Comissió de Govern 8/2/99 - Ajuntament de Mataró\nComissió de Govern 8/2/99\nEn ús de les atribucions que em confereix la legislació de Règim Local, es convoca els regidors/res que componen la COMISSIÓ DE GOVERN, a la sessió que tindrà lloc el proper dilluns 8 de febrer de 1999, a les 9 hores i trenta minuts del matí, en la Sala dels Lleons d·aquest Ajuntament, per deliberar els assumptes consignats en el següent\n1 Lectura i aprovació, si s·escau, de l·Acta de la sessió celebrada el dia 25 de gener de 1999.\n3 Donar compte de la Interlocutòria dictada pel Tribunal Superior de Justícia de Catalunya Sala Contenciós Administratiu, declarant a l·empresa FERROVIAL apartada i desistida en el recurs presentat contra l·acord municipal de resolució del contracte administratiu de les obres de la Rambla i Plaça de Santa Anna.\n4 Acceptar la subvenció de 31.500.000·- pessetes atorgada per la Direcció General del Patrimoni Cultural -Generalitat de Catalunya- dins del Programa Específic de Biblioteques (PEB 96/97) destinada a finançar el mobiliari de la Biblioteca Pública Pompeu Fabra.\n5 Aprovació Acta de recepció de les obres de remodelació del Parc del Palau, fase 1ª.\n6 Aprovació Projecte complementari al Projecte de Recuperació Mediambiental, Reforestació i Millora del Parc Central, fase 2B.\n7 Aprovació plecs condicions economico-administratives particulars i convocatòria licitació obres, 2a fase, renovació voreres.\n8 Aprovació plecs condicions economico-administratives particulars i convocatòria licitació obres, 2a fase, construcció 6a barra de nínxols del Cementiri Municipal de les Valls.\n9 Aprovació plecs condicions economico-administratives particulars i convocatòria licitació obres reforma enllumenat públic quadre ML (Barri Cerdanyola).\n10 Aprovació plecs condicions economico-administratives particulars i convocatòria licitació reforma enllumenat públic quadre U (c. Miquel Biada).\n11 Aprovació plecs condicions economico-administratives particulars i convocatòria licitació reforma enllumenat públic quadre BE (Barri Cerdanyola).\n12 Aprovació plecs condicions economico-administratives particulars i convocatòria licitació reforma enllumenat públic quadre MD (Barri Cerdanyola).\n13 Aprovació plecs condicions economico-administratives particulars i convocatòria licitació obres remodelació jardineria Parc Vista Alegre.\n14 Aprovació plecs condicions economico-administratives particulars i convocatòria licitació subministrament vestuari Policia Local.\n15 Aprovació plecs condicions economico-administratives particulars i convocatòria licitació subministrament material informàtic.\n16 Adjudicació, mitjançant procediment negociat, sense publicitat, treballs campanya civisme per a l'any 1999, a l'empresa TIEMPO/BBDO pel pressupost de 10.000.000.- PTA.\n17 Adjudicació, mitjançant procediment negociat, sense publicitat, direcció d'obres construcció pas subterrani de vianants ubicat entre el Port i el Centre Natació, per un pressupost de 4.983.360.- PTA.\n18 Adjudicació obres projecte complementari, fase 2B, recuperació medioambiental, reforestació i millora del Parc Central a l'empresa COPCISA pel pressupost de 11.145.125.- PTA.\n19 Adjudicació obres projecte complementari, 2a fase, construcció Casal d'Avis del Parc Central, a l'empresa CONSTRUCT 2000, SA pel pressupost de 6.985.138.- PTA.\n20 Adjudicació contracte menor obres remodelació zona verda carrer Pineda, Lloret i Calella, a l'empresa AGROTECSA, pel pressupost de 4.987.423.- PTA.\n21 Devolució de fiança d'import 2.072.254.- PTA a l'empresa ELECNOR, SA adjudicatària de les obres d'instalÙlació climatització biblioteca Pompeu Fabra.\n22 Devolució fiança d'import 3.265.063.- PTA i 644.792.- PTA a l'empresa DENTELL, SL, adjudicatària obres acabats interiors Biblioteca Pompeu Fabra.\n23 Devolució de fiança d'import 671.453.- PTA a l'empresa EYPAR adjudicatària subministrament i instalÙlació armaris compactes prestatgeries a la 2a planta de l'arxiu històric de can Palauet.\n24 Devolució de fiança d'import 186.909.- PTA, a l'empresa LLUIS RIERA, SA adjudicatària obres soterrament línies aèries elèctriques Plaça de Cuba fins el c. Sant Benet.\n25 Devolució de fiança d'import 2.296.520.- PTA i 540.583.- PTA a l'empresa EXCOVER, SA adjudicatària de les obres de construcció colÙlector a l'Av. Gatassa i Passeig Ramon Berenguer.\n26 Aprovació pròrroga contracte arrendament magatzem municipal de Cabrera per l·any 1999.\n27 Adjudicació contracte d·obres de millora de l·enllumenat dels carrers Ciutat de Tàrrega, Joan Tutó i Josep Goday, a favor de l·industrial JOSEP M PI I BOQUET, pel pressupost de 4.776.374·- pessetes.\n28 Adjudicació contracte de subministrament d·un sistema de seguiment de vehicles de la Policia Local, a favor de l·empresa G.M.V. SISTEMAS, SA, pel pressupost de 7.621.200·- pessetes.\n29 Aprovació de les Bases particulars i la convocatòria de subvencions per activitats sòcioculturals de participació ciutadana-\n30 Aprovació de les Bases particulars i la convocatòria de subvencions per activitats educatives de l·any 1999 dels centres públics d·educació especial, infantil i primària, secundària obligatòria i de centres d·educació especial privats, referides a activitats extraescolars o complementàries.\n31 Aprovació de les Bases particulars i la convocatòria de subvencions per activitats educatives de l·any 1999 dels centres públics d·educació especial, infantil i primària, referides a l·activitat de colònies escolars.\n32 Aprovació de les Bases particulars i la convocatòria de subvencions per activitats educatives de l·any 1999 dels centre públics d·educació especial, infantil i primària i secundària obligatòria, referides a la prestació del servei de menjador escolar.\n33 Sol.licitud de subvenció a la Diputació de Barcelona pels programes de garantia social. Convocatòria 1999.\n34 Aprovació de les Bases particulars i la convocatòria de subvencions per programes de cooperació per l·any 1999 elaborades pel servei d·Agermanaments i Solidaritat.\n35 Aprovació de les Bases particulars i la convocatòria de subvenció bases particulars reguladores de la convocatòria de subvencions per a activitats anuals d·educació en el lleure d·infants i adolescents.\n36 Aprovació de les Bases particulars i la convocatòria de subvencions per a casals infantils i juvenils en temps de vacances escolars d·estiu.\nHo mana i signa l·Alcalde-President Manuel Mas i Estela, a Mataró, quatre de febrer de mil nou-cents noranta-nou.


Adriano Galante y Los Sara Fontán [11 JULIOL 21.00H] ES CLAUSTRE\n«Adriano Galante y Los Sara Fontán»\nEl duo format per la violinista Sara Fontán (Orquesta del Caballo Ganador, Piña…) i el bateria Edi Pou (Za!, Orquesta del Caballo Ganador, Gandula…) s’uneix al cantant, performer i guitarrista Adrià Galante (Seward, Demolidora, Entrar a vivir…) per a un concert únic que servirà per inaugurar un lloc de trobada i intercanvi entre algunes de les cançons del nou repertori d’Adriano en castellà, composicions del duo Fontán Pou i algunes peces preparades entre els tres per a l’ocasió.\nAdriano Galante treballa des de la intersecció que uneix la creació col·lectiva, la interpretació multidisciplinària, el pensament crític, la gestió comunitària i la curadoria artística, formant part de diversos espais, accions culturals i companyies de teatre, dansa, música i arts vives. Fent possibles projectes com Seward, Preposicionarse, Demoledora o Para ser cantadas i impulsant i col·laborant amb Konvent Puntzero, No Callarem, b1n0 o Artists At Risk.\nL’emoció experimental de Sara Fontán i l’energia polirítmica d’Edi Pou (ZA!) conformen Los Sara Fontán. El seu terreny és el directe, sempre canviant i permeable als espais que alberguen el so. La seva música és de codi obert: el prolífic duet recompon constantment les seves creacions per obrir-les a la dansa, la poesia, l’audiovisual… Un concert de Los Sara Fontán és la banda sonora del que un vulgui imaginar-se, atorgant llibertat a l’espectador perquè ho interpreti i el senti de manera personal i única.\nEdi Pou — batería i percussions, ens ha visitat amb Za! en diverses ocasions, també Sara Fontán — violí i sinte, acompanyant el directe amb el músic Paul Fuster, pero no abans Adriano Galante — veu i guitarra. Els tres formen un directe experimental que no pots deixar escapar.\n11 July 21:00H\n#Orquesta del Caballo Ganador


Toni Benavent - 30 d'October de 2015\nViatgem uns minuts al any 1991…no feia encara un any que la consola del moment, amb un retràs de 2 anys respecte al llançament a Japó, va arribar a la fi a territori europeu en la “benvolguda” i “apreciada” versió PAL: la Mega Drive de Sega.\nD’entre la primera fornada de llançaments per a la fabulosa màquina negra de Sega, hi havia un que, al menys per a mi, sempre ha estat un dels títols més emblemàtics i genials de tot el catàleg de la Mega Drive: Super Hang-On, un altra obra mestra del genial e irrepetible Yu Suzuki (quasi res). Aquest fabulós videojoc, ens permet pujar a lloms d’una rapidíssima bèstia de dues rodes per a recòrrer a tota pastilla les carreteres i paisatges de quatre colorits continents: Àfrica, Asia, Amèrica i Europa. Posa’t el mono, agafa els guants i ajusta’t bé el casc. L’asfalt i els teus rivals estàn a la espera. Ens anem…\nSuper Hang-On fou, des de sempre, sinònim de velocitat, derrapatges i habilitat, però, sobretot i més que res, diversió. Aquesta reedició per a consola domèstica del aclamat arcade d’una Sega que bordava tot el que tocaba en aquells anys, acompanyà a la Mega Drive des dels seus inicis en un port quasi perfecte del que era la recreativa en les sales de joc: gràfics soberbis i colorits, sprites enormes i una gran sensació de velocitat al temps que et divertíes de valent pilotant per carreteres de tot el món plagades de motoristes bojos, al ritme d’una de les millors bandes sonores que puga somiar un videojoc. Tot això, i més, va ser una demostració real del potencial que la nova màquina de 16 bits de Sega atresorava al seu interior. Massa bonic per a ser cert? Podria haver sigut tot fum, esclar. Però el que va ser ben cert es que tant el videojoc como la consola van oferir aquell genial còctel als jugadors amb gran encert (així els va anar les ventes a Europa i als Estats Units), i fou així, que el afortunat posseïdor d’una Mega Drive, va poder disfrutar en aquells anys des del salò de sa casa o des de la seua habitació, del que era tenir un joc de recreativa a casa pràcticament “pixel perfect”.\n1. Graella de sortida del circuit d’Àfrica, amb les muntanyes de sorra al fons.\nAdmetem-ho, amants dels videojocs retro. Indistintament de si a ú li agrada més la Sega que la Nintendo o viceversa (le eterna dicotomía): Super Hang-On ens va deixar bocabadats a tota aquella generació que vam tenir la sort de viure-la. Ja no era sols pels gràfics (que també), per la sensació de velocitat i fluïdesa general del joc, per la música (beneïda banda sonora), pel punyeters que podien arribar a ser els clònics motoristes que t’hi anaves trobant en la carretera i que et feien la vida impossible quan anaves a passar-los al davant, o pel simple fet de que una consola domèstica era capaç d’agafar un joc de recreativa i portar-te’l pràcticament idèntic al saló de ta casa. Com ja he dit abans, la qualitat que més ressalta en aquest joc va ser i sempre ha sigut la DIVERSIÓ. I es per això que a dia de hui encara ens agrade tant. Dona igual que et fiquis al manillar de la nostra moto favorita per primer cop, com si ja te l’has fundit mil vegades. Com a bon arcade que es de la Sega d’aquells anys daurats, aquest joc es pura diversió des que el semàfor et dona la sortida. Tan prompte com comencis a accelerar i traçar les primeres revoltes del circuit d’Àfrica, ja es tard per a fer marxa enrrere: el joc ja t’ha atrapat en la seua vorágine de velocitat, revoltes i rivals que sobrepassar un darrere l’altre. Així. Tan simple i tan directe. Recordeu, i així de pas fer saber als que son més joves, el que va ser aquest joc per a la seua época: un autèntic escàndol de videojoc, un cartutx per el que més d’un hauría venut la seva ànima a qualsevol motorista satànic amb els braços tot creuats de tatuatges macarres, tan sols per poder tenir i disfrutar d’aquest genial joc corrent pels circuits de la seua flamant Mega Drive de 16 bits i ser l’enveja de tots els amics. Aquella época no era com la dels nostres dies no…\n2. Una de les “sorpreses” del joc: el turbo feia escopir flames dels escapaments\nEls escenaris de cadascun dels quatre continents per on passes tot llimat com si fossis Mick Doohan al cavall de la seua “burra”, amb el contakilòmetres en parpadejant roig marcant els 280 km/h, es cert que estàn un poc buits, però tenien i seguiexen tenint un gran encant visual i ofereixen un gran colorit en pantalla, aprofitant molt bé la curta paleta de 512 colors de la Mega Drive. S’ha d’anar amb compte amb els diversos obstacles que hi ha a cadascun dels dos costats de la carretera, ficats ahí amb tota la bona fe dels nois de Sega, per a fer pagar car els errors dels jugadors menys experimentats o habilidosos, doncs es molt fàcil acabar pegant bacs per terra mentre la moto fa varies espectaculars voltes de campana i, al mateix temps, veus impotent com els rivals passen brunzint fugaços a tota velocitat com ànima que porta el diable. Tot açò, coronat amb els bonics i encantadors gràfics de fons que ens esperen en el horitzó i que van cambiant a mesura que avances pels sectors, checkpoint darrere checkpoint: les muntanyes desertes d’Àfrica, les altures nevades d’Asia, les costes de Califòrnia, el desert del Gran Canyó de Colorado i fins i tot la mateixa Torre Eiffel de París en el complicat circuit d’Europa. Sincerament, per a ser un joc dels ’80 i de primera fornada de una per aquells anys “jove” Mega Drive, els gràfics son tota una delicia visual que a dia de hui mantenen un gran encant i no han envellit gens malament, no com altres videojocs de l’època.\n3. Indudablement, els paisatges que coronen l’horitzó tenen un gran encant.\nI com a bon representant del gènere arcade, i com a un dels grans de Sega, Super Hang-On es molt divertit, però a la vegada molt exigent amb els jugadors. Baix el meu punt de vista, aquest es el gran encert del videojoc, i la raó de que a dia de hui siga recordat amb tanta estima i, perque no, et faça deixar aparcada la teua flamant Xbox One per a fer unes curses pixelades: l’equilibri existent en el joc, i del que fa gal·la orgullosament, entre diversió instantània i dificultat per a completar cadascun dels quatre continents (sobretot el d’Europa). Simplement genial. El control de la moto amb el pad de la Mega Drive, encara que no es pot comparar amb el del moble arcade, que tenia plantat al davant una moto a tamany real (molt al espectacular estil de Sega), està bastant aconseguit i, encara que al principi pareix que coste una mica fer-se amb ell, la veritat es que t’adaptes ràpidament i ben prompte vas a tot el que dona la moto: diversió instantània. Però només amb això no hi ha prou, no. Els rivals que et van sortint al pas, no estàn ahí com a simples objectes als que passar al davant sense més complicació: es mouen, canvien de carril i inclós es fiquen al davant teu per a obstaculitzar-te el pas (a algú li recorda al Out Run?). Al principi sol ser sutil, i com aquell que no vol la cosa, es mouen, que tu et dius: “s’ha mogut i s’ha tirat al damunt meu?”, per a que en els següents sectors fer-ho ja totalment descarat com al més pervers dels traïdors, ficant-se al davant teu en plena revolta, obligant a que facis ús de tota la teua habilitat com a pilot per a frenar, esquivar al motorista i seguir per l’asfalt sense sortir-te’n de la carretera. I en més d’una ocasió no será un sino dos i inclús tres, els motoristes kamikazes que intentaràn que li facis un petó al terra. Ahí tenim la dificultad per a completar els circuits. Es més, i per a ficar les coses un poc més complicadetes encara, el temps entre checkpoints està bastant ajustat. Tant, que si t’acabes de cascar una pinya contra algún motorista o contra algún dels diferents obstacles que abunden als costats de la carretera en forma de barrils, fanals, arbusts, enormes tucans convertits en pancartes publicitàries, cactus, etc…pràcticament la portes clara per arribar al pròxim checkpoint abans de que s’acabe el temps. Com veieu, es exigent i no permet errades si vols arribar al següent checkpoint dins del temps que et donen. Però, i ahí ve el millor, en compte de ser frustant i fer-te desitjar abandonar el joc per a no agafar-lo més, el que es ben cert es que has disfrutat mentre jugaves: tens gana de més! La línia d’aprenentatge està molt ben aconseguida, ja que al temps que vas millorant la técnica, perque el propi joc t’obliga a ser habilidós i de reflexos ràpids, estàs disfrutant com un nen, totalment alié a tot el que t’envolta: sols esteu tu, la teua moto, la carretera, els rivals i la genial banda sonora ressonant gloriosa a les teues oïdes. La immersió en el joc es total. Es impossible apartar la vista de la pantalla una vegada a començat la cursa.\n4. La gran varietat de paisatges al horitzó li fa un gran bé al joc, visualment parlant.\nI parlant de la banda sonora…renoi, sincerament crec que pocs jocs poden presumir de tindre tanta qualitat en tan poca quantitat. Quatre cançons. Quatre temes inoblidables. Quatre genialitats que t’acompanyen i arropen les teues oídes de forma magistral al temps que enllaces revolta darrere revolta, adelantant sense parar als rivals, sense donar atenció a tot el que t’envolta. Els temes, composats pels japonesos Katsuhiro Hayashi y Kouichi Namiki, son els següents: “Outride a crisis”, “Sprinter”, “Winning Run”, y “Hard Road”. Al igual que en Out Run, pots triar un dels quatre temes abans de començar la cursa, i ja sols et queda disfrutar dels màgics acords sintetitztas pel mític chip de sò de la Mega Drive ressonant pels altaveus, acompanyant sobèrbiament a l’acció que esdevé per l’asfalt una vegada el semàfor es fica de color verd. Es tot un plaer, i es realment lloable que tan sols amb quatre cançons s’aconseguira la qualitat de la que fa gal·la el joc. Genial. Cada cop que em conecto la Mega Drive, fique el Super Hang-On i tornen sonar les notes de “Winning Run” junt amb el rugit de la mecánica de les motos, no puc evitar el sentir com m’embarga la emoció i la nostàlgia…digueu-me el que vullgau, però es que em toca la fibra sensible jajaja.\n5. Que en aquella època la Torre Eiffel apareguera al fons era un “Quina passada”.\nPerò hi ha més: el cartutx de la Mega Drive venía amb un “mode historia”, per dir-ho d’alguna forma. Encara que es cert que no es tan divertit i directe com el mode arcade, realment no està gens malament. En aquest mode, el joc t’enfronta a set diferents oponents, corrent en sèries de nou carreres per oponent. Cert es que les primeres curses resulten un poc frustants i menys divertides en comparació al mode arcade: la moto no corre, li costa accelerar un món, com si arrossegués un camió, i es tan bona traçant les revoltes com jo jugant a tennis, es a dir, roí no, el que ve després. Un dels grans atractius d’aquest mode es que tens guanyar crèdits per a invertir en la moto, millorar-la i fer-la competitiva: xassís, rodes, motor, escapis…i per a ajudar-te a millora-la comptes amb l’ajuda d´un mecànic i d’un sponsor per a fer d’ella una bèstia parda amb la que poder desafiar al més ràpid dels teus rivals. A més. I previ pagament d’una certa quantitat de crèdits, pots canviar de mecànic i disposar dels serveis d’un de millor qualitat, així com també pots fer-ho amb el sponsor i obtindre més ingressos per cursa. Indudablement, amb aquest mode la vida del joc s’allarga encara més, i ofereix un repte diferent al jugador. Avui en dia no sorpén, es clar, però en aquells anys poder disfrutar d’un mode de joc en el que poder anar millorant les prestacions de la moto mitjançant l’adquisició de noves peces, i el poder anar canviant de mecànic i de sponsor era un gran al·licient que feia al joc molt més interessant. Però una cosa va quedar ben clara: el mode estrella del joc sempre fou el mode arcade: directe i amb grans dòssis de diversió.\n6. Super Hang-On, un dels grans clàssics de la mítica Sega. Se la troba a faltar avui en dia.\nSi algú dels que esteu llegint aquesta humil opinió d’un servidor, es un insensat i encara no ha provat el que es fer una partida al Super Hang-On, recomane ferventment que el proveu. Doneu-li una oportunitat. Només una. Segur, però segur, que no us deixarà indiferents. Proveu a passar-vos així de primeres el circuit de principiants, el continent d’Àfrica, i després parlem.\nI ja per acabar, esmentar que el joc enganxava en el seu dia i que a dia d’avui segueix enganxant perque ofereix al jugador un repte constant. Encara que et coneguis els circuits millor que el camí a la teua habitació, mai hi faràs dos partides iguals. I això, senyors, es una autèntica delicia. Diversió, dificultat i velocitat inmediates: no hi fa falta res més per a passar una bona estona rememorant aquelles bones vesprades de la nostra infància.\nSegueix l’enllaç que us facilito aquí baix per a veure un video del Super Hang-On en moviment:\nFins la pròxima, amants del retro!\nTagged genesis, joc, jocs, mega drive, megadrive, Retro, retrogaming, Reviu, sega, super hang-on\nfrikiconsolero\t 27 de October de 2016 at 23:25\n“Cada cop que em conecto la Mega Drive, fique el Super Hang-On i tornen sonar les notes de “Winning Run” junt amb el rugit de la mecánica de les motos, no puc evitar el sentir com m’embarga la emoció i la nostàlgia…”


El ple de Calafell aprova que s’adoptin noves mesures per a la reconstrucció econòmica i social del municipi | Ajuntament de Calafell\nEl ple de Calafell aprova que s’adoptin noves mesures per a la reconstrucció econòmica i social del municipi\nTambé dona ple suport als sectors econòmics i socials afectats per les restriccions decretades per les autoritats sanitàries\nEl ple de l’Ajuntament de Calafell ha aprovat una proposta del grup municipal del PP perquè s’adoptin les “mesures necessàries per a la reconstrucció econòmica i social del municipi”. L’acord, a més, dona ple suport als sectors econòmics i col·lectius diersos afectats per les restriccions.\nSegons la proposta aprovada, les mesures que s’hagin d’adoptar, han d’estar encaminades a “combatre la pandèmia, protegir les famílies, els autònoms i les empreses”. Han d’incloure “una línia d’ajuts per als establiments comercials i de serveis afectats pel tancament de les últimes mesures sanitàries”, segons la portaveu del grup del PP, Maite González.\nPel que fa al suport als sectors afectats, l’acord recorda que es tracta dels negocis de restauració, bars, locals de lleure nocturn, comerços, autònoms, empreses, centres esportius i altres gremis, així com les entitats esportives i culturals, que tenen impedida totalment o parcial la seva activitat econòmica i social.\nL’acord recorda que que tots aquests sectors arrosseguen quantioses pèrdues. I afegeix que molts d’ells no han tingut l’oportunitat de refer-se una mica durant al temporada d’estiu, perquè la seva activitat ha estat limitada per unes o altres restriccions.


Ortodòncia - Clínica Dental Maria Padrós (Dentista Vic)\nD’acord amb el diagnòstic realitzat, el nostre ortodoncista desenvoluparà un pla de tractament adequat a les teves necessitats.\nA la Clínica Dental Maria Padrós utilitzem les últimes tecnologies per aconseguir que gaudeixis del millor dels teus somriures.\nEn l’actualitat, existeixen tècniques molt diverses per a corregir les desviacions dentals, encaixar la mossegada i obtenir un resultat estètic excepcional sense haver de dur els tradicionals brackets metàl·lics. D’entre els diferents tractaments, destaquen els brackets ceràmics, del mateix color que les teves dents, els linguals, que es col·loquen a la cara interior d’aquestes i la innovadora tècnica Invisalign, sense brackets ni fil-ferro. L’ortodòncia ja no és cosa de nens o adolescents: qualsevol edat és bona per alinear la teva dentadura.\nA la nostra clínica, la nostra ortodoncista valorarà l’estat de les teves dents i determinarà quin pla és el més adient per tu: la duració del tractament, l’implementació d’aquest, etc. Tot i així, malgrat que l’ortodoncista pot aconsellar-te respecte quina tècnica és millor per a tu, hauràs de ser tu mateix qui decideixi: brackets metàl·lics, de ceràmica, linguals, Invisalign… Hauràs d’establir prioritats com poden ser el preu, la discreció, la comoditat…\nLa nostra ortodoncista té una àmplia experiència en qualsevol tipus de tractaments, de manera que és el centre ideal per gaudir de l’ortodòncia més discreta i eficaç a Vic.


El deute públic de la Generalitat Valenciana s'enfila als 16.375 milions d'euros La República\nEl deute públic de la Generalitat Valenciana s’enfila als 16.375 milions d’euros\nEl deute públic de la Generalitat Valenciana està assolint xifres astronòmiques. Als 10.759 milions d’euros de deute ja reconegut pel Banc d’Espanya, cal afegir-hi 5.616 milions més de l’anàlisi dels comptes de 104 entitats que depenen del Govern Camps -empreses públiques, organismes i fundacions, etc. El més preocupant de les xifres és que les despeses rutinàries de manteniment i obligacions a curt termini es traslladen a deutes a llarg termini, de manera que la Generalitat no s’endeuta amb grans obres sinó amb el mateix funcionament del dia a dia. Si operem amb el cens, a cada valencià li correspon un deute de 3.406 euros.\nTal com informa El País, el deute valencià s’enfila d’una manera preocupant. Segons un professor d’Economia Financera de la Universitat de València (UV), els comptes anuals dels organismes denoten la mala gestió de les entitats públiques al País Valencià.\n31 dels 104 informes presenten irregularitats, les més grosses corresponents al ‘Palau de les Arts Fundació de la Generalitat Valenciana’.\nSegons l’expert, moltes de les fundacions i organismes públics tenen objectius idèntics a les Conselleries que els han format, de manera que la seva activitat supleix les funcions que inicialment hauria de fer la Generalitat Valenciana.


Una prova per valorar la fortalesa del sistema sanitari\nActualitzada 07/04/2020 a les 06:49\nEl sistema sanitari és com un banc, si tots retiréssim els diners estalviats al mateix temps provocaríem la fallida de l’entitat financera; és el que actualment passa amb la sanitat, col·lapsada per l’afluència massiva de pacients. En el cas del banc, no tothom podria recuperar els seus diners; en la sanitat s’imposa un sistema de selecció que, a la pràctica, impedeix l’accés universal i simultani als recursos sanitaris. L’anòmala situació que vivim anul·la, de facto, el dret a la sanitat com un dels principals valors de l’estat del benestar en el món occidental, tal com s’ha conegut fins ara. Per tant, els responsables han d’adoptar mesures que, de ben segur, no són fàcils.\nAquests dies ha aparegut a la premsa que el Sistema d’Emergències Mèdiques de Catalunya (SEM) ha proposat adequar l’esforç terapèutic i limitar la ventilació mecànica als pacients de més de 80 anys infectats de coronavirus, amb insuficiència respiratòria greu. El document del SEM descriu també que els afectats de Covid-19, entre 75 i 80 anys, seran valorats pel grau d’autonomia a través dels 7 nivells de l’escala de Rockwood. Es limita la intubació als que estan en els tres primers nivells, que es corresponen a persones sanes o a crònics controlats. El document també inclou recomanacions de com comunicar amb les famílies i es refusa fer referència a una possible insuficiència de mitjans per justificar que el pacient no entri a l’UCI. Resulta duríssim, però, davant l’allau de pacients i la limitació del recursos sanitaris, la realitat imposa establir un sistema d’adjudicació preferent. Sabem que per aquest tràngol també ha hagut de passar el Comitè Nacional de Bioètica d’Andorra (CNBA), però gairebé és millor no conèixer el contingut exacte del seu informe.\nLa pandèmia s’aferrissa de manera especial entre els sanitaris i els col·lectius més febles, aquells que van néixer durant la Segona Guerra Mundial o abans i que han col·laborat a forjar un país pròsper, prosperitat que ara es gira en contra seva. Aquesta situació que ens ha agafat de sorpresa ha de servir d’aprenentatge. La crisi sanitària, en el nostre país, que depèn del monocultiu turístic, va junta amb l’econòmica i ha vingut a sumar-se als efectes de la crisi del 2008, que encara no havia quedat superada del tot.\nSiguem clars, aquesta pandèmia és un fenomen mundial de proporcions massives, portant a l'economia global a la catàstrofe, aixafant potencialment a milions d'empreses, grans i petites, mentre deixa sense treball a desenes de milions, o possiblement centenars de milions de persones. Tot això només pot entendre's sota un només prisma, l'enemic a enderrocar és el propi ésser humà.\nHaurem de sortir al carrer molts per demanar que caniin el sistema, pleguin els de la vella política classista que ens han portat al precipi i han gestionat de forma pèssima aquesta crisi. Serem molts que després de la pandèmia ja no tindrem res a perdre.\n#4 Quina crisi.....?\nNo hi ha crisi que no sigui induïda i dissenyada quirúrgicament pel sistema corrupte que ens dóna menjar,ens entreté i ens fabrica la "felicitat" i a sobre els mateixos que ens indueixen les crisis i els virus són els mateixos que després apareixen com a salvadors i recatadores, no som més ximples perquè ens entrenem poc.....\nEl problema de la societat actual, són els poders fàctics, els polítics i els alletats. El Covid-19, tard o d'hora marxarà, però la infecció del sistema continuarà, fins que no acabem amb ella per sempre.\nEstic d'acord, amb la caiguda del capitalisme ja no ens necessiten i ara som sacrifici.\nSin comentarios Chus. Sin comentarios. Esto es Andorra.


desembre de 2017 – Joan Vila\nTabàrnia i la república ?>\nTabàrnia i la república\n31/12/2017 Joan Vila Comments 1 comentari\nLa darrera setmana ens hem despertat amb el debat d´una potencial nova regió al voltant de l´àrea metropolitana: Tabàrnia. Aquest concepte, inventat a Forocoches, és un intent de frenar l´independentisme capgirant-ne els arguments: Si Catalunya es pot separar d´Espanya perquè té més vots independentistes, Tabàrnia també ho pot fer de Catalunya. Les comarques que van tenir menys vot independentista van ser, per ordre de menys a més independentista, Baix Llobregat, Tarragonès, Baix Penedès, Barcelonès, Vallès Occidental, Baix Camp, Alt Penedès,…\nM.Rajoy, el problema ?>\n24/12/2017 Joan Vila Comments 2 comentaris\nMolta gent creu que, amb el resultat de les eleccions de dijous, tot resta al mateix lloc. La física quàntica defineix un principi, anomenat «incertesa de Heisenberg», que diu que és impossible saber en el mateix moment la posició i la velocitat d´una partícula. Ve a dir que, pel sol fet de mirar una cosa, la canviem, fet pel qual mai podem conèixer la realitat del que observem. Veiem una representació de la realitat, però aquesta és canviant. Les eleccions…\nLa metàstasi ?>\n17/12/2017 Joan Vila Comments 1 comentari\nAquestes setmanes s’ha repetit que el procés català cap a la independència ha despertat el monstre de la ultradreta. Es culpa els sobiranistes d’haver despertat aquest monstre que, segons sembla, dormia plàcidament. Em pregunto qui és més responsable d’aquest fet: aquell que ha possibilitat que el monstre romangui a l’Estat espanyol o aquell que el desperta? Per què s’ha tolerat que la ultradreta actuï com si res, com si no fos un perill? Segur que no s’ha de combatre? Ens…\n22 de desembre. Fer país i guerra freda ?>\n22 de desembre. Fer país i guerra freda\n10/12/2017 Joan Vila Comments Sense comentaris\nEl major dilema que tenim avui plantejat és què farem l´endemà del dia de les eleccions. Guanyi qui guanyi caldrà fer coses, engegar un camí. És evident que això dependrà de la composició que hi hagi al Parlament, però tot indica que els resultats estaran molt igualats entre els dos blocs i serà difícil escollir un camí net i clar. Aquesta setmana he vist dos articles que parlen del mateix concepte. Un era d´Antoni Puigverd, que passava revista al modernisme…\nPimes i grans empreses a Catalunya ?>\nPimes i grans empreses a Catalunya\n03/12/2017 Joan Vila Comments Sense comentaris\nEl referèndum de l´1-O i tot el que va succeir durant el mes d´octubre ha desencadenat un conflicte empresarial. Les petites empreses s´identificaven fàcilment i en gran proporció amb l´independentisme, les grans no. Les petites empreses van patir la crisi de forma més punyent que les grans, amb un ofec total de finançament que va provocar la mort de multitud d´aquestes tot i que no hi havia condicions perquè hagués de ser així. Vull dir que van morir empreses amb…


Leganés - Barcelona: El Barça es vesteix d’humil a Leganés (0-3) | Esports | EL PAÍS Catalunya\nLLIGA SANTANDER | CD LEGANÉS, - FC BARCELONA,\nEl Barça es vesteix d’humil a Leganés (0-3)\nLuis Suárez recupera l'olfacte golejador i els blaugrana resolen una sortida complicada davant un rival combatiu\nLeganés (Madrid) 18 NOV 2017 - 19:40\tCET\nSuárez celebra la consecució del primer gol pel FC Barcelona. Denis Doyle Getty Images\nHi ha dues maneres de mirar el calendari quan s'afronta la Lliga. Alguns, especialment els millors clubs i els seus aficionats, tendeixen a programar l'any després de constatar a quines dates cauen els ponts i els partits més exigents, especialment els derbis, els clàssics i les jornades de Champions, mentre la majoria es fixa en les jornades laborables i en els partits d'entretemps, dies en què els grans equips guanyen i perden els campionats de manera furtiva, com si fos una sorpresa per a més glòria dels seus rivals anònims, més o menys el que li va passar la temporada passada al Barça.\nA Valverde l’ha condicionat segurament l’últim any de Luis Enrique i la derrota a la Supercopa amb el Madrid. Així que el tècnic ha convertit el que és quotidià en prioritari, la visita a Butarque en més important que la de Mestalla i al partit de Leganés, li donava més transcendència que al derbi del Wanda. El Barça de Valverde s'ha vestit d'humil per cantar victòria a Getafe o Butarque després de la descapitalització futbolística viscuda per la falta de fitxatges altisonants i la sortida de Neymar.\nUn plantejament que abona la serietat, la sensatesa, la fiabilitat, i si es vol, la correcció, la formalitat i fins i tot la convencionalitat, enfront de la grandiloqüència, l'espectacle, la brillantor i la pompa de la qual ha presumit tant el Barça. No és fàcil reconèixer avui l'equip futboler que va conquistar Europa, i menys si Messi descansa al camp, com ha passat a Leganés. El partit no ha tingut cap grandesa ni màgia, fins i tot es pot considerar vulgar, i no obstant això, el FC Barcelona ha fet tres gols com tres sols, dos de Luis Suárez i un de Paulinho. L'uruguaià ha reaparegut després de 480 minuts desaparegut i ha resolt amb dos xuts la complicada sortida barcelonista a Leganés. La punta l’ha posada, com ja és costum, Paulinho.\nEls blaugrana han resolt la contesa a les àrees, l'aliena i la pròpia, molt ben protegida per Ter Stegen, com acostumen els líders sorprenents, pocs com el Barça de Valverde en una lliga que pintava a favor del Madrid de Zidane.\nEl partit ha començat al camp del Leganés. El Barça la tocava a la medul·lar amb Rakitic, sortia net i endreçat del seu camp amb la passada mesurada de Busquets i buscava en punta Suárez. Hi ha hagut un gol anul·lat i una jugada de penal a l'àrea de Cuéllar molt abans que Amrabat rematés per sobre del travesser de Ter Stegen. Els nois de Garitano, molt concentrats i encara més ben ordenats, deixaven fer al Barça perquè no han obstaculitzat en el joc ni Iniesta ni Messi i l'activitat ha estat escassa pel costat de Semedo.\nEl Leganés defensava bé i sortia ràpid a la contra, sempre disposat a acabar la jugada per impedir la transició blaugrana, mentre l’afició xiulava Piqué. El central ha vist una targeta que li impedirà jugar a Mestalla i s’ha reclamat un penal d’Iniesta abans que funcionés la jugada dibuixada des de l'inici. Busquets, l’eix del joc, sovint situat com a tercer central, ha eliminat les línies de pressió amb una obertura cap a la dreta, ha aparegut Alcácer i el seu centre-xut ha estat mal resolt per Cuéllar, que ha deixat la pilota franca per a Luis Suárez.\nAl Leganés, capaç de mantenir a zero la seva porteria en set partits, li ha costat acceptar que havia entomat un gol després d'haver acabat de desfigurar el Barça, especialment afortunat amb el 0-1, cada vegada més pendent de Ter Stegen. Garitano ha aprofitat la inèrcia amb la qual el seu equip ha arribat al descans per posar més picant en el seu atac amb l'entrada de Beavue per Eraso. I Beavue ha tingut l'empat en les seves botes poc després de sortir en un mà a mà excel·lentment resolt pel porter del FC Barcelona.\nEls blaugrana han perdut el seu lloc al terreny de joc de manera descarada i Valverde hi ha intervingut de seguida: Paulinho i Aleix Vidal, dos jugadors físics, han substituït el delicat Iniesta i l'innocu Semedo. I ja se sap que l'entrenador blaugrana és oli en un llum, perquè després dels canvis, Luis Suárez ha tornat a embocar un rebuig de Cuéllar a un xut d’Alcácer. No era una tarda per a virtuosos, sinó que demanava jornalers, i n’hi ha pocs com Paulinho, Alcácer i, per fi, Luis Suárez. Valverde recupera jugadors mentre guanya partits i augmenta el marge de millora d'un equip al qual no li preocupa fer història, sinó que vol guanyar la Lliga sense que ningú se n'adoni, ni tan sols el mateix Camp Nou.


Resultats de la UESA Bàsquet, 6/11 - UE Sant Andreu\nResultats de la UESA Bàsquet, 6/11\nSènir Femení: UE Sant Andreu 55-47 Aracena AEC Collblanc\nVictòria del Sènior Femení en la visita de l’Aracena AEC Collblanc. El primer quart va ser igualat i va finalitzar amb un empat a 11 al marcador. La falta d’encert de les andreuenques al segon quart, amb molts tirs clars fallats i tirs lliures desaprofitats van mantenir un resultat parell al descans de l’encontre (23-21).\nAl tercer període, el Sant Andreu va continuar sense mostrar una gran millora i un parcial de 9 a 15 va permetre que les visitants arribessin als darrers deu minuts amb quatre punts d’avantatge (32-36). De fet, a sis minuts pel xiulet final la diferència era de 10 punts desfavorables al Sènior Femení quadribarrat, però tres triples consecutius d’Anna Pérez i una defensa més contundent van permetre la remuntada.\nEl Sant Andreu va vèncer per 55 a 47 després d’un parcial de 33 a 11 al darrer quart. Una diferència que amaga la igualtat del partit i el patiment de les andreuenques per sumar la victòria. Diumenge vinent el Femení jugará contra el Sagrada Familia Claror ‘B’ al Centre Esportiu Claror a les 12:15h.\nSènior Masculí ‘B’: CB La Salle Horta ‘B’ 54-60 UE Sant Andreu\nPrimera victòria del segon equip andreuenc en una pista complicada després d’un inici difícil amb sis derrotes consecutives. El Sènior Masculí ‘B’ va portar la iniciativa al primer quart (8-12) i va mantenir l’avantatge fins al descans gràcies a la bona defensa i el poc encert del rival (25-27).\nEl Sant Andreu també va tenir dificultats per veure la cistella amb clarividència, tant en tirs exteriors com interiors. Al tercer quart, La Salle Horta ‘B’ va aconseguir capgirar el marcador fins el 42 a 43. Els darrers deu minuts van ser ajustats i es va arribar a l’últim minut amb un 54 a 52 favorable a l’equip local. La bona defensa i l’encert en atac van sentenciar el partit amb un parcial favorable de 0 a 8.\nPrimera victòria que dóna confiança al Sènior ‘B’ de cara als pròxims compromisos; el següent partit serà contra el Canyelles.


La Bella i la Bèstia, teatre musical infantil — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Cultura › Agenda › 2019 › Teatre el Magatzem Hivern › La Bella i la Bèstia, teatre musical infantil\nLa Bella i la Bèstia, teatre musical infantil\n10/02/2019 12:00 to 13:00\nA un castell hi ha un príncep malcriat i pervers que menysprea a tothom. Una nit una dona molt vella demana asil per una nit al castell. El príncep veient que és una dona molt gran i lletja la fa fora. Aleshores la vella es transforma en una fada que llença un malefici i converteix el príncep en Bèstia. La única manera de trencar el malefici és que una noia s’enamori de la Bèstia.\nPassen els anys, i de cop un dia entra una noia al castell. Podrà la Bèstia, fer que la noia s’enamori?\nTotes les famílies que van ser captivats per La Bella i la Bèstia, El Llibre de la Selva i Robin Hood d’aquesta companyia. Aquest també és un espectacle de teatre musical, amb una posada en escena espectacular.


La majoria de malalts de Covid continua amb algun símptoma mig any després | Les CIÈNCIES en BLOC\nLa majoria de malalts de Covid continua amb algun símptoma mig any després\n9 de gener de 2021 MONTSERRAT SANS ARIJA\nMés de tres quartes parts dels pacients hospitalitzats per Covid-19 a Wuhan durant la primera meitat de l’any encara presentaven almenys un símptoma de la malaltia sis mesos després.\nAixí ho mostra un estudi d’investigadors xinesos publicat aquest dissabte a la revista The Lancet.\nL’estudi es va fer amb 1.733 pacients que havien estat donats d’alta de l’Hospital Jinyintan de Wuhan entre el 7 de gener i el 29 de maig. La mitjana d’edat era de 57 anys.\nUn cop van sortir de l’hospital se’ls va fer un seguiment que va durar, de mitjana, 186 dies.\nEls pacients més greus tenien més sovint problemes en la funció pulmonar. I en un reduït grup dels que s’havien mesurat en sang la immunitat es va observar que també era usual la disminució fins a menys de la meitat dels nivells d’anticossos.\nEls pacients més greus també responien pitjor a la prova d’exercici físic -caminar durant sis minuts en una cinta- i alguns presentaven problemes de ronyó.\nUn dels autors principals de l’estudi, Bin Cao, del Centre Nacional de Medicina Respiratòria, destaca la necessitat de fer un seguiment dels pacients donats d’alta de Covid:\n“Com que és una malaltia nova, estem tot just començant a comprendre alguns efectes a llarg termini. Els nostres resultats ressalten la necessitat d’un seguiment dels malalts un cop donats d’alta, particularment per als que pateixen infeccions greus. El nostre treball també subratlla la importància de fer un seguiment més prolongat en poblacions més grans per comprendre tot l’espectre d’efectes que la Covid pot tenir en la gent.”\nAixí ho remarquen també en un comentari que acompanya l’article Monica Cortinovis, Norberto Perico i Giuseppe Remuzzi, de l’Institut de Recerca Farmacològica Mario Negri de Bèrgam, que lamenten els escassos informes sobre el procés clínic que es produeix després de la Covid.\nExpliquen que en diversos hospitals s’està fent el seguiment dels problemes que pateixen les persones que han tingut Covid. Però també assenyalen que això representa una sobrecàrrega “del sistema sanitari en termes de recursos humans i econòmics, afegits als serveis convencionals”.\nTot i això, recalquen que aquest seguiment, a part d’una necessitat per als pacients, és una oportunitat per fer estudis que s’allarguin un o dos anys:\n“Ens permetrien avaluar l’eficàcia de les intervencions terapèutiques per mitigar les conseqüències a llarg termini de la Covid-19 en diversos òrgans I teixits.”\nL’han fet investigadors de Bristol i s’ha publicat a la revista Thorax.\nAssenyala que, d’un grup de 163 pacients amb Covid, un 74% tenien símptomes entre 8 i 12 setmanes després de ser admesos a l’hospital. Sobretot es tractava de dificultats per respirar i fatiga. Segons els autors, això suggereix que “és fonamental una aproximació holística enfocada a la rehabilitació i el benestar general”.\nLondres, 8 ene (EFE).- La mayoría de pacientes hospitalizados con covid-19 presenta al menos un síntoma, como fatiga, seis meses después de superar la enfermedad, según revela un artículo publicado este viernes en la revista médica The Lancet.\nArticle anteriorUn cop de calor al vòrtex polar amenaça amb una nova onada de fred sobre EuropaSegüent articleNi taps ni palletes: 2021, l’any que posarà fi als plàstics d’un sol ús


Interior treballa en la substitució del material que els bombers voluntaris del Pont de Suert es van endur — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Interior treballa en la substitució del material que els bombers voluntaris del Pont de Suert es van endur\nInterior treballa en la substitució del material que els bombers voluntaris del Pont de Suert es van endur\nLa Direcció General de Prevenció, Extinció d'Incendis i Salvaments assegura que l'operativitat no s'ha vist afectada per la cessió de dos vehicles a una ONG\nParc de Bombers del Pont de Suert (Imatge d'arxiu ACN)\nLa Direcció General de Prevenció, Extinció d'Incendis i Salvaments treballa en la substitució del material que els bombers voluntaris del Pont de Suert s'han endut després d'haver demanat una baixa voluntària per un període de dos anys, segons ha informat l’Agència Catalana de Notícies. El parc no compta, per exemple, amb el transport lleuger que s'utilitzava per traslladar el material d'excarceració en cas d'accidents.\nDes de la conselleria d'Interior s'ha concretat que, en concret, dos vehicles propietat de l'Associació de Bombers Voluntaris del Pont de Suert i amb cessió d'ús a la Generalitat fins a l'abril del 2018, s'han donat de baixa de l'assegurança corresponent i de la targeta de circulació. Tanmateix, segons indiquen des de l'administració catalana, la situació actual "no afecta l'operativitat del Parc".\nEls Bombers voluntaris han cedit els vehicles a l'ONG Lleida pels Refugiats. Aquesta intenció ja es va fer saber a la Generalitat, tot i que s'esperava que es fes efectiva quan el conveni finalitzés, l'abril del 2018. Pel que fa a la resta de material del Parc que els bombers voluntaris s'han endut, ja que era de la seva propietat, serà substituït de manera progressiva. El que sí se’ls ha reclamat és que retornin els uniformes.\nLa Direcció General de Prevenció, Extinció d'Incendis i Salvaments ha descartat obrir un expedient sancionador.\nCal recordar que la cessió dels vehicles, en part pagats pels ajuntaments de l'Alta Ribagorça i de la Ribagorça aragonesa, va causar malestar entre els alcaldes de la zona. Aquests van argumentar que l'ajut s'havia concedit per comprar vehicles per operar en casos d'emergència a la comarca i no per cedir-los a una ONG.


"Ministerio del Embarazo No Deseado"\nEscrit per Marta Suárez Abril, guionista. Madrid. La Independent\tdimecres, 19 de febrer de 2014 21:27\nSom a l'any 2014 i encara hem de continuar defensant els mateixos principis de fa 30 anys sobre l'avortament. Així que ens veiem obligades a utilitzar els mateixos arguments i les mateixes consignes decàda rere década.\nAixí, doncs, he decidit deixar de fer-ho. D'ara endavat jo igual que el Ministre de Justícia, defensaré el Dret a la Vida del Concebut i els drets de les dones embarassades. Però contràriament al que fa ell, no defensaré un projecte de llei plé d'incoherències. Defensaré una posició conseqüent amb les meves creences.\nPer començar, si no es reconeix el dret d'una dona a decidir si duu a terme o no un embaràs, i això que és una reposabilitat de l'Estat perquè és necessàri protegir una vida, la del concebut, és lògic extreure'n la conclussió que la vida d'un concebut no val ni més ni menys que la d'un altre. Per tan defensaré que és criminalitzi l'avortament. Tots, fins i tot en cas de violació.\nUna vegada negat el dret a l'avortament de qualsevol dona que estigui embarassada, crec que s'hauria de creat un organisme estatal a càrrec d'aquests embarassos. Per exemple, el Ministerio del Embarazo No Deseado. En aquest ministeri, s'hi haurien de registrar totes les dones que hagin concebut sense desitjar-ho com "incubadoras estatales" o "vientres de alquiler estatales" (encara que estic segura que hi haurà algú a qui se li acudirà un eufemisme més acceptable).\nEls VAEs ("vientres de alquiler estatales") podrien rebre totes les atencions mediques necessàries a càrrec de l'estat,a més a més d'un sou mensual i de suport psicològic durant l'embaràs. Al cap i a la fí estarien donant un servei invalorable a la societat i, per tan, mereixedores de certes contraprestacions.\nEl Ministerio del Embarazo No Deseado estaría també a càrrec de registrar els Concebidos No Deseados i així ubicar-los en una llista per a aquelles famílies que dessitjessin adoptar-los, una vegada donats a llum.\nConfio així en que sempre més hi haurà famílies desitjant adoptar bebés no desitjats. Però si es dónes el cas que el número de Nacidos No Deseados superés el de famílies adoptives, en aquest cas i per descomptat, l'Estat hauria de fer-se càrrec de totes les despeses i necessitats dels Nacidos No Deseados fins que aquests arribéssin a la seva emancipació económica.\nDe tota manera, la situació ideal sería la d'evitar els embarassos no desitjats. Per això proposo una solució ben fácil: la vasectomía obligatòria de tots els homes residents a Espanya i des de la pubertat i ja que la vasectomía pot revertir-se, si un home volgués procrear, només li caldria inscriure's en el Ministerio de los Embarazos No Deseados com a Home amb ganes de procrear i sotmetre's així a la vasovasostomía (operació de reversió de la vasectomía) i tot a càrrec de l'Estat.\nEntenc que tot això sóna una mica a excés d'intervencionisme de l'estat sobre les llibertats reproductores de la ciutadanía. Però tampoc sóna pitjor com ho fa l'intervencionisme de l'Estat sobre el drets de les dones a dur a terme o no un embaràs.\nPer què només són les dones les que han de patir les conseqüències de la Protección de la Vida del Concebido? La millor manera d'evitar l'avortament es preveient els embarassos no desitjats i cal reconèixer que els homes hi juguen un paper determinant a l'hora de provocar-los.


Badanotis :: El PSC considera que la intenció d’Albiol d’assumir les competències urbanístiques del Port, deixa al descobert els seus interessos\nEl PSC considera que la intenció d’Albiol d’assumir les competències urbanístiques del Port, deixa al descobert els seus interessos\nRedacción - 23/06/2012 04:14\nEl PSC considera que la intenció d'Albiol d'assumir les competències urbanístiques del Port, deixa al descobert els seus autèntics interessos. Segons els socialistes, amb l'excusa d'un bloqueig institucional, situació, expliquen, creada pel propi Alcalde, "incapaç d'assolir acords amb l'oposició majoritària tot i estar en minoria", l'alcalde de Badalona pretén disposar de les competències urbanístiques dels terrenys del Port que actualment corresponen a Marina Badalona.\nAquest anunci, fet 24 hores desprès de que no fos capaç de aprovar la seva proposta no pactada de Consell d'Administració de Marina Badalona, deixa, segons el PSC, "ben a les clares on radicaven el seus interessos". El PP de Badalona necessita un Consell d'Administració de Marina Badalona "que li deixi mans lliures en l'actuació urbanística i al, no aconseguir-ho, ho busca per altres vies".\nEls socialistes, afirmen que seguiran de prop l'evolució d'aquest anunci, vigilant en tot moment el respecte de la legalitat i recorrerem i impugnarem aquelles decisions que, al nostre parer no s'adaptin a la legalitat o no salvaguardin els interessos dels ciutadans de Badalona.\nEn paraules de Jordi Serra, president del Grup Municipal Socialista, "resulta significativa aquesta pressa d'Albiol pels terrenys del port, en uns moments en que la majoria de les seves decisions urbanístiques i convenis amb privats, són públicament qüestionades i recorregudes, decisions com fer 1000 pisos més sense cap aprofitament urbanístic per a la ciutat en el port." "És del tot comprensible aquest interès en un alcalde més preocupat per les plaques, la vanitat i les primeres pedres de promocions privades, que no pels interessos reals dels badalonins i badalonines."\nAsseguren que des del PSC es denunciarà públicament qualsevol pràctica irregular o dubtosa i continuarà defensant que l'urbanisme "sempre estigui en benefici i al servei del ciutadans de Badalona, per damunt que qualsevol interès privat" diuen.\nEl govern inicia el procediment perquè les competències de la gestió urbanística del port tornin a l’Ajuntament


La dona del 600, dirigida per Pere Riera inaugura temporada a l'Espai Ter - SIESTV\n24 set. 2020 La dona del 600, dirigida per Pere Riera inaugura temporada a l'Espai Ter\nPosted at 13:53h in Cultura, Escenaris by siestv\nRedacció.- L’Auditori Espai Ter, de Torroella de Montgrí, reprèn aquest divendres la temporada estable amb una doble funció de l’obra teatral La dona del 600, dirigida per Pere Riera i interpretada per Mercè Sampietro, Àngels Gonyalons, Jordi Banacolocha, Rosa Vila i Pep Planas.\nLa proposta inaugurarà una temporada atípica a l’equipament cultural que inclourà una quinzena de funcions de teatre, música, dansa, òpera i circ. Avui dia, ja s’han venut un 65% de les entrades de la nova temporada que s’inicia aquesta setmana i que s’allagarà fins el desembre. Alguns dels espectacles programats ofereixen les últimes entrades, com les dues sessions de La dona del 600; el concert de presentació del nou disc de Pau Vallvé a les comarques gironines – 3 d’octubre-; les dues funcions de l’obra teatral Els Brugarol -11 d’octubre-; l’òpera Madama Buterffly, de la Camareta Lírica de España -5 de desembre-, i les obres de Temporada Alta que es programen a l’equipament, Eva contra Eva -31 d’octubre- i T’estimo si has begut -20 de novembre-.\nL’oferta teatral de la temporada de tardor es completa amb dos grans clàssics com Esperando a Godot -15 de novembre- i Romeo y Julieta -8 de desembre-. La programació inclou també l’espectacle de dansa: Fígaro, Barbero de Sevilla, de la Compañía Ibérica de Danza de Madrid -17 d’octubre-; el concert de Koko Jean & The Tonics amb Dani Nel·lo del Black Music Festival -21 de novembre- i l’espectacle de circ familiar Express de la companyia internacional Faltan 7 -7 novembre-.


Les tres normes per assistir a la boda de Rubio i Ramos\nLa parella ha prohibit l'ús dels telèfons mòbils i ha limitat l'edat dels assistents a la festa posterior\nper Elena Pedrola dimecres, 5 de juny 2019 - 16:54h\nQuan queden molt pocs dies pel casament de Pilar Rubio i Sergio Ramos, que tindrà lloc el pròxim 15 de juny, a la Catedral de Sevilla, la parella ja compta els dies que queden per viure un dels moments més importants de les seves vides. I perquè aquell dia sigui especial, i els convidats també puguin gaudir amb total privacitat, l'actriu i presentadora i el futbolista, han decidit establir una sèrie de normes, segons informa 'La Otra Crónica', que els assistents hauran de complir.\nPer donar a conèixer aquestes pautes, Rubio i Ramos han enviat a tots els seus convidats una capsa negra amb un llibre, on es poden llegir les instruccions que els convidats hauran de respectar i algunes imatges dels llocs més importants de Sevilla.\nCom ja van anunciar en la seva entrevista al programa 'El Hormiguero', la primera norma que ha posat la parella ha estat prohibir l'ús dels telèfons mòbils durant la boda. I és que la parella no vol que hi hagi cap aparell que pugui gravar res del que estigui passant.\nPilar Rubio durant una aparició per sorpresa de Sergio Ramos a 'El Hormiguero' | Gtres\nA més, Pilar i Sergio també han decidit limitar l'edat dels assistents. D'aquesta manera, els nens no podran assistir a la festa, però si que podran ser a la cerimònia religiosa. És el cas per exemple, dels seus tres fills, Sergio, Marco i Alejandro, que seran els encarregats de portar els anells al matrimoni, però no es quedaran a la festa posterior.\nPer últim, la parella també ha volgut posar unes condicions pel que fa a la manera de vestir dels convidats. En aquest sentit, Rubio i Ramos han prohibit els colors blanc, rosa, vermell, taronja i verd pels vestits de les dones, i els homes hauran d'anar amb jaqué.\nLa parella creu que els convidats podran gaudir més de la boda amb aquestes normes | CatalunyaDiari.cat\nPel que fa a la festa que se celebrarà després de la cerimònia religiosa, es farà a la finca que té el futbolista a Bollullos de la Mitación. En aquesta finca doncs, serà el lloc on es realitzaria el concert d'una banda de rock internacional, com s'ha especulat els darrers mesos. Es tractaria d'Aerosmith o AC/DC, dos grups reconeguts a tot el món i dels quals Pilar Rubio n'és molt fan.


El nou cotxe xinès que protegeix als ocupants contra el coronavirus - Autoescola Sant Feliu\nEl nou cotxe xinès que protegeix als ocupants contra el coronavirus\nGeely ha llançat un nou SUV híbrid a la Xina, amb una funcionalitat que purifica l’aire i protegeix als ocupants de virus i bacteris com el coronavirus.\nEs tracta del nou Geely Icon\nInterior dissenyat a Barcelona!\nEl seu interior és fruit del treball de l’estudi de disseny que Geely té a Barcelona, i criden l’atenció detalls com la barra al seient del passatger (més pròpia de vehicles tot terreny) o el símbol de l’infinit de les sortides d’aire frontals.\nAquestes sortides no només destaquen pel seu disseny, sinó per una de les funcionalitats estrella de l’Icon: el seu sistema de purificació de l’aire intel·ligent, IAPS. En conjunció amb el sistema d’aire condicionat, el IAPS és capaç de filtrar elements no desitjats de la cabina del cotxe.\nProtecció contra coronavirus\nD’aquesta manera, l’aire que respirem a l’interior serà molt més net que a l’exterior, l’IAPS no només elimina impureses i “elements nocius” i contaminants, sinó que també elimina bacteris i virus.\nL’Icon també suposa un pas important en qüestió de conducció autònoma. Inclou un conjunt de cinc càmeres d’alta definició i 12 radars ultrasònics, per al seu propi sistema de conducció intel·ligent.\nNo arriba a ser un cotxe autònom complet, però si que té control de creuer, manteniment de carril, frenada d’emergència, aparcament amb un botó, i més. També s’inclou una càmera de 360 graus, que permet eliminar completament els punts cecs.\nJa veus, enginys on els hagi, des d’Autoescola Sant Feliu continuem dient ben alt i clar que la millor prevenció és una conducció responsable. Sigui o no en un cotxe anti-virus.


Com fer front a l'assetjament (o bullying) | Faros HSJBCN\nSi el teu fill és víctima de l'assetjament, escolta'l i dóna-li tot el teu suport. Si l'assetjament té lloc en el seu centre d'estudis, informa a la direcció del centre. Sigues comprensiu amb ell i dóna-li els consells que figuren a continuació. Tansmetli la idea que, encara que tots siguem diferents, és important saber tractar a tothom amb respecte.\nEl bullying es pot presentar de diverses formes diferents, com:\n• L'assetjament físic, que és qualsevol tipus de contacte en què una persona no vulgui participar (com empènyer, posar la traveta, donar cops de puny, puntades de peu, mossegar, colpejar...)\n• L'assetjament sexual (relacions sexuals no desitjades).\n• L'assetjament verbal: punxar, picar, insultar o ficar-se amb algú fent servir la paraula.\n• L'assetjament psicològic: xafardejar sobre una persona o excloure-la perquè se senti malament amb si mateixa.\n• L'assetjament cibernètic (ciberbullying): utilitzar internet i els mitjans digitals de comunicació social per dir coses que no es dirien en persona. Enviar missatges malintencionats o penjar a internet informació, fotografies o vídeos de caràcter personal per ferir o avergonyir a una altra persona.\nMolts assetjadors s'assemblen molt entre si. Als assetjadors els agrada controlar als altres, estan centrats en si mateixos, tenen poques habilitats socials, és possible que no els preocupi la gent o que els falta empatia, solen ser insegurs i assetgen els altres per sentir-se millor.\nAlgunes persones assetgen als altres per afrontar el seu propi estrès, la seva pròpia ràbia i la seva pròpia frustració. Hi ha assetjadors que han estat assetjats i ara volen mostrar el seu poder assetjant a altres persones.\nHi ha assetjadors que no entenen emocions socials normals com la culpa, l'empatia, la compassió o el remordiment. Aquestes persones necessiten ajuda d'un professional de la salut mental, com un terapeuta, un treballador social, un psiquiatre o un psicòleg.\nCom reaccionar davant l'assetjament\nDigues al teu fill que, si rep assetjament, hauria de:\nInformar-te a tu o a un adult de confiança.\nIgnorar l'assetjador i allunyar-se. Als assetjadors els encanta obtenir una reacció de les seves víctimes. Si el teu fill ignora al seu assetjador, l'estarà enviant el missatge de que el que li fa no l'afecta.\nMantenir el cap ben alt. En utilitzar aquest tipus de missatge corporal, transmetrà la idea a l’assetjador que no és vulnerable.\nNo arribar mai a les mans. Si acudeix a la violència i es baralla amb l'assetjador, tindrà més probabilitats de resultar ferit i de ficar-se en problemes. Digues al teu fill que lluiti contra el seu enuig fent exercici o escrivint sobre això.\nPosar en pràctica formes de demostrar la seguretat en si mateix. Indica-li que posi en pràctica el sentir-se bé amb si mateix (encara que al principi ho hagi de fer veure). I que assagi com respondre verbalment l'assetjador de forma assertiva.\nParlar sobre l'assetjament que rep. Pot ser una bona manera d'expressar les pors i frustracions que se li poden acumular quan rebi assetjament.\nTrobar als seus veritables amics. Si al teu fill l'han assetjat amb rumors maliciosos, digues-li que ho expliqui als seus amics perquè l'ajudin a sentir-se segur i confiat, i que eviti estar sol.\nDealing with Bullying. Kids Health [Data de consulta: 03/05/2019]


LEMEC - HIGH TECH GLOBALTER ADAPTADOR UNIVERSAL DE VIATGE AMB USB x4 - Wolala\n✔ Tant si viatges per negocis o per plaer, per a la majoria de destinacions, l'adaptador universal GLOBALTER es la millor elecció per carregar els teus aparells electrónics.\n✔ Amb quatre ports de càrrega USB.\n✔ Abasta 150 països i és ideal per viatjar.\n✔ Compatibilitat internacional i endolls intercanviables UK / USA / EU / AUS fan que el carregador amb 4 USB sigui ideal per viatjar.\n✔ Perfectament portàtil gràcies a la seva mida.\n✔ Protecció de seguretat a prova de nadons.\n✔ Quan el carregador no s'utilitza durant molt de temps, ha de desconnectar-se de la presa de corrent.\n✔ Disseny únic i la millor qualitat: la forma simple i única de l'adaptador de viatge brinda seguretat a la càrrega de dispositius digitals.\n✔ Bonica aparença, mida petita i pes lleuger.\n✔ Adaptador de viatge internacional, fàcil de utilitzar per treballar i viatjar.


Data de naixement: 29-6-1940\nData de defunció: 12-7-2011\nHistoriador de l’art especialitzat en escenografia del teatre català i autor de l’obra de referència L’escenografia catalana.\nNascut en el si d’una família benestant, Isidre Bravo es va llicenciar en teologia per la Facultat Teològica Pontifícia de la Companyia de Jesús de Sant Cugat del Vallès després d’haver estudiat a Salamanca i Tolosa de Llenguadoc. En sortir del seminari va cursar estudis de psicologia a l’Escola del doctor Siguan de la Universitat de Barcelona, on va obtenir el diploma de Psicologia Aplicada. Juntament amb Antoni Julià i Dolors Renau, va escriure La praxis de la educación especial. Conceptos, instrumentos e instituciones. Apuntes críticos (Barcelona: Avance, 1976). També va cursar estudis de magisteri i va coordinar l’equip director del Patronat Flor de Maig, adscrit a l’Escola d’Educadors Especialitzats de la Diputació de Barcelona, entre els anys 1982 i 1984.\nL’any 1984 es llicencià en història de l’art per la Universitat de Barcelona. La seva afició al teatre, i en concret a l’àmbit escenogràfic, el va dur a entrar a l’Institut del Teatre per estudiar-lo a fons. Hi exercia de docent i d’investigador i, paral·lelament, estudiava les maquetes que hi havia desades, algunes des de feia dècades, al magatzem del Teatre del Liceu. Va dur a terme una ingent tasca de classificació i documentació del fons escenogràfic i de figurinisme a l’Institut del Teatre. Aquesta feina va permetre-li iniciar un seguit de publicacions relacionades amb la història de l’escenografia.\nLa seva altra passió era viatjar, en especial a Àsia i a l’Amèrica Central. D’aquestes experiències en va escriure diverses novel·les, com ara L’amant dels nois (Barcelona: Llibres de l’Índex, 2004) o Gust de mostassa (Barcelona: Llibres de l’Índex, 2008). La seva última obra va ser una antologia literària sobre la masculinitat recollida en dos volums: La mirada de Zeus: antología sobre la fascinación masculina por los muchachos en la literatura griega y latina.\nEstudiós d’extrema meticulositat, Isidre Bravo va fer una aportació destacadíssima a la historiografia escènica, tant pel que fa al detall de la seva investigació com a la tasca de compilació, que es troba tota classificada en el Centre de Documentació i en el Museu de les Arts Escèniques. Va convèncer nombrosos escenògrafs perquè cedissin o venguessin els seus propis fons a l’Institut. Els seus estudis van centrar-se sobretot en l’època del modernisme, com ara en Francesc Soler i Rovirosa, Adrià Gual o Lluís Masriera, i en els seus continuadors, com Josep Mestres Cabanes. La seva obra L’escenografia catalana (Barcelona: Diputació de Barcelona, 1986), que va guanyar la Medalla d’Or del Festival Internacional de Teatre de Praga, és considerada una de les obres de referència de la historiografia escenogràfica europea, tant per la seva exhaustivitat com per la qualitat del material que hi va compilar. L’escenografia catalana recull l’evolució escènica a Catalunya des del Barroc fins al segle xx. A la seva mort, bona part del seu material va ser donat a l’Associació d’Escenògrafs de Catalunya i, posteriorment, al Museu de les Arts Escèniques. La Col·lecció Isidre Bravo conté més de dues-centes entrades.\nEspais wagnerians: desembre 1983-gener 1984. Palau Güell. En col·laboració amb Guillem-Jordi Graells. Barcelona: Institut del Teatre, 1983.\nCinc escenògrafs catalans. Francesc Soler i Rovirosa, Fèlix Urgellés, Maurici Vilomara, Salvador Alarma, Oleguer Junyent. Barcelona: Institut del Teatre, 1985.\nEsbossos i teatrins: adquisicions escenogràfiques del Museu de les Arts de l'Espectacle, 1983-1984. En col·laboració amb Guillem-Jordi Graells. Barcelona: Diputació de Barcelona; Institut del Teatre, 1985.\nFrancesc Soler i Rovirosa: 1836-1900. Barcelona: Institut del Teatre, 1986.\nL'escenografia catalana. Barcelona: Institut del teatre, 1986.\nJoan Morales. 5 esbossos escenogràfics. 1925-1938. Barcelona: Institut del Teatre, 1988.\nL'escenògraf Josep Mestres Cabanes. Barcelona: Gran Consorci del Teatre del Liceu, 1989\nAdrià Gual, mitja vida de modernisme. En col·laboració amb Carles Batlle i Guillem-Jordi Graells. Barcelona: Diputació de Barcelona, 1992.\nCasellas y la escenografía. Barcelona: Museu Nacional d’Art de Catalunya, 1993.\nMiró en escena. En col·laboració amb Carme Escudero i Anglès i Rosa Maria Malet. Barcelona; Fundació Joan Miró; Ajuntament de Barcelona, 1994.\nEls Masriera: Francesc Masriera (1842-1902), Josep Masriera (1841-1912], Lluís Masriera (1872-1958). Barcelona: Museu Nacional d’Art de Catalunya; Generalitat de Catalunya; Proa, 1996.\nJosep Mestres Cabanes: 1898-1990: pintor i escenògraf. Barcelona: Diputació de Barcelona, 1998.\nGalceran, Jordi. «Isidre Bravo: "L’escenografia catalana"». Revista de Catalunya, núm. 8 (1987), p. 178-179.\nDiccionari d’historiadors de l’art catala, valencià i balear: https://dhac.iec.cat/dhac_p.asp?id_personal=285


Rosa Sabater, profesora | Albert Nieto\nRosa Sabater, profesora\nHomenatge al Palau de la Música de Barcelona als 25 anys de la seva mort (27 novembre de 2008)\nLa Rosa Sabater tenia la virtut de ser, a més d’una gran pianista, una excel·lent professora. I és que atresorava una condició primordial: li agradava la pedagogia, i a més en gaudia.\nÉs cert que no va crear “escola” a Catalunya. És a dir, del seu ensenyament no en va sortir un grup de pianistes continuadors del seu mestratge, ja que va haver de desenvolupar la seva tasca pedagògica al Conservatori de Friburg i no pas a Barcelona, com ella hagués desitjat de fer-ho de bon grat. Per tant, els seus veritables deixebles els trobem escampats arreu del món.\nPerò hi ha un fet que no es pot menysvalorar: va ser la professora de piano als cursos de Santiago de Compostel·la i de Granada, des dels anys 1967 i 1976, respectivament. Allà els estudiants tenien el gran privilegi de poder-la conèixer i gaudir del seu mestratge i, per si fos poc, també del seu acolliment afectuós.\nEn els seus darrers anys jo mateix vaig tenir l’oportunitat d’aprofitar el seu ensenyament: va ser del 1980 al 83, als esmentats cursos, més un altre de música de cambra a Camprodon, que va impartir juntament amb els mestres Gonçal Comelles i Marçal Cervera. Eren uns cursos intensius, amb una durada de tres setmanes, que sempre acabaves amb recança i enduent-te la petita frustració d’haver volgut esprémer encara més l’extraordinària professora. I això que la seva vitalitat era tan desbordant que al final de cada jornada, quan tots els estudiants estàvem esgotats, ella no trobava mai l’hora de plegar, i es mostrava tan eixerida com a primera hora del matí.\nLes seves qualitats com a persona eren les ideals per desenvolupar la tasca docent. Ara miraré de fer-vos-en cinc cèntims, amb el risc de deixar-me algunes coses. Era senzilla, captivadora, d’una simpatia exuberant; generosa i d’una energia engrescadora. I tot això teníem ocasió d’apreciar-ho tant a dintre com a fora de la classe, ja que sempre estava a punt per anar a prendre la llet merengada granadina amb tots els joves; ella deia que entre ells s’hi trobava ben a gust.\nRecordo un fet de la seva gran afabilitat. L’any 80, quan encara no ens coneixíem personalment, i volent-li fer saber el meu interès per assistir als seus cursos d’estiu, em vaig presentar sense previ avís a casa seva, a Vilassar de Mar. Després de la impressió de poder-la escoltar estudiant el piano, bocabadat, darrera la finestra que donava al carrer, vaig tenir encara altres sorpreses que poc m’imaginava: el seu acolliment exuberant i ple d’alegria, o com recordava perfectament que tres anys enrere havia estat al meu tribunal de Premi d’Honor de final de carrera, al Conservatori Municipal, fins i tot dient-me les obres que jo havia tocat.\nRecordo, també, una espurna de la seva senzillesa. Era el segon curs que anava a Granada, i per tant encara no tenia una relació prou estreta amb la Rosa. El primer dia es feia l’acte d’inauguració a la Catedral i en sortir, al bell mig de la plaça, plena de gom a gom com era, em va saludar efusivament de molt lluny, enlairant el braços, de tal manera que jo vaig pensar que es dirigia a una altra persona.\nPer reconèixer la seva simpatia desbordant, només cal veure qualsevol de les fotos de grup, on sempre la trobarem al bell mig dels deixebles amb un somriure de bat a bat.\nEndinsant-nos, ara, en les seves qualitats específicament pedagògiques, puc destacar el fet que, cada vegada que un deixeble interpretava una peça d’Iberia, feia l’efecte que la Rosa l’escoltava per primera vegada, com si a les mans d’aquell deixeble hi descobrís quelcom de nou; així d’inabastable era la seva il·lusió i el grau d’implicació amb nosaltres.\nAltres aspectes remarcables són la gran intuïció per trobar bones digitacions, així com la finor de la seva oïda, que li donaven una gran sensibilitat de cara al so i al pedal. Irònicament i amb molta gràcia, alguna vegada es disculpava amb els alumnes per tenir aquest do tan “inquisidor” i fer-los repetir tantes vegades un passatge.\nEl repertori espanyol el brodava, amb la solvència de qui coneix el rerefons de les obres. En són exemples l’argument de l’òpera Goyescas, o la imitació tímbrica de les campanes d’església a la música d’Albéniz; com ella ens deia, si una cosa hi ha a Espanya són esglésies. Quan ensenyava Falla o Albéniz imitava, talment como una “cantaora” andalusa, el so penetrant del cante jondo; una mostra seria la punyent darrera nota de la copla de El Albaicín, que ens la feia sentir en tota la seva intensitat.\nHi ha un aspecte, però, que voldria destacar per damunt de tots, i és l’extraordinària capacitat de comunicació, que tenia molt a veure amb la seva extraversió gestual. No oblidaré mai les seves imitacions de la venedora de peix de El Puerto de Santa María, o quan el galant es cobreix amb la capa, a la introducció de Los requiebros.\nAlguna vegada ens havia comentat que era una cantant frustrada, però estic convençut que també podia haver estat una gran actriu. Ja al piano era una “actriu seductora”, com ens recorda el Sr. Antoni Sàbat en l’esplèndid i sentit article a la Revista Musical Catalana del mes d’octubre passat.\nPerò també hi havia una Rosa Sabater molt crítica i exigent. Ella era fortament contrària al fet que un deixeble toqués una obra que no pogués dominar, que el sobrepassés tècnica i musicalment. Recordo l’enuig que va tenir quan una noieta de Madrid, de mà molt petita, li va interpretar Navarra, que aquell curs era obra obligada de final de carrera al Conservatori.\nI ara, si m’ho permeteu, un darrer apunt. Per a aquells estudiants que sortíem del niu, era un privilegi impagable poder escoltar la Rosa al piano, amb aquella gràcia especialíssima en el repertori espanyol, i fruint a pocs metres de la seva immensa aurèola i capacitat comunicativa: Albéniz, Falla, Mompou, Montsalvatge… esdevenien sublims a les seves mans.\nPuc donar fe que molts professionals del piano de tot l’estat, en sentir el nom de Rosa Sabater, no poden menys que desfer-se en elogis i paraules de gratitud, a la mestra que, en un moment determinat, els va colpir fortament i que, tal com em va succeir a mi mateix, fins ens va donar l’empenta precisa per dedicar-nos al món de la música.


Automobilisme, curses i Play-off per al Pollença i Port F.C: Cap de setmana intens d'esport • Som Pollença\nInici/Esports/Automobilisme, curses i Play-off per al Pollença i Port F.C: Cap de setmana intens d’esport\nAutomobilisme, curses i Play-off per al Pollença i Port F.C: Cap de setmana intens d’esport\nAixí han anat les competicions esportives d'aquests dies\nMarian Romeromaig 31, 2021\n0 431 3 minuts llegits\nFONT: Carlos Moya\nPujada Pollença-Lluc d’automobilisme 2021\nAquest cap de setmana ha tengut lloc la Pujada de categoria autonòmica aprovada per la Federació d’Automobilisme de les Illes Balears des de Pollença fins a Lluc. Una prova puntuable pel Campionat de Muntanya de les Illes Balears Absolut, pel Campionat de Muntanya de turismes de les Illes Balears, Campionat de Muntanya per grups de les Illes Balears, Campionat de Muntanya de Regularitat Sport de les Illes Balears, Campionat de Trams Cronometrats de les Illes Balears i Campionat Drift.\nA continuació, pots veure la classificació del tram cronometrat:\nFernando Dameto i Angela Dameto\nToni Pizà i Teresa Pizà\nPollença i Port F.C, oficialment de Play-Off\nAquest passat cap de setmana, el primer equip del Pollença i Port FC s’ha convertit en equip de Play-Off. Encara que al darrer partit, disputat contra el Constància B, no han sortit victoriosos, ja que perderen 0-2, els basta per estar dins playoff, ja que, ocupen la quarta posició i treuen vuit punts al seu seguidor a falta de dos partits.\nPujar de categoria està cada vegada més a prop i esperem que amb més sort que la temporada passada, que quedà a les portes de l’ascens.\nCampionat de Balears de Triatló 2021\nI diumenge, Pollença va acollir el Triatló que forma part del Campionat de Balears 2021. Per una part, el Campionat de Balears de Triatló 2021 Absolut, clubs i categories que e disputà sobre la distància sprint, i el Campionat de Balears de Triatló 2021 de categories cadet i juvenil que es va dur a terme sobre supersprint.\nLa distància sprint, va estar composta per tres sectors: un primer de 750m de natació, un segon de 20km de ciclisme i un tercer de 5km de carrera. Per altra part, la distància supersprint, es va compondre dels sectors següents: primer sector format per 300m de natació, segon per 10km de ciclisme i tercer per 1,5km de carrera.\nEn quan a la prova escolar, es va compondre per: prebenjamí, 50m-1km-250m, benjamí, 100m-2km-500m, aleví, 200m-3km-1000m.\nLa competició es va dur a terme sense problemes i aquí pots trobar tots els resultats.\nTrail Nordic Coves Blanques\nLa cursa es va dur a terme amb èxit el passat dissabte i es tracta de la primera edició de la Cursa Trail – Nordic Coves Blanques, que organitza l’Ajuntament de Pollença amb el suport de la Secció de Muntanya del Club Pollença i l’Associació de Veïns de Cala Sant Vicenç.\nEl traçat, de 11,8 km, es desevolupà pels entorns de la Cala Sant Vicenç, passant pels seus punts més emblemàtics com Can Botana, Coves Blanques, el Maressar.\nDes de Som Pollença, vam emetre en directe un troç de la cursa i aquí pots veure els resultats.\nEl Club Bàdminton Pollença destaca a Palma\nDissabte 29, els jugadors de l’equip pollencí tornaren de Palma victoriosos duent-se quatre medalles d’Or, quatre medalles de plata i dues de bronze.\nLes més petites de l’equip – Zinab amb medalla d’or sub 13, Noelia amb medalla de plata i Mathilde amb bronze- feren un bon campionat i “van posar en practica cada hora d’entrenament”, explica el president del Club, Marc Monzonis.\nEls veterans donaren el “cop damunt la taula” jugant totes les finals de la jornada. Per una part, Youssef va perdre la final individual masculina que es disputà en tres sets “molt emocionants”. Per altra banda, els dobles els dugueren a disputar una final totalment pollencina que s’endugueren Youssef i Stannia en dos sets davant Miquel Àngel i Francis.\nMonzonis ha explicat que el pròxim divendres es publicaran els rànquings a l’àmbit nacional “que segur posaran als nostres amb una bona posició per anar a Eivissa a disputar un altre gran campionat”.\nEl Club, aquest cap de setmana a Palma\nPiragüisme a Asturies\nL’equip de cadets del Reial Club Nàutic del Port de Pollença ha participat el passat cap de setmana a la Copa d’Espanya de Cadets 1.000 metres, que ha tengut lloc a Astúries.\nA la categoria C1, Núria Ordinas va fer bronze; a la final A, Maria Ordinas quedà en sisena posició; Rubén Darmatac quedà sisè a la final B, de la mateixa manera que Daniel Nadal a la final A, i, finalment, Ángela Álvarez, quedà sisena a la final A.\nautomobilisme badminton Carrera Coves Blanques Cursa Esports Playoff Pollença Pollença i Port FC trail Triatló\nCap de setmana d'esdeveniments esportius a Pollença\n31 de maig: 471 anys de l'atac dels corsaris de Dragut


Petits concerts : gener 2019\nDijous, 3 de gener • 21h\nAnaïs Vila & Pantaleó\nPreu: 5€ anticipada / 8€ taquilla\nAnaïs Vila i Gerard de Pablo (Pantaleó) han unit forces per tal d’adaptar i donar una nova vida a temes dels seus darrers treballs. Els temes agafen nous matisos, més càlids i íntims, en un format acústic a dues veus i guitarres que a les distàncies curtes captiva i embriaga. De ben segur que serà una nit plena d’emocions.\nEntrades aquí .\nAforament molt limitat.\nDimarts, 15 de gener • 21h\nLeah Senior + Marta Knight\nLeah Sènior ve des de Melbourne amb la seva presència d'un altre món i un lirisme únic, connecta amb estàndards atemporals i, d'aquí, passa a una sensibilitat del segle XXI. La seva música és com a espiar els pensaments expressats d'una altra persona, ens recorda l'alegria de Joni Mitchell a través del seu acollidor minimalisme.\nEl seu segon àlbum, ‘Pretty Faces’, gira suaument en la seva pròpia forma de recuperació psicològica. El seu folk crea melodies fràgils, però sense esforç, que demostren una claredat de pensament i disciplina estudiada. Les seves cançons evoquen familiaritat, peculiaritat i la poesia en allò qüotidià.\nEls mateixos King Gizzard i The Lizard Wizard asseguren que el seu folk és increïble, que és molt, molt talentosa; "Les seves cançons són terrorífiques, alegres, tristes i emocionants. Res dóna més esgarrifances que veure-la actuar."\nSobre l'escenari Leah Sènior interpreta les seves cançons centrant-se en insuflar-lis vida i emoció, esprement-les fins a l'última gota. La seva veu fascinant i una delicadesa fosca en la seva música que no deixa d'impressionar i ser realment especial. Per a fans de Bob Dylan, Neil Young i Fraser A. Gorman o Weyes Blood.\nDijous, 17 de gener • 21h\nPreu: 5€ anticipada / 7€ taquilla\nIvory Tusk és el cantautor d'indie folk argentí Ezequiel de Lima, actualment vivint a Barcelona. Un autèntic trobador que ha viatjat per Estats Units (on va gravar el seu segon EP "Zephyr") i Europa, on va estar de gira 6 mesos en 2017 per presentar el seu últim treball "Rising Lights", abans d'establir-se a Barcelona el 2018. Les seves cançons són intimistes i evocatives però tot i així poderoses, ara potenciades per l'acompanyament de Nicolas Palladino al contrabaix i Gonzalo Camacho a percussió. Lletres introspectives sostingudes per un treball de guitarra fi i intricat, que l'han portat a tocar en diferents escenaris a Europa: el festival Blue Bird a Àustria, Live at Heart a Suècia, suport de Thomas Dybdahl a Viena, suport de Justin Nozuka a Razzmatazz , entre d'altres.\nDissabte, 19 de gener • 21h\nLaura Clark (escocesa), Frank Rudow (alemany), Laura Räsänen (finlandesa) i Pau Julià Vila (català), formen la banda multinacional Süma i acaben de publicar, amb gran rebuda, el seu treball “Noble Nature” (Mont Ventoux, 2018), el segon després del ja llunyà “In the middle of somewhere” del 2009.\nInstruments orgànics que conviuen amb loops i detalls electrònics i veus que suren delicadament entre tot de guitarres elèctriques i arranjaments de corda o percussió i que no podem evitar ens facin pensar en Low o Slowdive i gaudir de paisatges fràgils però complexos.\nDijous, 24 de gener • 21h\nRan Ran Ran visiten l’Heliogàbal presentant el seu preciós nou treball “Ran de Mar” (Bankrobber, 2018), que ha vist la llum fa pocs mesos i representa una nova etapa, més càlida i sofisticada de pop lluminós però de grans desenvolupaments atmosfèrics.\nDissabte, 26 de gener • 21:30h\nSean Nicholas Savage, un dels compositors més fructífers de la darrera dècada, torna a Barcelona aquest dissabte per oferir un concert íntim a l'Heliogàbal. El seu últim àlbum "Screamo", publicat per Arbutus Records el passat mes de juny, és una altra col·lecció de cançons pop d'avantguarda amb melodies dolces i nostàlgiques impecables.\nDijous, 31 de gener • 21h\nPreu: 8€ preu únic (anticipada i taquilla)\nZoe’s Shanghai es una nova banda de Barcelona que navega amb agilitat i molt de cor entre les seves nombroses influències però creant la seva propia ruta en la ruta del nou Soul. Proposen una experiència musical marcada per melodies càlides y plena de ritmes vertiginosos. Els membres, Zoé (veu i guitarra), Alex (baix), Landy (bateria) y Tomàs (teclats) us portaran en un viatge ple de ritmes i com ells diuen, “tot fent servir la música com «a weapon to make you feel alive»!”\nAforament molt limitat


GANES DE DIUMENGE | IGUALADA HOQUEI CLUB\n← “BARGA: UN PRIVILEGI PODER JUGAR AMB TU !”\nDIUMENGE PER LA TELE, AMB “CLIMA”, CONTRA EL LLEIDA… I AMB EL TON →\nGANES DE DIUMENGE\nPublicat el 30 Març 2017 per ihc\nL’Igualada CALAF GRUP ha tornat a Les Comes aquest dijous, després de la jornada de descans de dimecres. Ha estat el penúltim entrenament de la setmana. Els arlequinats han fet treball de potència amb el PF, Pep Vàzquez i després en pista han precisat qüestions tàctiques, de velocitat i sobre tot defensives. El vestidor és conscient que ajustar situacions al darrere va donar resultat al Vendrell i volen seguir el mateix camí.\nA l’IHC hi ha ganes de diumenge. De tornar a jugar a les Comes i d’intentar sumar els 3 punts. Abans però tindran un entrenament “nocturn” aquest divendres. Per questions d’organització de la mateixa instal.lació els igualadins hauran d’entrar a pista més tard del que és habitual (a 2/4 de 10). Serà més tard però igual d’intens que tots els que s’han fet aquesta setmana. Per que els de Ferran López no esgoten l’entusiasme en el treball de cara per buscar, i sobre tot trobar, els resultats que l’equip necessita.\nEl que tampoc s’esgoten són els comentaris elogiosos sobre Francesc Bargalló després de l’anunci de la seva retirada. Avui ha estat el segon entrenador de l’equip Carles Piernas, que ha recordat la seva etapa de rivals en l’hoquei de formació.\n“Que dir-te del Barga???… Doncs que l’he patit en contra en totes les categories base i era un perill constant Que hem compartit vestidor a nivell de seleccions i es un grandíssim company I que entrenar-lo aquest any ha estat tancar el cercle i he après molt de tots els seus punts de vista sobre els partits.\nSerà sense cap mena de dubte un gran entrenador. Només porta 1 temporada aquí i sembla que hagi jugat a l’Igualada tota una vida Sempre podré dir als meus que he entrenat un mite.”


contacte directe: Sandra Miras/David Pino\nManteniment parcs infantils\nCONTACTAR AMB URBE\nUn correcte manteniment del mobiliari urbà i les àrees de jocs infantils garanteix un òptim nivell de seguretat i allarga la seva vida útil .\nÉs important solucionar de forma ràpida i eficaç qualsevol imprevist o incidència , per això ens enorgulleix l'agilitat del nostre servei d'urgències , 24 hores , 7 dies a la setmana .\nPlaytop és una marca líder a nivell mundial en fabricació de paviment continu de seguretat a partir de cautxú reciclat , pionera a crear materials aptes per instal · lació sobre superfícies de pedra triturada .\nLa característica principal d'aquest paviment és que a més de poder instal · lar sobre les superfícies dures habituals , també es pot aplicar sobre una base dinàmica existent de pedra triturada i compactada , augmentant a més en aquest cas la capacitat d'absorció d'impactes .\nLa superfície és en si porosa i l'aigua de pluja es drena gairebé instantàniament .\nNeteja amb hidronetejadores regulables i autònomes de graffitis , façanes i terres , manteniment , aplicació de capa de protecció anti - graffiti , eliminació de xiclets . Certificat amb el segell Mediambiental INE - EN- ISO 14001\nElaborem un diagnòstic que permet saber exactament la situació en què es troben les àrees lúdiques en funció del que especifica la normativa europea UNE - EN 1176 , UNE -EN 1177 , i les Normes Tecnològiques de Jardineria i Paisatgisme .\nLes anàlisis s'efectuen estudiant les dimensions de l'espai lúdic , i avaluant cada un dels elements instal · lats amb els seus corresponents assajos .\nEls informes normatius poden constituir com a punt de partida per a la posterior adaptació dels espais lúdics municipals a la normativa vigent .\nPl. Ramón Mas i Capderoc de St Boi del Llobregat\nPl. Pirineus de Pineda de Mar\nEscola Bressol "el pi" de St Pere de Ribes\nEscola Bressol “El Blauet” de St Celoni\nAlguns dels ajuntaments pels qui fem el manteniments de les àrees de jocs infantils:\nAjuntament d’Alcalà de Henares\nEscola Bressol, St Celoni


GÈNERE I CIUTAT - GENERA BARRI\nLa ciutat amb perspectiva de gènere: la especificitat i la diversitat\nL’urbanisme té un impacte fonamental en la vida i el benestar de les persones, ja que determina la configuració dels espais on s’estableixen les relacions socials i l’accés als serveis de la ciutat en el dia a dia. No obstant això, els models que sustenten el disseny actual de les nostres ciutats han exclòs, en moltes ocasions, les necessitats específiques de diversos grups socials (dones, menors, gent gran o amb diversitat funcional) en el seu ús quotidià de la ciutat i la forma de relacions que en ella s’estableixen.\nEl disseny convencional de les nostres ciutats inclou biaixos de gènere que provoquen un impacte directe en l’experiència vital de les dones i per això incloure la perspectiva de gènere en l’urbanisme és una qüestió rellevant, ja que té com a objectiu garantir una major equitat en l’ús i gaudi de l’espai urbà per a tothom.\nTotes les persones no tenim les mateixes necessitats. Un mateix carrer no és viscut de la mateixa manera per diferents persones, ni per la mateixa persona en diferents etapes de la seua vida. No l’experimenta igual una persona gran, una nena, un home o dona, algú que espenta un carret de nadó o de la compra, una persona en cadira de rodes … Resulta necessari contemplar aquestes necessitats de manera diferenciada per aconseguir espais inclusius per totes les persones i així l’espai públic pugui ser viscut per elles en igualtat de condicions.\nResulta per tant fonamental avaluar si des de l’urbanisme i les polítiques que el desenvolupen es té en consideració l’acompliment de les rutines i relacions quotidianes (és a dir, si s’afavoreixen i faciliten), perquè en cas contrari es perpetuen situacions de desigualtat en l’ús de l’espai urbà. Aquestes desigualtats afecten directament i principalment a les dones pel fet que són elles les que continuen acaparant majoritàriament les obligacions de la cura i la gestió de la vida quotidiana que transcorren fora de l’habitatge.\nLa construcció i perpetuació dels rols de gènere és una qüestió social i cultural que inclou l’aspecte urbà. Des de fa dècades els debats feministes sobre la ciutadania han criticat els models de ciutat tradicionals a partir dels biaixos de gènere, posant de manifest com el pensament subjacent al seu disseny provoca relacions de dominació i jerarquia, que es tradueixen en un ús i accés desigual a la ciutat (i al que en ella succeeix) entre homes i dones. Aquestes relacions jeràrquiques a dia d’avui segueixen naturalitzades i no sempre són evidents.\nLes dones són les usuàries centrals de l’espai públic a escala de barri, i els seus millors coneixedores, per tant incloure la seva experiència vital a la ciutat resulta fonamental en qualsevol procés d’avaluació i millora de l’entorn social i urbà. Per a això és imprescindible fomentar la seva participació en aquests processos i avançar així cap a una veritable construcció col·lectiva de la ciutat.\nPer donar resposta a aquesta situació sorgeix generA[barri] un projecte pilot d’auditoria participada i formulació d’estratègies de regeneració urbana des de la perspectiva de gènere, concebut com una eina per a la transformació positiva de l’entorn urbà que pretén contribuir des de la perspectiva de gènere a la construcció col·lectiva del dret a la ciutat. El projecte pren com a base l’experiència de les dones com a usuàries de l’espai públic i proposa la participació com a metodologia a seguir en el disseny i avaluació de l’entorn social i urbà.\nA més d’enfortir el teixit social i comunitari i despertar una consciència crítica en la ciutadania sobre el seu entorn quotidià, el projecte pilot proposa obtenir informació tècnica que sigui d’utilitat tant per a la ciutadania com per a la pròpia administració amb l’objectiu final de poder contribuir a la planificació de polítiques inclusives de regeneració urbana que transformen la nostra ciutat de manera que el seu ús i gaudi sigui més equitatiu per a tothom.\nEl projecte opta per la metodologia IAP, lnvestigación i Acció Participada (PAR en anglès), considerant que pot ser l’enfocament adequat per entendre el context, els determinants i “ambient de barri” des de la perspectiva dels que hi resideixen o tenen relació amb ell. Tot això amb la finalitat de dissenyar intervencions més eficaces que promoguin un barri més inclusiu, més saludable. La Investigació i Acció Participativa Basada en la Comunitat (CBPR, per les seues sigles en anglés) és un enfocament que reconeix a la comunitat com un soci igual al llarg del procés d’investigació i acció.


Depressió postquirúrgica, una patologia més comuna del que pensem – CATzona\nDepressió postquirúrgica, una patologia més comuna del que pensem\nQuan una persona se sotmet a una cirurgia es produeixen una sèrie de canvis en la seva vida que, en algunes ocasions, pot portar acompanyada l’aparició d’una depressió. De fet, no és gens infreqüent. Els factors que poden contribuir a aquesta depressió són molt diversos.\nEntre ells està haver patit depressió abans de l’operació, tenir dolor després de la mateixa, reaccions a l’anestèsia o als analgèsics, la por derivada de la cirurgia en si, l’estrès físic i emocional de la cirurgia, les preocupacions sobre la seva la recuperació i sobre si es pot recuperar la vida normal, l’ansietat per possibles complicacions o els sentiments de culpa per dependre dels altres, encara que depèn com és lògic de cada cas.\nÉs bastant habitual que sorgeixin depressions després de somerterse a una cirurgia\nLa ciència ha estudiat aquest vincle. De fet, existeix un estudi dut a terme per experts de la Universitat d’Iowa que analitza aquesta qüestió i demostra la incidència de depressió en les persones acabades d’operar.\nPer tipus de cirurgia, hi ha investigacions com aquest estudi, realitzat al Canadà, que demostren que, per exemple, que la depressió pot afectar al 20 per cent de les persones amb artrosi i s’operen del genoll. En el cas d’una cirurgia cardíaca és tan comuna que té el seu propi nom: depressió cardíaca. Segons l’Associació Nord-Americana del Cor, aproximadament el 25 per cent de totes les persones que se sotmeten a una cirurgia cardíaca experimentaran depressió com a resultat.\nÉs important detectar-la\nConvé estar atent perquè els símptomes de la depressió postquirúrgica poden ser fàcils de passar per alt perquè alguns d’ells poden ser similars als efectes secundaris de la cirurgia, com dormir en excés o dormir amb més freqüència del normal, irritabilitat, pèrdua d’interès en les activitats, fatiga ansietat, estrès o desesperança. És aconsellable que si els símptomes persisteixen, s’acudeixi a un especialista per evitar que es cronifiquin. A més, es poden prendre altres mesures per ajudar a pal·liar aquestes conseqüències.\nSi la cirurgia o el problema de salut afecta la mobilitat, és important intentar sortir a l’exterior amb l’ajuda que sigui necessària, per evitar estar tot el temps a casa. Sempre que sigui possible, cal evitar els pensaments negatius i centrar en el positiu, sobretot quan la cirurgia ha anat bé encara que tingui conseqüències a mitjà termini. També, és adequat establir-se metes realistes i fixar-se molt en els avanços, per petits que siguin. En aquest sentit, l’establiment d’objectius per escrit poden ser útils per analitzar la situació amb més perspectiva.\nRebutjar el negatiu i abraçar el positiu és fonamental per evitar caure en una depressió postquirúrgica\nEn general, és bo concentrar-se en la recuperació a llarg termini en lloc de la frustració de no ser on es vol tan ràpid com a un li agradaria. A més, cal tenir en compte els consells per tenir una bona salut en general que en aquest cas cobra encara més rellevància, com fer exercici en la mesura que es pugui, portar una dieta equilibrada per sentir-se millor i controlar el pes i ingerir els nutrients adequats per a una bona recuperació. Per això cal consumir moltes fruites i verdures fresques i evitar els aliments processats amb greixos i sucres afegits.


Des del Programa de Salut promovem estils de vida saludables mitjançant la reflexió crítica que permet a l’estudiantat decidir quina és la millor manera de tenir cura d’un/a mateix/a. Impulsem l'acció, la recerca i la formació en l'àmbit de la salut pel desenvolupament d'una comunitat universitària més saludable i conscienciada amb la seva pròpia salut.\nLa UAB prepara la Setmana de la Prova Ràpida del VIH i l’Hepatitis\nEl 20 i 21 de novembre podràs fer-te les proves ràpides del VIH i la sífilis al Centre de Recursos. A més, en el marc del Dia Mundial de la Sida, apunta’t a les activitats del Programa de Salut de la FAS per aprendre i conscienciar-te sobre el VIH.\nLa UAB és la primera universitat que rep el segell 'Q de Festa!' per la seva Festa Major\nLa UAB s’estrena, amb la FM2018, com a FestaQ; una acreditació que demostra que la universitat compleix amb els criteris de salut, benestar i qualitat d’oci durant les seves celebracions, i que té l’objectiu de promoure la prevenció i la reducció dels riscos associats amb el consum i la festa.\nEl Dia Mundial sense tabac, en perspectiva\nEl passat dijous 31 de Maig es va celebrar el Dia Mundial sense tabac englobat en la Setmana sense fum. La FAS va organitzar l’últim Xiringu del curs per sensibilitzar la comunitat universitària sobre els perills que suposa el consum de tabac, una de les principals causes evitables de mort al món.


Els cinc sindicats de la Mesa Sectorial d’Educació (STEPV, FECCOOPV, CSI·F, ANPE i FETE-UGT PV) han acordat convocar sis jornades de vaga en maig, atenent els resultats de l’enquesta que les assemblees i claustres de professorat han contestat. Els motius de la convocatòria d’aquestes jornades de vaga són el rebuig al decret-llei de retallades salarials del govern valencià i a les retallades acordades pel govern espanyol. Aquestes mesures comportaran un empitjorament de les condicions laborals del professorat, l’acomiadament de més de 3.000 docents interins i un deteriorament de la qualitat educativa que conduirà a l’increment del fracàs escolar.\nQuasi 600 centres han contestat l’enquesta i hi han participat vora 20.000 docents, la majoria dels quals està a favor de la convocatòria de la vaga en ensenyament. Sobre el model de vaga a convocar, la majoria ha optat per convocar una vaga intermitent.\nPer tot això, els sindicats d’educació han decidit convocar 6 jornades de vaga els dies següents: 16, 17, 23, 24, 30 i 31 de maig. També s’ha acordat convocar una manifestació a València el primer dia de vaga, el dimecres 16, i concentracions en les Direccions Territorials de les tres capitals dijous 17. També es convocaran accions la resta dels dies de vaga.\nPrèviament, dijous 3 i 10 de maig es tornen a convocar concentracions a la porta dels centres de treball a les 12h. El dia 10 de maig se celebrarà el referèndum en tots els centres de treball de la funció pública valenciana, convocat pels sindicats de la Mesa General i, alhora, les organitzacions d’estudiants han convocat una jornada de lluita contra les retallades del Ministeri d’Educació, a la qual els sindicats educatius donen suport.\nEn una segona fase, es convocaran més mobilitzacions en el mes de juny i a l’inici del curs 2012/13, si l’administració no rectifica i continua sense escoltar al professorat.\nQuant al referèndum del 10 maig, les organitzacions sindicals animen al personal dels centres educatius a participar massivament en un exercici de democràcia directa. Els sindicats demanen el No a la proposta de l’administració, objecte del referèndum, perquè la consideren una burla al conjunt de treballadores i treballadors de la funció pública i del professorat. La convocatòria de vaga és conseqüent amb aquest posicionament del No en el referèndum. Els sindicats es vincularan al resultat d’aquest referèndum.\nD’altra banda, els sindicats han sol·licitat una entrevista a la consellera d’Educació, María José Català, per a demanar-li que pose fi a les retallades en ensenyament i que no aplique les mesures del Reial Decret-Llei aprovades pel Consell de Ministres divendres passat.\nLa consellera d’Educació té, per tant, en les seues mans, la possibilitat real d’evitar que continue la conflictivitat en el sistema educatiu valencià.