Américo Vespuche era un Despuig. Indicis de l'adulteració històrica d'un altre cosmògraf català - Institut Nova Història\nARTICLES » 22-02-2012 | PROJECTE ALTRES FIGURES CATALANES\nSobre l'adulteració i la desaparició dels originals\nQuan em vaig encarar a l'obra escrita de l'Américo Vespuche, em va sorprendre granment que em tornés a trobar davant del mateix problema de fons que ja vaig advertir quan abordava els textos d'En Cristòfor Colom: la mancança absoluta de tot original. I si encara hi afegim que, com en el cas d'En Colom, els escrits presenten infinitud de contradiccions, d'errors, de discordances flagrants entre les diverses edicions, no ens hauria d'estranyar que En Manning Ferguson Force, assenyalés, ja al 1879, a Some Observations on the Letters of Amerigo Vespucci, que "l'única solució que trobo a les dificultats que ofereixen aquestes cartes és que no foren escrites per En Vespuche".\nEn Henry Harrisse tampoc no en tragué l'entrellat i apuntà al 1895 que "els quatre viatges de l'Américo Vespuche a través de l'Oceà segueixen sent l'enigma de la història d'Amèrica dels primers temps".\nEls moltíssims estudiosos que han volgut escatir el problema d'aquestes fonts originàries han anat a topar sempre allà mateix. Al 1898, En Gustavo Uzielli creia que els errors dels Quatre Viatges d'En Vespuche eren deguts, en gran part, al fet que no existís un text exacte del relat. En Frederick Albion Ober, al 1907, assevera que el primer viatge presenta un problema insoluble. I En George Tyler Northup, que al 1916 va publicar diverses monografies detallades sobre aquests mateixos textos, posava de nou seriosament en dubte que En Vespuche fos l'autor dels Quatre Viatges.\nAl 1923, En Martín Fernández de Navarrete, a les seves "Noticias exactas de Américo Vespucio y reflexiones críticas sobre las relaciones de sus viajes", incloses dins els Viajes Américo Vespucio, subscrivia: "El capgirament de les dates i dels noms propis, ja sia de persones o de països; els mateixos esdeveniments aplicats a viatges i temps diferents; les variants considerables en les mateixes cartes o relacions publicades; els absurds en cronologia, història, nàutica i astronomia; les coses meravelloses que s'expliquen, ja sia de la vida i costums dels indis, ja sia dels fets dels viatgers, tot indueix a qualificar aquestes relacions almenys d'exagerades i d'evidentment falses en molts casos. No ens ha, doncs, d'estranyar que en un caos semblant s'hi hagin perdut tots els qui han intentat ser historiadors i apologistes d'En Vespuche".\nI al 1926 l'Alberto Magnaghi, al seu estudi Amerigo Vespucci. Studio critico, assentava que Mundus Novus i Quatre Viatges eren obres espúries. Tot reblant que "ens trobem davant de textos tan dissemblants, tan plens d'errors, contradiccions i absurds", que és impossible d'admetre que tinguin un mateix origen, un mateix autor. I en una carta de 31 de gener de 1941, hi insistia: "No hi ha cap mena de dubte que els Quatre Viatges desvetllen les sospites. Hi ha supressions i probablement falsificacions deliberades... Voler planificar els viatges d'En Vespuche usant aquest material és una bogeria".\nEn Frederick J. Pohl, al seu llibre Amerigo Vespucci, Pilot Major, de 1944, insistia que a Florència, les cartes en qüestió foren "piratejades i deformades" i que, "amb l'ajut de la impremta s'engendraren les primeres falsificacions". Per En Pohl, "al costat de moltes dades d'exactesa innegable i del diagrama dels estels australs fets per l'Américo, Mundus Novus contenia absurds patents, tal com l'afirmació de l'autor que havia escrit «in extenso» del seu viatge, i una mica més endavant, que li enviava a la mateixa persona un breu resum -«només els assumptes principals»-. Mundus Novus queia en contradiccions, com ser una costa sense revolts que després resultava tenir revolts: «Aquesta terra... s'estén al llarg d'una costa sense revolts... Arribàrem a un revolt». Després, una aritmètica confusa: «Navegàrem per espai de dos mesos i tres dies abans de veure terra» i «dels seixanta-set dies de navegació...». Presenta l'Américo com un fanfarró: «Jo tenia més habilitat que tots els comandants del món».\n"L'autor de Mundus Novus sembla haver ignorat el viatge de l'Américo per compte d'Espanya; així mateix Mundus Novus pretenia dirigir-se a la mateixa persona a qui havia escrit sobre la seva expedició espanyola a la carta de 18 de juliol de 1500. En cap pàgina de Mundus Novus no es pot llegir que aquest fos «el primer viatge», i en una altra pàgina trobem l'afirmació incompatible que ja havia fet «uns altres dos viatges»".\nI reblava: "Eren nombroses les inconsistències de Mundus Novus. Com diu En Camillo Manfroni, Mundus Novus contenia «vulgaritats», «afirmacions poc científiques», fins al punt que és «absolutament inadmissible» que ho hagi escrit l'Américo. És, en resum, «estrany al seu caràcter»".\nEn Pohl parava, encara, un esment especial al darrer paràgraf del text on En Vespuche afirmava: "Jocundus, el traductor, és l'encarregat de traduir aquesta epístola de l'italià a la llengua llatina, a fi que els llatinistes es puguin assabentar de les meravelles que diàriament es descobreixen, i a fi de captar l'audàcia dels qui desitgen escodrinyar les coses del cel i de la sobirania, tractant de saber més del que els convé i per tal com des d'aquell temps remot dels inicis del món, l'extensió de la terra i del que conté ha estat cosa ignorada". I s'exclamava, a propòsit del curador de l'edició: "Cap home que hagués escrit una obra de la pretensió de Mundus Novus no hauria sigut tan neci de lliurar el manuscrit a un traductor amb el permís de publicar-lo com a exemple d'audàcia sacrílega", en una clara referència a les manipulacions que creia que En Jocundus havia introduït al text, essent com fou un home de la seva confiança.\nSi això s'esdevenia al Mundus Novus, els Quatre Viatges no van passar tampoc desapercebuts a l'ull crític i escorcollador d'En Pohl, pel qual no eren res més que "una altra falsificació". En l'intent d'esbrinar-ne els mòbils, l'autor creia que es tractava d'un gest que pretenia igualar els quatre viatges d'En Colom; suposició que "fou recolzada per l'entusiasme patriòtic, [car] Florència volia eclipsar Gènova. A aquests fets psicològics es deu la falsificació dels Quatre Viatges".\nI, així mateix, ho denunciava: "Els Quatre Viatges porten el senyal patent de falsificació, per si les mentides que es troben al text no fos suficient. La primera edició o la primera que es coneix, de la carta que fa la descripció dels Quatre Viatges, va adreçada al Gonfanoner Soderini en un llenguatge que l'identifica, però sense esmentar-lo i sense dedicatòria. En aquell temps les obres impreses portaven, generalment, dedicatòria. Aquesta absència de dedicatòria era, prima facie, prova de falsificació. Les primeres edicions dels Quatre Viatges foren impreses sense data, i amb totes les característiques de documents espuris.\n"Les dates que apareixen a l'obra del «primer» viatge són de maig de 1497 a octubre de 1498; això està en conflicte amb el període de les suposades activitats de l'Américo a Andalusia com a successor d'En Berardi, des de mitjan abril de 1497 a finals de maig de 1498, quan estaria encarregat de la preparació de les naus per al tercer viatge d'En Colom. Un text de l'obra el fa tornar del seu «primer» viatge el 18 d'octubre de 1498. Un altre text dóna la data de 1r d'octubre de 1499. I un altre dóna 15 d'octubre de 1499. A través de tota l'obra hi ha una confusió de dates i de la duració dels viatges". Per En Pohl, no hi ha cap mena de dubte: "Les seves cartes privades escrites a un amic havien estat robades, desfigurades, canviades per d'altres que es lliuraren a la impremta, traduïdes i reimpreses en un temps en què no hi havia llei d'impremta". I rematava, al capdavall: "Les falsificacions foren acceptades com a relats veritables; aleshores, per explicar el que hi havia de fals, hom digué que [En Vespuche] mentia".\nA idèntiques conclusions arribà En Germán Arciniegas, al seu llibre Amérigo y el Nuevo Mundo, aparegut a Mèxic a l'any 1955. En parlar del document anomenat Mundus Novus, assegurava que "ningú dels qui el llegiren va deixar-hi de veure la seva importància. És un paper que degué desfer-se pràcticament entre les mans dels qui el conegueren primer. Ni tan sols en va quedar una còpia a l'Arxiu dels Mèdici". I en comparar-ne les diferents edicions, assenyalava: "És fàcil adonar-se dels canvis, variants i alteracions que sofriria la carta de l'Amèrico per la manipulació dels copistes, traductors, impressors, retraductors i reimpressors".\nEls canvis tenen la seva explicació més raonable perquè sabem per En Vespuche mateix que el llibre fou confiscat per la maquinària de control reial, car escriví a un seu amic: "Volia enviar-vos un extracte del llibre, però me'l té aquest sereníssim rei [Ferran]: quan me'l torni, ho faré". I, més endavant: "Cert meu llibret que especialment vaig escriure durant aquesta navegació, el qual, ara per ara, té aquest sereníssim rei, que espero que em restituirà". Cosa que no féu mai.\nUns originals hispans i farcits de catalanismes\nA l'any 1968, En Vicente D. Sierra s'afegí a la controvèrsia amb el seu llibre, Amérigo Vespucci. El enigma de la historia de América. A més de deixar clar que les seves obres "són un conjunt de peces sobre les quals pengen greus dubtes respecte a la seva autenticitat i acusacions severes pel que fa a la seva veracitat", i que "l'únic que és evident és que usufructua glòries que corresponen a En Colom i a capitans espanyols i portuguesos, ajudat per l'audàcia d'un editor florentí", En Sierra creu que "un dels trucs del falsificador consistí a redactar La Lletra [del primer viatge] en un argot abundant de barbarismes hispans, possiblement amb la intenció de donar a la seva obra un segell d'autenticitat". Aquest fet ja el va remarcar En Northup, al seu estudi dels textos de les distintes versions de la Lletra a En Piero Soderini, per tal com hi apuntava: "Molt del material que es troba en el primer viatge de la carta a En Soderini també apareix al Mundus Novus, quan es refereix al tercer viatge... No hi ha res intrínsicament improbable en la suposició que la Carta Soderini pugui haver tingut una forma espanyola antecedent... Els nombrosos hispanismes semblen indicar un origen espanyol". I, en intentar trobar una explicació de l'ús d'aquests mots, escriu: "En Vespuche havia viscut tant de temps a Espanya i Portugal, havia navegat amb tripulacions tan cosmopolites, que quasi havia oblidat el seu propi idioma, i havia arribat a parlar i escriure una mena de lingua franca en què li era tan natural emprar una paraula espanyola, com portuguesa, com una d'italiana". Però en comparar aquest text amb una carta autògrafa del mateix cosmògraf datada el 9 de desembre de 1508, escriu: "Aquesta carta és tota sencera de puny i lletra d'En Vespuche... No ens sorprendria si el document oferís exemples de modismes italians. Mes no hi ha res d'això. El llenguatge és castellà pur. Aleshores, se'ns vol fer creure que un home instruït, capaç d'expressar-se en un bon espanyol, era incapaç d'expressar-se en el seu propi idioma... El dilema és inevitable: o bé En Vespuche, l'intel·ligent navegant i astrònom, que escrivia en bon castellà, ho feia malament en el seu propi idioma, o els errors que es troben a la Carta Soderini s'han d'imputar a un traductor". I encara s'exclamava: "Per difícil que sigui acceptar la teoria de l'existència d'un original espanyol de la Carta Soderini, no puc fer altra cosa que creure que encara són més grans les dificultats que confronten el crític que vol sostenir que fou el mateix Vespuche qui va escriure en l'argot absurd que es troba a la versió italiana".\nO sigui, que el florentí Vespuche, talment com En Colom, escrivia un castellà prou correcte; però, en canvi, no dominava l'italià, sinó que els seus escrits delaten un munt d'hispanismes i unes construccions sintàctiques tan poc italianes, que han fet que els crítics titllessin la seva llengua d'"argot absurd", o que, com és ara En Pohl, afirmés categòric que "la persona que compongué els Quatre Viatges no era capaç d'expressar-se de manera intel·ligent en llengua toscana". I, en efecte, era així, perquè En Vespuche no sabia ni que mots tan elementals i quotidians com "caveza" i "rio" –com ell escriu– es deien "testa" i "fiume".\nEls hispanismes, tanmateix, ja foren posats de relleu pel Pare Estanislao Canovai, el qual, quan, al 1817, edità els seus Viaggi d'Amerigo Vespucci, ho féu amb un "Catalogo di voci spagnuole di cui fece uso il Vespucci nelle sue Lettere", que contenia, segons ell, 177 mots i girs hispans. Més modernament i d'una guisa més general, els ha evidenciat En Gian Luigi Beccaria, al seu preciosíssim treball Spagnolo e Spagnoli in Italia. Riflessi Ispanici sulla Lengua Italiana del Cinque e del Seicento, i referits ja directament a En Vespuche per En Luciano Formisano, a la seva "Introducció" a les Cartes de Viatge. En aquest sentit, En Formisano, ens assegura que els hispanismes vespucians "són més nombrosos del que s'havia suposat"; que, "no es limiten a uns préstecs més o menys obligatoris, com els que es refereixen al llenguatge nàutic i a la vida de mariner, sinó que impliquen tant la fonètica com la sintaxi"; que, paral·lelament, "en el camp del lèxic, la interferència lingüística es manifesta en l'ús d'iberismes difícils, rars [...] o de préstecs documentats per primera vegada"; i encara, "cal afegir els casos en què l'iberisme és un neologisme de l'espanyol [...] o més aviat serveix de documentació indirecta de l'existència del terme espanyol corresponent". En Formisano creu que, pel que fa a la natura del préstec, "l'iberisme assoleix, amb més intensitat el llenguatge mariner" i que aquests manlleus hispans, a més a més del castellà, afecten els lusismes i els catalanismes. Diu: "Es comprèn que per un florentí alhora de Sevilla i de Lisboa com En Vespuche, castellà, espanyol dialectal i portuguès, s'havien de confondre en un únic disistema que comprenia també el català i algunes variants dialectals de l'italià". Dit d'una altra manera: un català com En Ramon Muntaner, que es relacionà amb francesos, occitans, sards, napolitans, sicilians, grecs, aragonesos i turcs, havia d'acabar emprant també a la seva Crònica un únic "disistema" que aglutinés mots i locucions de tots aquests idiomes. Tanmateix, sempre escriu en un català impecable, això que no passa quan el nostre presumpte mercader italià es posa a navegar i a escriure, perquè, increïblement, refon totes les parles en una de sola i crea una nova llengua, més digna d'estudi de psiquiatres que no pas de lingüistes. Hi ha una explicació racional: no fou En Vespuche –com ja hem vist– l'únic escriptor dels seus textos, sinó que hi intervingueren, a més a més, els seus traductors i censors, amb la clara intencionalitat política de despersonalitzar-lo lingüísticament i nacionalment.\nTant per En Baccaria com per En Formisano, En Vespuche emprava també alguns girs i mots que només comencem a trobar a partir dels textos del mateix Cristòfor Colom. Segons En Formisano, "la seva llengua devia ser més aviat aquest espanyol ple d'italianismes i lusismes que caracteritza els escrits d'En Colom". O bé: "No es tracta només d'hispanismes, sinó de colombinismes". De la qual cosa en podem inferir que tant En Colom com En Vespuche participaven d'un mateix pòsit lingüístic, que, segons es desprèn de tots els predits analistes, no era l'italià.\nPer la Consuelo Varela, en l'espanyol escrit del Descobridor hi ha "portuguesismes i catalanismes clars", mentre que, per contra, "l'argot mariner castellà amb prou feines apareix en el seu lèxic". En aquest sentit, ha assenyalat també En Joaquín Arce, en un estudi lingüístic que féu al pròleg de la seva edició del Diari de Bord d'En Colom, que, en aquest text tampoc "no es donen italianismes sintàctics". A més, com que ara sabem per diversíssims estudis, i sobretot pel llibre d'En Nito Verdera, Cristóbal Colón, catalanoparlante, que els tecnicismes nàutics d'En Colom provenen quasi totalment i exclusivament del català, no és gens abstrús deduir-ne que els d'En Vespuche també.\nUn cop d'ull acurat als seus textos ens ho evidencia a bastament. Són catalanismes declarats els mots cavriuoli (corzo, en espanyol), lupi cervieri (esp., lobo cerval), dani (gamo), surgere (fondear), costa brava e senza abrigo (esp., neologisme), a barlovento (1a doc. C. Colom), giunchi (1a doc. esp. 1525), a circa di (cerca de), giunto con (junto a), stare ferito, stare mal ferito (herido), aliggiare (aliviar), arrivare (llegar), commetere la costa (tentar la costa), corrersi (dirigirse), esgottare (agotar, desgotar), sozobrare, terra adentro, istorach, sforzo, folgare, formoso, resto rogando a Dio, Calis (Cádiz), mal forate (mal horadadas), Christophal Colombo, almanach, acio che, veggo tener l'un polo e l'altro, i moltíssims d'altres que un estudi detallat i minuciós, fet amb rigor, posaria de relleu amb una gran claredat.\nUn florentí que coneix Catalunya sense haver-hi estat mai\n¿D'on li venien aquests tics catalans al florentí Vespuche, que, segons la història que ens n'arriba, mai no va posar els peus a Catalunya? La primera que vaig advertir va ser en una de les seves cartes –que En Roberto Levillier considera datada al 1502–, per la qual som assabentats que En Vespuche en observar al Nou Món les arracades que porten els nadius a les orelles, ens les descriu com "pedres d'alabastre verd i blanc, que són llargues de mig pam i grosses com una pruna catalana". Amb la qual cosa sabem que aquest cosmògraf coneixia Catalunya d'abans de 1502. D'altra banda, per les declaracions que féu ell mateix, el dijous, 11 de juliol de 1510, al Plet sobre la successió en possessió de l'Estat i Majoratge de Veragua, Marquesat de Jamaïca i Almirallatge de les Índes que fundà En Cristòfor Colom, som sabedors que "conegué el dit senyor Cristòfor Colom, almirall major que fou de les dites Índies, difunt, que santa glòria tingui, pot fer uns vint-i-cinc anys". És a dir, vers el 1485: una data en què ni En Colom era a Florència, ni el florentí Vespuche als regnes hispànics, perquè els seus biògrafs ens diuen que s'instal·là a Sevilla al 1492. Ara bé: de conformitat amb el que ens especifica el Pare Casaus a la Història de les Índies, En Colom visqué a la Cort durant set anys, d'ençà de 1485 fins al 1492. Em sembla, per tant, del tot congruent avançar que deuria haver estat aquí on s'haurien d'haver conegut. Amb tot, com que En Vespuche no es naturalitzarà castellà fins al 24 d'abril de 1505, però com que, almenys, des de 1497, estigué al servei dels reis d'Espanya, amb càrrecs públics que, segons les lleis de l'època, no es podien haver atorgat mai a un estranger, això voldria dir que el tal Vespuche, havia de ser un súbdit d'algun estat de la Monarquia Catalana. I que, consegüentment, la Cort al·ludida com a lloc de trobada entre ell i En Colom havia de ser, així mateix, la catalana. Ara, amb les noves recerques a la mà sobre la censura; havent ja estat identificat el poble inexistent de "Palos de Moguer" amb l'empordanès de Pals; havent estat trobats, en aquesta vila de Pals, sol·lícitament documentats En Vicenç i l'Alfons Yàñez Pinson i En Pero Vasques de Saavedra, amb qui En Colom organitzarà els preparatius del seu viatge descobridor; tenint-ne la corresponent identificació gràfica pel gravat de la portada de la Historia General de los Hechos de los Castellanos, de l'Antonio de Herrera, de 1601; essent ara conscients que En Colom, en sortir de Portugal, no anà al monestir andalús de La Ràbida, com assegura En Rumeu de Armas, en dir-nos que "l'estada en el monestir franciscà, el lliurament del fillol als frares –com si aquella casa de religiosos fos un orfenat– i la permanència d'En Dídac en el cenobi per espai d'uns quants anys, no té cap mena de fonament"; i sabent, per contra, per l'Andrés Bernáldez, que vingué a Catalunya –puix ens diu que "s'estava en aquesta terra", on els reis negociaven la restitució de Perpinyà i les fortaleses del comtat del Rosselló–, és del tot preclar afirmar que a l'any 1485 En Vespuche conegué En Colom en terres catalanes. I, per això mateix, no se'ns fa, ara, gens estrany, que quan En Colom tornà de descobrir el Nou Món a Barcelona, el 3 d'abril de 1493, En Vespuche fos a la ciutat comtal i que, aquí, es tornessin a trobar.\nTambé pel Testament, de 9 d'abril de 1511, sabem que el nostre cosmògraf tenia béns mobles, no només a Castella, sinó "en aquests regnes i senyorius d'Espanya", que ara ja podem identificar amb els regnes de la Monarquia Catalana.\nSi a això hi afegim que en la seva darrera voluntat hi fa esment d'En Joan de la Cossa, d'un tal Pere Mill, un Alfaro, un Gonçal Martell, un Joan d'Urrea (tots ells, pels seus cognoms, d'indubtable nissaga catalana) i d'En "Silvestre Pérez, català", les seves connexions amb Catalunya sobrepassen ara la mera anècdota. Segons la Consuelo Varela, "la relació que d'antic l'unia a En Joan de la Cossa" és la causa que En Vespuche pagui un deute a la dona d'aquest.\nPel que fa a En Cossa, tot i que generalment se'l considera de Santander i, en d'altres fonts se l'anomena "Juan Vizcaíno", se'l fa gallec, natural de Cartagena o s'afirma que és "veí del Port de Santa Maria", a Andalusia, ni s'ha pogut trobar mai la partida de naixement que ho corrobori ni se'n sap res amb anterioritat a la descoberta d'Amèrica; cosa que sobta moltíssim perquè el Pare Cases ens diu que "fou un dels principals en aquell temps" i que "vingué amb l'Almirall quan van descobrir aquesta illa [de Santo Domingo], i després va anar també amb ell en el descobriment de les illes de Cuba i Jamaïca". Altrament, les contradiccions trabades a la seva biografia i entre els seus coneixements nàutics, han fet observar En Martínez Hidalgo, que recull el parer d'altres americanistes majors, que aquest mariner cantàbric "és un personatge diferent del cèlebre cartògraf d'idèntic nom". Ara bé: com que alguns documents l'anomenen "Juan de la Cossa" i és pintat amb barretina al retrat que es conserva al Museu Naval de Madrid, no és gens agosarada la seva identificació amb En Joan Cossa.\nAquest militar es troba documentadíssim a Catalunya durant la Guerra Civil, entre 1466 i 1472, com a Governador de Provença i capità del Rei Renat, quan aquest fou Senyor dels catalans. Germà d'En Gaspar Cossa, comte de Troia i Gran Senescal de Provença. En Martínez Ferrando ens consigna que "es va fer tan famós per la seva conducta tan arrogant a l'Empordà" i que ambdós germans "eren personatges de l'absoluta confiança d'En Renat i del Primogènit" Joan de Calàbria. En Jaume Çafont, en el seu Dietari dels fets d'aquella guerra, ens assabenta que En Gaspar Cossa, capità també del rei Renat, s'estava a la vila de Castelló d'Empúries. Per aquesta raó –per la seva evidentíssima vinculació amb la direcció de la causa revolucionària catalana– no és d'estranyar que s'hagi esborrat el seu nom a la quasi totalitat de cròniques del primer viatge colombí. Com ens diu En Ballesteros Beretta, "cap dels cronistes no esmenta, entre els tripulants del primer viatge, En Joan de la Cossa. Falta el seu nom en Las Casas, Oviedo, Pere Màrtir d'Angleria, Ferran Colom i en Gómara. L'Herrera tampoc no se'n recorda. En Colom, al seu Diari, l'al·ludeix, però sense anomenar-lo".\nA més a més, i des un altre caient, En Julio Rey Pastor i l'Ernesto García Camarero, al seu llibre sobre La cartografía mallorquina, en parlar-nos del trasllat d'aquesta ciència nàutica a Sevilla, objectiven que "el pas de l'escola de Mallorca que acaba, a la de Sevilla que comença, el marca clarament i nítida la carta d'En Joan de la Cossa, que, conservant encara moltes característiques d'aquella escola, li està reservat el privilegi de començar la representació cartogràfica d'Amèrica". I hi tornen a insistir, assegurant que "aquesta escola geogràfica iniciada per En Joan de la Cossa" és la "successora remota de la gloriosa cartografia mallorquina". Conformement, la Belén Rivera Novo i la Luisa Martín-Merás, al seu llibre Cuatro de siglos de cartografía en América, detallen encara més aquesta influència catalana en el mapa d'En Cossa. En parlar-nos del mapamundi, afirmen que "a la part més estreta, o coll del pergamí, hi ha dibuixat un Sant Cristòfol amb el Nen, en la línia dels portulans mallorquins". I, encara, ens assenyalen que hi ha "una bella estampa de la Verge amb el Nen dins d'una rosa dels vents enmig de l'oceà". Però, tal com elles mateixes reconeixen, que "les decoracions religioses apareixen per primer cop a la carta portulana d'En Jaume Bertran de 1489, que es troba a la Biblioteca Marucelliana de Florència", la qual "està decorada amb la Verge i el Nen", és congruent detactar també aquí una altra influència cartogràfica catalana. Per acabar, que En Cossa decori el seu mapamundi amb una rosa dels vents, és un altre senyal català. Així ens ho corrobora En Josep Sureda al seu llibre Ramon Llull i l'origen de la cartografia mallorquina, puix ens afirma que "un altre dels milloraments experimentats per la brúixola en aquesta època [segle XIV], fou l'acoblament de la rosa dels vents a l'instrument, millora que ha arribat fins a les brúixoles del nostre temps, si bé en una forma modificada. La rosa dels vents fou introduïda així mateix en les cartes de navegar; sembla que el primer cartògraf que posà aquesta novetat a les cartes de navegar fou [En] Cresques, en son Atlas; dibuixà una rosa de vuit vents, o sigui els vents que [En] Llull en diu naturals, i li donà un sentit estrictament funcional". Per això mateix, talment el mapamundi d'En Cossa, tenen roses dels vents les cartes nàutiques dels catalans Jaume Bertran, de 1482; Joan Salvat, de 1533; Bartomeu Olives, de 1538 o l'anònima, que es conserva a l'Arxiu Capitular de la Catedral de Barcelona, feta a la primera meitat del XVI. Amb totes les quals coses queda palès que la "influència mallorquina" que arrossega En Joan de la Cossa –d'acord amb En Rey Pastor i En García Camarero, d'una banda, i la Belén Rivera i la Luisa Martín-Merás, de l'altra–, només li podia haver pervingut per raó dels seus més de trenta anys d'estada a Catalunya.\nPer tant, aquesta "antiga relació" –que diu la Varela– entre En Vespuche i En Joan de la Cossa s'ha de situar, de tot en totes, en terres catalanes i, especialment, al llarg dels darrers anys de la Guerra Civil. Ara, atès que En Cristòfor Colom, com ell mateix ens exposa, també serví de capità al rei Renat, és molt possible que, per això mateix, el Descobridor tingués En Vespuche com a íntim amic i que li oferís un lloc al seu servei com la seva mà dreta en matèria cosmogràfica.\nAixí, en una carta de l'Almirall Colom al seu fill Jaume (o Dídac), datada el 5 de febrer de 1505, li diu: "He parlat amb Amérigo Vespuchi, portador d'aquesta, el qual ve aquí cridat sobre coses de navegació. Ell sempre ha tingut desig de plaure'm; és home de molt de bé; la fortuna li ha estat contrària com a molts altres. Els seus treballs no li han aprofitat tant com la raó requereix; ell ve per mi i desitja moltíssim de fer cosa que redundi al meu bé, si és a les seves mans [...]. Ve determinat a fer per mi tot el que a ell fos possible. Vegeu en què pot aprofitar i treballeu-hi".\nConseqüentment, és evident que En Colom coneix el passat recent d'En Vespuche i que, en virtut d'aquest, el té en molt bona consideració i li assigna una feina de confiança al seu servei. Des d'aquest caient també ho ha vist la Consuelo Varela, per la qual "el to amb què En Colom anomena l'Américo, quan poc abans de morir escriu al seu fill Jaume, no en deixa cap dubte: la seva relació era entranyable".\nQuin podia haver estat aquest passat que li mereixés la confiança incondicional d'En Colom? Atesos els seus catalanismes lèxics i sintàctics, el seu coneixement de Catalunya, el fet d'estar al servei d'un català, la seva amistat amb En Joan Cossa; atès el seu càrrec mariner a les ordres del rei Ferran, sobretot quan aquest fou únicament i exclusiva rei dels estats catalans; i atès que tant ell com el seu nebot Joan són anomenats en certs documents amb el tractament català de "micer", només es podia tractar –com ja he sobreevidenciat a bastament– d'un passat català. Per això, quan algun gravat d'època el pinta a dalt d'una nau, o davant d'unes naus, exercint les seves funcions de cosmògraf i mariner, aquestes acostumen a anar ornamentades amb la bandera de la Creu de Sant Jordi o amb les barres catalanes.\nUn cas significatiu és el que ens descriu En Theodor de Bry a la seva Part Onzena de les Índies Orientals, editada a Oppenheim al 1618, atès que, tot i indicar-nos que ens parlarà dels "dos viatges de l'Américo Vespuche a l'est de l'Índia per ordre del rei Manuel de Portugal, a l'any 1501", al gravat corresponent que il·lustra el text, hom hi pot veure amb nitidesa absoluta que les naus duen les banderes de les creus de Sant Andreu –pròpia de la monarquia hispana dels Àustria– i de Sant Jordi. I que llurs gallardets són barrats amb dos, tres o quatre pals; cosa que indica que, sota cap concepte, no es podia tractar d'una expedició portuguesa.\nPer llegir la continuació d'aquest estudi feu clic al següent enllaç:\n"Américo Vespuche era un Despuig. Segona part de l'estudi d'en Jordi Bilbeny"\nPerdó, he dit les Índies i volia dir evidentment l'Índia asiàtica. En Pere de Coïmbra devia arribar per via terrestre al Ganges i més avall i devia pensar que voltant Àfrica per mar podria comerciar directament amb l'Índia. I per preparar les expedicions marines es va fer assessorar per cosmògrafs mallorquins. Amic mallorquí, et recomano la lectura del llibre d'en Pep Mayolas La Princesa a l'Exili, una biografia de Felipa de Portugal,\nL'escola cartogràfica mallorquina va tenir una importància immensa fonamental en les navegacions dels catalans per la Mediterrània, Nord d'Âfrica fins a l'Equador, tot el litoral europeu occidental fins a l'Àrtic. I se'n van aprofitar els portuguesos. Sobretot partir de Pere de Portugal casat amb Isabel d'Urgell -filla de Jaume d'Urgell el Dissortat- Fou aquest Pere de Portugal -un home enormement inquiet cultíssim, viatger, que va arribar segurament per terra finns a les ïndies- qui va endegar les exploracions marineres per Àfrica. No pas Enric el Navegant a Sagres, que és un altre mite. La seva filla Felipa de Coïmbra i Urgell es va casar amb Joan Cristòfor Colom i Bertran de Barcelona i van tenir si més no un fill Ferran Colom i Coïmbra que va tenir la biblioteca més impressionant de la seva època. I estava a Barcelona. Posteriorment va ésser traslladada a Sevilla, on roman mig expurgada i oblidada. Naturalment, tots els llibres en català hi han desaparegut. És impossible entendre la cartografia moderna -l'escola holandesa i l'escola francesa del XVI- sense conèixer l'Escola Cartogràfica Mallorquina. Podria ser que n'Amèric Despuig fos mallorquí. En tot cas, ho era el cardenal noble n'Antoni Despuig, el qual conservava el mapa d'en Gabriel de Vallseca que havia comprat el seu avantpassat Amèric Despuig tres segles enrere. Ara, aquest mapa es conserva al museu marítim de Barcelona. El cognom Despuig sembla, efectivament, mallorqí a primera vista: De + es + Puig, que en la resta de parlars seria Delpuig -sense l'article salat- Ara bé, el parlar salat estava estès també en tota la costa de catalana fins més avall de Tarragona. Salou, per exemple, que vol dir l'Alou o la serra de Collserola barcelonina: col de l'erola o Sant Joan Despí -Sant Joan del Pi- o sant Just Desvern -Sant Just del Vern-\nGuillem d'Efak publicà EL REGNE ENMIG DEL MAR. Al poema LES ANTIGUES BARQUES diu: Si volies mapes els feien aquí! En Jafuda Quesques era mallorquí! Ho era en Colom, també n'Aimeric (Despuig o Vespuccio? d'això jo me'n ric!)...


Apartment Saransk Saransk Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 134 allotjaments a Saransk.\nul. Mordovskaya, dom-4, Saransk Centre, Saransk, Rússia, 430000 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Saransk, no busqui més enllà de Apartment Saransk. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Apartment Saransk asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, ascensor, àrea de fumadors.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartment Saransk la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Saransk.


L”Otello’ de Verdi tanca temporada a l’Òpera de Bilbao – Llegir en cas d'incendi\nMarco Berti va demostrar tenir capacitats per a interpretar l'Otello, rol escrit per a un 'tenore di forza'\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t26/05/2015\nGiuseppe Verdi i el seu amic i llibretista Arrigo Boito van posar en els seus inicis el nom provisional de Iago a la seva òpera Otello per dos motius: primer, perquè el 1816 Rossini havia estrenat el seu Otello amb força èxit i encara es representava a Itàlia; segon, perquè el personatge de Iago va captivar Verdi i en va fer una creació magistral, sent el personatge en el qual recau tot el pes de l’obra per les seves maquinacions perverses.\nEl rol principal està reservat per als mes grans: Otello, el general venecià d’origen moro, està escrit per a un tenore di forza, una veu molt gran que ha de basar-se en una gran resistència per a superar les dificultats del rol. Al Palacio Euskalduna de Bilbao, Marco Berti va demostrar tenir capacitats per a interpretar aquest paper, tot i que la seva resistència va començar a defallir al duo final del segon acte. Com a innocent esposa d’Otello, la soprano Lianna Haroutounian va fer seva a Desdemona amb una veu angelical, quan sap que Otello l’assassinarà i resa el famós Ave Maria que va glaçar a molts dels assistents. Un dels tres grans rols per a la corda de baríton que Verdi va escriure és, sens dubte, Iago: cal mes intel·ligència que veu, cada frase i cada accent s’han de matissar per ser creïble. El jove Juan Jesús Rodríguez va realitzar una bona creació del malèfic Iago i si segueix pel bon camí, pot esdevenir un gran baríton verdià.\nTots els personatges secundaris van rodar al bon nivell al que ens tenen acostumats a l’Òpera de Bilbao, sobretot en Vicenç Esteve com Roderigo i Jon Plazaola en el vistós rol de Cassio. Llàstima, però, de la poc agraciada veu de Iosu Yeregui, que va estar totalment fora de lloc com Lodovico. El cor va fer un bon esforç en omplir la sala amb un cant homogeni sabent estar en cada escena, que en aquesta òpera te força intervencions. El director Riccardo Frizza va estar bé en diversos moments però amb poques idees en molts altres, la seva direcció es pot titllar de descafeïnada; no hi va imprimir la força que necessita aquesta partitura en moltes parts. La posada en escena, de caire clàssic, va fer fàcil la comprensió de l’obra i cal destacar l’excel·lent vestuari de Lorenzo Caprile. Amb aquest títol acaben la temporada a Bilbao i encaren la recta final del seu projecte tutto Verdi. Desitjo trobar mes encerts en el seu proper Don Carlos versió francesa en cinc actes, un repte més gran que aquest Otello que segur serà reeixit amb més encerts.\nOtello / Giuseppe Verdi / Palacio Euskalduna de Bilbao / Orquestra simfònica de Bilbao / Cor de l’òpera de Bilbao / Director musical: Riccardo Frizza / Direcció del cor: Boris Dujin / Intèrprets: Marco Berti, Lianna Haroutounian, Juan Jesús Rodríguez, Jon Plazaola, Vicenç Esteve, Iosu Yeregui, Maria Jose Suarez, Federico Sacchi i David Aguayo / Direcció d’escena: Ignacio Garcia\nBilbaoBoris DujinDavid AguayoFederico SacchiGiuseppe VerdiIgnacio GarciaIosu YereguiJon PlazaolaJuan Jesús RodríguezLianna HaroutounianMarco BertiMaria Jose SuarezMúsica clàssicaÒperaPalacio Euskalduna de BilbaoPol AvinyóRiccardo FrizzaVicenç EsteveWilliam Shakespeare\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t- Mai 25, 2015\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t- Mai 28, 2015


Les jugades de VAR que reclama Koeman després del penal xiulat al Reial Madrid\nBarcelona. Dissabte, 24 de Octubre 2020. 20:07\nActualitzat: Dissabte, 24 de Octubre 2020. 20:27\nRonald Koeman ha comparegut en roda de premsa enfadadíssim amb l'actuació del VAR, per al tècnic holandès el gran culpable de la derrota del Barça en el Clàssic contra el Reial Madrid. "No és penal. Li he dit a l'àrbitre que tant de bo em puguin explicar un dia el tema del VAR. El VAR només ha entrat en contra del Barça. Ni en el penal a Messi, ni en les dues vermelles de Getafe... La meva pregunta és per què només hi ha VAR en contra el Barça", ha manifestat Koeman. I no li falta raó.\nLa dubtosíssima expulsió de Lenglet contra el Celta\nDesprés d'una victòria plàcida i sense polèmiques contra el Vilarreal, el Barça va visitar el Celta, un partit que amb 0-1 se'ls va complicar moltíssim als blaugrana per una decisió de l'àrbitre Del Cerro Grande, que va expulsar Lenglet en considerar que el central francès havia deixat anar el braç. Segona groga i al carrer.\nLa decisió, molt dubtosa, no va poder ser revisada pel VAR, en ser només groga, encara que ja va començar a enutjar Koeman i els jugadors. Per sort, el Barça es va sobreposar i es va acabar emportant els tres punts de Vigo.\nJornada 3 del Barcelona:\nEl Barcelona va empatar en un partit molt igualat vs el Sevilla i hi va haver 1 jugada polèmica. pic.twitter.com/rRFzJ7v9Er\n— SaldoArbitralSantander (@ArbitralSaldo) October 20, 2020\nEl penal de Diego Carlos a Messi en el Barça-Sevilla\nLa primera decisió polèmica que Koeman ha recordat avui per denunciar un tracte discriminatori del VAR es va produir en el partit Barça-Sevilla. Amb 1-1 al marcador i ja en el temps de descompte, Messi es va internar en l'àrea i Diego Carlos el va fer caure.\nSi bé és cert que el central va tocar la pilota, després va trepitjar Messi. Gil Manzano, àrbitre del duel, ni va xiular penal ni va rebre cap avís del VAR perquè, com a mínim, revisés l'acció. "Ha estat penal. Malgrat haver-hi VAR han decidit no xiular-lo", va afirmar després del partit Koeman.\nNyom no va dubtar en aturar els jugadors blaugrana a base de faltes en el partit Getafe-Barça del cap de setmana passat / EFE\nLa no expulsió de Nyom i la permissivitat al joc subterrani del Getafe\nI els decibels encara van augmentar més en el duel del cap de setmana passat a Getafe. El Barça va perdre en un partit resolt per un penal clar de De Jong, però també per la permissivitat de Soto Grande davant del joc subterrani del conjunt de Bordalás, que no va dubtar en parar el Barça a base de faltes.\nKoeman es va queixar per la falta de targetes davant de la reiteració d'entrades dels jugadors del Getafe, però sobretot per la no expulsió de Nyom després d'un cop de colze a Messi, una acció que el VAR hauria d'haver rearbitrat, però que va acabar en l'oblit. "No sé per a què hi ha VAR. Segons la meva opinió hi ha hagut faltes molt perilloses", va afirmar Koeman a la sala de premsa del Coliseum Alfonso Pérez. El tècnic, a més, va denunciar que Nyom li havia dit coses molt lletges. "El primer que li he dit és que Nyom m'ha demostrat falta de respecte i m'ha dit dos o tres vegades coses molt lletges. Li he dit a Bordalás que parli amb el seu jugador".\nEl VAR tampoc no va veure aquest penal de Casemiro sobre Messi, pic.twitter.com/sFlNK2CSUm\n— Mort a la caverna (@_ramallets) October 24, 2020\nEl possible penal de Casemiro a Messi\nL'última jugada que ha reclamat Koeman per justificar la discriminació que està rebent el Barça per part del VAR en aquest inici de lliga s'ha produït en el Clàssic contra el Reial Madrid. Amb 1-2 al marcador i després de la polèmica pel penal xiulat de Lenglet a Ramos, Messi ha caigut dins de l'àrea després d'una entrada de Casemiro, que a més tenia groga.\nSi bé és cert que el brasiler toca lleugerament la pilota, després li fa la traveta a Messi. Possiblement no sigui penal, però l'àrbitre ni tan sols ha esperat que el VAR revisés l'acció amb deteniment.\nEl Clàssic Zidane tira pilotes fora amb el penal del Clàssic: "No parlo mai dels àrbitres" Bernat Aguilar


L'AMPA del CEIP Emilio Lluch de Nàquera reclama una educació pública de qualitat - Noticias CAMP DE TURIA\nL’Associació de Mares i Pares d’Alumnes (AMPA) del CEIP Emilio Lluch de Nàquera va tornar a convocar fa uns dies a les famílies d’aquest centre, en una nova actuació de protesta que va tindre lloc aquest dimecres, 25 d’abril.\nLa finalitat d’aquesta acció era demostrar que la mobilització està en marxa per a reclamar una educació pública de qualitat. Segons comenten alguns pares “vam perdre la paciència: sense data de lliurament no hi haurà treva”.\nLes mares i pares han volgut així recordar-li als governants actuals de la Generalitat Valenciana els compromisos que van adquirir amb la població de Nàquera, tal com plasmen en un comunicat de premsa.\nEn aquesta nota indiquen que l’obra d’ampliació es troba en aquest moment alentida a l’espera d’autorització per part de la Conselleria d’Educació.\nAjudats per les xiquetes i xiquets del centre, es van preparar pancartes, en les quals es podia llegir “No més Excuses”. També es va cmptar amb mini-samarretes i adhesius amb el hashtag # NàqueraColeYA.\nEls pares van aprofitar també per anunciar la pròxima convocatòria pública que serà el 5 de maig per recollir signatures, al marge d’altres iniciatives escrites dirigides a l’Administració per reclamar el que se’ls va prometre.


El foto parament continua donant excel·lents resultats d’imatges de fauna salvatge al Paisatge Protegit de la Desembocadura del riu Millars | Consorci Riu Millars\nEl Consorci gestor del Paisatge Protegit de la Desembocadura del riu Millars gestionat pels ajuntaments d’Almassora, Borriana, Vila-real, la Diputació de Castelló i la Generalitat Valenciana continua amb el procés d’inventariat de la fauna salvatge present al llarg dels 14 quilòmetres que conformen el curs fluvial protegit, des del pont de l’autovia CV-10 fins a la mateixa desembocadura del riu amb la Mediterrània. L’últim animal salvatge carnívor protegit que ha sigut immortalitzat per les càmeres del foto parament ha sigut una geneta (Genetta genetta). La guarderia rural del Consorci riu Millars ha aconseguit un xicotet fragment de vídeo en el tram alt del Paisatge Protegit d’un exemplar d’este mamífer carnívor. Aquesta guarderia realitza un seguiment detallat de la població de llúdries al llarg de tota la desembocadura. Precisament la geneta ha sigut gravada pel guarda Gonzalo Juan en la càmera de foto parament preparada per a obtenir imatges de les llúdries. Aquesta espècie ja era coneguda a l’espai protegit per diverses fotografies aconseguides en altres ubicacions del riu en els darrers 5 anys.\nVídeo del fotoparament on es pot veure una geneta\nCal apuntar que les genetes són animals molt complicats de veure per la seua prudència, perquè sol habitar zones denses i arbrades i sobretot perquè és un animal crepuscular i nocturn. No es tracta ni de cap gat i tampoc un felí, ja que pertany a la família dels vivèrrids, un carnívor distribuït principalment per Àfrica i sud d’Àsia. És un carnívor de cos estilitzat amb un tret ben característic com és la cua anellada de colors negre i gris. No existeixen registres d’ossos fòssils de geneta al Plistocè, per tant, és probable que aquest animal fóra introduït a la península Ibèrica durant la invasió àrab. Les genetes són animals associats als boscos ben conservats i amb bona presència de ratolins de camp, rèptils i insectes, els seus aliments favorits, per aquest motiu és una bona notícia l’aparició, novament, d’una geneta al Paisatge Protegit de la Desembocadura del riu Millars, ja que demostra que l’ecosistema fluvial reuneix unes condicions favorables d’aliment, tranquil·litat i bona cobertura del bosc de ribera. Amb la presència d’aquesta fauna també es constata la idoneïtat d’un curs fluvial com és el Millars, concretament els darrers 14 quilòmetres protegits com a un excel·lent corredor biològic que connecta la zona de l’interior amb la zona costanera, un lloc per on la fauna es mou tranquil·lament sense que haja de patir atropellaments i altres interaccions amb les perilloses infraestructures.\nCinc anys de foto parament al Paisatge Protegit de la Desembocadura del riu Millars\nEl foto parament és una tècnica audiovisual que captura imatges fixes o en moviment de la fauna salvatge. El seu funcionament és senzill, la càmera incorpora un detector de moviment infraroig que activa el disparador de la càmera en detectar la presència dels animals. Molts mamífers carnívors com les genetes, els teixons, les raboses, les llúdries i fins i tot els porcs senglars tenen hàbits nocturns per la qual cosa la seua observació i seguiment són bastant complicats. Abans d’iniciar aquesta tècnica la presència de la fauna era estudiada per la guarderia rural per mitjà dels rastres que deixen en la natura com són les petjades, les defecacions o altres senyals. En els darrers cinc anys el foto parament ha permés constatar la presència d’un bon catàleg de mamífers carnívors. Aquesta tècnica utilitzada sota la supervisió de la Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana, es va començar a usar l’any 2015 des del descobriment de les primeres empremtes de llúdria al tram baix del riu Millars. El foto parament va aconseguir les primeres imatges d’aquest extraordinari carnívor aquàtic a la desembocadura del riu i ara se sumen altres com són les genetes, les fagines, les raboses, els porcs senglars i altres exòtics com són els visons americans.


El Consorci de Residus i Energia guanya l'iglú verd 2021\nEl Consorci de Residus i Energia de Menorca ha rebut avui el guardó Iglú Verd d'Ecovidrio després de superar xifres de recollida selectiva de vidre al sector HORECA durant la campanya Moviment Banderes Verdes que ha tingut lloc durant els mesos d'estiu del 2021.\nEcovidrio, l'entitat sense ànim de lucre encarregada de la gestió del reciclatge dels residus d'envasos de vidre a Espanya, i el Govern Balear han reconegut avui en un acte celebrat a Palma els ajuntaments i consorcis premiats a la campanya. Concretament, el CREM s'ha situat segon al rànquing de municipis participants amb millors resultats durant la campanya estival de conscienciació i reciclatge de vidre. El municipi eivissenc de Sant Antoni de Portmany ha estat el guanyador de la campanya amb la millor puntuació.\nEl lliurament de la Bandera Verda i dels Iglús Verds són la culminació a una campanya intensiva que ha tingut lloc els mesos d'estiu i que tenia per objecte empènyer la recuperació verda, reconeixent l'esforç de l'hostaleria local pel reciclatge d'envasos de vidre en temporada alta i l'activisme dels consistoris per sensibilitzar els ciutadans i visitants.\nEn un context marcat per la recuperació de la pandèmia i la necessitat d'una transició verda, el Moviment Banderes Verdes ha comptat amb la participació de 20 municipis de les Balears i més de 2.200 establiments hostalers locals. Tots han disputat la Bandera Verda que ostentava Palma (guanyador de l'edició 2019) i que ara mereix el municipi eivissenc de Sant Antoni de Portmany.\nLa competició es basava en una metodologia de puntuació que pondera l'increment de la recollida selectiva durant el juliol i l'agost amb objectius específics per cada població, el nombre d'establiments hostalers que participen en la campanya i la participació dels ajuntaments per difondre la importància del reciclatge d'envasos de vidre als ciutadans. Per això, diversos dels Consells i municipis participants han rebut el guardó "Iglú verd" que reconeix l'increment en la recollida selectiva d'envasos de vidre i el compliment del repte establert per Ecovidrio.\nEls guardons s'han lliurat avui en un acte presidit per Sebastià Sansó, director general de Residus i Educació Ambiental de la Conselleria de Medi Ambient i Territori del Govern de les Illes Balears, i que ha comptat amb la presència de Josep Juaneda, president del Consorci de Residus i Energia de Menorca i Esteve Barceló, director insular de Medi Ambient del Consell Insular de Menorca, així com de diversos representants del Consell Insular de Formentera, Consell Insular d'Eivissa, Consell Insular de Mallorca, de representants dels municipis premiats i de Roberto Fuentes, gerent de zona d'Ecovidrio.\nLa campanya Banderes Verdes a Balears ha aconseguit incrementar la recollida un 52%, de mitjana, a les localitats participants fins a assolir un total de 7.386 tones d'envasos de residus d'envasos de vidre. El reciclatge d'aquest material i el seu ús com a primera matèria per fabricar nous envasos ha evitat l'emissió de 4.284 tones de CO2, equivalents a retirar de la circulació de 2.000 cotxes durant un any. Així mateix, s'ha aconseguit un estalvi energètic de 5.275 MWh i s'han evitat l'extracció de 8.863 tones de primeres matèries.\nDurant la campanya Banderes Verdes, Ecovidrio -en col·laboració amb els ens locals - va habilitar durant els mesos de juliol i agost als municipis participants uns 100 contenidors i va repartir gairebé 250 cubs adaptats a les necessitats dels professionals hostalers. Amb un equip humà desplegat per tota la zona, l'entitat va recórrer els establiments hotelers per informar de la campanya i fomentar-ne la participació.\nEn declaracions, Josep Juaneda, president del Consorci de Residus i Energia de Menorca, ha volgut remarcar que "la implicació del sector turístic, i en aquest cas específicament la restauració, és clau per dur a terme una gestió eficient i sostenible dels residus en el marc de la nostra reserva de biosfera."\nPer a Sebastià Sansó, director general de Residus i Educació Ambiental de la Conselleria de Medi Ambient i Territori del Govern de les Illes Balears: "aquest tipus d'iniciatives per incentivar la recollida selectiva, en aquest cas d'envasos de vidre, centrades en el sector HORECA a un territori tan turístic com el nostre, són imprescindibles per avançar en augmentar en quantitat i qualitat del material recollit a l'època de l'any de més generació."\nEn paraules de Roberto Fuentes, gerent de zona: "Que hostaleria, ciutadans i ajuntaments se sumin per fomentar un turisme sostenible i una recuperació verda del sector és tot un èxit; però que, a més, aconsegueixin incrementar les ràtios de recollida selectiva confirma el ple compromís de tots ells per la cura del medi ambient i l'impuls cap a l'economia circular."\nLes xifres a Menorca\nL'estiu és una etapa clau en el reciclatge de vidre a Menorca per la incidència del turisme i l'augment del consum. Durant aquest període es recicla una tercera part de tots els residus recuperats anualment. La campanya Moviment Banderes Verdes ha sumat aquest any a l'illa a 327 establiments hostalers. Pel que fa a la xifra de reciclatge assolida, durant els mesos que ha durat la campanya s'han reciclat a Menorca 982,42 tones de vidre.\nBanderes Verdes, un moviment per la recuperació verda\nAquest estiu, Banderes Verdes s'ha continuat consolidant com una de les iniciatives clau de l'aliança d'Ecovidrio amb l'hostaleria, en un context marcat pel començament de la recuperació del turisme després de la pandèmia i la necessitat d'una transició verda. A nivell nacional, un total de 127 municipis costaners, de cinc comunitats autònomes diferents (Catalunya, Balears, Comunitat Valenciana, Andalusia i Múrcia), han competit per aconseguir una de les vuit banderes verdes d'Ecovidrio, per la qual cosa han comptat amb la participació de més de 13.000 establiments hostalers.\nEn total, s'han recollit a través del contenidor verd 31.045 tones d'envasos de vidre, fet que suposa un 21% més que l'estiu passat. A més, i gràcies al reciclatge d'aquesta quantitat, s'ha evitat l'emissió de 18.006 tones de CO2, equivalents a retirar de circulació 8.407 cotxes durant un any. S'han estalviat 22.172 MWh d'energia i s'han evitat l'extracció de més de 37.254 tones de primeres matèries de la natura.


Un judici massa previsible La República\nUn judici massa previsible\nCom així ocorre que si escoltes les declaracions de les persones investigades o les contestacions que fan els o les testimonis que són cridats durant el judici sempre saps amb […]\nJoan Lladonet 10/03/2019\nCom així ocorre que si escoltes les declaracions de les persones investigades o les contestacions que fan els o les testimonis que són cridats durant el judici sempre saps amb gran aproximació què serà el que diran, segons la ideologia política de cadascun i de cadascuna? Per exemple, si jo crec que el dret a decidir és un dret fonamental i vaig veure per televisió, per exemple per TV3, el que passava el dia 20 de setembre de 2017, quan es feia un escorcoll a la conselleria d’Economia del conseller Junqueras. quan es va dir que hi havia una persona que feia aquesta recerca dins la Conselleria i que no podia sortir, no s’entenia per què passava això, ja que encara que hi hagués moltes persones congregades davant la Conselleria, les persones que podien dirigir aquella gent, tant si era el Sr. Sánchez com si era el Sr. Cuixart, en tot moment, intentaven calmar la gent, i aconseguien que fessin un passadís per si per allà volia passar qui fos sense problemes.\nHi ha una cosa clara. Segons la ideologia de cada persona es veuen els fets d’una manera diferent. Si ets partidari del dret a decidir és que la teva ideologia és independentista. Si no ets partidari del dret a decidir, tot el que es feia anava contra la llei, perquè la llei predica que no es pot prendre cap decisió que pugi suposar cap retall o separació del que tradicionalment i constitucionalment es diu Espanya. Així que si el fiscal vol demostrar la culpabilitat dels investigats, acusats de rebel·lió i sedició, ha d’intentar demostrar que hi va haver violència. Llavors les persones d’ideologia independentista, siguin investigades o testimonis, allà on hi havia 4, 5 o 20.000 persones manifestant-se, veuen totes aquestes persones exercint el dret que tenen a manifestar-se i protestar per qualsevol motiu que considerin alguna injustícia. Llavors els que creuen ideològicament que van contra la llei, observant la mateixa manifestació, veu uns milers de persones reunides tumultuàriament, i que estan disposades a actuar amb violència. Llavors aquestes persones certifiquen que hi va haver violència, quan les altres veuen una manifestació de gent que exerceix aquest dret de manera totalment pacífica. Tot això que em costa tant explicar no té altra causa més que el que s’està fent no és altra cosa que un judici polític.\nLlavors la fiscalia, l’advocacia de l’estat i l’acusació particular fan preguntes per intentar demostrar que hi va haver violència i els advocats defensors fan preguntes per demostrar que no n’hi va haver.\nAl final sembla que com més persones d’una o altra ideologia hi hagi, els fiscals i les diferents acusacions tendran més vots a favor de la seva idea. Serà per això que hi ha tants de policies i guàrdies civils? Un exemple del que intent dir, que no sé si me’n surt ha ocorregut aquesta darrera setmana. La secretària judicial que va acudir a escorcollar la conselleria d’Economia, clar, va tenir por i va haver de sortir per les teulades. Reclamava un helicòpter, perquè creia que els milers de persones que hi havia al carrer l’envestirien si sortia per la porta. És possible que hagués ocorregut tal desastre? Jo pens que de cap de les maneres. Que aquesta hipòtesi era totalment falsa, però podrà passar com a prova, ja que realment va sortir, de terrat en terrat, per un teatre del costat.\nUn altre cas ha estat el d’Enric Millo, que ha afirmat, que després de convocar-se el referèndum va existir un clima de violència a Catalunya, i també ha volgut suposar que hi havia hagut violència en aquestes concentracions, que ell diria tumultuàries, i clar, acusarà els possibles promotors, ja que les dues entitats principals que convocaven eren l’ANC i Òmnium Cultural, i, per tant, els responsables seran els respectius presidents, els quals ja han complit quasi un any i mig de presó, per haver-se dirigit a aquella massa de persones i haver-les aconsellat, primer, un comportament totalment pacifista, i en segon lloc, que se n’anassin a casa. Això suposaria la seva posada en llibertat automàtica. Per tant, són acusats d’haver promogut la violència. Ara es tracta de trobar molts de testimonis que ho certifiquin, perquè no es trobaran gravacions d’àudio que ho puguin demostrar. En resum, sembla massa un judici totalment previsible.


EL COMENTARI D'ALEIX PARISÉ\nAleix Parisé Editor del 'Tu diràs cap de setmana'\nActualitzada el 11-09-2020 10:07\nCiutadans de Catalunya, ja les tenim aquí: les eleccions del coronavirus, de la nova normalitat o de la represa, com vulgueu. El president número 41 de la història del Barça de la forma més estranya i mai vista en la història del club: es podrà votar durant dos dies i les urnes es posaran per tot Catalunya per evitar aglomeracions en plena pandèmia.\nQue consti que em sembla una molt bona mesura. Fins i tot, un punt innovadora. D’una banda, salva amb nota la crisi sanitària; i, de l’altra, no permet cap excusa al culé, cap excusa al soci per anar a votar. Tindran tot un cap de setmana per fer-ho i no s’hauran de desplaçar fins a les instal·lacions del Camp Nou.\nEspero que siguin les eleccions amb més participació de la història del Barça, perquè el club necessita l’opinió de tots els socis en un moment molt crític esportivament, com diu Bartomeu, però també institucionalment.\nAh, per cert. No sé si el president Bartomeu i la seva junta ho han fet expressament o no, però aquell cap de setmana de les eleccions, 20 i 21 de març del 2021, el Barça juga a Anoeta. Precisament, on el gener de 2015 Bartomeu va començar a gestar el seu mandat. Van perdre contra la Reial Societat, van fer fora Zubizarreta, van aconseguir que Messi i Luis Enrique es reconciliessin, i van guanyar el triplet. Anoeta va ser l’inici i també serà el final de Bartomeu.\n10-09-2020 20:31 FUTBOL\nEl Barça anuncia la data de les eleccions per a finals de març


GVA.ES: TECG - Al·legacions o aportació documental en els procediments sancionadors de la conselleria competent en matèria d'agricultura i medi ambient.\nPresentar tot tipus d'al·legacions en el si del procediment sancionador.\nLes persones físiques o jurídiques que tinguen la condició d'interessades en l'expedient sancionador, que hagen sigut assenyalades en aquest com a possibles responsables i estiguen interessades a presentar documentació en el si del procediment.\n- Ser persona física o jurídica assenyalada en l'expedient sancionador com a presumpta responsable, o, si és el cas, autoritzat administratiu o representant d'aquesta.\n- Els interessats que siguen persones jurídiques, en virtut de l'article 14.2 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, estan obligats a relacionar-se amb aquestes a través de mitjans electrònics, per la qual cosa la presentació de la documentació s'ha de fer electrònicament.\nS'ha de presentar l'escrit d'al·legacions i la documentació pertinent, si n'hi ha, per registre d'entrada en els llocs establits en la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, i preferentment en allò que fa referència a l'apartat anterior.\n1. Cal disposar de certificat electrònic reconegut per ACCV o DNI electrònic. Si es tracta de representant legal, cal estar donat d'alta en el Registre de representants.\n1. Cal fer clic en la icona superior "Tramitar amb certificat" d'aquesta mateixa pàgina, iniciar el tràmit de presentació d'al·legacions, que s'ha de signar electrònicament d'acord amb l'article 11.2 de la Llei 39/2015.\nPer a accedir de forma telemàtica, l'interessat ha de disposar de sistemes de signatura electrònica reconeguda o qualificada i avançada basats en certificats electrònics reconeguts o qualificats de signatura electrònica expedits per prestadors inclosos en la llista de confiança de prestadors de serveis de certificació. Entre aquests, els certificats emesos per l'Autoritat de Certificació de la Comunitat Valenciana (https://sede.gva.es/va/web/sede_electronica/sede_certificados), així com el sistema clave signatura per a les persones físiques. Si la realitza un representant legal, ha d'estar donat d'alta en el Registre de representants.\nLes persones obligades a relacionar-se amb la Generalitat a través de mitjans electrònics, en els termes de l'article 14 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú, així com les que, tot i que no estan obligades a fer-ho, opten per aquesta via, han de presentar la documentació telemàticament per mitjà de la seu electrònica de la Generalitat en l'URL següent: https://www.gva.es/va/inicio/procedimientos?id_proc=20742.\n- El número d'expedient és el que figura com a tal en l'acord d'iniciació i s'ha d'indicar en les comunicacions amb l'Administració.\n- Quan les persones interessades estiguen obligades a relacionar-se amb la Generalitat a través de mitjans electrònics, però es presente la documentació de forma presencial, es requeriran les persones interessades perquè la presenten electrònicament.\n- Els documents que s'annexen al tràmit telemàtic han d'estar signats electrònicament per les persones que, segons el tipus de document, siga procedent.\n- Els tràmits que es realitzen a través de la seu electrònica de la Generalitat, però que no arriben a registrar-se, es poden recuperar en un moment posterior per a acabar la presentació telemàtica accedint a l'àrea personal de la Generalitat des de l'apartat "Com va això meu"->"Sol·licituds en creació" (https://www.tramita.gva.es/cdc/login.html?idioma=va).


neixeralpius: NAIXEMENT DE CARLA\nNAIXEMENT DE CARLA\nTot va començar un 12 de maig, al matí vaig començar amb contraccions, s'apropava l'hora. Comptàvem amb l'ajuda de la Inma, amiga i llevadora del Pius que va acceptar per acompanyar-nos en la dilatació. Voliem que tot fos natural, donar temps a la Carla i respectar-la en el seu ritme.\nVam fer molt bon equip, el papa, la Inma, la Carla i el meu cos. Tots plegats vam aconseguir que jo aguantès bé les contraccions a casa, com no habia d'aguantar... La casa semblava un spa! Pilota, espelmetes, banyera, massatgets..., i sobre les 10 de la nit anavem a l'hospital.\nVam acabar de dilatar, i vam començar la feina d'ajudar a sortir a la nostra filla. Pero passades unes hores, la Inma va veure que no acabava de baixar... I a partir d'aquí vam haver de començar a medicar, havien passat moltes hores, estavem molt cansats... Ho vam intentar de moltes maneres, però la Carla no volia sortir.\nCap a les 11 del matí del dia 13, els ginecòlegs van decidir fer cesarea. Si que van passar moltes hores, però jo estic molt contenta de que aquesta fos la última opció. Vam lluitar molt per que el part fos natural. Però quan va sortir la Carla, amb 4'885kg vam entendre que els bebés són molt intel•ligents, i probablement ella ja sabia que no hi podria passar pel canal de part.\nTot i així, m'emporto un record fantàstic de tota la feina feta, de l'acompanyament meravellós de la Inma, de les bones decisions preses per l'equip de ginecòlegs i també de l'equip quirúrgic que tot i els meus dolors i els meus nervis van tenir molta paciència i em van tractar molt bé. Sens dubte el meu part va ser una barreja de part natural i cesarea necessària, pero sobre tot molt respectat. Moltes gràcies a tot l'equip de l'Hospital Pius de Valls.\nPublicado por Llevadores en 6:21


Visual i Plàstica 6è Primària 1r T\nÚltima descàrrega: 10/10/2021, 12:08 · Descàrregues totals: 142 · Mida: 20.4MB\nProposta didàctica pel primer trimestre de l’assignatura disponible per poder ser utilitzada per cada professor/a en el Moodle del seu centre, prèvia personalització i adaptació al projecte educatiu del centre.\nEn aquests materials disposeu d’indicacions per a la personalització i d’una guia didàctica docent que facilitarà la implementació del curs en la planificació de l’assignatura.\nAquests materials estan desenvolupats per professorat especialista de cada assignatura en el marc del pla d’educació digital de Catalunya i seguint el currículum establert.\nAquest curs ocupa més de 20Mb, els espais Moodle d'Àgora/Eix disposen d'un importador directe que no requereix fer cap descàrrega ni pujada de fitxers. En cas que el Moodle del vostre centre tingui limitat el tamany dels cursos a restaurar, podeu superar aquesta limitació fent la restauració del curs des del Drive de Google. Cal, doncs, que l'administrador del Moodle del centre configuri el Drive com a repositori d'arxius del Moodle. Per fer-ho pot seguir els passos indicats en aquesta PMF del Moodle d'Àgora.\nLluís Guzmán Pujol\nEV-Visual i plàstica\nFitxa creada per Administrador/a Alexandria - dilluns, 5 d’octubre 2020, 09:27\nDarrera modificació: dilluns, 5 d’octubre 2020, 09:27


El canvi d'horari pot afectar la salut\nAquesta matinada de dissabte 24 al diumenge 25 de març s'ha produït el canvi d'hora de primavera, els dies seran més llargs a l'avançar-els rellotges una hora (a les 2.00 seran les 3.00). Aquesta hora que perd l'organisme "pot provocar petits trastorns de salut, sobretot en el nostre ritme de vigília i somni", assenyala el doctor Eduard Estivill, que adverteix que aquest desajust del son no és generalitzat.\nDe fet, "només afecten transitòriament a petits grups de població", assenyala. Tot i això, el canvi horari d'estiu comporta més desajustos que el d'hivern ja que "el cos humà té menys dificultats per adaptar-se a un dia de 25 hores que a un de 23", afirma l'expert.\nEn aquest sentit, el doctor Francisco Valenzuela, neuròleg especialista en Trastorns del Son de l'Institut de Neurociències Avançades de Madrid (INEAMAD) de l'Hospital La nostra Senyora del Rosari, afegeix que són els nens, els majors de 50 anys i les persones afectades per alguna demència els menys tolerants al canvi.\n"El que en adolescents i persones de fins a 50 anys sanes pot ser un període d'adaptació de 2 a 3 dies, en persones amb demència, nens i grans pot durar entre 7 i 10 dies", aclareix el neuròleg. En el cas dels nens el motiu és que són més sensibles a aquest canvi horari, encara que en aquest cas es deu al fet que el seu sistema de cicle son-vigília està més immadur; per als altres dos casos, argumenta que el motiu en aquests casos és que la producció de melatonina -substància natural del cos que determina el cicle son-vigilia- disminueix amb l'edat i amb algunes patologia.\nADAPTAR-SE AL NOU HORARI\nNo es tracta d'un problema que hagi de causar grans problemes a l'organisme, en tots els casos seran simptomàtics i, segons els expert, en el pitjor dels casos pot arribar a durar fins a dues setmanes.\nEntre els trastorns que ocasiona dormir una hora menys i adaptar-nos al nou horari, els experts recorden que és possible que es pateixi fatiga; malestar general i gastrointestinal o micció freqüent; irritabilitat; dificultat de la concentració i disminució de l'atenció; ansietat que pot desencadenar en una alteració en la funcionalitat diürna; dificultat per agafar el son i excessiva somnolència diürna.\nMANTENIR UNA BONA HIGIENE DEL SON\nPer minimitzar-ne els efectes, el doctor Estivill aconsella un canvi esglaonat de rutines dels dies abans, "realitzar un ajust gradual, d'aproximadament 15 minuts al dia durant els 4 dies previs al canvi horari, perquè aquest sigui imperceptible".\nQuan no és possible canviar les rutines amb antelació, el doctor Valenzuela aconsella "mantenir una bona higiene del son, evitant les migdiades encara que siguin de curta durada i minimitzant o evitant la ingesta de cafeïna o alcohol i la pràctica d'exercici durant les hores prèvies al inici del son ", i, si és possible," practicar tècniques de relaxació abans de ficar-nos al llit ".\nPer agafar el son, cal que el cervell tingui almenys dues hores de desconnexió, de manera que es recomana no fer servir les xarxes socials (WhatsApp, Facebook o Twitter) dues hores abans d'anar a dormir. A més, es recomana mantenir un entorn adequat per dormir, amb bona ventilació, eliminar el soroll i dormir sense la llum a l'habitació; i sopar unes dues hores abans d'anar a dormir i evitant greixos, fregits i menjars amb moltes proteïnes.\nValenzuela destaca que la llum és també un factor determinant en aquest procés. L'increment d'hores de llum provoca que els horaris de aixecar-se i anar a dormir variïn, el que altera l'estabilitat del nostre organisme. Per això l'anomenada "teràpia lumínica" pot ajudar a contrarestar els efectes d'aquest canvi d'horari. Segons assenyala, només cal exposar-se a la llum durant les hores de dia i tractar d'evitar la il·luminació brillant quan hi hagi foscor al carrer. "D'aquesta manera, podrem ajudar a avançar oa retardar el cicle de la son", afirma l'expert.\nLA LLUM ÉS UN ELEMENT BÀSIC\nEl rellotge biològic de les persones està programat per funcionar segons estímuls que rep de l'exterior. La llum és un dels elements bàsics i "els canvis en les hores en què un individu gaudeix de més llum natural influeixen en la seva salut. Als països amb poques hores de llum, la incidència de la depressió és més elevada", explica el doctor Rafael Téllez, neurofisiòleg, psicòleg clínic i responsable de la Unitat del Son de la Clínica IMQ Verge Blanca.\nEn països amb canvis molt marcats entre els períodes llargs i curts de llum, com passa als països nòrdics, la prevalença és encara més elevada. "En aquests casos, el tractament més efectiu pot ser la teràpia lumínica: una hora i mitja diària davant un llum especial de llum blanca a uns 40-50 centímetres dels ulls. La llum, llavors, inhibeix la producció de la melatonina, la hormona que ens fa agafar el son i, així, alleuja l'estat letàrgic. En molts casos aquest tractament és suficient ", assenyala.\nHabitualment, l'augment estacional de les hores de llum es tradueix en una major sensació de benestar. La llum estimula l'organisme: en moltes espècies animals i plantes està relacionada amb un augment de la vitalitat necessària per a la reproducció: la recerca d'aliment, l'aparellament, etc.\n"De fet, la llum és un autèntic sincronitzador de tots els cicles que tenen lloc en el nostre cos: hi ha a la retina unes cèl·lules especialitzades que s'encarreguen d'enviar informació a una zona del cervell on es troba el rellotge que posa en hora els processos que ocorren en el nostre cos: és el nucli supraquiasmàtic que es troba a l'hipotàlem. Així es desencadenen una sèrie de canvis químics que afecten sobretot a la glàndula pineal, que fan que s'alliberi serotonina, coneguda com l'hormona de la felicitat, mentre que se suprimeix la producció de melatonina, l'hormona que controla la durada i el ritme de la son ", afegeix.\nNo obstant això, mentre ens adaptem la primavera pot produir diferents repercussions en l'organisme, tant a nivell físic, anímic-emocional i, com no, en el somni. Quan això es produeix, apareix el que es coneix com astènia primaveral, que no és una malaltia, es més una síndrome que, de fet, pot aparèixer durant tot l'any, però es pot presentar de manera especialment més acusada en aquesta època de l'any .\n"Els símptomes habituals de l'astènia són: fatiga generalitzada, somnolència diürna, desmotivació, dificultat de concentració, atordiment, irritabilitat, falta de gana i disminució de la libido", conclou.


«L'energia de l'Oviedo al tercer quart ha estat determinant» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\n«L'energia de l'Oviedo al tercer quart ha estat determinant»\nAleix Duran es queixa de la «falta d'experiència» d'alguns jugadors i informa que la lesió de Gintvainis pot ser greu i que es valora fitxar algú\nAleix Duran, pensatiu durant el partit d´ahir a Oviedo agencia lof\nAleix Duran va repetir el discurs que s'ha sentit ja alguns cops aquesta temporada. Que a l'equip li continua faltant experiència en certes situacions i que alguns jugadors encara no saben en quina lliga actuen. A més, va anunciar que el base lituà Gintvainis podria ser baixa de llarga durada i que el club, fins i tot, es planteja un fitxatge.\nSobre el primer tema, Duran va explicar que «alguns jugadors no han entès el partit, en un pavelló en què es viu un ambient intens com aquest, però sempre des del punt de vista positiu. Alguns no ho han entès, tot i que al segon quart hem recuperat la intensitat defensiva i hem marxat amb cinc punts de diferència, com podien haver estat més».\nAleshores, però, «hem tornat a sortir equivocats al tercer quart i la seva energia en aquest període ha estat cabdal per explicar que ells es posessin per davant. Al final, els jugadors han mostrat personalitat, però ja havíem fet coses malament, com la setmana passada». Duran va tornar argumentar que «són coses que ja sabíem que tenia aquest equip i que hem de seguir millorant». Al mateix temps, va negar que hi hagués Trias-sistema, ja que «en alguns moments han estat altres jugadors els que han anotat».\nRespecte a Gintvainis, «podria ser que la seva lesió [al turmell] sigui més greu. Es va fer unes proves i sembla que va forçar més del compte per jugar massa aviat. Ara ha demanat una segona opinió a un metge del seu país i hem d'esperar». Sobre possibles fitxatges, «ho hem estat mirant, però és complicat trobar algú que ens agradi en aquest moment».\nPer la seva banda, el tècnic de l'Oviedo, Carles Marco, va admetre emocionat que «haver guanyat el Manresa, que és un equipàs, és especial per a mi, ja que allà hi vaig jugar i entrenar quatre anys. Em van donar una bona oportunitat i és com una segona casa per a mi». Sobre el partit, es va congratular d'haver superat lesions de jugadors absents.


El Dia de l’Arbre Autòcton recupera la participació de veïns i veïnes - Ajuntament de Rubí\nEl Dia de l’Arbre Autòcton recupera la participació de veïns i veïnes\nEl Dia de l’Arbre Autòcton recupera la participació de veïns i veïnes Una cinquantena de persones han col·laborat en la plantació d’arbres durant la commemoració del Dia de l’Arbre Autòcton https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/el-dia-de-l2019arbre-autocton-recupera-la-participacio-de-veins-i-veines https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/el-dia-de-l2019arbre-autocton-recupera-la-participacio-de-veins-i-veines/@@images/image/preview\nUna cinquantena de persones han col·laborat en la plantació d’arbres durant la commemoració del Dia de l’Arbre Autòcton\nLa plantació ha tingut lloc aquest diumenge (Foto: Localpres/Ajuntament)\nRoures, freixes i avellaners són algunes de les espècies que s’han plantat aquest diumenge a la nova àrea d’esbarjo social de Sant Muç, ubicada en un solar situat a la confluència entre l’avinguda de Can Tapis i el carrer de les Aigües. Ha estat en el marc de la commemoració de la 21a edició del Dia de l’Arbre Autòcton.\nDiverses famílies, fins a sumar una cinquantena de veïns i veïnes de totes les edats, han participat d’aquesta acció que l’any passat no va comptar amb la participació ciutadana a causa de les restriccions derivades de la situació sanitària. S’han plantat 51 nous arbres i properament se'n plantaran més en aquest espai fins arriba als 70 ja que les condicions d’humitat d’aquest diumenge no eren les més indicades per a plantar els arbres.\nMés arbrat a les escoles\nTres escoles de la ciutat l’Escola Ramon Llull, l’Escola Montessori, l’Escola Pau Casals s’han sumat a la celebració d’aquesta iniciativa i el Mossèn Cinto repeteix. En total, properament es plantaran un total de 50 arbres als patis d’aquests centres.\nEn aquesta ocasió, però, els arbres els plantarà l’Ajuntament, en comptes de l’alumnat i les seves famílies com en edicions anteriors, tenint en compte la mida dels diferents exemplars.\nSeran arbres de les següents espècies: Acer platanoides (auró), Celtis australis (lledoner), Acer campestre (auró), Fraxinus angustifolia (freixe) i Tipuana tipu (tipuana).


FOTOGRAFIAR ANIMALES INVISIBLES: LLEI DE RECIPROCITAT (1er Tècnica Fotogràfica)\n3 PILARS FONAMENTALS DE LA FOTOGRAFIA:\n1) DIAFRAGMA : Abertura específica per on ingresa el faig lluminós.\n2) VELOCITAT D’OBTURACIÓ : Temps que romana oberta la cortineta de l’obturador.\n3) SENSIBILITAT: Capacitat de reacció d’un material fotosensible davant la presència d’un faig lluminós.\nSi exposem una pel•lícula de 100 ISO en un dia assolejat amb una velocitat de 125 i un f16, també podrem establir la següent relació:\n250 v / f8, 500 v / f4, ...\nEn obrir un punt més de diafragma hi entra el doble de llum, però en augmentar al doble la velocitat d’obturació, ens arriba a la pel•lícula la mateixa quantitat d’energia lluminosa i, per tant, la presa estarà ben, o, si més no, igualment exposada (es manté el mateix EV -valor d'exposició-).\nPer tant, si partint d’una combinació determinada, podem aconseguir el mateix EV (valor d’exposició) obrint o tancant els mateixos pases de diafragma que disminuïnt o augmentant el temps d’exposició, ¿Quina diferència hi haura entre totes aquestes imatges amb el mateix EV i, per tant, amb el mateix contrast?\nEl factors que variarem a la nostra imatge tenen a veure amb la NITIDESA de la imatge (òptima amb diafragmes intermitjos, doncs estem afectant a la PROFUNDITAT DE CAMP.\nPublicado por Mafa Alborés en 3:58\nEtiquetas: diafragma, DOF, obturació, profunditat de camp, reciprocitat


La setmana vinent, probablement dimecres, es començaran a administrar 12.000 vacunes d'AstraZeneca provinents de França\nEl Govern ha demanat al país veí canviar la marca, perquè havien de ser de Moderna, pels problemes amb el subministrament\nArribada de les vacunes AstraZeneca a l'hospital de Meritxell. Arxiu\nAndorra la VellaAndorra començarà a vacunar la setmana vinent, probablement dimecres, amb una remesa de 12.000 vacunes de la marca AstraZeneca que arribaran provinents de França. Havien de ser de la marca Moderna, però després de setmanes de retard en l’enviament, el Govern ha decidit demanar al país veí del nord un canvi de lot i apostar pel vaccí d’Oxford. Feia setmanes que l’arribada del lot de Moderna estava pendent del vistiplau de la farmacèutica, i davant d’aquest retard les autoritats andorranes han decidit prioritzar la vacunació, amb qualsevol vaccí, i assegurar l’arribada imminent d’AstraZeneca.\n“En lloc de Moderna serà AstraZeneca perquè el laboratori Moderna ha tingut dificultats de subministrament, i davant d’aquest retard creiem que hem de prioritzar la seguretat de la població, per això hem renegociat l’acord amb França per canviar de subministrador, perquè no hi ha vacunes millors ni pitjors, sinó que volem tenir la major part de la població vacunada el més aviat possible. És una estratègia sobirana, ben definida i que tenim molt clara”, ha dit aquest divendres el ministre Benazet.\nEl Govern ha seguit l’estratègia de vacunar sense distingir per franges d’edat, tal com avala l’OMS i fan alguns països, com Àustria. “No fem cap diferenciació entre vacunes. Hi ha evidència científica que totes les vacunes que hi ha al mercat protegeixen. És una casuística ínfima, la de la vacunació, al costat del risc de contraure la malaltia i les complicacions molt més greus que comporten.”, ha dit Benazet.\nEl juny serà un mes de vacunació massiva de la població, de manera que és previst que s’administren fins a 2.000 dosis per dia, la meitat seran primeres dosis i l’altra meitat, segones. En els propers dies haurien d’arribar també 7.500 dosis provinents de Portugal, i a partir del 7 de juny la remesa de Pfizer des d’Espanya.\nTenint en compte aquesta arribada imminent de milers de vaccins, el ministre ha assegurat que durant el juny, el país disposarà “de vacunes suficients perquè tota la població que ho desitgi rebi una primera dosi. L’objectiu és arribar al voltant del 70% de la població vacunable vacunada a principi d’estiu”. D’aquí la crida perquè totes aquelles persones que no s’han inscrit a la plataforma de vacunació ho faci en els propers dies.\nEls casos actius baixen fins als 150 i els ingressos a l'hospital s'eleven a tres\nCovid-19 coronaviurs Andorra vacunació


A punt pel Sónar amb més accent social\nEl dia 16 de juny arranca el Sónar amb més reflexions crítiques sobre la societat actual. Ahir es va presentar a l’Antiga Fàbrica d’Estrella Damm el festival que transformarà la ciutat en el centre de la música, la creativitat i la tecnologia.\nQuim Torrent, Jaume Collboni i Enric Palau a la presentació del festival\nSerà la vint-i-tresena edició del Sónar amb 8 escenaris pels quals s’hi presentaran un total de 130 actuacions. Els més esperats: Jean-Michel Jarre, Anohni, James Blake i Flume entre d’altres.\nEl Sónar+D celebra el seu quart any del Congrés Internacional de Cultura Digital i Tecnologies Creatives reunint a més de 4.000 professionals de 50 països. A la presentació s’ha anunciat que enguany es potenciarà el networking.\nEl Congrés, obrirà debats amb Spotify i la BBC. Adam Clarke, membre de la comunitat d’usuaris de Minecraft explicarà el potencial dels videojocs i els canvis positius que aquests poden aportar també com a eina educativa.\nEl món artístic, la tecnologia, l’acadèmic, les ciències i les empreses s’uneixen al @sonarplusd pic.twitter.com/GZRp0VFInR\n— La Novetat (@la_novetat) 9 de juny de 2016\nLa 23a edició tindrà un petit canvi en l’horari, el Sónar de Dia obrirà les seves portes a les 13:00h, una hora més tard de l’habitual, i les tancarà a les 23:00h el de nit serà de 21:00h a 07:00h.\nL’escenari SonarCar aposta per un nou format en el que Laurent Garnier y Four Tet presentaran dues sessions de 7 hores amb so circular.\nEls assistents tenen la possibilitat d’utilitzar la polsera Cashless que permet pagar tot allò que es consumeixi dins del festival.\nPer aquells que no tinguin l’oportunitat d’assistir al festival, podran veure a través de live stream més de 35 actuacions en vídeos i escoltar-ne 50 al portal sonar.es, el Sónar+D també oferirà les principals conferències a: sonarplusd.com\nLa Novetat Juny 9, 2016 Juny 10, 2016\nAnterior Entrada anterior: El sopar més embogit a “Nuestras Mujeres”\nSegüent Entrada següent: Descobreix les novetats de la segona temporada de Merlí


Sera Holidays aliment de vacances 10 tabletes - Animal Sapiens\nSera Holidays aliment de vacances 10 tabletes\nPeixos ben cuidats - Vacances sense preocupacions\nSera Holiday és l'aliment de vacances que es compon de pastilles acuradament elaborades, i és molt ben acceptat per la majoria dels peixos ornamentals.\nNayeco Aliment peixos cap de setmana\nNayeco aliment peixos vacances\nAquest aliment ric en proteïnes estova capa per capa, des de l'exterior cap a l'interior, de manera que els peixos només mengen la capa exterior. La resta de la pastilla es manté estable i fresc. Així els peixos reben tots els nutrients essencials durant 1 setmana.\nAquest aliment s'estova lentament, de manera que els animals han de "raspar" a poc a poc i, per això, pràcticament, no és possible que mengin massa. No contamina l'aigua.\nPosar, a l'aquari, 1 pastilla per cada 80 l, per a una setmana (en funció del nombre de peixos).\nPenso compost per tots els peixos ornamentals\nCa-caseïnat, farina de peix, musclo de llavi verd (Perna canaliculus), escorça de salze.\nProteïnes en brut 54,3%, Greixos en brut 7,8%, Fibres en brut 26,9%, Humitat 10,5%, Cendres en brut 4,7%.\nEAN: 4001942009904 En estoc - 10 disponibles En estoc - 10 disponibles Poques unitats en estoc Poques unitats en estoc


Les formes d'oci evolucionen i prova d'açò és l'esdeveniment que tindrà lloc dissabte que ve als carrers de l'Eliana. La Regidoria de Joventut ha or :: C. Túria :: El periódico de aquí\nÚltima actualización: 09-01-2018 Hora: 15:33:55\n“Survival Zombie” convertirà els carrers del municipi en escenari de terrorífiques escenes\nLes formes d'oci evolucionen i prova d'açò és l'esdeveniment que tindrà lloc dissabte que ve als carrers de l'Eliana. La Regidoria de Joventut ha organitzat per al 13 de gener una “Survival Zombie” que no deixarà indiferent a ningú. Els habitants del municipi podran ser testimonis o protagonistes de tota una aventura fictícia però en temps i espais reals: Els zombis envaeixen l'Eliana.\nLa intenció de l'esdeveniment és traslladar tota la diversió, la intriga i l'emoció d'un videojoc a la “vida real”, perquè els personatges siguen de carn i os i puguen interactuar entre ells. Per a açò, l'empresa World Real Games té elaborat un minuciós guió que portarà als participants pels carrers de l'Eliana amb l'objectiu de complir la difícil missió de sobreviure a la invasió. Açò serà possible gràcies a un ampli equip d'actors i figurantes que aportaran realisme a l'acció.\nAquesta experiència ja s'ha dut a terme amb gran èxit des de fa quatre anys en altres municipis del nostre país. Per a la regidora de Joventut, Isabel Montaner, “aquesta és una bona oportunitat per a oferir als joves i no tan joves del municipi una forma diferent i sana d'oci i fer-los viure una excitant aventura plena de diversió i emocions, sense eixir de la localitat”. La regidoria regalarà 10 inscripcions al llarg d'aquesta setmana a través del compte de Instagram de l'Ajuntament #lelianagram.


» Socios Socios | Vespa Club Lleida\nReunions i sortides. Punt de trobada.\nEl punt de trobada del club és a La Petita Lluna, Carrer Corregidor Escofet, 43, barri de Pardinyes.\nLes reunions són el primer dijous de cada mes. S’avisa als socis per e-mail amb antelació. Pot assistir tothom, encara que no siguin socis.\nHora de les reunions: a les 20’00 hores.\nHora de les sortides: normalment a les 9’00 hores. Això dependrà del tipus de sortida. S’avissa als socis per e-mail amb antelació, així com per messatges al foro del club. Aconsellem que els socis tinguin actualitzada la seva direcció de correu electrònic.\nCorrespondència del Club.\nEncara que les reunions són cada mes, es planifiquen les activitats del club amb una antelació de 3 mesos vista.\nAixò vol dir que, per exemple, a la reunió del desembre ja queden establertes les sortides de gener, febrer i març.\nLa correspondència es fa arribar als socis per correu postal i també per e-mail, d’acord amb les dades que ens faciliteu.\nImportant: Si tens qualsevol idea o projecte per el Club, fes-ho arribar amb temps suficient per planificar i informar a tothom.\nCarta primer trimestre 2014\nCarta segon trimestre 2014\nDescomptes exclusius per als socis del Vespa Club Lleida.\nwww.harryscooters.com – 10%\nwww.avespat.com – 15%\nwww.scooterclasico.com – 10%\nwww.scootervigo.blogspot.com – 10%\nwww.recambiosmotosclasicas.es – 10%\nwww.motosmachado.com – 10%\nwww.vspcenter.es – 20%\n¿Com fer una comanda?\nVespa Club Lleida proporciona a aquests comerços el llistat de socis del club, amb nom, cognoms i número de soci.\nD’aquesta manera, quan feu una comanda, indiqueu les dades pertinents.\nPer exemple: Manel Perez Perez, socio nº 666.\nProcurem que els llistats estiguin actualitzats en tot moment, però si teniu qualsevol dubte o consulta no dubteu en contactar amb el club.\nGoogle Maps – per calcular la ruta\nAemet – la meteorologia\nRace – localitzar benzineres, radars, punts negres, càmeres, incidències, etc.


Acompanyament en la realització de tallers STEAM (Ciència, Tecnologia, Enginyeria, Art & Arquitectura i Matemàtiques) - 25h\nENGINY-era (www.enginy-era.com) és una entitat sense ànim de lucre que té com a objectius: el foment del talent, la promoció de la igualtat i la coeducació i la divulgació de les disciplines STEAM: Ciència, Tecnologia, Enginyeria, Arquitectura & Art i Matemàtiques trencant amb els estereotips de gènere i altres discriminacions. Volem aconseguir, d’una banda, que infants, joves i persones amb discapacitat puguin gaudir de l’experimentació de les STEAM a través de la realització i divulgació de tallers i activitats d’una forma divertida, experimental i sense limitacions.\nL'estudiant ajudarà a idear, documentar i provar els tallers per a infants, adolescents o persones amb discapacitat de les temàtiques STEAM (Ciència, Tecnologia, Enginyeria, Art & Arquitectura i Matemàtiques), segons la disciplina i interès de l'estudiant. Si la persona hi està interessada, també podrà participar en les tasques de coordinació i organització dels programes i projectes d'ENGINY-era.\nEs busca estudiants de les àrees científiques-tecnològiques, en concret: Ciències, Politècnica, Infermeria, Medicina i Ciències Econòmiques i Empresarials. També s'hi poden presentar estudiants de magisteri.\nFlexibilitat total amb possibilitat de treballar presencial i/o online\nPodeu trobar informació del projecte i exemples de tallers realitzats a la web del projecte: www.enginy-era.com i a les xarxes socials: INSTAGRAM (@enginy_era), TWITTER (@enginy_era), FACEBOOK (ENGINY-era) i LINKEDIN (ENGINY-era).\nAcompanyament en la realització de tallers STEAM (Ciència, Tecnologia, Enginyeria, Art & Arquitectura i Matemàtiques) - 50h\nENGINY-era (www.enginy-era.com) és una entitat sense ànim de lucre que té com a objectius: el foment del talent, la promoció de la igualtat i la coeducació i la divulgació de les disciplines STEAM: Ciència, Tecnologia, Enginyeria, Arquitectura & Art i Matemàtiques trencant amb els estereotips de gènere i altres discriminacions. Volem aconseguir, d’una banda, que infants, joves i persones amb discapacitat puguin gaudir de l’experimentació de les STEAM a través de la realització i divulgació de tallers i activitats d’una forma divertida, experimental i sense limitacions\nL'estudiant ajudarà a idear, documentar i provar els tallers per a infants, adolescents o persones amb discapacitat de les temàtiques STEAM (Ciència, Tecnologia, Enginyeria, Art & Arquitectura i Matemàtiques), segons la disciplina i interès de l'estudiant. Si la persona hi està interessada, també podrà participar en la realització dels tallers, que seran online o presencials, i en les tasques de coordinació i organització dels programes i projectes d'ENGINY-era.\nAcompanyament en la realització d'un taller d'enginyeria (Blanes) - 5h\nLa tasca a desenvolupar serà la de donar suport en la realització del taller. Abans del taller es donarà la formació necessària per poder portar-lo a terme. No cal preparar ni portar res. El taller té una durada de 2 hores, però caldrà ser-hi abans per preparar-lo i rebre la formació i també després per ajudar a recollir. La temàtica del taller és de construcció d'un catamarà.\nPerfil de l'Estudiant Es busca estudiants de les àrees científiques-tecnològiques, en concret: Ciències, Politècnica, Infermeria, Medicina i Ciències Econòmiques i Empresarials. També s'hi poden presentar estudiants de magisteri.\nPasseig de Catalunya, 2, 17300 Blanes, Girona\nEl taller serà el dia 09/06 de les 18 a les 20 h.\nA continuació hi ha la infromació del taller que es realitzarà: https://www.enginy-era.com/?id=1352&lang=ca\nFestival Economia Social i Solidària Rural (Corçà) - 5h\nEl FESS Rural arriba a la seva 3a edició i es celebrarà durant el 18 de juny a Corçà, al Baix Empordà. Aquest esdeveniment és possible gràcies a l'esforç voluntari de les membres de les Xarxes Locals de la XES, així com d'altres ciutadanes i ciutadanes que hi ajuden desinteressadament. Necessitem persones que puguin venir al llarg del 18 de juny a donar-nos un cop de mà en tasques de suport logístic, suport als espais de xerrades i debats, punt d'informació i espais de concerts, etc.\nEn funció dels interessos i predisposició de l'Estudiant, es podrà donar suport a les tasques de preparació dels espais de debat i xerrades (situar taules i cadires, donar informació, etc.); suport al punt d'informació on es vendran samarretes, es donarà informació sobre el Festival, recollida de firmes; suport als espectacles (situar cadires, donar informació, etc) i a la barra del festival.\nBusquem persones compromeses amb la transformació social i ecològica amb ganes de donar suport a un dels esdeveniments més importants de les economies transformadores rurals de Catalunya. Amb ganes de donar suport en tasques concretes i dinàmiques i amb capacitat d'autogestió i autoorganització un cop s'han assignat objectius.\nDissabte 18 de juny, horari de 5h a triar de les 09:00 i les 22:00h ( Possibilitat de fer 10 hores)\nEls voluntaris hauran de passar per l'Oficina de Compromís Social a buscar una armilla de la UdG\nSuport al lleure inclusiu - 10h\nSom una entitat sense ànim de lucre que ofertem activitats de lleure, bàsicament casals, i creiem en el lleure inclusiu. I procurem que cap infant i jove a Girona i Salt quedi fora del lleure per cap raó.\nSuport i acompanyament a un infant o jove amb discapacitats o necessitats educatives especials (TOC, Asperger, TEA...)\nPreferiblement estudiant d'educació o de la salut, o amb sensibilitat degut a les necessitats individuals de cada infant.\nJOSEP MARIA PRAT 12\n8h a 17h aprox\nDonem formació per afrontar casos. Un dia a la setmana per acompanyar a la piscina.\nSuport al lleure inclusiu - 5h


No piularàs en va - David de Montserrat - Blogs de l'indirecte!cat\n2.0, Twitter, urbanitat, xarxes socials\nSóc conscient que entre aquest article i un que properament publicaré sobre el tabac corro el risc de perdre coneguts i saludats. Amics, no ho crec.\nUna de les coses que em desconcerta del món 2.0 és la distància que hi ha entre el comportament presencial i el virtual. El DIEC defineix urbanitat com “educació en les maneres de comportar-se, especialment en les relacions amb els altres”. I em xoca comprovar com la gent canvia d'un ecosistema a l'altre. En general observo com si això de la virtualitat representés un medi nou en el qual els humans encara no sabem comportar-nos. Hi detecto com un analfabetisme emocional o, senzillament, una manca del que batejaria com a e-urbanitat. Altres em diranque només es tracta de tenir empatia, intel·ligència emocional o sentit comú. Efectivament.\nNo vull parlar del Facebook, que donaria per a molt. Avui toca el Twitter. Ja fa temps que em plantejo comprar-me un megàfon i sortir cada dos minuts al balcó de casa i relatar als vianants cada segon de la meva vida. No té massa interès per no dir gens, però he pensat que si la gent ho fa al Twitter, perquè no ho puc fer jo al carrer? Que em prendran per boig? Potser sí. Que rebré queixes i fins i tot denúncies d'algun veí? Potser també. Però què coi, si ara es porta fer aquest macroaplec egocèntric 2.0, som-hi.\nComençaré amb un “Fent un riu i espolsant l'ocellet”, seguiré amb un “Estrenant els Calvin Klein que em varen portar els Reis”. Tot seguit vindrà un “Engolint una secallona per esmorzar” per continuar amb un "Fent-me un capuccino amb la Nespresso". Un consell: quan vegis un gerundi al Twitter, canvia de pantalla.\nEncara és el moment que tots els egopiuladors celebrin el “Dia de la sinceritat” i ens brindin piulades del tipus ”Enviant un SMS tot conduint”, “Avui no reciclo i ho foto tot al mateix contenidor”, “Robant el diari de la bústia del veí”, “Escoltant Estopa, ho sento", "Canviant les piles del consolador” o “Mirant el tanga de la flequera”. Ens divertiríem d’allò més.\nPer què hi ha tanta gent que fa a Internet allò que no faria al carrer? No vull donar lliçons a ningú però diria que el Twitter té sis funcions bàsiques: compartir continguts, opinar/reflexionar/expressar, maleir, fer conya, fer crides i informar/informar-se.\nAl Twitter entenc que hom ha de ser protagonista de les seves pròpies piulades quan, per entendre'ns, és noticia o té coses per oferir. Jo entenc perfectament els relats minut a minut quan hom viu una situació molt especial que no és a l'abast de tothom. Per exemple si estàs detingut a l'Audiència Nacional i estan a punt de torturar-te si és que encara no estàs incomunicat del tot. O si et quedes tancat en un ascensor amb Monica Bellucci. En aquest darrer cas et diran fantasma fins que no enviïs la foto. Clar que si l'envies seràs maleït per les enveges. I no és per a menys.\nHi ha un proverbi, àrab si no m'erro, que diu: “No trenquis el silenci si no és per millorar-lo”. Potser és hora que el Vaticà revisi dels Deu Manaments i n'hi afegeixi un onzè: “No piularàs en va”.\nPD: Imagineu que us trobeu al carrer una persona que coneixeu i li feu una pregunta. Us mira a la cara però no respon ni reacciona i segueix fent via deixant-vos amb un pam de nas. Fort, oi? Segur que us indignarieu en la majoria de casos. Doncs no respondre un correu electrònic que porta implícita una resposta deguda, sigui satisfactòria o no, és exactament el mateix. Ho dic perquè darrerament comprovo que no són casos puntuals sinó un costum massa generalitzat. Hi ha molt poca e-urbanitat.\n6792 lectures 2 comentaris\n9 de febrer de 2011, 09.27 h\nM'agrada molt. Per un moment m'imagino l'escena del megàfon i "fent un riu i espolsant l'ecellet". Brutal!!!!!\n9 de febrer de 2011, 07.31 h\nEts gran, company!\nPer cert, en el protounivers 1.0, d'aquest codi de conducta en deiem netiqueta, recordes? El terme mai va arribar a imposar-se.