nedant de Sitges 2015\nEl nedador Guillem Pujol i la nedadora Laia Martí, s'han proclamat campions de la categoria absoluta de la Travessia de Sitges, que s'ha celebrat aquest matí.\nGuillem Pujol s'ha imposat en un emocionant final que no s'ha decidit fins al mateix moment de l'arribada, amb un frec a frec as nedadors Pablo Pedrosa, i Victor Goicoechea, segon i tercer respectivament.\nPel que fa a la categoría femenina, també ha tingut molta emoció fins al darrer instant, ja que Laia Martí ha guanyat per un segon de diferencia a Carla Ramos, i a més distancia a la tercera classificada, Carla Seco.\nEn la categoría petita, els guanyadors han estat Antoni Ramos i Emma Carrasco, i en la mitjana, Pepe Vendrell i Queralt Velasco.\nLa veterana prova, que ha celebrat la seva 66ª edició, organitzada pel Club Natació Sitges, ha reunit al voltant de 500 nedadors d'arreu de Catalunya.\nÉs una prova oberta a tots els esportistes que sota la seva responsabilitat es vegin capacitats físicament a disputar la prova segons la seva categoria i edat i acceptant les normes establertes. No es permet l'ús de neoprè ni de bodys de triatló.\nLes inscripcions estan obertes des del 15 de juny i fins arribar al nombre màxim de participants (700 places) o fins al dijous 30 de juliol a les 20h (inscripcions al web www.sportsmaniacs.com).\nEn el mateix dia de la prova es podran inscriure a la Travessia Popular fins a les 9h del matí.\nLa prova, té com a punt de sortida a diferents platges de Sitges, i com a punt d'arribada, la platja de la Fragata i reuneix sobre uns 500 participants.\nLes sortides són a diferents platges i horaris:\n1- Travessia Petita (200m) a les 9:30 h. des de la Platja de la Ribera amb categories:\n- Promeses de 8 a 10 anys\n2 - La Travessia Mitjana (800 m) a les 9:30 h. des de la Platja de l'Estanyol amb categories:\n- Alevins de 11 a 12 anys\n- Màster D de 60 a 69 anys\n- Màster E de més de 70 anys\n- Popular de 13 a 59 anys)\n3 - La Travessia Gran (2200m) des de la Platja de les Anquines subdividida entre Masculina 10:15 h. i Femenina 10:30h. amb categories:\n- Menors de 13 a 14 anys\n- Infantil de 15 a 16 anys\n- Júnior de 17 a 18 anys\n- Absoluta 19-29 anys\n- Màster A de 30 a 39 anys\n- Màster B de 40 a 49 anys\n- Màster C de 50 a 59 anys\nTotes les sortides tenien la seva meta a la platja de la Fragata.\nHora estimada de lliurament de premis a les 12:15h. a la platja de La Fragata


Estalviar energia amb petites coses, per Daniel Rubio\nEstalviar energia amb petites coses\nEn motiu del Dia Mundial de l'Eficiència Energètica\ndijous, 5 de març 2020 - 11:00h\nL’Ajuntament de Reus està implicat en la millora de l’eficiència i l’estalvi energètic. En els darrers anys hem implantat diverses accions que han donat resultats positius: la substitució de llums per models més eficients, l'optimització de potències, el canvi dels horaris de consum, sensibilització i formació del personal municipal, etc. D’aquesta manera l’Ajuntament ha aconseguit una reducció de 3.261.575 kWh anuals de consum en l'enllumenat públic i els equipaments municipals respecte fa vuit anys, obtenint el 2019 la xifra més baixa des del 2012. A la vegada un estalvi econòmic de gairebé 621.000 euros a l’any i reduir el consegüent impacte mediambiental.\nL'estalvi energètic és una de les formes amb què podem combatre el canvi climàtic. I aquest 5 de març, Dia Mundial de l’Eficiència Energètica, és un bon moment per reflexionar sobre les rutines que fem cadascú a casa seva sense pensar quin consum suposa i si ho podem fer d'una manera amb menys repercussió.\nPerquè quan sortim al carrer anem ben tapats per combatre el fred i en canvi a casa ens és més còmode engegar la calefacció? És un exemple d'allò que ens hem de plantejar i reflexionar. Hi ha petites accions que podem fer a casa que signifiquen grans contribucions per estalviar energia!\nA l’hora de comprar electrodomèstics cal fixar-se en l’etiqueta i triar-ne que tinguin màxima eficiència A+++. Sobretot la nevera, que està connectada les 24h, és la que més consumeix. Cal netejar la part posterior un cop l'any per evitar gel i major consum, i regular la temperatura entre 5 i -18 ºC en el cas del congelador. Carregar la rentadora i rentavaixelles al màxim fa estalviar el nombre de rentades. Per escalfar aliments, millor el microones que el forn.\nD'altra banda, la il·luminació suposa un 27% de consum. Les bombetes LEDS són més eficients; però millor aprofitar al màxim la llum natural, obrint cortines i persianes. I no deixar mai llums enceses de forma innecessària!\nUn 30% del consum energètic prové de la climatització. Sempre que puguis, millor escalfar-se amb roba i mantes, i aprofitar la llum solar natural a l’hivern i a l’estiu obrir finestres. Cal fer un ús responsable dels aparells, tancar les habitacions, i apagar-lo o baixar la intensitat en obtenir la temperatura desitjada. També és important recordar apagar-lo quan no ho necessitem i quan marxem de casa. Si pel contrari ho deixem engegat pensant en trobar-nos la casa condicionada, és molt important que per estalviar el temps de consum, usem aparells programables per una estona abans de la nostra arribada. Aquestes accions suposen un estalvi d'entre un 8 i 13% d'energia!\nSón algunes de tantes accions de la nostra rutina que fetes amb seny i entre tots sumen i ajuden força a estalviar i ser eficients!\nDaniel Rubio és regidor de Recursos Humans i Medi Ambient de Reus\nDaniel Rubio | Ajuntament de Reus\n"Adaptar-se per garantir el futur, per Carles Prats" "La cultura anònima de cada dia, per Miquel Casellas"


49/21 – IT. REUNIÓ COMITÈ INTERCENTRES AMB EL DEPARTAMENT\n27 abril, 2021 by Jose Luis Perez Rodriguez\nEl passat dimecres 21 d’abril ens vam reunir altra vegada amb representants del Departament per abordar els nombrosos temes pendents. Us en fem un resum.\nPremsa: Pendents de tancar un calendari pel col·lectiu de Premsa. El Departament va passar una proposta als personal afectat. Aquest nou calendari proposat, que no té localitzacions i té un horari mes ampliat, s’està valorant per part dels/de les treballadors/es afectats/des. La part social demanem que se’ns lliuri també la proposta de calendaris, ja que no els han passat al Comitè per valorar-los. Pel que fa la borsa, informen que s’està acabant el procés de selecció de la mateixa.\nTaller de Ràdio: El Departament diu que està acabant de perfilar una proposta. Quadraran els calendaris a 1.565 hores, ja que són menys hores a l’acabar el 31/12. Proposen posar festius els dies anteriors i posteriors a les jornades de 12 hores. Estan valorant quina serà la compensació per les guàrdies localitzables. Estan valorant diferents propostes que puguin encabir en les actuals compensacions d’altres col·lectius de la Direcció General\nCALENDARIS CAMPANYA FORESTAL\nAOF: El temps de recollida de material i roba de treball (2 hores) i signatura del contracte (1 hora) estarà reflectit com a temps de treball efectiu (2+1 hores). El retorn del material a la finalització de contracte es realitzarà en els seus destins de treball.\nJornada de reciclatge (formació laboral) de 6 hores amb la impossibilitat, pel tema de la COVID-19, de que el personal la pugui fer de manera conjunta. Buscaran la manera més segura per poder complir amb els requisits de seguretat, per exemple fent la jornada per torns.\nSi es necessari fer algun desplaçament per la realització de la formació dels diferents col·lectius, la casa confirma que els/les treballadors/es afectats/des podran passar dietes de desplaçament des del seu lloc de treball a la zona de la realització de la formació. Aquestes dietes s’han de passar per ATRI, validades pel cap de secció de la regió corresponent.\nPer al personal temporal de nova contractació es programa una formació de 24 hores: 12 on-line, 6 hores presencials de pràctiques forestals (falta determinar el lloc) i la resta a regió.\nConductors: En principi no hi ha canvis. El que l’empresa proposa és que durant l’any no entrin els 10 minuts abans i durant el mes de juliol sortir 15 minuts més tard per justar el calendari. Hi haurà 3 h. de jornada laboral per signar contracte i recollida de material i roba de treball. Jornada de 6,30 h de reciclatge. Retorn del material al final de contracte al mateix lloc de treball. La jornada serà de dies alterns. Pel que fa els desplaçaments i les dietes, igual que els AOF.\nTEOC: El personal amb contracte de 3 mesos no pateix cap canvi. Una persona per torn. Horari de campanya serà de 11’00 h. a 20’30 h.\nEl personal amb 6 mesos de contracte queda incorporat al torn, amb la mateixa cadència del torn al que quedin assignats/des. Aquesta incorporació de personal no afecta als mínims del torn. CCOO valorem la necessitat de fer un estudi de les càrregues de treball per reforçar amb més personal les sales de control. També informen que les baixes del personal de campanya es podrien cobrir, si són baixes de llarga durada.\nESTAT DE LA CRIDA DELS AOF\nUn cop fetes ja les proves de manteniment, les llistes queden com a definitives. Es fa una crida de 360 persones. 28 persones que son aptes no han respost. Se’ls ha trucat per telèfon per poder tancar les places vacants. Es publiquen les llistes i es dona de temps fins el 2 de maig per manifestar la voluntat de mobilitat voluntària. Queden establerts els criteris a comptar per prioritzar la mobilitat. Un cop acabat aquest procés, les places vacants aniran a cobertura per borsa. La previsió es tenir finalitzat el procés a finals de maig.\nL’empresa diu que quan hi hagi una vacant d’una plaça fixa, s’oferirà als fixes de la demarcació afectada per si la volen ocupar, i diuen que no és el mateix una borsa de TEOC que d’AOF, que no és territorial. CCOO pensem que tots els treballadors i treballadores tenen el mateix dret d’apropar-se en lo possible a la seva localitat.\nEl Departament es compromet a fer una proposta de modificació de la Borsa, a la que haurem d’estar molt atents, i que la proposta de mobilitat dels AOF segueix endavant.\nDATES PREVISTES D’INCORPORACIÓ DELS DIFERENTS COL·LECTIUS\nTEOCS.- de 6 mesos .- 15 de maig ( 1 de juny en algunes regions). 3 mesos .- 14 de juny\nPremsa.- Es farà la incorporació tant bon punt es tingui l’ampliació de borsa finalitzada.\nConductors B.- Es necessitarà fer una ampliació de borsa, ja que són 44 places i només n’hi ha 30 i pico acreditades.\nCOMPLEMENT CONDUCTORS DGPEIS\nSegons el Departament, vista l’avaluació de riscos i tenint en compte les mesures correctores, que prometen d’aplicació immediata, no veuen cap motiu que justifiqui la implantació del complement de perillositat per aquest col·lectiu. CCOO volem saber quines son les mesures correctores que volen aplicar.