Grup de teatre La K-mama de Calafell: d’agost 2006\nLa K-mama viu i es mou. hi ha gent que en surt, d'altra n'hi entra, com en un escenari permanent\nJ. Carles Jané "Kandu"\nJoan Guasch "Joanet"\nAleix pedro "Miravent " Dolors Mercader\nPublicat per K-mama a 11:55 a. m. 2 comentaris:\nÀlbum de La K-mama\nLes fundadores i els fundadors.\nEra l'any 1992, ja ha plogut força.\nLa Remei Ferrerons "la Memei"\nEls origens de la K-mama es remunten a l'època en que l'actor Joan Gibert donava cursets i feia tallers de teatre a la casa de cultura de Calafell, Cal Bolavà. Un dia, pels voltants de la tardor de 1988, Teresa Bolet va decidir apuntar-se i apuntar als seus amics (sense que ho sabessin) als cursets de teatre de Cal Bolavà. Un cop comançades les classes tots es van sentir "enverinats" per aquell nou estil de vida i van començar a involucrar-se cada cop m és en aquest món sense que ells mateixos se n'adonessin. Tots ells eren de la platja (Teresa Bolet, Josep Sans, Josep Mèlich, Teresa Vernet), però en aquells cursets també van acudir persones com Remei Ferrerons, Maria Guinovart, Josep Lluís Parra i Josep Maria Papiol (que eren del poble i ja havien fet anteriorment teatre amb la companyia El\nM.Teresa Bolet "La xeringa"\nDesgavell) amb els quals van començar a travar una gran amistat i compenetració, va ser en aquests moments que es van conèixer tots els fund adors de La K-mama. Després d'un cert temps, el director dels cursets, Joan Gibert, els va proposar alguns d'ells per si volien formar part de la companyia que estava organitzant, anomenada Teatre Baix Penedès (TBP), els quals van acceptar de seguida.\nJosep Sans "El pet Sans"\nCada membre havia de pagar una quota a la pròpia companyia per poder-la finançar. Al formar part d´aquesta companyia professional tant persones que s'hi dedicaven més com a hobbie que no pas com a professió, com persones que s'hi dedicaven per ac onseguir beneficis per poder viure, van començar a sorgir les primeres diferències entre els diferents membres de la nova companyia. Gràcies a detalls com aquest i altres tensions acumulades durant els dos anys que va durar la companyia, finalment l'11\n"Josep Mèlich "el Mekis\nde setembre de 1992 van esclatar aquestes tensions donant com a fruit la disolució del TBP.\nEls membres que no eren actors professionals i que vivien a Calafell, encara continuaven "enverinats" pel teatre i al veure que ja no en podien fer (ja que no hi havia ni cursets ni companyia per fer teatre) van decidir ells mateixos formar un nou grup teatral, en el qual tingués cabuda tothom (sense cap mena de discriminació) i on no s'hagués de pagar una quota per finançar la companyia, això succeïa a finals de 1992. Així doncs, l'1 de gener de 1993 es van signar els estatuts del grup, posteriorment es va adherir a la Federació de Grups de Teatre Amateur de Catalunya, i poc després el grup va ser apadrinat pel dramaturg Josep Maria Benet i Jornet. Josep M. Papiol "El perla"\nL'origen del nom del grup va ser una de les moltes discussions que tenien tots els diferents membres, uns deien que es podrien anomenar Els Mangutes, perquè aquest és el nom de les persones que fan la feina bruta i difícil en el món del teatre. Però després algú va dir que "la vida és una K-mama", proposant aquest nom pel grup, aleshores tothom va estar d'acord i aquest va ser\nMaria Guinovart "la Bebeder"\nel nom del nou grup de teatre amateur de Calafell. Primerament el grup es feia anomenar La K-mama Teiatru, però molt poc temps després el grup va decidir només dir-se La K-mama.\nEl grup té uns estatuts i la seva forma de funcionament intern va variant depenent de l'obra que es faci. Gairebé ningú té només una funció fixa, sinó que un membre pot fer d'actor en una obra i en un altre fer de regidor o de tècnic, tot depenent de com queden les disponibilitats després del repartiment dels papers en la nova obra.\nEl Rafa Wailer "el Matao"\nPublicat per K-mama a 1:26 p. m. Cap comentari:\nHistorial de la K-mama\nEl grup de teatre La K-MAMA va ser fundat a Calafell (Baix Penedès) l’any Olímpic i de Gràcia 1992, per un colla d’entusiastes comediants procedents de diverses catacumbes teatrals del país.\nAmb un passat molt fosc, tots els elements d’aquest col·lectiu, femelles i mascles, han esdevingut amb el temps, un grup independent, rebel, tronera i tarambana. En resum una K-mama teatral, així mateix!!\nN’eren nou als inicis i avui ja no caben a casa...i això no és res. Sinó, al temps...\nL’ONCLE VÀNIA de Txèkhov, per començar . Doncs què us pensaveu? I els primers guardons. Segueixen els premis amb ELS MILIONS DE L’ONCLE de Carles Soldevila. Després un dels grans èxits: REVOLTA DE BRUIXES de J. M. Benet i Jornet, dirigida pe Maria Guinovart. Amb aquest muntatge la K-mama comença a sonar arreu del país.\nLA SENYORETA JÚLIA d’ A. Strindberg, dirigida per Josep Mèlich i estrenada el 1996, amb més de trenta representacions per tot Catalunya, va ser la consagració definitiva. Aquesta ha estat una de les obres més guardonades del Teatre amateur.\nUna comèdia de M. Antònia Oliver, NEGRONI DE GINEBRA, amb direcció de Josep Sans la temporada 97, va fer les delícies del públic amb el seu humor fresc i desimbolt. I més premis.\nLA SIMBOMBA FOSCA, de Baltasar Porcel, un muntatge agosarat de Maria Guinovart , fa una incursió moderna en el teatre de l’Absurd, amb primers premis a Ripollet, Santa Oliva i segon a Tàrrega, Pineda , Tiana i Calella.\nAl 1999 per commemorar el centenari de Joan Oliver, la Diputació de Tarragona ens encarrega un espectacle. Es tracta de l´ escenificació d´ un recull de poemes i de l´ obra NOÉ AL PORT D´HAMBURG que es va representar a l´ estiu al Castell d´ Escornalbou i al Castell de Calafell.\nLa següent aposta és un espectacle de la Grècia clàssica, de gran volada, amb 13 actors en escena i què és Inèdit i estrena a Catalunya: ELS BOSCOS DE NYX, de Javier Tomeo i traducció catalana de J. Mèlich, que també n’ha fet l’adaptació, muntatge i direcció.\nAquesta peça va ser estrenada a Calafell el Juliol del 2000 amb una excel·lent acceptació. Aquesta obra ha obtingut molts primers premis de grup i premis individuals.\nEl juliol del 2001 la K-mama estrena TALIÓ DE FONS de Josep Mèlich, membre i un dels directors del Grup. Aquesta obra va obtenir el premi memorial Santos Antolí de textos teatrals l’any 99 convocat per la Federació de Grups Amateurs de Teatre de Catalunya. Aquesta posta en escena ha estat guardonada amb el premi Germans Salvadó de muntatges teatrals.\nL’11 de Novembre del 2000, es va representar al castell de\nCalafell l’acte del Mil·lenari, un espectacle popular amb guió i direcció de\nJ. Mèlich i muntatge de la K-MAMA, amb 200 actors i actrius i la col·labo-\nració de totes les entitats del poble. També el grup Calafellenc col·labora amb\nl’escenificació de les nits de la Ciutadella Ibèrica de Calafell i amb\ndiverses performances i happenings en festes populars de la vila.\nEl 30 de Juliol del 2003 La K-mama va tornar a la comèdia amb lóbra FUM, FUM, FUM. de Jordi Sánchez. Aquesta obra s´ ha representat 25 vegades amb una notable acceptació.\nAra el gran repte és la posta en escena de LA DANSA DE L´ESCORPÍ de Josep Mèlich, Aquest muntatge és fruit d’un exercici d’escriptura dramàtica que el Director de la K-mama va fer en un curset de l’Obrador de la Sala Beckett de Barcelona, sota la tutoria del reconegut dramaturg Josep Pere Peyró.\nEs tractava de portar a l’escenari un tema cinematogràfic. Ell va escollir el magnífic muntatge de Milos Forman “Algú va volar pel niu del cucut”, que va aconseguir cinc Oscars l’any 1975, i va introduir en el món dels mites al gran Jack Nicholson.\nAquesta és la nostra versió teatral, totalment lliure i que s´ ha estrenat el dia 16 de juny del 2005, ha estat guardonada (6 primers premis) en tots els concursos en què ha participat.\nPer a la propera temporada la K-mama està preparant ja un nou muntatge: Les Presidentes de W. Schwab\nLa K-mama ha actuat a TV3, al Teatre METROPOl de Tarragona, CAL BOLET de Vilafranca, teatre de la PASSIÓ d’Ulldecona, Els Lluisos de GRÀCIA, i altres sales importants d’arreu del país. Ha participat també convidat a la Fira d’espectacles d’arrel Tradicional de Manresa i a la Mostra Nacional de teatre amateur que anualment es celebra a Pineda de Mar. En els darrers anys , membres de la K-mama imparteixen cursets de Teatre a la casa de Cultura Municipal “Cal Bolavà” de Calafell. El grup és membre de la Federació de Grups Amateurs de Teatre de Catalunya, i de la Coordinadora de grups de Teatre del Baix Penedès.\nI això és quasi tot per ara...n’hi haurà més , no patiu i no us ho perdeu. Recordeu el nostre crit:\nLa K-mama viu i es mou. hi ha gent que en surt, d'...


Silence dona a conèixer les motos elèctriques que fabrica a Sant Boi - Sant Boi Diari\nSilence dona a conèixer les motos elèctriques que fabrica a Sant Boi\nRoger Cuartielles • 17/11/2020\nSilence, l’empresa líder en la fabricació de motos elèctriques a àmbit europeu, va traslladar la seva producció a la ciutat a la primavera i aquest dimarts ha donat a conèixer el seu producte estrella al conseller d’Empresa, Ramon Tremosa.\nEl fundador de Silence, Carlos Sotelo, ha mostrat les motocicletes que fabriquen al conseller d’Empresa, Ramon Tremosa // Anna Bermejo\nSant Boi és un dels municipis que Silence, l’empresa líder en fabricació de motos elèctriques a àmbit europeu, ha escollit per fer créixer la seva cadena de producció. La companyia fundada per l’empresari Carlos Sotelo va arribar a la ciutat a la primavera després que la nau que té a Molins de Rei li hagués quedat petita.\nPerò fins ara no havia presentat a Sant Boi els productes que fabricava a les noves instal·lacions. Per això, aquest dimarts ha aprofitat que el conseller d’Empresa i Coneixement de la Generalitat de Catalunya, Ramon Tremosa, visitava la companyia arran d’un incendi que va patir la seva seu de Molins de Rei, per acostar-se també fins a la ciutat i presentar en societat les motocicletes que hi fabrica.\nEl fundador de l’empresa, Carlos Sotelo, ha explicat a Tremosa que fabriquen la motocicleta elèctrica “amb més autonomia del mercat” i amb “la major bateria extraïble que existeix”. Concretament, les bateries que duen les motocicletes de Silence –i que és justament allò que les diferencia de la resta de models del sector– estan fetes de liti i tenen una autonomia de 135km, a banda d’una capacitat de 5,6 kWh.\nTremosa s’ha mostrat fascinat pels models de Silence i ha celebrat que l’empresa hagi escollit Sant Boi per continuar creixent: “És el municipi on vaig néixer i on m’hi vaig criar fins als 14 anys”, ha dit. Per la seva banda, l’alcaldessa, Lluïsa Moret, també ha agraït que la companyia s’hagi establert a la ciutat: “És un orgull per a Sant Boi”.\nA banda de Moret, la presentació de les motocicletes de Silence també ha comptat amb la directora general d’Indústria de la Generalitat, Maria Matilde Villarroya, i la regidora de Desenvolupament Econòmic, Elisabet Latorre.\nFoto de família en la presentació de les motocicletes elèctriques que Silence fabrica a Sant Boi // Anna Bermejo\nTags:Baix Llobregat Carlos Sotelo empresa Lluïsa Moret mobilitat sostenible motos elèctriques Ramon tremosa Sant Boi de Llobregat silence\n← La Plataforma en Defensa dels Béns Comuns de Sant Boi es mobilitza en contra de la urbanització de la Riera de la Bòbila\nLa Santboiana aconsegueix un triomf de prestigi →


Estalvi 20% - Vital Seguro\nVital Seguro > Estalvi 20%\nEstalvi superior al 20%\nen assistència mèdica\nEls preus de l’assegurança d’assistència mèdica de Vital Seguro estan dissenyats perquè siguin sostenibles per l’assegurat al llarg de la vida. La tarifa no incorpora forts increments a partir de 60 anys d’edat, quan es fa més necessària que mai, a diferencia de la gran majoria de companyies. Si es fa un càlcul global, començant als 30 anys i fins al límit de l’esperança de vida actual, la pòlissa de Vital Seguro aporta un estalvi mínim superior al 20% respecte les companyies de major mida.\nA tot això, cal afegir que es garanteix per escrit que mai es deixarà desprotegit l’assegurat i tampoc s’establirà cap tipus de recàrrec addicional per un ús superior al de la mitjana. Igualment, tampoc s’incrementa el preu en funció de l’ús que es faci.\nLa cobertura mèdica es fa extensible als accidents de trànsit, laborals o esportius, circumstàncies habitualment excloses per d’altres companyies.\nComparativa de tarifes amb els competidors


Badanotis :: Del 9 al 20 de gener es farà la recollida selectiva dels arbres de Nadal naturals\nDel 9 al 20 de gener es farà la recollida selectiva dels arbres de Nadal naturals\nEls avets es transformaran així en compost o terra vegetal tancant el seu cicle de reciclatge\nRedacción - 10/01/2012 05:58\nJa comencen a aparèixer els primers avets al carrer; els arbres que aquest Nadal han lluit a les nostres llars. Per evitar abandonaments incívics d'aquests avets i de les decoracions vegetals de les festes, l'Ajuntament de Sant Adrià ha preparat els punts de recollida selectiva per depositar-ho en aquests llocs i poder transformar-los, un cop passades les festes, en compost o terra vegetal. D'aquesta manera es tancarà el seu cicle de reciclatge.\nEls punts de recollida selectiva estan a la deixalleria de la plaça de la Vila, l'avinguda de la platja i la plaça 25 d'octubre. En aquests punts s'han de depositar els avets de Nadal lliures de guarniments; tot i aquestes recomanacions s'han vist els primers avets al carrer.\nHem sortit al carrer per preguntar a la gent què fa amb els avets de nadal un cop acabades les festes. "Jo normalment utilitzo un arbre de plàstic perquè així m'estalvio el tindre que comprar l'arbre any rere any" explica la Sònia; d'altra banda, Enric, ens explica que alguns anys ha intentat plantar-ho, "tinc un terreny i aprofito per re-plantar l'arbre". Per últim hi ha els que els deixen al costat dels contenidors d'escombraries. "No sabia que hihavien punts de recollida selectiva" ens diu l'Albert.


Marc Gasol veu amb bons ulls la proposta per resoldre l'NBA: "Cada estiu estic acostumat a jugar en una seu única" - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nMarc Gasol veu amb bons ulls la proposta per resoldre l'NBA: "Cada estiu estic acostumat a jugar en una seu única"\nEl pivot dels Raptors no veu del tot malament reprendre l'NBA en una única seu, proposta que el Sindicat de Jugadors ha arribat a qualificar "d'empresonament"\nXevi Bardolet 09/05/2020 - 20.16 Actualitzat 09/05/2020 - 20.38\nMarc Gasol, controlant amb una sola mà una pilota Spalding (Reuters)\nMarc Gasol veu com una solució factible reprendre l'NBA en una seu única com podria ser Las Vegas o el complex de Disney World, a Orlando, la principal proposta que la lliga nord-americana té sobre la taula. Tot i que des del Sindicat de Jugadors s'ha arribat a qualificar d' "empresonament" tenir jugadors, staff i familiars tancats en un sol complex durant setmanes, el pivot de Sant Boi no ho veu tan malament:\n"Nosaltres estem acostumats a jugar en una seu única i concentrats cada estiu amb la selecció espanyola. Al final es tracta de buscar la solució més segura."\nEl jugador dels Raptors i president del Bàsquet Girona ha compartit impressions amb aficionats, jugadors i periodistes catalans a través de l'Instagram Live del club gironí, pendent de si pujarà a la LEB Or els pròxims dies:\n"A Girona falten instal·lacions esportives per a la gran quantitat de nens i nenes que volen jugar a bàsquet. Ens agradaria poder tenir els nostres propis equipaments. Així també alliberaríem espai per als altres clubs."\nEn qualsevol cas, el de Sant Boi té molt clar que el seu futur acabarà tenint una etapa a Girona perquè s'hi sent com a casa:\n"Jo em vull retirar a Girona independentment de la categoria on estigui. El club va més enllà del nivell en què es trobi.\nM'encanta passejar-me pel barri antic de Girona al matí abans d'esmorzar. Quan hi ha silenci i notes el fred i la humitat."\nEl mitjà dels Gasol també ha escollit el pivot més difícil de defensar:\n"Potser el meu germà Pau. Era el més complet. No li agradava gaire defensar, però en atac era boníssim."\nAubameyang dona la FA Cup a l'Arsenal amb un gol de fantasia\nSetién haurà d'alinear un mig del camp de circumstàncies contra el Nàpols\nSetién ha d'improvisar un mig del camp de circumstàncies per la Champions\nEls Suns se sobreposen a Doncic\nDiumenge, a les 23.00, a TV3\nJudit Mascó i Elena Gadel gaudeixen de l'esport a la Vall d'Aran a "Aire lliure"\nDetingut un noi de 17 anys com a cervell de l'atac massiu a comptes de Twitter


La Vella manté el seu regnat | RevistaCastells.cat\n22 Octubre, 2017\tCròniques, Portada, Portada lateral\nHa estat una Santa Úrsula de gran nivell, amb una Colla Vella pletòrica i triomfant, que manté el seu regnat, i una Colla Joves, eficaç i resolutiva, que conserva la seva condició entre les grans. Una diada amb un marcat to reivindicatiu davant les agressions que viu el país, de llarga de durada per l’excés d’intents i peus desmuntats, amb massa caigudes (cinc) i emocionant fins al darrer moment, amb totes dues colles donant el màxim. Al Portal Nou hi ha hagut celebració per una actuació que, segons la manera de valorar-la, podria ser la millor de la seva història, i al carrer del Gassó hi ha hagut satisfacció i convenciment que són en el bon camí i això pot anar més.\nLa Santa Úrsula del 2017 deixa un 4de9 sense folre descarregat, un 4de10 amb folre i manilles carregat i dos 2de8 sense folre també carregats. També ha ofert un pilar de 8 amb folre i manilles i un 3de9 amb folre. De les cinc construccions de gamma extra alçades a la plaça del Blat, quatre han tingut color rosat, una dada que il·lustra la potència de la Colla Vella i la diferència que actualment exerceix sobre la Colla Joves.\nLa sort de la moneda enguany rebia més atenció que mai. Totes dues colles tenien programat sortir de 2de8 sense folre, però depèn com anés el primer castell de l’actuació podia condicionar la resta de la diada. El sorteig s’ha fet a la primera planta de l’Ajuntament –l’any passat ja es va traslladar a aquest espai més neutral, enlloc del vestíbul de la Casa de la Vila, que és territori rosat–. El conseller Jordi Turull –que juntament amb el conseller Carles Mundó– ha estat al balcó de l’Ajuntament per seguir la diada ha llençat la moneda amb un expectants Albert Martínez, cap de colla de la Vella, i Francesc Ramon, cap de colla de la Joves, i davant l’atenta mirada de l’alcalde, Albert Batet, que ha exercit d’amfitrió d’aquest màgic moment que és el pròleg de la diada, on les mirades, l’emoció i les ganes mostren l’orgull que implica ser membre dels Xiquets de Valls.\nA la 1 en punt, Albert Batet –flanquejat pels caps de colla i presidents de les dues colles– ha llegit un manifest des del balcó de l’Ajuntament reclamant el respecte a les institucions catalanes i la llibertat dels presos polítics Jordi Cuixart i Jordi Sánchez. Acte seguit, les dues colles han alçat un pilar de cinc cadascuna d’on han despenjat una bandera que clamava “Democràcia”. El cant d’Els Segadors i crits d’“Independència” han inundat la plaça a continuació.\nEl 2de8 sense folre de la Vella ha pujat ferm, però amb un punt de nervis sobrepassats, que es feia latent en les cames d’alguns dels components del tronc. S’ha carregat amb notable suficiència i conservant mides, però amb una electricitat constant que l’ha acabat sentenciant a la sortida de l’aixecador. Gust agredolç, ja que els rosats aspiraven a descarregar el fràgil castell després d’haver-ho fet dos cops a l’assaig en els darrers dies. És el sisè cop que la Vella corona el 2de8sf, que encara no ha completat a plaça.\nLa Joves ha mantingut el guió i ha sortit també de 2de8sf. Tampoc no tenien gaire més marge: els dos descarregats enguany avalaven l’aposta, però la limitació de gamma ho obligava. Aquest cop, però, el 2 no ha pujat amb la mateixa fermesa que els tres assolits aquesta temporada i s’ha trencat –castigat i amb posicions perdent-se– quan l’enxaneta estava fent el darrer pas. Hi ha faltat mig segon. De fet, castellers, aficionats i mitjans han hagut de recórrer a les imatges televisives per certificar que la construcció no s’havia carregat. Amb una castellera del tronc tocada, la Joves ha optat per fer el 3de9f.\nLa segona ronda ha començat amb una immensitat en la banda dreta de la plaça: la Vella ha tornat a treure el 4de10 amb folre i manilles, el castell que van completar en la mateixa diada de l’any passat i que fa dues setmanes van descarregar a Reus. Després de desmuntar dos peus per mides incorrectes, el tercer ha anat amunt sense tenir la quadratura necessària: hi havia dues rengles on els quarts ja no arribaven còmodament a agafar cama. Però, amb convicció i determinació, el castell ha anat pujant i pujant fins que s’ha carregat enmig d’un fort esclat de la plaça. Quan la canalla començava a baixar la construcció, però, estava sentenciada i ha acabat cedint: el desgast havia estat màxim i les mides ja no eren recuperables. Dues rondes, dos castells extraordinaris… però tots dos només carregats.\nAl seu torn, la Colla Joves s’ha encarat amb un repte de primer nivell: el 3de9 amb folre i el pilar, una construcció inèdita per a les dues colles i, per tant, mai vista a la plaça del Blat. En un primer intent, el castell s’ha desmuntat entrant els dosos. La construcció s’havia castigat de seguida i si hagués continuat difícilment hagués arribat a bon port. En un segon intent ha pujat millor, però amb els dosos col·locats ha tornat desmuntar-se, tot i que aquest cop oferia millors prestacions. Ronda en blanc (i en la primera, un 3de9 amb folre). Màxima pressió per als del carrer Gassó.\nLa tercera mànega ha ofert els dos millors moments de la diada. Tot i que ja passaven de les 3 de la tarda, el que s’han viscut en aquesta ronda ha acabat de decidir la diada i ha repartit somriures –tot i que de nivell i dimensió diferent– a les dues bandes de la plaça. La Vella ha plantat un espectacular 4de9 sense folre, que ha pujat amb decisió i que s’ha descarregat amb plena autoritat en un exercici de mestratge i potència. La descarregada –tranquil·la, segura i estable– ha desembocat en un esclat immens de joia entre els seus castellers i bona part de l’afició. Castells en estat pur.\nLa Joves ha tornat amb la seva arma més determinant –i alhora més segura–. Si volia sortir de plaça amb satisfacció havia de fer el 2de8 sense folre en tercera ronda. De fet, l’havia de descarregar, ja que el 3de9f de primera mànega era un plata de nivell insuficient per al que volia oferir. Tot i haver canviat una quint, el castell ha pujat sòlid i s’ha carregat amb plenes garanties i possibilitats d’arribar al final. Quan l’aixecador es disposava a baixar s’ha trencat, però això no ha impedit repartir una moderada satisfacció entre els seus components. Plantar quatre 2de8sf –dos descarregats– en una temporada és un balanç esplèndid. I aquesta és la part de la valoració a la qual s’han agafat els seus components.\nLa ronda de pilars també ha tingut un clar avantatge rosat: la Vella ha descarregat el seu, mentre que la Joves ha caigut en el moment de les passes finals. Alegria –immensa alegria– entre els castellers de la Vella i satisfacció –moderada– entre els de la Joves.\nL’exhibició dels rosats és la millor de la seva història, si es compten les quatre construccions. Però, com que en castells no hi ha regles escrites, el millor en aquest cas és que cadascú faci la seva lectura i valoració. Sigui com sigui, el que ha ofert la Vella –tres castells de la gamma extraordinària i el pilar més alt– es caviar per als més exigents. Una delícia.\nLa diada ha estat llarga: més de tres hores, en aquest cas, no tant pel sistema de rondes vallenc, sinó per l’excés de peus desmuntats, intents i intents desmuntats. Quan es porten a plaça castells d’aquesta envergadura, la paciència és un requisit indispensable. El que també ha demostrat l’actuació d’avui és que a començar a les 12.30h és possible, fins i tot sense haver de fer gaires retocs en el programa de festes: a les 12.27h s’ha fet el llançament de la moneda i tot era a punt.\nEls temps de la diada:\n12.27h. Llançament de la moneda\n13h. Lectura del manifest a favor de la llibertat de Jordi Sánchez i Jordi Cuixart\n13.18h. Pugen segons al 2de8sf de la Vella\n13.29h. Pugen segons al 2de8sf de la Joves\n13.53h. Pugen segons al 3de9f de la Joves\n14.01h. Pugen segons al primer peu desmuntat de 4de10fm de la Vella\n14.06h. Pugen segons al segon peu desmuntat de 4de10fm de la Vella\n14.16h. Pugen segons al 4de10fm de la Vella\n14.34h. Pugen segons al primer peu desmuntat de 3de9fp de la Joves\n14.41h. Pugen segons al segon peu de 3de9fp de la Joves (intent desmuntat)\n14.55h. Pugen segons al segon intent desmuntat de 3de9fp de la Joves\n15.15h. Pugen segons al primer peu desmuntat de 4de9sf de la Vella\nTotes les entrades15.21h. Pugen segons al segon peu desmuntat de 4de9sf de la Vella\n15.31h. Pugen segons al 4de9sfde la Vella\n15.40h. Pugen segons al 2de8sf de la Joves\n15.57h. Puja el segon del pde8fm de la Vella\n16.16h. Puja el segon al pde8fm de la Joves\n13h. Plaça del Blat\nColla Joves Xiquets de Valls: i2de8sf, 3de9sf, id3de9fp, ide3de9fp, 28sf(c), iPde8fm\nColla Vella dels Xiquets de Valls: 2de8sf(c), 4de10fm(c), 4de9sf, Pde8fm\nXI Diada dels Margeners de Guissona\nColla Castellera de Figueres: 3de7, 4de6a, 2de6\nMargeners de Guissona: 3de7, ide4d7, 4de7, 5de6\nMinyons de Terrassa: 2de8f, 3de9f, 4de8, Pde7f\nIII Diada dels Castellers de Santpedor\nCastellers de Santpedor: 4de7, id7de6, 7de6, 2de6\nMinyons de Santa Cristina d’Aro: 3de6, 2de6, 3de6a\n12h. Carrer Carles Mercader\nCastellers d’Esplugues: 2de7, 4de8, 7de7\nCastellers de Lleida: id4de8, id4de8, 2de7, id3de8, 4de7a\n18h. Plaça del Rei\nCastellers de Sant Pere i Sant Pau: 2de7, 3de7a,4de7a,Pd6\nXiquets de Tarragona: 4de8, id4de8a, 3de8, 2de7\n18h. Plaça del Mercadal\nCastellers d’Altafulla: 4de6a, 3de7, 2de6\nCastellers de Terrassa: 3de8, 4d8, 2de7\nXiquets de Cambrils: 4de6, 3de6a, 2de6\nXiquets de Reus: 5de8, 3de8, 4de8, Pde6c\nFoto 1: Alegria de la Vella al descarregar el 4de9sf\nFoto 2: Cerimònia de llençament de la moneda\nFoto 3: 2de8sf de la Vella (Foto: Món Casteller Valls)\nFoto 4: 3de9f de la Joves\nFoto 5: 4de9sf de la Vella\nFoto 6: 4de10fm de la Vella (Foto: Visita Valls)\nFoto 7: 2de8sf de la Joves\nSanta Úrsula de ‘nets’ i inèdits


La modificació de crèdit del pressupost aprovada amb els vots favorables de l’equip de govern de l’Ajuntament de Gironella servirà per implementar el canvi en la gestió dels socorristes de la piscina municipal d’estiu. Així es va aprovar en el ple municipal celebrat aquest dilluns, 2 de maig.\nDes de CiU s’ha procedit a licitar aquest servei per tal d’incrementar les hores efectives de treball de personal tècnic, que passa de 2.150 hores a 2.580. Segons va explicar l’alcalde, David Font, aquest nou model servirà per solucionar la dificultat en trobar personal del servei com ja va succeir la temporada passada i que dificultava l’obertura de la piscina municipal de Gironella.\nAquesta modificació va comptar amb els vots favorables de l’equip de govern i l’abstenció del grup de l’oposició qui va manifestar que no és el format que haurien desitjat però que esperaran a fer la valoració un cop acabada la temporada d’estiu.\nEl nou protocol d’ajudes de caràcter social a persones amb dificultats de Gironella s’aprova per unanimitat\nEl segon punt va comptar amb l’acord dels dos grups amb representació política al consistori i feia referència a l’aprovació del nou protocol d’ajudes de caràcter social a persones amb dificultats del municipi.\nEl protocol, redactat a nivell comarcal amb la participació dels tècnics municipals i la Diputació de Barcelona, compta amb un ampli suport polític i és una aposta per crear uns mateixos criteris per seguir ajudant les persones que realment ho necessiten arrel de la crisi econòmica.\nEn el torn de precs i preguntes el grup d’ERC va demanar les novetats sobre l’Escola de Gironella i la seva construcció i la situació de la plaça de pediatria al Centre d'Atenció Primària (CAP).


Hisenda admet que no hi ha cap calendari per a la reforma i adverteix que l'Estat no aportarà més diners\n6 min. Madrid 27/05/2013 00:00\n"Està una mica verd. Per ara no hi cap reunió prevista del grup de treball. No hi ha cap calendari definit ni se sap quan s'aprovarà el nou model". Amb aquesta franquesa relaten des del ministeri d'Hisenda la situació de paràlisi absoluta que viu el procés de reforma del sistema de finançament de les comunitats autònomes. L'octubre passat, el cap de l'executiu espanyol, Mariano Rajoy, va acordar amb els presidents autonòmics la creació d'un grup de treball integrat per representants d'Hisenda i dels territoris per revisar el funcionament del model actual, aprovat el 2009. El grup es va constituir oficialment a finals de març, però de moment la seva existència és una veritable incògnita. De fet, fa la sensació que es tracta d'un compromís molt i molt incipient, en funció de les valoracions que arriben des del ministeri que dirigeix Cristóbal Montoro.\nPer llei, el model actual s'ha de revisar aquest any. Fa uns mesos, Hisenda va anunciar que aquest estiu analitzaria la liquidació del 2011 per acordar les possibles millores del sistema i ja tenir l'any vinent un nou marc. Però ara tot sembla haver-se evaporat: de moment no hi ha previst cap contacte a l'estiu i que ja hi hagi un nou sistema el 2014 sembla realment molt improbable.\nDe fet, el govern espanyol comença a reconèixer públicament aquest retard sense embuts. Fa uns dies, el secretari d'estat d'Administracions Públiques, Antonio Beteta -l'encarregat de pilotar tot el procés-, va reconèixer que el nou model probablement no s'aprovarà fins al 2015, any d'eleccions municipals, autonòmiques (algunes comunitats) i generals. Beteta sosté que cal esperar a conèixer la liquidació del 2013, el primer any amb el marc actual en ple funcionament i que fins al 2015 no es podrà analitzar. Tot i així, va matisar, de manera vaga, que llavors es podria establir algun tipus de retroactivitat perquè el nou sistema afecti la liquidació del 2014.\nAra sense el lideratge català\nLa paràlisi de la reforma coincideix amb dos factors cabdals que no s'havien produït en les quatre revisions anteriors del finançament (1993, 1996, 2001 i 2009): Catalunya no lidera la reivindicació per canviar de model, i té lloc en un context de gravíssima crisi econòmica. Dos factors gens intranscendents i que sens dubte condicionaran, i molt, el procés de disseny d'un nou marc.\nEl paradigma de la Generalitat s'ha transformat de dalt a baix. Després del no rotund de Rajoy al pacte fiscal, i ara amb el dret a decidir com a màxima prioritat, el Govern d'Artur Mas opta per mirar-se amb distància la reforma del model, tot i que ja ha avisat que vol ser a la sala de decisions. El president català sempre ha insistit que no volia retocar l'actual sistema (com ara li ofereix Rajoy) sinó que aspirava a un tracte diferencial (el pacte fiscal).\nAra, per tant, Catalunya espera que siguin altres comunitats les que agafin la bandera del reclam. Qui de moment ho ha fet de manera més explícita és el País Valencià, que trontolla cap al col·lapse financer. També han alçat la veu, encara que una mica menys, Madrid, amb un dèficit fiscal semblant al català, i les Balears. Totes tres governades pel PP. Un detall revelador i més encara si el nou model és una realitat just abans de la cita electoral del maig del 2015.\nA l'absència per primer cop del lideratge català s'hi sumen les estretors pressupostàries espanyoles. "L'Estat no hi aportarà ni un sol euro més", va advertir recentment Beteta, que abans d'entrar al ministeri era el conseller d'Economia de Madrid, un dels territoris que es va oposar amb més fermesa a la reforma del sistema del 2009, que agafava com a referència l'Estatut català del 2006. "Els diners són els que són. No es poden repartir diners d'on no n'hi ha", afegeixen des d'Hisenda.\nLa fragilitat econòmica també suposa un abans i un després perquè en totes les revisions anteriors l'Estat ha acabat aportant més diners per tractar que tothom hi sortís guanyant. Per exemple, el 2009 es van incorporar 11.000 milions d'euros que no han acontentat, però, pràcticament a ningú. Ara, a més, Beteta vol anar més enllà i homogeneïtzar el finançament dels serveis públics. El número dos de Montoro vol traslladar al sistema autònomic el polèmic concepte de cost estàndard que s'introduirà en la reforma local. Això significaria fixar criteris d'eficiència i que les comunitats només poguessin finançar els serveis per als quals tinguin fons.\nNo obstant, experts com Ángel de la Fuente -investigador de l'Institut d'Anàlisi Econòmica del CSIC, que considera impossible el pacte fiscal- alerten que aquesta via pot ser "abitrària" perquè el cost no és el mateix a cada autonomia i és molt difícil conèixer el finançament real de cada servei. De la Fuente creu que seria una bona solució si suposa una "millora" del fons de garantia de l'actual model, que es va idear per tractar de compensar les diferències entre territoris.\nObjectiu: acontentar a tothom\nCom en totes les altres revisions del finançament, en la del govern de Rajoy l'objectiu continuarà sent acontentar a tothom, segons expliquen des del PP. És a dir, fidelitat absoluta al dogma del cafè per a tothom . Tot i així, aquesta és la visió política, ja que els tècnics de l'executiu no ho veuen tan clar. El mateix Beteta creu que "l' statu quo és impossible mantenir-lo" perquè "el desequilibri" actual només es pot corregir "a costa que algú que està sobrefinançat deixi d'estar-ho" perquè les comunitats infrafinançades "passin a uns nivells normals". "S'ha acabat el temps de dir com repartim la resta del pastís, perquè ja no hi ha més pastís", va dir fa poc. Un avís per a navegants de comunitats que ara reben més que la mitjana, com Galícia i Extremadura, totes dues del PP.\nTant des de cercles acadèmics com des d'Hisenda s'apunta que una de les poques vies per intentar que tothom hi surti guanyant és que les autonomies tinguin més control sobre els seus ingressos, cosa que beneficiaria les més riques, com Catalunya i Madrid. Beteta aposta per "redefinir quins impostos suporten el finançament de les comunitats", mentre que el mateix ministre Montoro advoca perquè tinguin més "capacitat d'autofinançament" dels seus serveis per dependre així menys de les aportacions de l'Estat. Per a l'expert De la Fuente, una opció seria que les autonomies pactin entre elles alces d'impostos perquè així hi hagi uniformitat fiscal i l'Estat no pugui revocar-les legalment.\nEl dèficit, primera prova de foc\nPerò, sigui com sigui, al final acostuma a imposar-se la realitat política. Si el debat sobre el dèficit asimètric -avui Rajoy tractarà de convèncer els seus barons en un dinar a Madrid- ja ha generat una crua batalla interna al PP, el nou model de finançament promet superar tots els rècords. La pugna entre els territoris mal i ben finançats s'intueix molt intensa, i com sempre ningú voldrà sortir-hi perdent.


Nominació Premis ComiCat i nou bloc - vinyeta.com\nNominació Premis ComiCat i nou bloc\nper Júnior 10/05/2010 sobre Còmics, Cròniques, Viatges\nHe estat a l’estranger uns dies… Ja rumiaré si penjo fotos, que la costa ha estat completeta: Amsterdam, Londres, Venècia, Udine, Verona i Turí. (Aprofito la falta de feina per moure’m una mica, clar!)\nI he tornat just per visitar el Saló del Còmic i assistir a reunions que tenia pendents i… em trobo amb una gran sorpresa quan la Meri m’ha comentat que estic nominat als Premis ComiCat! Ostres, un reconeixement així ja és tot un premi! Surto a l’apartat de webcòmic, juntament amb cracs que em donen mil voltes com Cornuts (grandiós Aleix Saló!), Hotel Porquí o El Tentacle (d’aquí, de la meva mateixa comarca!).\nI aprofito per agrair la nominació i convido a tothom a anar-hi a votar (no pas a mi, s’entén, que tinc ben assumit que hi sóc com a farciment, i amb això ja estic ben content)!\nPer fi la revista El Còmic de la premsa comarcal té bloc propi! Hi penjaran totes les pàgines de forma periòdica de cada número a mesura que vagin sortint. (Amb alguns mesos de retard podreu trobar la meva pàgina de ressenyes aquí, amb una mica més de resolució, com sempre.) Així que ja podeu veure la pàgina que he fet aquest mes, on estreno la secció “Entrevistes (en còmic)“, dedicada a en Quim Bou (que també està nominat als Premis ComiCat).\nEl Còmic en còmic: 'Pollastre amb prunes'\nRemasterització d'una portada\nOne Response to Nominació Premis ComiCat i nou bloc


Can Fàbregas: hem de riure o plorar? – Bloc d'en Joan Jubany\nCan Fàbregas: hem de riure o plorar?\nAvui el govern de Mataró ha explicat en boca del regidor d’Urbanisme sr. Ramon Bassas la darrera ocurrència que han tingut sobre Can Fàbregas i de Caralt. Hi ha molta gent partint-se el pit de riure, però el que fa plorar és que haurem de pagar amb diners públics l’estudi amb el qual han disfressat aquesta nova capgrossada.\nLa broma ha estat divertida, però després de riure caldrà preguntar al tripartit mataroní si estan disposats a trobar solucions, que hi són.\nDe moment, des de la CUP hem fet una primera valoració en roda de premsa:\nDavant la proposta del Govern municipal d’enderrocar Can Fàbregas i de Caralt i fer-ne una rèplica en un altre indret, la CUP vol fer les següents consideracions:\n1. Aquest estudi és una presa de pèl a la ciutadania. Queda clar que s’ha tractat d’una maniobra evasiva amb finalitats purament electoralistes. L’estudi no és gens rigorós i considerem que l’encàrrec d’estudiar aquesta via com a "solució" va ser el primer error. El govern en cap moments s’ha plantejat ni ha volgut estudiar cap altra opció.\n2. L’enderroc atempta contra l’actual situació jurídica de catalogació del conjunt. Considerem que aquesta operació proposada per l’Ajuntament hauria de passar per un procés de descatalogació que desvirtuaria i deixaria sense sentit el Catàleg de Patrimoni de Mataró.\n3. La recreació d’un edifici de nova planta amb alguns elements ornamentals originals suposaria una provinciana mostra del "pessebrisme" que tant ha criticat el nou regidor d’Urbanisme sr. Ramon Bassas. No podem permetre que converteixin la nostra ciutat en un parc temàtic al més pur estil Zaplana.\n4. Qualsevol solució assenyada passa per fer compatibles els nous usos socials amb la rehabilitació del patrimoni històric. Hi ha moltes vies de solució, però aquest estudi no pot ser considerat una "mesura salomònica" ja que suposa l’enderroc de Can Fàbregas i de Caralt mentre que el projecte de El Corte Inglés no pateix ni la més mínima modificació.\n5. Al marge de qüestions patrimonials, considerem que la ubicació de El Corte Inglés en aquesta zona és un error de planificació que es traduïrà en problemes de mobilitat crònics a la nostra ciutat. Aquest procés va començar amb un govern agenollat davant El Corte Inglés i continua amb un govern que obeeix els dictats de la multinacional enlloc de vetllar per l’interès ciutadà.\n6. El govern planteja un xantatge als partidaris de preservar Can Fàbregas: intenta carregar sobre la plataforma Salvem Can Fàbregas una despesa de 1.925.000 euros que ningú més que el govern s’ha plantejat. Cadascú ha d’assumir la responsabilitat de les seves accions, i aquesta ho és del govern municipal.\n7. Els únics responsables de la rocambolesca situació creada són persones amb noms i cognoms amb responsabilitats de govern en l’actual o en l’anterior mandat. L’anterior regidor d’Urbanisme, sr. Arcadi Vilert, va haver de marxar per la porta del darrere a causa de la seva mala gestió i el seu successor enlloc de reconduïr la situació continua en la mateixa línia.\n8. No volem que es continuin malversant diners públics amb propostes cada cop més recargolades que intenten ocultar l’error inical d’un equip de govern que va voler vendre una cosa que no tenia: un solar buit. El govern no sap quant ens costarà aquest "estudi", que es pagarà amb diners públics però que és fruit d’un encàrrec unilateral on no ha primat l’interès col·lectiu.\n9. Ens comprometem a proposar solucions constructives al conflicte perquè entenem que Can Fàbregas i de Caralt és compatible amb qualsevol nou ús. Proposem a la resta de grups municipals l’obertura d’una taula de diàleg per un pacte de ciutat per preservar el conjut arquitectònic.\n10. Fem una crida a la ciutadania a continuar les mobilitzacions fins a aconseguir que s’imposi el sentit comú i els nostres fills continuin gaudint amb nous usos de l’antiga farinera.\nNou recurs d’alçada contra l’enderroc encobert de Can Fàbregas\nNext story I si l’informe no diu el que diuen que diu?\nPrevious story Sense multa gràcies al CAT


Pàgina d'inici\tAgenda\tFesta Major d’Esplugues de Llobregat\nFesta del Roser de Riudaura i ball del Gambeto\nDel 20 al 23 de setembre de 2018 - Esplugues de Llobregat (Baix Llobregat)\nCada any, per Sant Mateu, aquest municipi del Baix Llobregat celebra la seva festa major amb un programa d'actes farcit d'activitats culturals i esportives. Entre els actes tradicionals destaca el Seguici del Pregó, una cercavila que compta amb la participació de tots els grups de cultura popular del municipi i que se celebra durant la vigília de Sant Mateu. El seguici festiu surt del Casal de Cultura Robert Brillas i s'atura a la plaça Santa Magdalena, on té lloc el pregó de festa major i una actuació de cada un dels grups que ha format part de la comitiva. A partir d'aquest moment, els actes festius se succeeixen els uns als altres; destaquen els espectacles infantils, diversos campionats esportius i gran nombre de concursos, com ara el de menjar botifarra amb seques, que se celebra des de 1978. Altres actes destacables són el dinar de festa major o el correfoc, que arrenca amb una tabalada i finalitza amb els parlaments dels diables, uns dels pocs que es poden veure fora de la comarca del Penedès. També crida l'atenció el Crematasques, una cercavila que recorre els principals carrers de la vila amb l'objectiu d’exhaurir les existències de cervesa, o la Diada Castellera, en què participen els castellers d'Esplugues i altres colles convidades.\nA més, enguany la festa coincidirà amb la 8a edició de Tapes, que proposa oferir a la clientela que visiti els establiments una tapa i una beguda al preu de 2,50 euros.\nWeb de la Festa Major d'Esplugues de Llobregat


Hotel Chalet Mirabell Avelengo Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHotel Chalet MirabellFalzebenstr 112, Avelengo, Avelengo, Itàlia, 39010 - Veure al mapaExcepcional9,4Basada en113comentarisHotel Chalet MirabellVeure més fotosVestíbulVeure més fotosVeure totes les 50 fotosExcel·lent ubicació 9,3Veure al mapa9,3UbicacióParticularitats que li encantaranmini bar\nSobre l'allotjamentDescripcióSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Avelengo, no busqui més enllà de Hotel Chalet Mirabell. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Hotel Chalet Mirabell, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, servei d'habitacions. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen bany, centre esportiu, sauna, piscina exterior, piscina coberta estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Hotel Chalet Mirabell.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease note massages are at extra costs. The free spa is open from 09:00 to 20:00. Comentaris recents de clients


Capítol La numeración y el cálculo de 6 a 12 años\nLa numeració i el càlcul és un dels 5 blocs de contingut matemàtic considerats a la major part dels currículums de matemàtiques d’educació primària. En aquest capítol, doncs, mirarem de situar el conjunt de coneixements importants de nombres i operacions que els alumnes requereixen aprendre en educació primària, considerant les matemàtiques que necessitaran en el futur. Així doncs, es descriuen, en primer lloc, els coneixements matemàtics més importants; en segon lloc, es presenta una proposta de distribució dels continguts per edats o nivells, i, finalment, el capítol es tanca amb un itinerari didàctic d’ensenyament, en el qual es concreta una àmplia varietat d’estratègies i recursos per treballar els diferents continguts matemàtics de numeració i càlcul.\nDidàctica general i metodologia general, Didàctica de les matemátiques, Desenvolupament curricular, Seqüències formatives i didàctiques, Materials curriculars i recursos didàctics, Didàctica segons el tipus de contingut, Didàctica dels components de la matemàtica, Estratègies didàctiques de les matemátiques, Didàctica de les competències, Programació d'aula, Jocs/Gamificació, Aritmètica, Resolució de problemes matemàtics, Càlcul, Selecció, seqüenciació i temporalització dels continguts, Competència matemàtica, Jocs matemàtics, Matemàtiques de la vida quotidiana,\nEs focalitza en quines matemàtiques ensenyar a educació primària i com ensenyar-les. Els primers capítols expliquen què és la competència matemàtica i com desenvolupar-la a través d'una planificació i gestió d'activitats ajustades a les necessitats reals per aprendre matemàtiques.\nEls capítols centrals aborden els blocs de contingut: numeració i càlcul, àlgebra primerenca, geometria, mesura, estadística i probabilitat. Cada capítol inclou els coneixements més importants, una seqüenciació de continguts per nivells i itineraris didàctics d'ensenyament en els quals es descriuen una gran varietat de recursos organitzats en tres nivells: 1) contextos informals (situacions reals, materials manipulatius i jocs); 2) contextos intermedis (recursos literaris i tecnològics, com applets, robots educatius programables, etc.); 3) contextos formals: recursos gràfics, per avançar cap a la formalització del coneixement matemàtic. L'últim capítol ofereix orientacions i recursos específics per a l'avaluació de la competència matemàtica.


La cultura dona feina a 690.300 persones a Espanya, el 3,6% de la població activa\nA Catalunya el percentatge és més elevat, del 4,4%\n1 min. Madrid 08/02/2019 11:54\n651x366 Un espectacle per a tots els públics / FTLL Un espectacle per a tots els públics / FTLL\nAl voltant de 690.000 persones van treballar en algunes de les indústries culturals a Espanya el 2018, xifra que representa un 3,6% de l'ocupació total d'Espanya, segons publica el ministeri de Cultura i Esport a partir de les dades de l'ocupació cultural del 2018 obtinguda de l'Enquesta de Població Activa.\nEl perfil del treballador cultural és un home, amb educació superior i assalariat. En concret, el 60,9% dels treballadors són homes, respecte al 39,1% de dones. A més, l'ocupació cultural es caracteritza també per una formació acadèmica superior a la mitjana, i presenta taxes més elevades d'educació superior: el 69,3%, respecte a la mitjana del 42,9%.\nA més, el 70% de l'ocupació cultural és assalariada, una xifra més baixa de la que s'observa en el total de la població ocupada espanyola, que se situa en el 84%. Madrid és la comunitat que més persones té dedicades a la cultura (5,4%), seguida de Catalunya, amb un 4,4%.


4 Els turons de Barcelona | Associació Excursionista Altiplà\nItinerari: Estació FGC Muntaner, Turó de Modolell (108 m), Turó de Monterols ( 127 m), Turó del Putxet (183 m), Turó de la Creueta del Coll (246 m), Turó del Carmel (266 m, punt més alt), Turó de la Rovira (262 m),Turó de la Peira (138 m) i Metro Vilapicina (L 5).\nPujarem al tren i baixarem a Muntaner. Anirem a buscar l’encreuament dels carrers Vallmajor amb Copèrnic, on es troba, visiblement elevat, el Monestir de Santa Magdalena. Aquests edifici està ubicat al punt més alt del Turo de Modolell, totalment integrat i camuflat al paisatge urbà. Continuem cap als Jardins del Turó de Monterols i passejarem pels seus camins fins al punt més alt on hi ha uns banc a l’ombra.\nSeguirem fins l’entrada dels Jardins del Turó del Putxet, ascendirem per les seves escales, sempre buscant el punt més alt del turó on hi ha uns bancs i arbres. Sortirem dels jardins per anar a passar el Viaducte de Vallcarca i pel davant de l’Alberg Mare de Déu de Montserrat (paga la pena entrar i observar la reproducció d’un pati modernista califal) fins al Parc de Creueta del Coll. Pujarem tot vorejant un “cràter” (restes d’una pedrera) protegits per una tanca de fusta fins el cim del Turó de la Creueta del Coll on trobem una creu de ferro. Ens anirem encaminat cap al Parc del Carmel passant per l’ermita de la Mare de Déu del Coll (romànica reconstruïda) i pujar per corriol al cim del Turó del Carmel (per un moment sembla que no estiguéssim caminant per Barcelona), punt més elevat de l’excursió.\nAnirem baixant per creuar la carretera del Carmel i començar a pujar al Turó de la Rovira, on entrarem en la història: va haver-hi assentament ibèrics, antiaeris a la Guerra Civil, barraquisme als anys 50 i 60…Baixarem, deixant a la dreta els accessos al Parc del Guinardó, passant per la Font d’en Fargas i la bonica església de Sant Antoni de Pàdua, fins travessar el Passeig de Maragall i de Fabra i Puig i arribar al Parc del Turó de la Peira. Ascendirem fins la part més alta on hi ha una gran creu de ferro i descansar una mica. Només ens queda baixar fins la parada de mero Vilapicina (Línia 5)\nLa sensació: Les magnífiques vistes de la Serra de Collserola, del Garraf, part més alta de Sant Llorenç del Munt, Montseny, Pirineus i, sobre tot, de Barcelona des de diferents punt de vista.\nMés informació http://www.humbertsanz.com/2010/04/la-ruta-dels-set-turons-de-barcelona.html


Aplicació mòbil - Software de gestió de tornejos. | LEVERADE\nLa millor aplicació mòbil per a jugadors que participen en competicions esportives. Lligues, tornejos de qualsevol esport, curses, tot al teu smartphone i gratis.\nUna imatge val més que mil paraules. Dóna-li a la teva lliga o torneig la imatge que es mereix perquè tots els jugadors interessats en participar-hi puguin reconèixer més fàcilment i s'animin a participar-hi.\nRep notificacions personalitzades de les novetats publicades per l'Administrador, l'àrbitre o un company d'equip. El canvi d'hora, de data o de lloc de joc seran algunes de les notificacions que rebis mitjançant l'aplicació mòbil. Ideal per al seguiment dels teus lligues i tornejos.\nEl calendari automàtic realitza el sorteig d'encreuaments de forma instantània i automàtica, amb un sol clic. Accedeix a ell des del teu mòbil i consulta els resultats passats, així com les dates dels pròxims esdeveniments en els que participis o de qualsevol grup o divisió de la teva lliga.\nAccedeix al teu compte exclusiu d'equip i gestiona la teva plantilla. Dóna d'alta als teus jugadors incloent totes les seves dades personals, fotos i arxius adjunts. Puja l'escut del teu equip perquè tots et reconeguin i porta un control estadístic dels teus jugadors. El mòdul d'equips permet al responsable saber l'historial de joc de tots ells, així com els números obtinguts al llarg de la competició en els diferents esdeveniments o partits.\nOfereix classificacions individuals de qualsevol estadística pròpia de l'esport de la competició: Triples, gols, targetes, aces, sets, temps, punts, tot! Fes que els jugadors competeixin per obtenir les millors marques.


16 de enero de 2021, 6:27:14\nUna victòria autènticament simbòlica a la qual el mateix Comino li vol treure cap consideració especial. “Sant Vicenç no és cap trofeu”, assenyala. No vol fer política contra ningú i ofereix mà estesa a tots els col·lectius i sensibilitats, tot i que deixa clar que l’Ajuntament no farà bandera de cap causa, ni la independentista ni cap altra. Posa èmfasi en polítiques que considera necessàries per al municipi, com les d’habitatge, perquè els joves no marxin del poble. També explica que volen desdoblar la carretera de Sant Boi per evitar la divisió del poble i que treballen amb Foment en l’ampliació de la rotonda d’accés a l’A2.\nConsidera una “conquesta” o una “peça de trofeu” haver aconseguit per al PSC l’alcaldia d’un poble tan simbòlic com aquest?\nNo puc estar més en contra d’aquesta afirmació.\nAixí li va tirar en cara Maite Aymerich, exalcaldessa, a la investidura.\nSant Vicenç no és una peça de trofeu. És una ciutat que s’ha de gestionar. Ella vol portar el debat a l’àmbit nacional, com si haguéssim celebrat la derrota d’ERC. Res més lluny de la realitat.\nQuè volen fer, vostès?\nNosaltres volem traslladar el debat a l’àmbit local i centrar-nos en Sant Vicenç.\nVostè ha posat molt èmfasi en rebaixar la crispació i treballar per la “concòrdia”. Creu que s’ha trencat?\nCrec que el paper que ha jugat la institució [l’Ajuntament] no ha estat el que havia de ser. ERC, Junts per Sant Vicenç, va fer servir la institució de manera partidista. Va posar l’Ajuntament i el municipi al servei d’una causa. I nosaltres pensem que el consistori ha d’estar al servei de la ciutadania. Garantirem la neutralitat de la institució en el debat nacional. Qui vulgui fer política nacional que vagi al Parlament o al Congrés dels Diputats. A l’Ajuntament venim a fer política local.\nCosta de complir, això...\nNo volem que Sant Vicenç sigui una trinxera més de la lluita i la crispació. Volem que sigui un paraigua per a la convivència. No sabem com acabarà tot això, el procés, el judici a Junqueras... El que sí que sabem és que els meus veïns i jo hem de conviure. L’Ajuntament ha d’estar al servei de la convivència.\nPerò reitero la pregunta. S’ha trencat aquesta convivència?\nJo he dit que l’Ajuntament ha estat al servei d’una causa partidista.\nI creu que això ha afectat la convivència?\nHo posa en risc. Perquè no tothom s’ha sentit identificat per l’Ajuntament. Estem fent esforços perquè tothom vegi en aquest govern el seu govern. Això no passava: hi havia molta gent que veia el govern local com una cosa aliena.\nUna de les primeres decisions que va prendre, de fet, va ser treure la simbologia independentista del consistori.\nNo va ser exactament així. Fa pocs mesos va arribar una sentència definitiva del Suprem i el govern anterior la va fer seva. Tot això va quedar resolt abans que nosaltres entréssim; els regidors del govern sortint, abans de marxar, van pujar a desconnectar el llaç groc que hi havia a la torre del consistori. Per tant, nosaltres no hem tret el llaç ni la pancarta. El que sí que he fet és col·locar al costat de la foto del rei la del president de la Generalitat. Volem donar una imatge de normalitat institucional. No m’agrada en Quim Torra, i potser no m’agrada el rei, però és que la normativa diu que han d’estar penjades les dues fotos.\nI pel que fa als llaços?\nNo volem perseguir-los. Hi ha una certa tolerància, perquè hem de fer compatible la llibertat d’expressió amb la neutralitat de l’espai públic. Intentarem fer aquest equilibri. Sí que és cert que ens van pintar un llaç a la porta de l’Ajuntament dues matinades. Evidentment vam cridar la brigada perquè el netegés, ja que entenem que és una acció...\nBé, no sé. Estaven enfadats pel canvi de govern o d’imatge. Intentarem no parlar gaire d’això, no volem fer bandera de les banderes.\nAbans d’entrar en matèria municipal, vull preguntar-li per un veí seu, Oriol Junqueras. Veu justa la presó provisional que li han aplicat?\nHem estat els primers o els segons en ser crítics amb la presó provisional. Hem dit més d’una vegada que ens ha semblat excessiva. Però respectem la justícia, creiem que Espanya és un país democràtic on hi ha divisió de poders. Ha faltat política i diàleg per part de tothom.\nCreu que Junqueras va liderar una rebel·lió la tardor del 2017?\nJo sóc llicenciat en Filosofia i Magisteri.\nNo entenc d’altres qüestions. Si vols, parlem de Walter Benjamin, Adorno o Horckheimer. Del grau que va sobrepassar una acció per ser considerada rebel·lió, sedició o res, no en tinc elements com per poder fer una afirmació. Esperem la sentència, no ens hem de precipitar.\nEntrem, llavors, en matèria municipal. L’acord amb Cs contempla que els taronges s’incorporaran al govern al gener. Per què tan tard?\nVenim de posicionaments bastant diferents. Ens hem donat un temps de marge per saber si som capaços de treballar conjuntament. Si veiem que les reunions són fluides i que som capaços d’entendre’ns i de tirar endavant el mandat, té sentit que puguin formar part de la junta de govern.\nSembla una relació pre matrimonial...\nNo sé si la comparació és encertada o no [riu]. A més, el portaveu de Cs que va plegar, Carlos Gómez, havia estat regidor i tinent d’alcalde del PSC en el seu moment, i la número 3 dels taronges també venia d’haver estat regidora del PSC. No era fàcil fer un acord de govern amb gent que havia estat amb nosaltres i va marxar. Necessitàvem una mica de temps.\nHi va haver alguna possibilitat d’arribar a un acord amb ERC?\nVa haver-hi un oferiment per part d’ERC, però era molt complicat signar un acord amb ells perquè volíem provocar un canvi polític a Sant Vicenç. Volem una ciutat metropolitana que s’assembli més a Sant Joan Despí que no pas al Sant Vicenç dels 80. Això era incompatible amb la presència d’ERC al govern.\nVa trontollar l’acord de govern amb Cs després de la renúncia del seu cap de llista Carlos Gómez?\nTeníem un acord amb Cs, i som gent seriosa i complim els acords, si no hi ha cap daltabaix estrany. Si Carlos Gómez s’hagués quedat l’acta com a regidor no adscrit, per a mi hauria passat a ser un regidor anul·lat en les sumes. El que no sé és si l’altre grup majoritari del consistori [ERC], tenia clar això... Sé que hi va haver contactes a i preguntes a secretaria per saber com funcionava la moció de censura, si podia sumar o no el vot d’un regidor no adscrit...\nCom ha estat, llavors, el traspàs de poder amb ERC?\nNo gaire. Francament.\nQuè s’han trobat?\nVam tenir una reunió amb la Maite Aymerich que no va arribar a una hora. Em va relatar els projectes iniciats, la majoria estudis i poca licitació avançada. Ara estem parlant amb els tècnics de la casa per posar-nos al dia. Però quan passin uns mesos estarà tot més tranquil i el diàleg serà més fàcil. Ho desitjo.\nUna de les qüestions delicades que s’arrosseguen té a veure amb la Policia Local. Pateix Sant Vicenç de falta d’agents?\nNecessitem més agents de policia. I sobretot, necessitem canviar-ne el model. Apostem per una policia de proximitat, que faci tasques de seguretat i d’acompanyament. Els últims anys s’han deixat de fer les entrades i sortides de les escoles; ho volem recuperar.\nUn altre tema recurrent és l’atur. Sant Vicenç dels Horts és el poble de la comarca amb la taxa més alta. Com combatrà aquesta xacra?\nHem de donar facilitats a les iniciatives privades perquè tirin endavant els seus projectes i creïn ocupació. A més, hem de desenvolupar i millorar els polígons industrials, espais d’oportunitat per fer les coses ben fetes i generar activitat. Per altra banda, hem d’apostar per la recuperació del comerç, en especial a la zona de Vila Vella. Tenim un projecte per rehabilitar-ne espais i per peatonalitzar algunes zones d’aquest barri.\nTens traspàs de poder amb ERC\nLa consecució de l’alcaldia d’un municipi tan icònic per al món independentista com Sant Vicenç, el poble d’Oriol Junqueras, per part del PSC amb el suport de Cs no ha caigut massa bé en l’anterior partit al govern, ERC:\n-Com ha estat el traspàs de poder amb ERC?\nNo gaire, francament.


jordigasulla.cat: Discurs a la inauguració oficial del curs acadèmic 2009-2010 a la UdG\nDiscurs a la inauguració oficial del curs acadèmic 2009-2010 a la UdG\nUs adjunto el discurs que vaig pronunciar durant l'acte d'inauguració oficial del curs 2009-2010, com a Coordinador del Consell d'Estudiants: "Benvolguts estudiants, Benvolguts membres del Personal d'Administració i Serveis, Benvolguts membres del Personal Docent i Investigador, Benvolgudes autoritats, Membres de l'equip de rectorat...\nMartin Luther King va dir:\nLa covardia es pregunta: És segur?\nLa conveniència es pregunta: És política?\nLa vanitat es pregunta: És popular?\nPerò la consciència es pregunta: És correcte?\nI arriba un moment en el qual hom ha de prendre una posició que no és ni segura, ni política, ni popular. Però hom la ha de prendre perquè és la correcta.\nDoncs bé, ahir a la nit, quan em vaig asseure al davant de l'ordinador, em vaig plantejar com hauria de ser el discurs que us llegís avui.\nPodia anar per lo segur, sense assenyalar a cap persona ni administració en concret així no em buscaria problemes, però vaig pensar que això seria covard.\nPodia anar a fer política, oblidar-me dels problemes de la societat i pensar només en la universitat i la capelleta de cadascú, que és el que alguns creurien “convenient”.\nPodia dir quelcom popular, animant a l'esforç, l'entusiasme, la coordinació, la participació, la innovació, l'excel·lència... Però llavors potser serien tot paraules buides, i aquest discurs seria en va.\nAixí que vaig decidir escriure quelcom que probablement no és segur, ni polític, ni popular.\nL'any passat els estudiants vam passar mesos intentant parlar amb el rectorat perquè no vèiem gens clar el procés d'adaptació dels estudis al nou Espai Europeu d'Educació Superior. Tirar endavant una conversió dels estudis a graus sense el finançament necessari comportava uns quants perills:\nSense diners, no es poden desdoblar els grups.\nSense diners, no es poden fer més tutories.\nSense diners, no es poden passar els estudis de 3 anys a 4.\nSense diners, no es pot iniciar una nova etapa educativa anomenada Màster.\nSense diners, no es pot garantir la igualtat d'oportunitats per a totes les famílies a l'hora d'accedir als estudis universitaris.\nSense diners, en definitiva, només podem obtenir una universitat mediocre que per sobreviure ha de signar els convenis que siguin, amb les empreses que siguin, i amb les condicions que siguin. Perquè l'estat no vol mantenir els costos de la universitat pública.\nLa degradació intencionada de la universitat pública és un fet que s'està produint i sembla que ningú ho vulgui reconèixer, però no ens mamem el dit, hi ha molts Millets que els interessa.\nS'estan augmentant les despeses molt més del que s'augmenta el finançament públic. (Qui pagarà la resta? ¿Les famílies, que prou feines tenen per pagar les matrícules actuals, que no compten ni amb la meitat de beques que serien necessàries?)\nLes actes dels Consells de Govern parlen per sí soles: Durant els últims mesos la UdG ha intentat privatitzar estudis que haurien de ser públics, provant d'adjudicar-los a centres privats adscrits, que portarien la marca de la UdG però que comptarien amb tots els inconvenients d'estar en un centre privat, elititzant encara més l'accés a la universitat i condemnant a la gent amb menys recursos a no poder-hi accedir.\nSenyores i senyors del govern català, si us plau, facin el favor d'augmentar molt més el finançament de la universitat pública i d'exigir el finançament que ens pertoca (que tots sabem quin és!). No prioritzin el partit a la societat a la qual representen.\nSenyores i senyors del rectorat entrant, si us plau, facin el favor de fer les coses amb la màxima professionalitat i responsabilitat possible. El que pressupostàriament no és possible, no és possible. Exigeixin a qui toqui que proveeixi a la Universitat de Girona del finançament necessari per a tirar endavant tot el que se'ns ha venut.\nPerò no es donin per vençuts: Recordin que “Les persones no es recorden pel nombre de vegades que fracassen, sinó pel nombre de vegades que tenen èxit”. Ho va dir Thomas Edison.\nI per acabar, senyora Anna Maria Geli, si us plau, demani disculpes als estudiants per a negar-se a convocar eleccions anticipades al Consell d'Estudiants (quan aquest feia més de vuit mesos que li ho demanava contínuament) simplement per no voler que hi hagués una veu crítica al Claustre abans de les eleccions al rectorat.\nCoordinador del Consell d'Estudiants de la UdG


Gaudeix de l'exclusiva Beer&Clóchina's Party en el Mercat de Tapineria | Valencia Extra\nGaudeix de l'exclusiva Beer&Clóchina's Party en el Mercat de Tapineria\nL’esdeveniment d’este cap de setmana està organitzat per Bierwinkel al costat de l’Associació de Cerveseres Valencianes i l’Associació de Clòtxiners de València\nEste cap de setmana els amants de la cervesa artesana tindran l’ocasió de gaudir-la en el Beer&Clóchina’s Party que se celebra en el Mercat de Tapineria dins dels actes de la Fira de Juliol de València. Este esdeveniment concentrarà fins a 7 cerveseres artesanes valencianes que faran les delícies de tots aquells que fins al lloc s’acosten. Organitzat per Bierwinkel, en col·laboració amb l’Associació de Cerveseres Valencianes i l’Associació de Clòtxiners de València, s’oferirà fins diumenge que ve el maridatge perfecte entre dos productes gurmet valencians com són les clòtxines i les cerveses artesanes valencianes que han aconseguit un gran prestigi en els últims anys.\nQuatre paelles gegants estaran tot el cap de setmana en marxa per a cuinar els més de 1.000 quilos de clòtxines que s’han preparat per a l’ocasió al que se sumaran les barres de les diferents cerveseres que oferiran la seua àmplia gamma de productes a preus populars. Birra&Blues, Lluna, Althaia, Zeta, Tyris, Valentium i Galana vestiran les seues millors gales per a oferir als amants de la cervesa el seu exquisit producte. A més, cervesa artesana i clòtxina maridaran a la perfecció amb la música del quartet de jazz L’Aula de Jazz Quartet, els concerts tindran lloc demà 1 de juliol a les 21 hores i el diumenge 2 a les 12 del migdia.


L'Ajuntament de València presenta la construcció de tres nous col·legis\nEUROPA PRESS 20.02.2018\nEls plans municipals inclouen la rehabilitació de forma integral d'altres sis centres.\nAquestes nou actuacions estan emmarcades en el Pla Edificant de la Conselleria d'Educació.\nL'Ajuntament de València presenta la construcció de tres nous col·legis EUROPA PRESS\nL'Ajuntament de València ha presentat els plans de construcció de tres nous centres educatius i sis rehabilitacions integrals en el Consell Escolar municipal, segons ha informat el consistori en un comunicat. Aquestes nou actuacions estan emmarcades en el Pla Edificant de la Conselleria d'Educació.\nUna de les propostes contempla que el Centre d'Educació Infantil i Primària (CEIP) Fernando de los Ríos, de titularitat municipal, deixe d'ocupar uns baixos llogats per a instal·lar-se en un edifici de nova construcció en el barri de Malilla.\nAixí mateix, l'Ajuntament ha previst que siguen centres de nova construcció el CEIP Santo Ángel de la Guarda, al barri de Jesús, i l'Institut d'Educació Secundària (IES) número 41 de Patraix.\nIgualment, els plans municipals inclouen la rehabilitació de forma integral d'altres sis centres. La iniciativa la gestionaran conjuntament la regidora d'Educació, María Oliver; l'edil de Govern Interior, Sergi Campillo, i el de Desenvolupament Urbà, Vicent Sarrià, ha precisat el consistori.\nConsulta aquí más noticias de València.\nEduardo Guillot "il·lumina" el llegat del punk a València en el seu llibre 'Milers de muchachos' 0\nMadrid, Barcelona, Saragossa i la Corunya es reuneixen a València per presentar la proposta de finançament del transport 0\nLa Generalitat té "un full de ruta propi per a regular les VTC i corregir la possible desproporció" 0\nAprovat l'estatut de l'Agència Tributària Valenciana per a modernitzar la gestió i lluitar contra el frau 0\nValència: Oltra nega fissures en el Consell pels Pressupostos Generals de l'Estat 0\nValència: El rei advoca a València per una "convivència generosa" 0\nValència: El Síndic de Greuges obri queixa d'ofici davant les "demores generalitzades" en el reconeixement de la discapacitat 0\nValència: Una campanya de crowdfunding recapta diners per a ajudar la dona que vivia en un traster amb el seu fill discapacitat 0


June 15, 2013 in Actualitat\nDecember 2, 2012 in Actualitat\nUn conjunt de col·lectius i sindicats llibertaris entre els que es troba el pratenc Catarko, van fer públic el passsat mes de novembre un manifest en defensa de la llengua catalana a l’ensenyament i per rebutjar els atacs sistemàtics contra el català, així com l’ús que es fa encara del sistema educatiu.\nEn aquest context segons els signants del manifest, el moviment llibertari no pot restar impassible, aquells que han tingut la burgesia entre l’espasa i la paret, que han acaronat amb els dits la brisa de l’emancipació no poden –no podem– obviar la creixent minorització a la que està sent sotmesa la llengua al conjunt dels territoris de parla catalana.\nAl Principat, el model d’immersió lingüística en el sistema educatiu ha quedat greument amenaçat amb les sentències emeses pel Tribunal Suprem espanyol. Al País Valencià es preveu l’aprovació d’un decret que elimina les línies d’ensenyament en català que cal afegir al tancament dels repetidors que portaven el senyal de TV3. I el que ocorre a les Illes Balears és quelcom semblant, sense arribar a la greu situació de vulnerabilitat que trobem a la Franja de Ponent on la minsa protecció aconseguida pel català i l’aragonès desapareixerà durant aquesta legislatura.\nTot i que el objectiu manifest dels col·lectius i sindicats signants és el desenvolupament d’una xarxa d’Escoles Lliures, segons els principis racionalistes que pedagogs com Ferrer i Guàrdia implementaren ja fa més de cent anys, ignorar la influència del sistema educatiu públic seria renunciar a qualsevol canvi social.\nMANIFEST EN DEFENSA DEL CATALÀ COM A LLENGUA VEHICULAR EN EL SISTEMA EDUCATIU: http://manifestperlallengua.blogspot.com/\nTags: ·Catarko, ·Llengua


Diari de les idees 1 – IDEES\nEl moment europeu està en plena ebullició i el debat que enfila les properes eleccions al Parlament Europeu del mes de maig se centra en les diferents propostes per al futur d’Europa i la recta final del Brexit. Així mateix, l’expansió de moviments populistes revela unes línies de ruptura cada vegada més profundes entre d’una banda les elits polítiques i la ciutadania i, de l’altra, entre diferents grups socials.\nA nivell estatal, la convocatòria d’eleccions anticipades a Espanya i el judici de l’1-0 signifiquen un punt d’inflexió important de la vida política en tant que comporta una redefinició de l’estratègia des diferents actors en el camp sobiranista i posa en joc les estructures democràtiques de l’Estat.\nChantal Mouffe Solo il populismo (di sinistra) ci salverà\nPer Mouffe, el populisme d’esquerra vindria a constituir una tercera via, antitètica tant del liberalisme de centre-esquerra com de l’anomenada esquerra radical. L’objectiu és aconseguir governar, constituir la majoria del país i accedir al poder. S’abandona qualsevol ambició revolucionària per recolzar el que Mouffe denomina “radicalització de la democràcia”. Considera que en l’era postpolítica cal trencar amb el neoliberalisme sense tornar a caure en la marginalitat de l’esquerra radical.\nForeign Policy The Past Year’s 100 Most influential Thinkers and Doers\nCom cada any, Foreign Policy destaca els pensadors i els actors polítics, econòmics i socials més influents arreu del món. La idea no és destacar només persones “ben intencionades” sinó també i sobretot posar l’accent en les personalitats que més influència tenen al món, tant si tenen un paper positiu o negatiu sobre els esdeveniments.\nPeter Beinart Debunking the myth that Anti-zionism is antisemitic\nArran dels insults contra el filòsof francès Alain Finkielkraut per part d’un grup d’armilles grogues i la profanació massiva de tombes jueves a Alsàcia, s’ha rellançat el debat sobre les relacions entre antisemitisme i antisionisme, fins al punt que hi ha una proposa a l’Assemblea Nacional per equiparar ambdós conceptes en un sol delicte. Aquest amalgama reposa en tres pilars: primer, l’antisionisme és antisemita ja que nega als jueus l’estat propi que es reconeix als altres pobles; segon, ho és en tant que apareix quan el poble jueu ja disposa d’un estat propi i això suposa obrir la porta a furtar-li aquest estat; i tercer, a la pràctica, les dues animositats simplement van sempre juntes, com el segregacionisme i el racisme. L’autor mira de desmuntar aquests arguments i també afirma que l’antisemitisme pot existir perfectament sense l’antisionisme així com l’antisionisme pot existir sense l’antisemitisme. Finalment, subratlla que l’antisemitisme no és nociu perquè denigri i deshumanitzi els jueus sinó que l’antisemitisme és nefast senzillament perquè és pervers denigrar i deshumanitzar qualsevol persona o comunitat.\nJosé Bové Ouverture du procès des Catalans : ne fermons pas les yeux!\nEn aquesta tribuna publicada al diari Libération l’eurodiputat José Bové (Verds/ALE) defensa la innocència dels presos polítics catalans i apel·la a una mediació per part de la UE basada en el deure d’ingerència per tal d’ajudar a trobar una solució duradora respectuosa dels interessos d’ambdues parts, posant com a exemple el rol de va tenir en la pacificació d’Irlanda del Nord gràcies als acords de Stormont, i també en altres conflictes a Europa central i oriental.\nSergio Calderón i Francesc Badia ¿Reconquistando Europa? VOX y la extrema derecha en España\nVOX és el nou protagonista de la política espanyola que s’uneix a l’onada reaccionària que sacseja bona part d’Europa i del món, i constitueix un altre símptoma del precari estat de salut de la democràcia liberal europea. Els autors consideren que per a VOX, la “reconquista” no és només un combat cultural per a la recuperació de valors antidemocràtics sinó que té propòsits reaccionaris que busquen augmentar els beneficis de les oligarquies econòmiques i continuar l’aprofundiment del model neoliberal.\nTimothy Garton Ash The EU must resist impatience with Britain – for its own sake\nPer Garton Ash, el gran dilema al qual ha de fer front Europa en aquests moments decisius del Brexit és si convé contemporitzar amb els euroescèptics, ja sigui els del Fidesz hongarès o els partidaris més radicals del Brexit o, al contrari, donar un suport decidit als que lluiten per una Europaunida a una i altra banda del Canal de la Mànega.\nRyan Heath i Maïa de la Baume European Parliament’s watershed moment\nEl futur Parlament Europeu serà un nou escenari que reflectirà la complexitat i el pluralisme de la ciutadania després de les eleccions del 25 de maig. Tot indica que l’hemicicle estarà molt més fragmentat i els dos grans partits europeus, PPE i SDE no superaran per primera vegada el 50% dels escons. L’increment de representants de partits euroescèptics condicionarà sens dubte la propera legislatura i si aconsegueixen unir-se, el Consell i la Comissió podrien haver de tractar amb una oposició molt potent.\nSerge Halimi Luttes de classes en France\nEmmanuel Macron ha respost al repte plantejat pel moviment de les armilles grogues engengant un «gran debat nacional». Aquest tipus d’exercici postula que els conflictes socials s’expliquen per problemes de comunicació entre el poder i els seus opositors, més que per antagonismes fonamentals. I per als autors, aquesta és una hipòtesi molt atzarosa.\nDemocracia Abierta #ElectionsSpain2019: Populist radicalisation, Catalonia, and the far-right, Open Democracy\nUna anàlisi sobre l’evolució del conflicte entre Catalunya i l’Estat espanyol amb especial preocupació en el creixement i deriva de l’extrema dreta nacionalista espanyola. L’article manifesta la preocupació per la creació d’escenaris d’inestabilitat a Espanya amb conseqüències per la UE. Segons l’analista, això només beneficiaria a Steve Bannon, als falcons de la Casa Blanca i al Kremlin en la seva lluita per desestabilitzar Europa.\nHelen Collis Germany’s CDU chief sets out European vision, responds to Macron\nLa líder de la CDU alemanya i successora d’Angela Merkel ha respost a la tribuna del president francès Macron sobre el futur d’Europa. Annegret Kramp-Karrenbauer critica les principals propostes del líder francès argüint que el centralisme europeu, la comunitarització dels deutes, l’europeïtzació dels sistemes socials i el sistema de renda mínima constitueixen una aproximació errònia al que ha de ser una Europa futura més forta i més unida. També destaca la seva oposició a una major federalització d’Europa en tant que considera que els estats-nació són fonamentals a l’hora de construir la nova Europa i subratlla que les tasques escomeses per les institucions europees no poden pretendre a cap superioritat moral sobre els treballs duts a terme pels governs nacionals.\nTransparency International How corruption weakens democracy\nL’Índex de percepció de la corrupció publicat aquest any per Transparency International revela que el fracàs persistent de la majoria dels països per controlar de manera significativa la corrupció contribueix a una crisi de la democràcia arreu del món. La xacra de la corrupció alimenta un cicle viciós en tant que d’una banda soscava les institucions democràtiques i, de l’altra, les institucions més febles tenen menys capacitat de maniobra i recursos per fer front a la corrupció.\nCarne Ross How to create a leaderless revolution and win lasting political change\nEn una època on cada vegada són més nombrosos els moviments i les protestes bottom-up, és important saber-los articular de manera no violenta per aprofitar-ne tot el potencial i establir estratègies que garanteixin reformes pacífiques i democràtiques en profunditat. D’aquesta manera, es podrà aconseguir evitar la posada en marxa de polítiques autoritàries com a contrareacció als moviments de base.\nAude Lorriaux Peut-on savoir ce dont ont besoin les classes populaires sans vivre leur condition?\nL’autora planteja la dicotomia existent entre els reivindicacions populars i el discurs intel·lectual que mira de justificar-les i de donar-hi sentit, plantejant la gran fractura que existeix entre ambdues formes de pensament i l’immens decalatge que existeix entre les condicions de vida de les classes populars mobilitzades i les elits intel·lectuals que reflexionen sobre aquests moviments.\nPeter Beinart The New Authoritarians Are Waging War on Women\nPartint de la idea que el poder femení és il·legítim, els nous líders populistes que estan guanyant poder arreu del món vinculen el nou ordre polític que volen crear a un paper més subordinat i tradicional per a les dones. Per frenar-los, no n’hi ha prou només amb l’apoderament polític de les dones en l’esfera pública; cal també un canvi de rols en l’àmbit privat, que és on es creen i es normalitzen les desigualtats de gènere.\nFatima El-Tayeb European Others\nA partir de la configuració de la identitat europea hegemònica en termes de “persona blanca i cristiana”, es reflexiona sobre l’estatus permanent de “migrant” que s’assigna a totes les comunitats racialitzades d’Europa. Així, el significat de “migrant” canvia i passa de ser un terme que indica moviment a un concepte que assenyala un estat estàtic i hereditari, que es transmet de generació en generació i que suposa, per a la persona racialitzada, la congelació permanent del moment d’arribada.\nZach Campbell Europe’s deadly migration strategy\nLes operacions militars dutes a terme per la UE a la Mediterrània des de 2015 han estat considerades com un esforç conjunt reeixit per fer front a la crisi migratòria que ha sacsejat Europa. I això molt especialment des que l’augment sobtat dels migrants va provocar un enfrontament polític sobre qui havia de fer-se càrrec dels nouvinguts. Això no obstant, unes filtracions del Servei Europeu d’Acció Exterior revelen que la inconcreció de tot el programa permet lectures tan divergents com per exemple les que existeixen entre Itàlia i Hongria que el consideren com a una eina vàlida per aturar els migrants, i Alemanya i Suècia que hi viuen un instrument de salvament de vides i d’acollida.\nSam Friedman i Daniel Laurison The class pay gap: why it pays to be privileged\nLes diferències de classe no només remeten a la fractura social i econòmica que existeix entre aquells qui tenen els millors salaris o els millors llocs de treball i els que tenen una situació laboral molt més precària. Els privilegis afecten també molts aspectes de la vida, de diferents maneres i en totes les parts de l’estructura de classes. I en cadascun d’aquests àmbits, la qüestió clau és que quan els privilegis s’entenen erròniament com a resultat d’un mèrit, el que s’està fent és legitimar les desigualtats.\nYanis Varoufakis My plan to revive Europe can succeed where Macron and Piketty failed\nDins del context de la pèrdua d’influència de la proposta d’Emmanuel Macron per al futur d’Europa, Varoufakis proposa un New Deal ecològic per a Europa que permetria augmentar de manera considerable el pressupost de la UE sense afegir noves taxes i passar a una economia verda i sostenible.\nJames K. Galbraith Financing the Green New Deal in Europe\nLa proposta DiEM25 proposa utilitzar l’experiència tècnica del Banc Europeu d’Inversions per identificar i planificar tant les grans com les petites accions necessàries per assolir els objectius d’inversió verda. De la mateixa manera, utilitzar la capacitat creditícia d’Europa, permetria finançar aquests projectes a llarg termini a baix tipus d’interès. Finalment, el recurs al poder del Banc Central Europeu permetria garantir que els bons europeus s’emetessin en condicions favorables.\nPaul Taylor Why the Eurozone is going backwards\nEls signes de retrocés del conjunt de països de la zona euro constitueixen un indici preocupant en el sentit que podrien ocasionar danys importants quan tingui lloc la propera crisi financera. Tan important com una garantia de dipòsit per a tota la UE o la creació d’una xarxa de seguretat fiscal per a la resolució bancària, és transferir tota la supervisió bancària a nivell europeu i retallar les competències dels reguladors nacionals. Fins que tot aquest procés de convergència no acabi, la UE no disposarà d’una unió bancària veritablement a prova de crisis.\nMargaux Lacroux Biodiversité: les Nations Unies l’ampleur des dégâts\nL’informe més recent de la FAO sobre biodiversitat és molt inquietant: la biodiversitat que sosté els nostres sistemes alimentaris està en declivi a tot arreu i amenaça el futur de la nostra alimentació i del nostre medi ambient. Més greu encara, es tracta d’una tendència que encara s’hauria d’incrementar i accelerar degut al canvi climàtic.\nBill McKibben It’s climate change that’s scary - not transforming the economy\nL’article planteja que els partits i governs conservadors tenen un pla per fer front a la popularitat del New Deal ecològic plantejat per les forces progressistes i aquest no és altre que utilitzar l’argument de la por als canvis. Segons l’autor, la inacció davant dels reptes plantejats a molt curt termini pel canvi climàtic, la transició energètica o la pol·lució constitueix una amenaça ecològica, social, econòmica, demogràfica i sanitària molt pitjor que no pas les amenaces que el discurs conservador fa pesar sobre les persones.\nPierre Jean Coulon et al. Europe’s energy transition must steer towards social justice\nEn el marc de la crisi de les armilles grogues a França, convé considerar que els ecologistes i els defensors de la lluita contra la pobresa no sempre han estat del mateix costat de la trinxera en matèria de transició energètica a Europa. La reducció important del cost de les energies renovables fa que ara sigui possible una nova aliança entre aquests dos actors bàsics dels moviments socials.\nLeslie Davenport Potenciar la imaginación ecológica\nVeure d’una manera diferent significa viure d’una manera diferent, i aquesta és la clau per evitar una catàstrofe mediambiental. Per consegüent, quines implicacions sobre les nostres estructures polítiques té el fet de veure i viure de manera diferent les nostres interconnexions? Què implica comprendre la imaginació ecològica de cara als processos educatius? Com s’han de plantejar les discussions i les decisions sobre el canvi climàtic quan quedar clar que el que cal fer és dur a terme un canvi integral, visionari i urgent?\nHenning Mayer A democratic model for Facebook\nQuè passaria si la democràcia fos el model per salvar Facebook? Recentment Zuckerberg ha introduït la idea de crear un organisme d’apel·lacions independent que permeti prendre decisions fora de Facebook, que comporti exigir responsabilitats i que asseguri un control dels usuaris. Tenint en compte que, sovint l’empresa es compara amb una nació global, la proposta sembla adequada, tot i que, encara s’avançaria més i es milloraria la legitimitat de les polítiques si s’establís un procés digital de presa de decisions que permetés als usuaris tenir-hi una part activa.\nLouis Nadau Pourquoi la levée de l'anonymat sur Internet ne mettra pas fin aux délits en ligne\nSegons l’autor, la supressió de l’anonimat a Internet té poques possibilitats de posar fi als delictes comesos on-line; al contrari, això podria fins i tot comprometre la seguretat i les llibertats individuals dels internautes.\nEuropean Parliament Artificial Intelligence: Challenges for EU Citizens and Consumers\nL’informe tracta de la regulació de la intel·ligència artificial, és a dir, com assegurar-se que l’IA beneficia els ciutadans i les comunitats, d’acord amb els valors i principis europeus. Centrant-se en les dades i la protecció del consumidor, planteja els riscos i perspectives de futur de les aplicacions de l’IA, identifica els principals règims legals aplicables i examina un conjunt de qüestions legals clau per al desenvolupament futur d’aquesta tecnologia.


Menja amb el cor - Per on començar? - Bea Almenar /NutricoachBea Almenar /Nutricoach\nI seguirem preguntant-nos..què és el que realment volem assolir?\nPerque per aconseguir un objectiu, primer l’hem de tenir molt ben definit, doncs si no el tenim clar no trobarem el camí correcte.\nPer exemple: “Jo em vull aprimar” o “ Jo vull estar prim@”.. Quin seria l’objectiu?\nEfectivament, estar prim@ és l’objectiu i aprimar-se és el camí per aconseguir-ho!\nSi ja saps el què vols.. Ara et pregunto..Saps com fer-ho?\nI t’ho pregunto perquè ningú millor que tu coneix el teu cos; ningu millor que tu sap el teu ritme, el que et va bé i el que no et convé; el que t’agrada i el que no.. Segurament coneixes els principis bàsics d’una alimentació sana.. és així?\nAixí doncs, ens trobem davant dues possibilitats:\nSi saps com fer-ho.. què t’ho impedeix? Busca la resposta i treballem amb això\nSi no saps com fer-ho, perque ho has intentat i no te n’has surtit o perquè no tens prous coneixements al respecte hauriem de treballar des d’un altre enfoc.\nHo veus com és diferent? Com més clars tinguem els conceptes més clara tindrem la solució.\nNo es tracta de que sigui un expert el que et digui el què has de menjar o que et doni una dieta ja feta, o que busquis entre les mil i una dietes que hi ha al mercat.. Si fem això no tindrem la solució en les nostres mans, sempre dependrem dels altres i ja saps que només podem controlar el que depengui de nosaltres mateixos. Si escollim aquest camí “ens aprimarem” enlloc d’aconseguir “estar prims”.. podrem aprimar-nos, però el més segur és que al cap de poc ens tornem a engreixar, perquè no haurem après a ser prims, seguirem sent persones grasses que s’han aprimat.\nmenja amb el cor – be at home/bea almenar\nCom ho veus? Deunidoret per començar oi?\nAquesta entrada s'ha publicat dins de general i s'ha etiquetat en general, menja amb el cor per Bea. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n2 comentaris a “Menja amb el cor – Per on començar?”\nAsun Ortega el 24 febrer 2013 a les 11:53 ha dit:\nPer fí algú que no ens pren per atrassats als que tenim problemes de pès.\nL’ultima vegada que em van fer anar a l’endocrino, els hi vaig dir que menjava un pesol i em van respondre que n’havía de menjar mig…\nAixó es un enfocament diferent dirigit a persones diferents que volen deixar de ser-ho, al menys en aquesta area.\nAra ho aconseguiré…\nBea el 24 febrer 2013 a les 14:18 ha dit:\nExacte Asun! M’encanta el teu comentari, no en tinc cap dubte de que ho aconseguiràs!!\nTot depèn de plantejar-nos com volem ser enlloc de com ens agradaria ser. Per exemple: dir “m’agradaria parlar anglès” o bé “decideixo ser angloparlant”.. en el primer cas, o no fas res i recordes que “t’agradaria”cada vegada que sents algú parlant-ne, o fas alguna cosa com apuntar-te a classes d’anglès i dedicar-hi dues o tres hores de les 168 hores que té la setmana, i el reste segueixes pensant i parlant català.. però si decideixes ser angloparlant hauràs de pensar en anglès, i per aconseguir-ho saps que hauràs que fer canvis en la teva vida per viure com un anglès: com llegir en anglès, mirar la tele en anglès, escriure en anglès, comunicar-te amb anglès i anar-te’n una temporada a viure amb anglesos… Així que et convido a que reflexionis com vols viure, com vols ser, i quins canvis estàs disposada a assumir en la teva vida per ser-ho. Perquè sense canvis no hi ha canvi!\nQuè…ens hi posem!! Se que de coneixements nutricionals te’n sobren, així que si hi ha algun impediment que desconeixes per trobar el teu equilibri, parlem-ne! O vine a veure’m i a passar uns dies aquí a l’Astor i ens hi posem, que et sembla?


Un exemple modèlic de com abordar un atemptat terrorista des d'una perspectiva tant política com emocional\nL'actriu Alexandra Gjerpen a la sèrie noruega '22 de juliol'. Filmin\n'22 de juliol'\nSara Johnsen i Pål Sletaune per a la NRK1. En emissió en VOSC a Filmin\n“¿Un noi de casa bona d'Oslo?”, exclama escèptic un periodista. Som al juliol del 2011, i Noruega s'ha vist trasbalsada pels pitjors atemptats terroristes de la seva història. Després que una bomba al centre de la capital deixés vuit morts, un atacant ha assassinat 69 joves a l'escola d'estiu del Partit Laborista a l'illa d'Utoya. A la redacció de l'Aftenposten comença a concretar-se la identitat del criminal. I no respon al perfil que molts esperaven. A 22 de juliol, la minisèrie de la televisió pública noruega sobre el pitjor trauma que ha viscut el país en les últimes dècades, es parla d'Anders Behring Breivik, el terrorista d'ultradreta responsable de la massacre. Però no se li atorga cap protagonisme, ni una mínima trama secundària. Una opció narrativa que té molt de posicionament polític. Es tracta de desactivar el poder i la visibilitat que Breivik creia que s'atorgava amb el seu acte. De fet, tota la sèrie s'aproxima a la massacre d'Utoya de manera circular i no pas frontal. En lloc de reconstruir els esdeveniments a l'illa, es ressegueixen els fets precedents i la ressonància posterior en la societat noruega a través de diferents personatges, tots ells representatius d'institucions clau de l'estat del benestar: la premsa, la policia, la sanitat i l'educació.\nEls creadors Sara Johnsen i Pål Sletaune han citat The wire com a referència evident en l'estructura de la sèrie. Però 22 de juliol també ens recorda com en el model de ficció escandinau, forjat sobretot per títols danesos com The killing i Borgen, sempre es qüestiona l'estat de salut de la mateixa democràcia. 22 de juliol no és complaent amb la societat noruega. La sèrie arrenca amb la denúncia de la política de retallades en la sanitat pública que per poc deixa els hospitals sense la infraestructura per atendre les víctimes dels atemptats. I sobretot posa la lupa en l'actuació policial. Els cossos de seguretat van reaccionar tard i malament. Potser per la inèrcia cofoista de creure que una massacre així no podia tenir lloc en un país en aparença modèlic. La sèrie, a més, acaba recordant que la violència de la ultradreta segueix viva al país, i que les seves víctimes ho són també molts cops d'un sistema que les margina més que les protegeix.\nUna imatge de la sèrie '22 de juliol'\nLes escenes a la redacció de l'Aftenposten recullen uns debats apassionants sobre on cal posar l'accent quan s'informa sobre un atemptat terrorista d'aquest calibre. ¿Centrar-se en els errors de l'actuació policial comporta oblidar el culpable últim dels fets? Si parlem de l'assassí, què és més tabú? ¿Recordar una infància desgraciada per culpa d'una mala mare o constatar la popularitat de certes idees d'ultradreta? O, dit d'una altra manera, ¿un terrorista s'ha d'analitzar des del vessant psiquiàtric o des del polític? Potser des de tots dos?\n22 de juliol fa palesa la necessitat de narratives complexes (que no complicades) en aquests casos i demostra com el format serial resulta una bona solució. Tampoc oblida plasmar com el dolor dels atemptats es va estendre a tots i cadascun dels noruecs. I ho mostra igualment a través del món laboral: el noi que acaba d'entrar a treballar a una funerària i queda aclaparat per la dimensió de la tragèdia, la mestra que es troba amb el germà d'una víctima a la classe, el policia que entoma que aquell veí amb barca d'Utoya que va córrer a salvar víctimes l'enviï a la merda... El sisè i últim episodi conclou amb una de les constants del cinema polític antifeixista: res de quedar-se amb triomfs o derrotes, la lluita és quotidiana i sempre continua.\ncrítica de sèries sèries ultradreta Utoya


#151 · 03/Oct/2007, 23:25 · Editado por tot0al0traste\n#152 · 03/Oct/2007, 23:30 · Editado por tot0al0traste\n#153 · 04/Oct/2007, 13:30\njajajaja pos si carmeta, eres un cas besets\n#154 · 19/Oct/2007, 01:08\nme puedes dar tu msn o alguna dire dnd te pueda pasar algunas fotos pa ponerlas (si kieres) en el bloc de fallas o donde sea jeje\nEs que el domingo pasado se izo una comida en mollao de la falla i ace dos semanas una "presentacion" de cargos en el casal\n#155 · 19/Oct/2007, 07:19\nmareta te lo e pasado pri privado, falleroblo espero que te llegara lo que me pediste, antes de que termine el mes nosotros visitaremso nuestra falla en el taller, a ver si tengo permiso y cuelgo algunas fotos que se qeu a ti eso te encanta\n#156 · 25/Oct/2007, 11:58\nBé benicarlandos, fallers: aquest any hem de montar-ne alguna de grossa per a que el 1 de Decembre ens visite la FMV. Com diu karrasquer si es precís fem una plataforma en pro de la visita de la FM.\nPer la meua part comensaré a fer-me pesadeta on calga. Aquest any tenim una gran fallera i m'encantaria conèixer-la personalment. La cosa està difícil perque no solen repetir dos anys seguits però s'ha d'intentar.\n#157 · 26/Oct/2007, 19:44\nsi me va aplegar karrasker, gràcies, encara que volia ixa foto per la part de detràs, encara aixina mil gràcies. Jo tb tinc fotos de les visites que he fet a borriana. la infaltil del caduf pinte prou bé, i vaig tindre la sort de mig vore el fallòn que prepara pepet.... DE BOUS!!!!!!!!!!!\nPer cert, el caduf ja te part de falla gran a benicarló, al igual que la paperina...\n#158 · 26/Oct/2007, 20:24\nlo de bous i picardors ja ho sabia, lo que no sabia si se podia publicar per si me demandaben jajajajaja, per lo que tinc entes te hasta maketa, aixins que sera una pasá de falla\n#159 · 01/Nov/2007, 15:01\n#160 · 05/Nov/2007, 17:32\nei que això esta molt mort!! Li hem de començar a donar canya que les falles ja estan aqui!!! Parleu dels sopars de presentacio de càrrecs. Jo vaig anar al de Nou Barri i va estar prou animat, llástima que no me tocara la báscula de cuina. La posada en escena de la prensentació genial, un 10 per als presentadors. Informal, curta i divertida. Així de bé va estar el sopar.\nJa vos contaré el dels cremats que en esta falla els sopar sempre son molt divertits.\n#161 · 05/Nov/2007, 21:14\nLa presentadora del sopar de la falla Nou Barri i ja membre de la comisio, eixa SA... ,molt beeee!!! jejje este finde son Caduf, Marcat Vell i la meua lo que enguany no podre anar ja que tinc un cumple prou important, auqnue jo pal pirmer sopars ja e acabat les meues obligacions de president de honor 2006 jejejejje\n#162 · 05/Nov/2007, 21:46\nEl sopar de la meua falla ja va ser, el dia 20 de octubre.\npodeu vore fotos i informacio al blog de karrasker de les falles de benicarlo.\n#163 · 06/Nov/2007, 23:10\nla falla els cremats celebra el seu sopar de presentació de càrrecs per al pròxim exercici 2008, al rosi, com sempre, el dia 17 de novembre\nper cert per a final de mes ja anirem portant falla cap a bló. jeje... vos poso un detallet...\n#164 · 06/Nov/2007, 23:26\nnatros fem una visita el dia 18 lo mes segur, ja posare fotos, que se q tagraden fallero.blo\n#165 · 21/Nov/2007, 17:34\n[img=http://img64.imageshack.us/img64/1789/soparfallaelscremats1dm3.th.jpg]" style="width:28px;height:30px;">Us deixo unes imatges del sopar de la falla. En una apareixen alguns representants de la Falla Nou Barri que ens van acompanyar durant el sopar i la reina i algunes dames de les festes que també es van deixar caure.\n#166 · 21/Nov/2007, 17:35\nBé ja veig que la fot no surt en quan ting aun poquet més de temps us les poso.\n#167 · 03/Dic/2007, 21:15\nel finde pasat vaig estar a vlc i vaig anar a vore la exposicio de maquetes de especial, una pasada, aki vos disoo lagunes fotos, y maria posa algunes fotos de eixes xikes 008 que taveu totes wapisimes\n#168 · 03/Dic/2007, 21:20\n#169 · 03/Dic/2007, 21:29\n#170 · 03/Dic/2007, 21:33\ni jo en la maketa de nou campanar, pa que vejeu el tamany IMPRESIONANT\n#171 · 06/Dic/2007, 13:13\na petició de karraker, poso la foto de les Falleres Majors 2008 al sopar del dissabte de les falleres majors del poble\nHe de dir q vam anar totes menos Lara, de la falla nou barri. I q totes mos ho vam pasar molt be en el primer sopar q vam fer i la primera toma de contacto, i esperem trencar amb la llegenda dels anys pars.\n#172 · 08/Dic/2007, 23:16\nQue wapes totes! que falleres del 2008!\nel que dius de la llegenda dels anys par es respecte la JLF, segur que no tindreu cap problema!\n#173 · 09/Dic/2007, 13:46\nesperem no tindre cap problema, pero a la JLF tambe serem en any par (2010)\nper cert, qui eres bloenfalles?\n#174 · 10/Ene/2008, 13:31\nbe, este disapte comensen les presentacións la falla nova sera la primera. les falles ja estan asi\naki vos diso el esbos de la falla la carrasca que el podeu trovar a la pajina web de la falla http://www.fallalacarrasca.com/\n#175 · 10/Ene/2008, 13:39\ny que penseu de aso? ami me fa gracia pero magrada la idea\n#176 · 10/Ene/2008, 16:30\nfallón... karrasker, fallón.... eixa falla està molt wapa\n#177 · 10/Ene/2008, 20:12\nsi, la veritat qeu te molt bona pinta i ademes plantada sera una pasada, esta clar que no sera tan grand com la de castell de pop de l any passat\n#178 · 11/Ene/2008, 20:34\na mi tb em fa gracia la falla dels xinos, no o havia sentit encara, pero es una bona idea, com diuen tenim moltes coses en comú\n#179 · 11/Ene/2008, 20:41\nhome no se si sera veritat o una inocenta del 28 de decembre.....\neixa es la teua foto del llibret? wapisima maria\n#180 · 11/Ene/2008, 21:18 · Editado por maria_87\nno es eixa pero es mol pareguda jeje, i gracies\nper cert, ja no falte res, dema escomensem en les presentacions