Andrés Boix Palop Follow @@Andres_Boix - València\n14/11/2016 - 11:14h\nEl maig de 1991 una coalició entre el Partit Popular i Unió Valenciana va fer alcaldessa de la ciutat Rita Barberà. 25 anys després, l’evolució de la nostra vida urbana no es pot entendre sense atendre a les prioritats polítiques i econòmiques, i a la cosmovisió social, dels que han estat els dirigents per antonomàsia de la València democràtica. Durant aquests anys, els valencians vàrem superar el trauma de veure passar les inversions del 92 en direcció a Barcelona, Sevilla o Madrid; hem vadejat les crisis de principis dels anys noranta i de la dècada passada; hem assistit a la conversió de la nostra ciutat en receptora de turistes, ja siguen de Fòrmula 1 i de Copa Amèrica, ja de vol low-cost; i fins i tot hem acabat per veure, fa ja més d’un any, com canviava el govern municipal.\nUn any resulta temps suficient per exigir al nou govern municipal, fins i tot en el cas que no hi haguera un plantejament desenvolupat des de l’oposició i abans d’arribar al govern, algún tipus de pla, o de “planet” (o “pamet”, que deia Josep Sorribes per ací), per senzill que siga, sobre això que se sol anomenar el “model de ciutat” cap al que volem anar. I en què se diferencia del que va deixar establert el Partit Popular. Hi ha una voluntat real d’inversió als barris i en la qualitat de vida dels ciutadans front la conversió de València en una ciutat cada vegada més orientada a la terciarització que aposta per atraure turisme a partir dels mecanismes tradicionals ja posats en marxa durant la passada dècada? Més enllà d’hostaleria i serveis associats. Hi ha res semblant a un projecte per buscar activitats de més valor afegit? Algú s’ha plantejat si la qualitat de vida urbana hi té a veure, per atreure determinades activitats i el foment de la innovació i el desenvolupament d’iniciatives educatives i creatives?\nSincerament, i vist el que hem vist de moment, no sembla que siga el cas. Un exemple paradigmàtic és la consolidació de la tendència recent que ha convertit València en un parc temàtic de l’hostaleria de rapinya. De manera coherent amb la cosmovisió econòmica i social de la vida urbana i la economia dels que han manat a la ciutat durant més de dos dècades s’ha consentit que s’hagen inundat de terrasses tots els carrers de la ciutat i, molt especialment, els espais “premium”: places cèntriques, zones per a vianants, voreres recentment eixemplades... I tot això a un cost sorprenentment baix per als hostalers beneficiats amb aquesta “pedrea” que toca només a determinats col·lectius. Per més o menys un euro al dia es té dret a ocupar amb una mesa i les seues corresponents cadires la via pública (ço és, l’espai de tots els veïns). A partir d’ahí, via lliure per rendabilitzar-lo en benefici particular amb escreix. Un euret al dia per la ciutat... a qui es carrega en bescanvi la factura de la incomoditat de la resta de ciutadans, que perdem eixos espais i quedem moltes vegades totalment confinats a poc més que fer equilibris pel rastrell i poca cosa més, quan no hem de suportar els fums, els sorolls i els residus d’aquestes activitats predatòries, que de mica en mica van creixent i agigantant-se. Un dia amb envelats cada vegada menys provisionals, un altre amb estufes i tot tipus de mobiliari quasi permanent que de setmana en setmana sembla prendre possessió de més terrenys amb tots els parabéns municipals. Ja fa temps, vaja, que teníem tots clar que per els nostres governants de fa uns mesos el carrer, de facto, havia passat a ser, a tots els efectes, un bé a disposició només d’alguns. Les proves ens les topetàvem a diari i no ens deixaven ni caminar tranquils ni, de vegades, dormir. El que passa es que, pel que sembla, al menys de moment, el nou govern municipal no té cap intenció de revertir aquesta dinàmica. I si és per compartir cosmovisions, doncs mira, ens aguantem tots... o no. Però si és perquè es preferiex mirar cap un altre costat, doncs tenim tots un problema.\nParticularment aterrassissats viuen els valencians que tenen la sort, convertida en desgràcia, de viure a determinats espais que fa pocs anys permetien gaudir de gran qualitat de vida i de l’innegable encant de l’autenticitat. Ciutat Vella, Russsafa, Benimaclet, les zones universitàries (i molt probablement el Cabanyal d’ací a pocs anys) en són els millors exemples. Però no els únics. Cada vegada més barris de la ciutat pateixen el mateix problema. Sorolls i descontrol propiciats per un model econòmic que s’ha impulsat des de l’ajuntament, que concentra els guanys en molts pocs i que condemna la resta de veïns a tot tipus d’incomoditats. Ni tan sols, a canvi, hi ha generació de riquesa per als ciutadans, sinó llocs de treball de molt poca qualificació i nul·la estabilitat. Els valencians ho paguem en forma molèsties constants absolutament inconcebibles en qualsevol ciutat europea de les que voldríem aspirar a ser. Es tracta d’un soroll i un descontrol que no només són responsabilitat d’eixe model econòmic sinó també de la dessídia d’una administració municipal que ha renunciat a vigilar i sancionar els excessos i ha optat, des de fa ja molts anys, per la descarada connivència amb el sector i per donar l’esquema a les persones que en pateixen les conseqüències.\nVora any i mig després de l’arribada de Compromís, PSPV i València en Comú, amb Joan Ribó al capdavant, res sembla haver canviat respecte d’aquesta qüestió estructural. Les coses, de fet, han anat a pitjor en molts barris, perquè el cicle econòmic, moderadament menys depressiu, impulsa la tendència. A més, les tímides peatonalitzacions o ampliacions de voreres dels últims mesos han vingut acompanyades, com ja és costum, de noves i cada vegada més agressives operacions de “terrassificació”. La pregunta és, llavors, més pertinent que mai: hi ha en marxa alguna reflexió sobre el model o senzillament se vol deixar la cosa al seu aire i que evolucione com la va deixar programada el Partit Popular de València, que tenia clar que la ciutat havia de ser un espai de baixa qualitat urbana totalment “terrassificat” amb les úinques excepcions de les àrees residencials de més luxe on habiten les persones amb més capacitat econòmica (que, elles sí, no està ben vist a València que siguen emprenyades per terrases i bars)?\nCom és evident, a una ciutat no només s’ha de tindre tranquilitat. També cal activitat, diversió i que hi haja possibilitats, les més atractives que es puguen aconseguir, perquè la gent es puga guanyar la vida. És clar que el model “terrasificador” pot ajudar a proporcionar ocupació (de baixa qualitat, això sí) a curt termini i que, a més, plantejar-hi límits sempre és difícil i té costos. Però convé començar a denunciar des de ja, també respecte de la política municipal del Govern de la Nau, l’apropiació de l’espai públic en curs i la seua privatització, que permet a molts pocs guanyar molts diners a costa del que és un bé de tots i, a més, a partir de la causació de molèsties cada dia més insuportables a la resta de valencians. Resultaria imprescindible, per qualitat de vida urbana i per incentivar d’una vegada altres activitats, taxar i limitar les terrasses com és debut, així com no consentir determinats comportaments. Només en espais molt amplis i que deixen sempre un percentatge molt majoritari dels vials als vianants s’haurien de poder autoritzar terrasses, i sempre sense envelats ni construccions o cadafals addicionals, així com cobrant, per descomptat, un preu proporcional a l’espectacular guany econòmic que generen. A més, fóra assenyat limitar que un negoci tinga més metres de taules i cadires a l’exterior que no pas a l’interior (la qual cosa obliga a invertir a l’empresari en metres quadrats edificats i evita que la inversió en espai li l’haguem de fer entre tots). I, per últim, no s’haurien de poder autoritzar terrasses en horari nocturn en espais que, per les seues característiques (amplària reduïda, reverberació...), acaben generant inevitablement nivells de soroll incompatibles amb una convivència civilitzada de tipus europeu.\nCal que l’Ajuntament del Canvi adopte mesures perquè els ciutadans pugam deixar de viure absolutament aterrassissats, fins el punt que València és ja una ciutat on molta gent preferiex majoritàriament que no li lleven la circulació d’automòbils del seu carrer per por a què un espai només per vianants s’acabe convertint en extensió dels restaurants del voltants i font de molèsties insuportables. Així estan les coses. N’hi ha prou amb revisar les peticiona veïnals als processos participatius oberts, totes en la mateixa línia. Per alguna raó serà. El govern municipal hi hauria d’actuar no només amb decisió sinó tenint clar que, al capdavall, en fer-ho estarà també donant passes cap a un altre model econòmic i social molt més avançat que la mediocrie cosmovisió de la ciutat com espai privilegiat per al turisme “basura” de tota Europa en què ha acabat degenerant la visió del Partit Popular de Rita Barberà per la ciutat. Algún dia haurem, senzillament, d’assumir-ho i, encara que coste, canviar el xip. Si no ho fem ràpid i deixem que la degradació continue les coses només poden anar a pitjor. A molt pitjor. El govern del canvi hauria de ser-ne conscient.\n*Andrés Boix Palop és professor de Dret Administratiu a la Universitat de València - Estudi General. Part de la seua recerca ha tractat de problemes de mobilitat i sostenibilitat a l’espai urbà, així com l’organització i funcions de les estructures de govern local.


en 3 marzo, 2016 10 junio, 2016 por DEEP Catalunya\nSi, tampoc mai es parla de totes les escombreries que els turistes deixen als camins que es promouen des del web del Patronat de la Muntanya de Montserrat\n9 marzo, 2016 a las 12:52 am\t Responder\nEfectivament, haurem de promoure i exigir conscienciació\n9 marzo, 2016 a las 3:59 pm\t Responder\nEloi Ortuño Escriu\nDe debò que no és cap maniobra per criminalitzar els escaladors, si us interessa podeu llegir un comentari meu fet a Facebook on hi ha enllaços per a saber-ne més del tema: https://www.facebook.com/lacasagroga/posts/10208977125208363\n11 marzo, 2016 a las 12:59 pm\t Responder\nMoltes gràcies per la teva respectuosa i valuosa reflexió i opinió. Entenem, que tú, com a amant de la natura, de Montserrat i respectuós amb els escaladors, comparteixes l’esprit de DEEP Catalunya. Nosaltres a DEEP Catalunya respectem la llei, la propietat privada i per suposat creiem en la propietat pública, la de tots. L’article no pretén de cap manera atacar la vostra iniciativa, ni entra a valorar qui és el propietari, ni en la moralitat del que es vol fer amb aquesta propietat. Parlem de la massificació de Montserrat, qui la promou, es manifesta públicament en contra i utilitza la massificació (concepte intrínsicament pejoratiu) per justificar, entre d’altres, accions restrictives i prohibitives fins i tot permanentment de l’activitat de l’escalada en el lloc on va nèixer la història de l’escalada a Catalunya. Orgull d’un país i de tot un poble a nivell internacional. Això és el que ens indigna. No el projecte del que tú formes part i nosaltres respectem. Opinem sobre el que coneixem; la muntanya, sobre la doble moral del poder, sobre les estratègies de desinformació i contaminació apareguts en importants mitjans de comunicació. Opinem amb coneixement. Som bombers, som científics i enginyers a més d’escaladors. Gràcies de nou, estàs més a prop de nosaltres del que imagines. Salutacions\n12 marzo, 2016 a las 12:12 am\t Responder\nJo no formo part del projecte, però conec els qui en formen part i de la seva implicació personal i emocional (i la seva preparació científica i de gestió, també). I em sap greu que es posi en el mateix sac això del que us queixeu i el projecte de Can Maçana i el Projecte Life Montserrat. De la muntanya en pot gaudir tothom, hi fossin abans o no, mentre es respecti l’entorn.\nJo el que dic és que, per pròpia experiència, els projectes com aquest funcionen perquè creen consciència i ho he vist en persona a varis llocs del món. No és només el fet de “pagar per”, sinó el que es fa amb aquests fons. En qualsevol cas, l¡èxit d’altres projectes de la Fundació li donen un marge de confiança més que merescut.\nSobre la doble moral del poder estaríem d’acord en aquests àmbits i en molts altres. I no és senzill gestionar projectes com aquests quan has d’acontentar varis sectors (propietaris, habitants, administracions, visitants, etc.) a la vegada que intentes tirar endavant els objectius de conservació de la biodiversitat i el paisatge.\nEl que tampoc comparteixo és aquesta visió que es té moltes vegades de victimitzar-se o criminalitzar els col·lectius que visiten la muntanya. Com a caminant, corredor, ciclista i fins i tot escalador he vist respecte exquisit i menyspreu flagrant per l’entorn en tots ells en menor o major mesura (i, repeteixo, sempre parlo per la meva experiència).\nSegur que els que estimem Montserrat estarem contents i d’acord amb totes les iniciatives que condueixin a mantenir l’entorn a la vegada que en poguem gaudir tots plegats.\nXavier Castellvi Villaescusa\nEls escaladors som a la montanya desde fa casi 80 anys , som els que mes respectem la montanya, no anem cridan per els camins ni amb musica a tot volum com he vist a vagades, tanpoc tirem els maleits clinex que estan per tot el masis, aixo si som els responsables de tots els problemes avans descrits.\n11 marzo, 2016 a las 7:18 pm\t Responder


Preguntes i respostes sobre actualitat econòmica - aula d'economia i empresa\nPreguntes i respostes sobre actualitat econòmica\nPosted on 19/06/2012 19/06/2012 Author Estudis d'Empresa 1\nJordi Franch, professor dels estudis d’Empresa de la FUB, publica, diàriament, a Regió 7, una clau interpretativa per comprendre el comportament de l’economia mundial. Cada setmana, compartirem en aquest bloc, un extracte d’aquestes notes.\nSobre el rescat, la prima de risc, la liquidació de bancs i les agències de qualificació (setmana del 12 al 16 de juny)\nQui paga el rescat? El govern espanyol rebrà els diners per recapitalitzar el sector bancari a través del FROB. Això vol dir que incrementarà el deute públic i haurà de destinar una part del pressupost anual al pagament d’interessos.\nPer què no baixa la prima de risc? La prima de risc mesura el diferencial de rendibilitat entre el bo alemany i l’espanyol. La incertesa sobre la permanència de Grècia a l’euro, la manca de transparència del rescat del sector bancari i la rebaixa de la nota de 18 bancs espanyols per part de l’agència de qualificació Fitch són algunes de les causes pel qual aquest diferencial es va eixamplant.\nQuè implica la liquidació d’un banc? La liquidació d’un negoci, quan es troba en fallida i no pot continuar amb l’activitat mercantil ordinària, consisteix a vendre els seus actius i pagar als creditors amb els diners obtinguts d’acord a unes prioritats que marca la llei. Els deutes amb la Hisenda Pública i les hipoteques tenen més importància i es paguen abans que els deutes privats o les aportacions dels accionistes, que poden acabar quedant impagades o perdent tot el seu valor.\nCom fan les valoracions del deute les agències de qualificació? Les agències de qualificació o de rating utilitzen models matemàtics per valorar si la inversió en actius financers (lletres del tresor, accions, etc.) és arriscada i si perilla el cobrament d’interessos o la devolució del capital de l’inversionista. Si les possibilitats de recuperar el capital invertit i cobrar els interessos són elevades, l’interès és baix (és el que passa amb el deute públic alemany), en canvi, quan és molt alt (com en el cas grec), l’interès és molt elevat i la qualificació del deute públic se situa en la categoria de “bo escombraria”.\nJordi Franch, professor dels estudis d’Empresa de la FUB\nCategory: Articles d'opinió Tag: Actualitat 1 Comment\nPrevious PostLa importància de la investigació comercial per a la PYME\nNext PostRescat a la Banca, rescat de País, rescat…\nOne Reply to “Preguntes i respostes sobre actualitat econòmica”\n20/06/2012 a les 21:38\nAl final pasará lo de siempre, los ciudadanos pagaremos el rescate mientras algunos políticos y banqueros cobran jugosos bonus y jubilaciones.\nArxius Selecciona el mes agost 2019 juliol 2019 juny 2019 maig 2019 abril 2019 març 2019 febrer 2019 gener 2019 desembre 2018 novembre 2018 octubre 2018 setembre 2018 agost 2018 juliol 2018 juny 2018 maig 2018 abril 2018 març 2018 febrer 2018 gener 2018 desembre 2017 novembre 2017 octubre 2017 setembre 2017 agost 2017 juliol 2017 juny 2017 maig 2017 abril 2017 març 2017 febrer 2017 gener 2017 desembre 2016 novembre 2016 octubre 2016 setembre 2016 agost 2016 juliol 2016 juny 2016 maig 2016 abril 2016 març 2016 febrer 2016 gener 2016 desembre 2015 novembre 2015 octubre 2015 setembre 2015 juliol 2015 juny 2015 maig 2015 abril 2015 març 2015 febrer 2015 gener 2015 desembre 2014 novembre 2014 octubre 2014 setembre 2014 agost 2014 juliol 2014 juny 2014 maig 2014 abril 2014 març 2014 febrer 2014 gener 2014 desembre 2013 novembre 2013 octubre 2013 setembre 2013 agost 2013 juliol 2013 juny 2013 maig 2013 abril 2013 març 2013 febrer 2013 gener 2013 desembre 2012 novembre 2012 octubre 2012 setembre 2012 agost 2012 juliol 2012 juny 2012 maig 2012 abril 2012 març 2012


Els socialistes reivindiquen la feina local i volen derogar la Llei Montoro\n31 maig 2020 03:40\nArmengol amb la resta de batles i regidors socialistes.\nEl PSIB-PSOE ha celebrat aquest dissabte el primer any d'Ajuntaments del Canvi, amb tots els batles i batlesses socialistes de Mallorca, més de 100 regidors, els candidats al Congrés i al Senat, Pere Joan Pons i Natalia Troya, la vicepresidenta del PSC, Núria Parlon i la secretària general, Francina Armengol.\nEn aquest sentit també s'ha pronunciat la secretària general del PSIB-PSOE, Francina Armengol, qui ha assegurat que «quan hi ha un batle o batlessa socialista hi ha una política de proximitat, de preocupar-se dels problemes de la gent i d'intentar cercar solucions de manera conjunta amb la ciutadania, igual que estam fent des del Govern de les Illes Balears».\nUn dels millors exemples de la gestió municipal, segons els socialistes, és Son Servera, amb la batlessa i candidata per Mallorca al capdavant, Natalia Troya. La socialista ha reivindicat que «des dels ajuntaments hem demostrat que podem governar invertint en les persones, implantant polítiques que donen solucions i així ho volem fer també des d'Espanya». Tot això després de quatre anys «oblidats pel govern autonòmic del PP i amb les portes del Consolat tancades».\nArmengol: «Amb Pedro Sánchez, tornarem a tenir la veu i la força a Madrid que mereix la nostra comunitat»


Jordi Cruz 30/11/2018\nGran menú casolà, amb menjars propis, molt bons els embotits i tot això a un preu fantàstic. Ambient molt agradable i tranquil. Bons esmorzars de forquilla. restaurant bastant complet.\nServei 6 Menjar 7 Qualitat/Preu 8 Ambient 7\nAnna felip Dial 30/11/2018\nBon servei mejar de qualitat i bon ambient.\nMarta Cullerés 26/11/2018\nLocal molt acollidor, el personal molt amable i el menjar casolà molt bo.\nSi t\_'agraden les tapes, unes bones cerveses, aquest konig l\_'has de provar (sobretot les braves)\nLluc B 24/11/2018\nFantastic lloc per anar amb els amics a gaudir de les estupendes hamburguesses. Servei molt proper i agradable\nBon lloc per a esmorzar / dinar. La relació qualitat preu és molt bona. Molt bona cuina casolana i l\_'atenció molt bona.\nJoan Baret 22/11/2018\nMenjar casolà molt bo, excel·lent tracte i preus justos, el preu no és barat però la qualitat s\_'ho val. molt Recomanable\nMolt recomenable, menjar molt bo i molt ben presentat,calitat/preu excelent\nUn lloc tranquil on es menja molt bé i a bon preu. És una casa preciosa, àmplia, còmoda, acollidora. A més el tracte dels propietaris meravellós. repetirem segur\nXavier Triola 08/11/2018\nEl menjar és exquisit en un bonic poble, molt bona relació qualitat-preu. El servei va estar molt atent. És un restaurant fantàstic!\nmolt bones les croquetes de bolets la veritat i les postres\nJoan Manye 02/11/2018\nGent molt professional i de bon tracte. Cuina del Pais amb especialtats, com cargols i carns grans a la brasa. Temps d´espera correcte (varem anar un dia que tenien bastanta gent ) Rel-laciò preu/qualitat correcta. Hi tornarem\nHotel Restaurant Els Caçadors de Maçanet\nJoan M 01/11/2018\nbona carn i bon servei\nPaula Martos 27/10/2018\nRestaurant molt acollidor amb uns menus diversos i variats de bona qualitat. té una terrasa que es molt agradable i comode. Costa una mica de trobar ja ques es troba a les afores.\nrecomanable les mongetes amb cançalada i l\_'entrecot\nLa millor opció per menjar a altafulla: bon productea i de proximitat; bons vins i un tracte friendly que fa que sigui tota una experiència, Slowfood de veritat!\npetit i acollidor local a prop de Vic. Molt familiar i bona cuina. Molt recomanable. Preus accessibles.\nSebastia GH 13/10/2018\nEl menjar molt bo, la carta basada en la gastronomia catalana amb alguns tocs moderns, el local es molt bonic. L\_'atenció exquisida\nAina F 11/10/2018\nPots reservar per a un grup gran de persones ja que tenen una sala gran per a banquets, això està perfecte per a un dinar familiar. Preus bons, i atencion genial


Campaña 8M - València\nnull Campaña 8M\nL’Ajuntament programa més d’una trentena d’activitats i accions de sensibilització que conviden a reflexionar sobre les desigualtats per raó de gènere\n• 'La força de les dones sosté la vida' és el lema de la campanya\n‘La força de les dones sosté la vida’ és el lema de la campanya municipal al voltant del 8 de Març, Dia Internacional de les Dones, amb què es pretén destacar les contribucions de la població femenina en la pandèmia. Durant tot el mes, l’Ajuntament ha organitzat entre les diferents regidories i servicis més d’una trentena d’activitats i accions de sensibilització que conviden a reflexionar sobre les desigualtats per raó de gènere. Xarrades i jornades a través de Youtube, llistes d’Spotify per posar lletra i música al 8M, mostres d’art al carrer i murals, seleccions bibliogràfiques en les biblioteques i tallers en línia per a joves són algunes de les propostes. A més, la façana de l’Ajuntament, la Porta de la Mar i diverses fonts de la ciutat s’il·luminaran eixa jornada amb el color violeta i dos autobusos de les línies 95 i 71 de l’EMT circularan fins el 21 de març amb la imatge de la campanya. La regidora d’Igualtat, Polítiques Inclusives i LGTBI ha destacat el caràcter transversal de la programació, que es pot consultar en este web.\n“Volem que siga un dia reivindicatiu per sensibilitzar la població de totes les desigualtats i discriminacions que patixen les dones respecte dels homes en tots els àmbits socials i culturals pel simple fet de ser dones”, ha indicat Lucía Beamud durant la presentació de la campanya. “Estem en una situació excepcional que ens posa a prova a tota la societat”, ha apuntat l’edil en referència a la pandèmia. “És una molt bona oportunitat per valorar la sororitat, el suport mutu i la convivència. Ara més que mai pensem que les vides han d’ocupar el centre de tota acció política per damunt de l’individualisme i de la cultura de la por. Estos valors són la millor recepta contra el coronavirus”.\nLa regidora Lucía Beamud ha expressat que “els col·lectius i les persones més vulnerables són les que acaben patint amb més força les conseqüències de les crisis”, entre elles les dones. “Els valors que hem de tindre ara més presents que mai, i això ens ho ha aportat molt el feminisme, són la resiliència i recomposar-nos i fer front a les adversitats d’una forma propositiva per continuar avançant”, als quals s’ha d’afegir “les cures i la vida com a eix central”. D’ahí que el missatge de la campanya pel 8 de Març siga ‘La força de les dones sosté la vida’ per tal “d’exemplificar tota la força que tenim les dones a l’hora de recomposar-nos en el camí de la resiliència i fer front a les adversitats, per exemplificar els treballs de cura que se’ns han assignat moltes vegades a les dones com a cuidadores i que justament s’han posat en el centre de totes les accions”.\nEn la roda de premsa ha estat present la creativa Pilar Rodríguez, responsable de la imatge de la campanya, qui ha explicat que ha buscat la senzillesa i ha utilitzat el color blau verdós de fons, amb un toc morat, per reflectir esperança. La figura central és “una dona que sosté la vida i està recolzada sobre molts peus que simbolitzen la xarxa de dones que donen suport a altres dones i al mateix temps estan arrelades a terra, en contacte amb la realitat i amb el món”.


La crisi dels 4 mesos — Benjamí Villoslada, bitòleg tecnooptimista\nA un estudi diuen que quatre mesos o manco és el que van durar la majoria de blogs abandonats. De moment aquest ha passat el període estàndard de crisi.\nL’objectiu és interessar tant els que estan en contra com els que estan d’acord amb el que explico. Als segons, pel que diré a continuació. Als primers també. Penso que s’ha de fer amb les coses que conec, encara que tot plegat quedi monotemàtic. No tenc l’habilitat d’alguns opinadors mediàtics abonats a tertúlies, capaços de passar sense despentinar-se de la crisi de l’orient pròxim a la crisi dels pagesos mentre analitzen el perquè de les nominacions als Oscar. La concreció tampoc és la meva especialitat ni m’ho recomano: quan escric curt sovint no se m’entén. I què carai, el Codi Da Vinci té gairebé 500 planes i mirau quin èxit.\nTampoc volia fer una mena de diari adolescent tipus els que abans s’escrivien en llibretes amb pany de maleta i rètol «Mi Diario» ben florit. Es solien guardar devall el màxim possible de coses sense cap interès, mem si ningú no els descobria, però ara es publiquen a Internet i es diuen blogs. ÿs una altre cosa que ha canviat les noves (o no) tecnologies.\nLes visites creixen cada setmana. M’enllaçau des d’un caramull de blogs interessants, tants que he llevat la llista per no deixar-me a ningú i perquè posar-los a tots feia massa llarga i densa la columna lateral. He trobat aquest blog a la Wikipedia (o Viquipèdia [captura, 95 KB]) i com afeccionat a la cosa enciclopèdica, m’ha fet tanta il·lusió com anys enrere me n’hagués fet sortir a la GEC –i no he estat jo… podeu editar la plana i posar-hi els vostres blogs predilectes, és un bon regal. Les enciclopèdies també han canviat amb la Xarxa, i han de ser tant col·lectives i obertes com ho és el coneixement que expliquen. Ara toca invertir en la Wikipèdia Per cert, fa poc que a la GEC han esborrat el meu nom d’usuari per accedir a la versió web, deu fer massa que no passo per caixa. Tampoc no penso pas fer res per solucionar-ho.\nAvui mateix, revisant les estadístiques del web, he vist que m’arriben visites des d’un directori del web de la Generalitat de Catalunya. La categoria d’aquest blog és «El català a la societat > Informàtica i noves tecnologies > Revistes i webs sobre informàtica i noves tecnologies» (captura, 51 KB). Carai, ho hauré de posar a la secció «publicacions» del currículum!\n12 de novembre de 2004 09:44\nMoltes felicitats pels 4 mesos! ÿs el primer cop que entro al blog i m’ha agradat com escrius.\nJo sóc nova, en tot això. I com tu, tampoc porto cap diari, sinó que escric sobre coses que (més o menys) coneixo. Espero poder arribar als 4 mesos, com tu, o fins i tot més.


La major part de donacions, 175 MEUR, provenen de socis i donants individuals, seguits d'empreses i institucions\nEFE 10.11.2014 19:39 h.\nL'any passat es van invertir a Catalunya més de 349 milions d'euros en filantropia, segons ha afirmat aquest dilluns el CEO -conseller delegat- de Zohar Consultoria & Màrqueting Social i president d'Entropia, Ricard Valls, durant les jornades sobre la nova filantropia. Valls ha donat a conèixer aquestes dades durant la seva participació en la cloenda del cicle de conferències sobre nova filantropia, organitzada per l'Institut Català d'Avaluació de Polítiques Públiques (Iválua).\nLa major part d'aquestes donacions, 175 milions d'euros, provenen de socis i donants individuals, seguits de les aportacions d'empreses i fundacions, que sumen un total de 55 milions d'euros, i la resta corresponen a altres inversors com obres socials, llegats o el micromecenatge.\nL'acte institucional, organitzat al Palau Macaya de l'Obra Social La Caixa a Barcelona, ha comptat amb un debat sobre les entitats del sector públic i privat que constitueixen les xarxes filantròpiques de Catalunya.\nEn relació amb el debat dut a terme, Iválua ha reunit en aquest últim diàleg diferents experts que han explicat tres models filantròpics d'èxit aplicats a Catalunya amb la finalitat d'analitzar l'activitat d'aquesta pràctica en aquesta comunitat i dibuixar així un mapa de les necessitats socials del món actual. Els casos d'èxit explicats han estat tres projectes de micromecenatge i filantropia en diferents sectors públics, sanitari, educatiu i mediambiental.


Com sé que no tinc cap malaltia? – DAREmpordà\nEn el 90-95% dels casos de dolor abdominal recurrent (DAR) no s’identifica una malaltia/causa responsable. En la majoria de casos no es pot atribuir el dolor a cap malaltia/causa i se l’etiqueta de DAR funcional. Els continguts d’aquesta web fan referència bàsicament a aquest tipus de dolor.\nEl dolor funcional sovint es presenta amb un conjunt de símptomes que segueixen uns patrons característics que estan estan recollits i publicats en els anomenats criteris de Roma IV. Aquests criteris es van crear l’any 1992 per un grup d’experts en trastorns funcionals digestius de tot el món que es reuneixen de manera periòdica per a revisar-los. L’última revisió és del 2017.\nTrastorns de dolor abdominal funcional. Roma IV:\nDolor abdominal funcional no especificat\nEls trastorns més freqüents a pediatria són la síndrome de l’intestí irritable i la migranya abdominal segons la literatura, però a la pràctica, el que ens trobem més freqüentment a les consultes són la dispèpsia funcional i el dolor abdominal funcional no especificat.\nEn el DAR sense signes o símptomes d’alarma no cal realitzar proves complementàries, perquè no existeix cap causa física que en sigui la responsable. Quan hi ha signes o símptomes d’alarma, o si el pediatre ho considera necessari, es demanen una sèrie de proves diagnòstiques per a descartar malalties orgàniques que puguin ser la causa del dolor, que moltes vegades no van més enllà d’unes anàlisis de sang i de femta. En cas de dubte, el pediatre pot requerir l’avaluació de l’especialista en gastroenterologia pediàtrica que considerarà la realització o no d’altres proves diagnòstiques.\nDarrera actualització: 03/03/2020 09:40h


LIMITNORDEST: d’octubre 2012\nDisseny d’interfície d’usuari, aspectes bàsics\nDe la mateixa manera que un excés d'informació és igual a desinformació, un excés de simplificació ens porta també a la desinformació en el sentit de no saber què és el que veiem i què podem fer amb el que tenim.\nEls partidaris del KISS (Keep it simple, diria que l'stupid no caldria), a banda d’intentar eliminar el "desordre" cauen en el defecte d’eliminar característiques i funcionalitats que no són supèrflues o tenen tendència a amargar-ho tot.\nEl terme mig es difícil d'aconseguir!\nEn la meva experiència he passat de dissenyar interfícies de pàgines web a interfícies d'aplicacions i les necessitats d'unes i altres són molt diferents.\nPer una banda les webs tenen un component visual, de identitat i de disseny molt important que en el disseny de la interfície ha de tenir-se en compte. A més cal saber a quin públic objectiu està enfocada aquella web (sí, la web és per tothom, però no és el mateix una web d'una administració pública que d'una agència de publicitat o una botiga online).\nPer l'altra les aplicacions ja siguin per web, d'escriptori o per dispositius mòbils necessiten d'un estudi acurat sobre les característiques i funcionalitats que tindrà, sobre si els usuaris trobaran o no les eines amb facilitat, en definitiva, si la sabran fer anar o no en base al que es dissenyi.\nAixí a l’hora d’enfrontar-nos a un nou disseny d’interfície i després de valorar tots els factors, podem començar per les coses més bàsiques, les que han d’existir en el disseny sense cap tipus de discussió, és a dir:\nSí, sembla molt senzill, però és en els detalls, en la disposició i en el funcionament on ens trobarem amb les dificultats.\nSi pensem en la capçalera, on col·locarem el nom, títol o logotip de l’aplicació, si aquesta capçalera cal que destaqui o no, si allí hi posarem en el cas d’una aplicació web, les dades de l’usuari connectat, les opcions de configuració i el botó sortir.\nSi pensem en la navegació, hem de pensar en el model dades i en l’arbre de continguts i també en el tipus de navegació que ha de tenir l’aplicació: Menú principal, menú secundari, desplegable, breadcrumbs, pestanyes.\nSi pensem en la zona de continguts: Si cal que sigui a pantalla completa o dividir la pantalla per oferir més informació. Com s’han d’estructurar aquests continguts: títol de la plana o secció que estem veient, quina jerarquia visual de continguts cal seguir, si cal amagar-ho tot o mostrar-ho tot.\nSi pensem en el peu: què hi hem de posar al peu? una imatge per tancar el disseny, accessos directes a seccions destacades, un menú de configuració, l’ajuda o el mapa web.\nEn continuarem parlant\nPublicat per limitnordest a les 9:00 Cap comentari :\nEtiquetes: usabilitat , wireframes\nInterface Sketch plantilles per a web, mòbils i tablets\nInterface Sketch són plantilles gratuïtes per a web, mòbils i tablets, en format pdf just per descarregar, imprimir i dibuixar.\nTrobarem plantilles per iPad, iPhone4 i iPhone5, Android, Windows Phone, i per mòbils estàndards. També per les tablets iPad i Nexus 7.\nSempre és interessant tenir un bon recull d’aquest tipus de plantilles ja que ens poden ser molt útils quan fem reunions amb clients o quan estem pensant en com col·locar les peces del tetris. ;)\nPublicat per limitnordest a les 13:24 Cap comentari :\nEtiquetes: recursos , wireframes\nUsabilitat a OSX\nAquesta és una frikada que ens ha enviat el Sr. Juanjo. La cosa està així:\n"Un, que procedeix dels sistemes posix no adulterats, ensopega de vegades amb les magnificiències del món de la poma traïdora...\nDonada la imatge adjunta, que és més pròpia de Redmon que no pas de Cupertino, a veure si tu em saps dir què fa cada botó :P\nEt poso en contexte, que sempre és més divertit:\nDescarrego l'instal·lable de Adobe Reader per a OSX\nSegueixo fil per randa el linial wizzard instal·lador del software\nUn cop ha acabat l'instal·lació decideixo enviar a la paperera l'instal·lable descarregat\nEl sistema m'escup a la cara el dialog adjunt"\nGràcies Sr. Juanjo!!. Com veieu el quadre de diàleg ens empeny cap a un bucle infinit a la cerca i captura del Bosón de Higgs, del sentit de la vida el univers i tota la resta, l'antimatèria o qualsevol altra cosa.\nPublicat per limitnordest a les 11:18 Cap comentari :\nReveal.js framework per a la creació de presentacions\nSi ja estàs cansat del Power Point i el Prezi et mareja, avui presentem Reveal.js\nPer a que Reveal.js funcioni només cal un navegador web de doni suport a les transformacions CSS3 i com que dóna suport al navegador Safari també les podrem visualitzar amb un dispositiu de Apple, l’iPad sense anar més lluny.\nEns ofereix quatre tipus de transicions o efectes entre dispositives, i la navegació es pot fer anar amb les tecles de direcció del teclat.\nLa personalització de les diapositives (en aspecte visual) és molt senzilla i a més tenim disponibles 4 temes amb la descàrrega del framework.\nPublicat per limitnordest a les 13:09 Cap comentari :\nPensant i dissenyant pel mòbil. Part III\nSi tot i seguir les Guidelines marcades per cada SO, encara ens trobem una mica perduts, només cal que naveguem una mica més per internet per veure i trobar inspiració. Per això avui us presentem unes quantes webs amb exemples d’interfícies per a dispositius mòbils, allò que en diuen Mobile User Interface Patterns.\nAquí trobarem una amplia galeria amb exemples de tot tipus llistats de notícies, perfils d’usuari, calendaris, navegació, etc.\nNo és una galeria tant exhaustiva, però trobarem composicions de pantalla, navegació a mida, exemples de pantalles d’inici, etc.\nTrobarem detalls interessants com per exemple botons, gràfiques, formularis, tant per aplicacions mòbils com per web.\nEtiquetes: mòbils , usabilitat\nPensant i dissenyant pel mòbil. Part II\nA banda de fer cas a les Design Guidelines dels diferents sistemes operatius dels dispositius mòbils (si us plau feu-n’hi cas que per alguna cosa hi són), hi ha unes quantes normes que cal seguir independentment del SO.\nÚs d’una grid per a la distribució de les diferents seccions de contingut\nQuan sigui possible usar només una columna en els llistats d’elements, per exemple:\nL’estructura de navegació ha de tenir poca profunditat, caldria que la navegació no superés 3 nivells de profunditat\nL’ordenació dels elements fer-la segons criteris d'ús i importància\nEls botons que pugui tenir el dispositiu hi són i cal fer-los anar\nContrast i colors: com ja dèiem en el post anterior smartphones i tablets es poden fer anar en qualsevol lloc, amb molta o poca llum, hem de ser conscients d'això a l'hora d'aplicar el disseny gràfic de l'aplicació\nTipografia i textos, us heu adonat que normalment la mida de la lletra en una aplicació mòbil és més gran que en una web? és importat dir el que volem dir, encara més com ho diem i molt més important encara com ho reflectim, així que cal fer un bon ús del tipus de lletra. Les Guidelines de cada SO ens diran quina és la més adequada.\nEls formularis: si ja són un maldecap (cada vegada menys dolorós) en la web, imagina't en un dispositiu mòbil! Què hem de fer? Etiquetar sempre, sempre, sempre els camps, oferir pistes del format esperat en cada camp, oferir valors per defecte (sempre que sigui possible, és clar). I molt millor si es canvia la entrada de text per llistes de selecció múltiple (sempre que sigui possible)\nIcones: que s'entenguin sobretot, i millor utilitzar estàndards de significat i/o acompanyar-les d'un literal\nUX guidelines for Windows\nPensant i dissenyant pel mòbil. Part I\nAra que cada cop es veu més clar que el futur de la web va cap al mòbil, és l’hora de començar a pensar com seran les pàgines i els aplicacions, si ens convé adaptar el nostre lloc web per a la seva visualització en smartphones i tablets i si ens convé més crear una aplicació nativa.\nDe moment i per no atabalar-se massa podem començar a pensar què de diferent té navegar amb un mòbil i què tenen d’especial les aplicacions que es desenvolupen per als smartphones i les tablets.\nQuè en sabem de l’ús que se’n fa dels mòbils?\nEls mòbils s’usen a tot arreu en entorns on hi ha o molta llum (al carrer) o molt poca, per tant el contrast que hi pugui haver entre els elements és un factor a tenir en compte.\nPantalla petita, la màxima “less is more” ha de ser present sempre.\nAmb un mòbil no programen aplicacions ni construïm pagines web, amb un mòbil el que fem es consultar informació.\nS’utilitzen amb els dits i per tant les zones sensibles han ser suficientment grans i separades unes de les altres.\nLa facilitat d'ús ha de ser la pedra angular de les aplicacions mòbils i en general hem de tenir en compte el següent:\nL’usuari cal que sàpiga on és i quines opcions té disponibles.\nUn mòbil és un aparell que es consulta en un entorn ple de distraccions i allò que l’usuari veu ha de ser fàcilment entès i conegut.\nPrevenció enfront d'errors: estadísticament un usuari se sent molt més frustrat quan falla una aplicació o web que es consulta amb el mòbil que una web o aplicació que es visualitza en un ordinador (portàtil o de sobretaula).\nPer construir correctament una web o una app pel mòbil primer hem de conèixer en quin dispositiu es visualitzarà, quin sistema operatiu farà rutllar la nostra aplicació web, conèixer si cada SO té unes Design guidelines recomanades que cal seguir, si existeixen botons físics en el dispositiu, com son els moviments que es poden fer i com és el clic, si els botons tenen només un estat o més d'un, en definitiva conèixer, tocar, provar i testejar amb els diferents dispositius.\nWindows 8 i la seva nova interfície\nÚltimament els de Microsoft s’han posat les piles i estan oferint eines i aplicacions a tenir en compte, des del canvi que ha fet Hotmail (per assemblar-se més a gmail, no cal que ens enganyem), passant per Skydrive el sistema d’emmagatzemament al núvol, l’office 365 i també el sistema operatiu Windows Phone.\nD’aquí no res es presentarà el Windows 8, i per primer cop en la seva història Microsoft ha evolucionat significativament el disseny de la interfície des del mític Windows95.\nSegons explica Microsoft, Windows 8 es podrà instal·lar en una àmplia varietat de dispositius des de tablets fins a equips de sobretaula.\nPer unificar la seva experiència multiplataforma Microsoft farà servir Metro UI o Modern UI (es veu que li han canviat el nom), un llenguatge de disseny que inicialment es va desenvolupar pel Windows Phone i la Xbox. Metro o Modern s'inspira en l'estil modernista de l'Escola de Disseny Bauhaus, disseny suís, un estil tipogràfic internacional, i el disseny de moviment.\nMicrosoft utilitza cinc principis bàsics que el defineixen:\nUna interfície digital 100%: aquest nou disseny d’interfícies fomenta l’ús d’objectes d’aspecte realista, evitant ombres, relleus, icones 3D, etc.\nGust pels detalls: s’intenta arribar al píxel\nFluïdesa i rapidesa en la navegació\nEvitar la sobrecàrrega d’elements: en el disseny s’evita contingut innecessari (botons, funcions o controls)\nA més d’aquests principis s’ha posat especial èmfasi en crear una interfície que sigui neta i ordenada amb una corba d’aprenentatge curta, que sigui fàcilment entesa y amb la que els usuris s’hi puguin familiaritzar ràpidament.\nAixí la interfície té les següent característiques :\nUtilització d’una grid predefinida fent anar l’aspecte de rajoles o tiles en anglès.\nTipografia especialment creada per millorar la llegibilitat en pantalla la Segoe UI en diferents pesos (regular, light, bold, semi light i semibold)\nJerarquia en la presentació de les rajoles\nUna nova forma de navegar: no hi ha cap navegació persistent primària o secundària visible. Els elements de navegació estan disponibles per tornar a casa o es troben amagats en menús desplegables de títols. Això sona com una restricció, però en realitat és un principi sòlid per a aplicacions mòbils i tàctils en general. S’estalvia espai disponible i sempre es pot veure on ens trobem.\nPublicat per limitnordest a les 9:00 1 comentari :\nCauses que fan que els usuaris abandonin el nostre lloc web.\nAvui us presentem una infografia que ens explica quines són les causes de l’abandonament del nostre lloc web.\nInfografia What makes someone Leave a Website? Via Kissmetrics\nAquí en van algunes:\nUna navegació caòtica, menús que no van enlloc, impossibilitat de percebre on i quin és el menú principal, trobar-se perdut ja en la pàgina principal i un llar etcètera.\nUn excés de publicitat i no només parlem de baners fixes si no també d’aquells intrusius que ens fan desaparèixer la plana web que estem visitant.\nUn estructura de continguts mal feta, cal que en un menú hi sigui per separat Contacte, Localització i On som?.\nMúsica i vídeo intrusius que s’engeguen sense l’acció de l’usuari (qui no s’ha espantat mai amb musiqueta xumba, xumba?).\nQue t’obliguin a registrar-te, aquesta és una de les coses que fan més ràbia.\nUn mal disseny bé això és una qüestió de gustos, però per exemple que hi hagi poc contrasts entre el color de fons i el color de la lletra, una imatge de fons que es veu massa, una combinació d’elements de disseny que no peguin ni amb cola, tot hem vist alguna web així.\nUn contingut poc interessant o sense ordre ni concert o valga ’m Déu! amb faltes d’ortografia.\nUna llegibilitat pèssima una mida d ela lletra massa petita un ús indiscriminat de diferents tipus de lletra o fer anar fonts que no es llegeixen bé (helvetica neue, estàs en el punt de mira).\nContinguts que no s’actualitzen.\nQue la pàgina trigui massa en carregar.\nBones pràctiques Web\nTipus de Webs\nRecursos i serveis gratuïts que ofereixen altres webs\nInterface Sketch plantilles per a web, mòbils i ta...\nReveal.js framework per a la creació de presentaci...\nCauses que fan que els usuaris abandonin el nostre...\nAquest segell certifica que és útil i que mola


Club de la Tertúlia: Malalties silencioses – Associació Cultural La BiblioMusiCineteca\nHomeEsdeveniments pròximsClub de la Tertúlia: Malalties silencioses\nAmb l’especialista Josep Guilherme. Coordina el psicòleg Daniel Rodrigo.\nPel·lícula a les 18 hores: Charly. Basada en la novel·la Flowers of Algernon, de Daniel Keyes, sobre el retard mental i l’experiment que es va dur a terme per esmenar-ho.\nCol·loqui a les 20 hores.\nDivendres 25 de maig a La Bibliomusicineteca


L'Herbalife dóna la gran sorpresa a Madrid amb un partidàs de Pasecniks - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'Herbalife dóna la gran sorpresa a Madrid amb un partidàs de Pasecniks\nPlaninic anota davant d´Ayón PACO CAMPOS/EFE\nEl sempre competitiu Herbalife Gran Canària va trencar la gran ratxa que tenia el Madrid com a local a la lliga Endesa (no perdia des del desembre de 2015), en guanyar-lo de manera clara per 81-93. Un gran partit del pivot Pasecniks (16 punts i 4 rebots) va ser determinant. El Madrid, potser encara resacós per la victòria a la Copa del Rei, va començar el partit un xic despistat en què només l'omnipresent Llull anotava amb certa facilitat. Per la seva banda, l'Herbalife jugava amb tranquil·litat i Pasecniks i Báez feien molt mal sota la cistella. El parcial de 9-23 al final del primer quart era clar.\nAl segon quart el Madrid va intentar reaccionar amb l'entrada del poderós Randolph, però l'equip de Luis Casimiro seguia jugant amb tranquil·litat. L'expert McCalebb imposava el ritme que més li interessava i Kuric feia molt mal amb les seves habituals ratxes anotadores des de l'exterior (33-44 al descans).\nL'esperada reacció dels homes de Pablo Laso va arribar a la segona meitat però els canaris mai van perdre la cara al partit gràcies a la gran labor que van fer els seus dos veterans bases McCaleeb i l'exjugador del Manresa Albert Oliver. Al final els blancs van apropar-se i semblava que acabarien capgirant el resultat però no va acabar ser així.


KurdisCat: Normes de procediment de les cooperatives agrícoles de Rojava (Kurdistan de Síria)\nNormes de procediment de les cooperatives agrícoles de Rojava (Kurdistan de Síria)\n1. Els objectius de les cooperatives: El desenvolupament de l'economia de la comunitat i la vida participativa i comunal.El desenvolupament de l'agricultura comunal per mitjà de la iniciativa per la propietat de les terres.La distribució de la terra disponible per a la comuna com una de les necessitats socials.L'enfortiment de l'esperit de responsabilitat social i comunal per construir una societat creativa i política.\n2. Tipus d'afiliació a la cooperativa.Afiliació per mitjà de capital i esforç: els membres d'aquesta categoria paguen una contribució a més d'efectuar accions cooperatives.Afiliació per esforç: els membres d'aquesta categoria no paguen cap contribució, sinó que se'ls paga pel seu treball en la cooperativa, ia més reben una participació dels beneficis.\n3. Condicions de l'afiliació a la cooperativa.Els membres d'una cooperativa han de ser primer membres d'una comuna.Els membres d'una cooperativa han de ser residents del cantó.Els membres els fills o filles van abandonar les YPG i / o YPJ no poden afiliar-se a una cooperativa.En famílies petites, només es permet que una persona com a màxim s'afiliï a una cooperativa.\n4. Principis de l'afiliació a una cooperativa.Per unir-se a una cooperativa, la comuna ha de donar la seva aprovació en una setmana.Els membres de la comuna que desitgin unir-se a una cooperativa han d'informar l'administració de la comuna al llarg d'aquesta setmana.És necessària una fotografia de mida passaport per registrar-se en una cooperativa.\n5. Treball en una cooperativa.Com ja s'ha dit abans, l'objectiu de la cooperativa és fomentar el treball col·lectiu, el suport mutu i la vida comunal participativa.El treball en les cooperatives es distribueix al llarg de les primeres reunions.Les persones que desatenguin els seus deures sense donar una explicació o justificació adequada seran advertides en primera instància, i en la segona instància la junta de la cooperativa de convocar una reunió d'emergència per discutir la seva situació, que vindrà seguida d'un vot unànime després del qual la persona serà castigada amb la reducció d'un 10% del seu salari.Els que desatenguin el seu deure d'acudir almenys a dues reunions a l'any perdran la seva afiliació, i se'ls retornarà el seu capital al final de l'exercici econòmic.\n6. Distribució de beneficis a la cooperativa.La institució agrària recive el 35% de les participacions, i el 10% d'aquestes es donen a la comuna.La participació de la comuna és del 25%.Els membres de la cooperativa reciven el 50% de les participacions (en realitat es tracta del 65% de la participació, però el 15% es cedeix a la comuna).Les participacions canvien d'una cooperativa a una altra en funció de la regió.\n7. Junta de la cooperativa.Durant la primera reunió de la cooperativa es tria una junta i es determina el nombre de membres. El nombre mínim per formar la junta d'una cooperativa serà de tres persones.Un membre de la junta d'una cooperativa no pot ser membre de cap altra autoritat de cap cooperativa.\n8. L'autoritat financera de la cooperativa.Durant la primera reunió es tria a l'autoritat financera (que no tindrà menys de tres membres).Un membre de l'autoritat financera de la cooperativa no pot formar part de cap altra autoritat.S'enviaran informes financers setmanals i mensuals a la junta de la cooperativa, i informes trimestrals a l'Autoritat General.\n9. Comitè de seguiment.La comunitat triarà un comitè d'almenys tres persones si cal.Un membre d'aquest comitè no pot formar part de cap altra autoritat.El comitè envia els seus informes a l'autoritat General de la cooperativa.\n10. Autoritats de Coordinació de les cooperatives.La junta de la cooperativa selecciona a un dels seus membres perquè sigui el coordinador general.L'autoritat de coordinació es reuneix cada mes. Durant la reunió, els seus membres discuteixen les activitats de la cooperativa i escriuen l'informe mensual.Cada autoritat de coordinació compartirà amb la junta de la cooperativa seva acta i els resultats de les reunions.


Hort amb Cor: 2020\nTREBALLEM PER UNA BONA CAUSA!!! LA MARATÓ DE TV3 !!\nSi una cosa ens ensenya aquesta pandèmia és a ser solidaris. Nosaltres també hi volem posar el nostre gra de sorra per això hem fet una botiga per recollir diners per la MARATÓ.\nDES D' HORTAMBCOR HEM FET EMBOLCALLS I HEM PLANTAT TESTOS AMB ELS FILLS DE LES NOSTRES PLANTES.\nTambé ens han donat fills de plantes per fer els testos l'Anna Ullastres ( mestra jubilada de la nostra Escola ) i la Maria Rosa Lladó ( familiar de l'escola). Les eines ens els ha cedit l'empresa Resid'Ús.\nCom fer els embolcalls\nRemenem cera, resina i oli d'ametlles\nRecordeu que tots els productes que posem en els embolcalls han d'estar etiquetats per consum alimentari ja que els embolcalls estan en contacte amb els aliments que nosaltres ingerim.\nPosem la barreja en una tela (el procés és un xic complicat però l'esforç ha valgut la pena)\nVam plantar sensivieres, àloe vera i plantes crasses. Recordeu sempre adornar les plantes d'acord amb els criteris de sostenibilitat.\nMoltes gràcies a tots per ajudar!!\nPublicat per HortambCor a 12:11 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: MARATÓ 2020\nELS ALUMNES DE CICLE MITJÀ ENS PRESENTEN LES SEVES EXCURSIONS\nJa podeu anar a visitar:\nPodeu veure més excursions en el següent enllaç: cliqueu i us aniran sortint les excursions.\nPublicat per HortambCor a 20:40 Cap comentari:\nECONOMIA CIRCULAR "COM HA ESTAT CONSTRUÏT EL BANC DEL PATI"\nEl pare de la Nora i en Quim Crous ens porta dos bancs molt macos pel pati. Però encara els trobareu més bonics quan sapigueu com han estat construïts. La Nora ens ho explica amb un PowerPoint i amb material per poder observar i tocar.\nSobretot mireu aquest link on explica el treball.\nPublicat per HortambCor a 17:06 Cap comentari:\nMenja’t Sant Narcís\nAvui us presentem el projecte “Menja’t Sant Narcís”. Vàrem conèixer el projecte el diumenge 27 de setembre al mercat La Volta, on l'associació hi tenia una parada.\nEl projecte pretén potenciar l’horticultura i la jardineria al barri, i a partir d’aquí potenciar la cohesió veïnal i social, l’ecologia i la sostenibilitat.\nPodreu obtenir més informació al seu compte de Twitter: @menja_t i també en aquests enllaços de mitjans de comunicació locals: ElPunt Avui, Diari de Girona, Gerió.\nAprofiteu per anar a passejar pel Carrer Roma de Sant Narcís i veure els horts.\nEtiquetes de comentaris: HORT_SANT_NARCÍS\nBenvinguts a Pagès, edició (diferent) del 2020\nEl pròxim cap de setmana, dissabte 3 i diumenge 4 d'octubre tindrà lloc una nova edició del "Benvinguts a Pagès". Aquest any però, l'edició serà virtual.\nMireu en aquesta pàgina (https://benvingutsapages.cat/) tot el seguit d'activitats que podeu seguir des de casa vostra durant el cap de setmana.\nAquí teniu un exemple!!\nLa IONA ens mostra els seus treballs en el Jardi de casa seva!!\nMOLT BÉ IONA TREMPADA, BON ESTIU!!!\nEtiquetes de comentaris: DEURES_CONFINAMENT\nAmb aquest llimoner que ens ha regalat LA TERE us dic Bon estiu a tots!!!\nLa senyoreta Tere aquest estiu s'ha jubilat i ens ha regalat aquest bonic llimoner per l'escola.\nJa estic preparant un petit projecte pels alumnes sobre el llimoner.\nPublicat per HortambCor a 16:20 Cap comentari:\nPotenciant la sostenibilitat a l'Escola Eiximenis!!\nLes alumnes de 5è surten a la tele, ho fan SUPER BÉ.\nMireu el programa CONNECTI.CAT I MIREU LA WEB GUANYADORA. Molt contents perquè a més a més de saber fer pàgines web, es consolidem cada dia més les bones pràctiques en el tema de sostenibilitat i la consciència a la lluita per aquesta gran causa a la nostra Escola!!!\nPublicat per HortambCor a 16:57 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: DEURES_CONFINAMENT, Premi a millor WAPPS de primària\nFELICITATS PER LA MILLOR WEB DE PRIMÀRIA AL CONCURS WAPPS.cat 2020!!\nLa Guisla,l'Abril, la Bet i l'Alba van particitat al concurs WAPPS.cat amb la nova web que van crear:\nvan quedar primeres a la modalitat webs de primària a nivell de Catalunya.\nAquesta setmana els deures són mirar la web dels guanyadors i llegir les acivitats de sostenibilitat que portem a terme durant aquests anys a l'Escola Eiximenis.\nAmb aquesta web els alumnes han après a fer servir les tecnologies, han lluitat per promocionar la sostenibilitat i han après a treballar en equip. FELICITATS TREMPADES!!!\nFelicitats Maria Codina i Marc Siles per donar aquest super impuls a l'Eiximenis en el camp de les noves tecnologies!! Moltes gràcies a tota la quantitat de gent que ha participat ja sigui en en camp de la tecnologia com en el camp de la sostenibilitat.\nCLIQUEU VIDEO DE PRESENTACIÓ\nPublicat per HortambCor a 15:12 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: DEURES_CONFINAMENT, PREMI CONCURS WHATS.cat\nENDEVINA SI ÉS L'ARREL, LA TIJA, LA FULLA, LA FLOR O EL FRUIT?\nAGAFA LES VERDURES I LES FRUITES DE CASA TEVA I descobreix quina part de la planta és: arrel, tija, flor o fruit.\nEL MEU PLAT:\ntomates amb salsa al pesto i formatge bufala, Mmmmmm....... LES TOMATES SÖN EL FRUIT DE LA TOMATERA.\nLa tomatera!! Mmmmm que bo!!\nI tu? Fes una foto d'un plat que hàgiu fet a casa i diga'ns quina part de la planta és?Fes un dibuix d'aquesta planta i posa les parts.\nVÍDEO DE LES TOMATES\nPublicat per HortambCor a 19:58 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: DEURES_CONFINAMENT, PARTS DE LA PLANTA\nFes fotos de les flors i plantes que trobes a la natura!!!\nSETMANA DE TEMPS DE FLORS\nConeix la FLORA DELS CAMINS ON PASSEGES!!!\nAgafa una càmera de fotos o un mòbil i fotografia flors i plantes dels camins on passeges. Descobreix el seu nom i busca dues característiques en el Google.\nMaria Consol Mallol ens ha fet un recull de totes les plantes que podem trobar a la Ruta del carrilet ( la ruta que va de Girona a Quart). Gaudiu mirant aquestes fotos i així us podrà servir per conèixer els noms de les plantes que us trobeu.\nPengeu la foto més maca al padlet de la classe o envieu-la al correu hortambcor@gmail.com.\nSi voleu el fitxer amb la màxima resolució, ON ES VISUALITZA MOLT MÉS BÉ aquí teniu aquest enllaç.\nPublicat per HortambCor a 13:44 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: DEURES_CONFINAMENT, FLORA DE LA RUTA DEL CARRILET, FLORS\nUs convido a veure les meves plantes en motiu de la Setmana de Temps de Flors!!\nLa propera setmana hauríem anat a vendre els nostres productes de l'hort al mercat i hauríem pogut visitar els racons de Girona per Temps de Flors. Aquest any no és possible.\nPer tant us convido a veure les meves plantes!!!\nSi no teniu terra també ho podeu fer servir per a decorar.\nDecoreu un racó de casa vostra com si fos temps de flors I PENJA LA FOTO AL PADLET O ENVIEU-ME--LA A HORTAMBCOR\nBona Setmana de Temps de Flors!\nTambé us pot servir per a decorar.\nPublicat per HortambCor a 17:04 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: DEURES_CONFINAMENT, TALLER DE TEMPS DE FLORS\nCom adobem la terra en un Hort ecològic?\nL'Aina i en Pere ens expliquen molt bé com adobar un hort ecològic.\nEscriu tres maneres d'adobar la terra.\nCrea o busca a casa, al parc o al bosc un adob natural i adoba alguna planta que tinguis a casa.\nFes una foto i la penges al padlet.\nPublicat per HortambCor a 18:49 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: DEURES_CONFINAMENT, HORT\nActivitats confinament de Setmana Santa!!\n1.-Per aquestes vacances fes la beguda hortambcor i acompanya-la de tortell o mona.\n2.-Aprèn aquesta cançó que es van inventar la Bet, la Guisla, l'Alba i l' Abril de 5è de la Nostra Escola.\nActivitats confinament de la primera setmana!!\nMira aquesta vídeo que van fer dos alumnes:\nEscriu tot el que diuen de l’ Àloe Vera i les seves propietats.Busca a casa si tens algun producte.\nDibuixa també la planta.\nEstudia una planta que tinguis a casa.\n1) Busca el nom\n2) Dibuixa-la o fes-li una foto\n3) Busca d’on és nativa\n4) A quin lloc de la casa la tens, i per què? cara nord? cara sud?....\n5) Quantes vegades es rega?\n6)Quines propietats té?\nAra ho escrius tot, fent un petit resum i sigues ara l’encarregat d’ aquesta planta.\nAquí podeu veure els treballs de la Nora i la Soraya.\nPublicat per HortambCor a 18:39 Cap comentari:\nTreballem amb exemples les diferents energies renovables!!\nA la Comissió de natura vam teballar les diferents energies renovables amb exemples perquè els alumnes les poguessin entendre més bé. Cal dir que els alumnes van participar i van preguntar moltes coses.Felicitats!\nPublicat per HortambCor a 19:24 Cap comentari:\nFem una pizza amb un forn solar al pati de l' Escola.\nAquesta setmana hem tingut el Taller de 6è amb el Forn solar, la Comissió de 1r-2n i 3r amb l' estudi del bròquil i les seves propietats i la neteja de plantes amb un protector natural ( el plàtan) i la Comissió de grans estudi del malbaratament alimentari (app too good to go) i una beguda saludable.....un batut de plàtan.\nEstudíem el bròquil del nostre hort.\nNetegem amb pela de plàtan.\nFem batut de llet i plàtan.\nEtiquetes de comentaris: BATUT DE PLÀTAN, BEGUDES SALUDABLES, FORN SOLAR, HORT\nLAND_ART...........POMES CARAMELITZADES !\nEls alumnes de 1r 2n i 3r de la Comissió de Natura ens ofereixen aquests mosaics tan bonics!!!\nLa Comissió de grans vam estudiar els diferents tipus de llets d'origen animal i vegetal i les seves propietats. Tot seguit vam fer un tast de llet sencera.\nTambé vam caramelitzar poma amb un "cremador de cuina". Vam observat com el sucre granulat (cristal.lí, on les mol·lècules estan ordenades) es fon i passa a un estat semilíquid on les mol.lècules queden desordenades, estat amorf) i , evidentment, també varem fer un tast!!\nPublicat per HortambCor a 20:49 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: LAND_ART, LLET, POMA CARAMELITZADA\nELS ALUMNES DE CICLE MITJÀ ENS PRESENTEN LES SEVES...\nECONOMIA CIRCULAR "COM HA ESTAT CONSTRUÏT EL BANC...\nLa IONA ens mostra els seus treballs en el Jardi d...\nAmb aquest llimoner que ens ha regalat LA TERE us ...\nFELICITATS PER LA MILLOR WEB DE PRIMÀRIA AL CONCUR...\nENDEVINA SI ÉS L'ARREL, LA TIJA, LA FULLA, LA FLO...\nFes fotos de les flors i plantes que trobes a la n...\nUs convido a veure les meves plantes en motiu de l...\nTreballem amb exemples les diferents energies reno...


“L'art transforma el que veus i ajuda a eixamplar la ment”\nAltres signes d’identitat. Ha obert la temporada d’exposicions de La Cuina amb la mostra ‘Que nos zurzan’, un seguit d’obres inspirades en el testimoni de persones que han volgut mostrar les cicatrius del seu cos i explicar-ne la causa.\nVol dir que aquesta exposició és apta per a gent aprensiva?\nFins ara no hi ha hagut cap incident en aquest sentit. De fet, la idea que serveix de fil conductor a l’exposició és que una cicatriu no és res que ens hagi d’avergonyir; no és una imperfecció del cos, malgrat que un cos amb cicatrius no estigui dins l’ideal de bellesa de la nostra societat.\nA la nostra societat, sobretot a les grans ciutats, hi conviuen estereotips estètics ben diversos.\nÉs cert que convivim gent molt diferent amb preferències estètiques molt diverses. Però també és cert que hi ha un


Fixació de peces CNC super-blau\nLes abraçadores simples són excel·lents si necessiteu mantenir la pressió sobre dues superfícies paral·leles, però si teniu un pla irregular o necessiteu fer-hi un pas, les pinces no són l’eina correcta. La gent de [...\nApreneu a mecanitzar des d’un mestre de metalls de la vella escola\nA les profunditats de YouTube encara hi ha algunes joies que es poden trobar. [Keith Fenner] és un d'ells. [Keith] és propietari de Turn Wright Machine Works a Cape Cod, MA. Des de la seva petita botiga, treballa tot ...\nAddició de cargols a una màquina CNC de bricolatge\nQuan es tracta de màquines CNC, el vostre SureFine té cargols en els seus eixos, i el Bodgeport també. Una botiga té un sistema d’engranatges increïble, però quan comenceu a cavar als petits routers CNC disponibles ...\nUna eina de fusteria de CNC que fa les parts dures\nL'accessibilitat dels equips tradicionals subtractius CNC, especialment els encaminadors i les fàbriques, ha estat l'accessibilitat de la revolució de la impressió 3d / botiga casolana. Parlant de, vols un molí d’escriptori? ...\nEnorme impressora de bricolatge 3D Imprimeix de forma previsible articles en 3D enormes\nBé, si alguna vegada necessitem alguna cosa enorme construïda en un RepRap, ja sabem a qui trucar. [Jim] va escriure a Grass Roots Engineering que va escriure per compartir una gran impressió en 3D que acabava de fer, que va ser extruïda per un ...\nLa caixa aïllant de so fa que l'encaminament del CNC sigui basat en el saló\nLes màquines CNC poden ser fortes, sobretot si estan equipades amb un cargol d’encaminador d’alta velocitat. Malauradament, una raqueta tan forta podria ser un problema per als habitants d'allà. No tinguis por! [Pet ...\nXat de pirates de rajos X i d’alta tensió\nRotary Dial Es converteix en teclat USB\nVies de PCB més fàcils amb truc de perforació i tinta conductiva\nEntrada del premi Hackaday: Analitzador d'espectre FFT de codi obert\nIntroducció a pirates informàtics: fabricants locals 256 a Huntsville, Alabama\nEnvieu el vostre Nexus 7 enrere ... Per apretar un cargol?


IB3N | El Govern Central denega l'indult a un menorquí condemnat per agressió sexual\nIB3 Notícies > > El Govern Central denega l’indult a un menorquí condemnat per agressió sexual\nL'ingrés a la presó s'ha ajornat perquè es troba en tractament psicològic\nEl Govern central ha denegat l’indult a Joan Cardona, el jove menorquí condemnat per agressió sexual. Així ho avança avui el Diari Menorca. Cardona va ser sentenciat l’any 2014 a complir 3 anys de presó després que la víctima l’identificà en una roda de reconeixement com l’home que suposadament l’havia abordat al portal de ca seva i li havia fet tocaments. Cardona ha negat en tot moment l’acusació i s’ha dirigit al Tribunal Constitucional i a l’oficina de Drets Humans de l’ONU, però no ha aconseguit que cap organisme l’exculpi. L’ingrés a la presó s’ha ajornat, precisament, perquè es troba en tractament psicològic a causa de la denegació de l’indult.


Oferta Formativa 2 - feht-turisme.org\nDotar a l’alumne/a de les expressions i vocabulari suficients per poder gestionar amb èxit les interaccions pròpies del lloc de treball, amb visitants que parlen francès.\ndm, dc, dj\nDominar els conceptes bàsics sobre fulls de càlcul: crear fòrmules, editar celdes, crear gràfics, etc.\nMICROSOFT EXCEL – AVANÇAT\nAdministrar configuracions i opcions d’un document, aplicant fòrmules, creació de taules i gràfics avançats, etc.\nDl i dm\nLEGIONEL·LA – RENOVACIÓ\nRenovar coneixements dels tècnics seguint les pautes legals del programa del curs de Legionella , però donant molta importància a l’apartat pràctic, visitant instal·lacions de Torres de Refredament, però també instal·lacions grans d’aigua sanitària, Jacuzzis, reg per aspersió, etc.. i ensenyar l’ús d’equips de mesura més exhaustivament.\nFormar als tècnics seguint les pautes legals del programa , però donant molta importància a l’apartat pràctic, visita a les instal·lacions de\nTorres de Refredament, instal·lacions grans d’aigua sanitària, jacuzzis, reg per\naspersió, etc. i ensenyar l’ús d’equips de mesura més exhaustivament i amb més dedicació per cada alumne.\nDm, dc, dv\nDominar el Màrqueting on line i les formes efectives de difondre un missatge utilitzant en canals online, utilizant de forma experimentada les principals plataformes de Social Media i aprendre a multiplicar els seus efectes utilitzant-les de forma coordinada.\nConeixements bàsics i necessaris pel manteniment de les piscines d’ús públic. Coneixerà els diferents productes bàsics per a la neteja i desinfecció de les piscines d’ ús públic, ús dels diferents utensilis, aparells utilitzats en el manteniment de les piscines, les diferents tècniques de manteniment i desinefecció de les piscines d’ ús públic, possibles riscos laborals en aquest àmbit del treball.\nDotar a l’alumne/a de les expressions i vocabulari suficients per poder gestionar amb èxit les interaccions pròpies del lloc de treball, amb visitants que parlen anglès.


Nusos de pedra: d’octubre 2010\nELS CAMINS D'AIGUA DE LA VALL DE LANGTANG\nFrancesc Bergés i Lluís Ferrer\nEl Kanja La (5.120 m) és un pas que comunica la vall de Langtang amb la vall d’Helambu, una àrea extraordinària i poc coneguda de l’Himàlaia nepalès. Concretament està situat a la regió del Langtang National Park, al nord de Katmandú, gairebé a la frontera entre Nepal i Tibet. La senda que uneix ambdues valls era, antigament, una ruta comercial entre els dos països, intercanvi de sal del Tibet per mantega de yak i arròs nepalès. Actualment, però, només és utilitzada pels pastors Tamang que cerquen les millors pastures pels seus yaks (un boví que habita les valls de l'Himàlaia) a la vessant d’Helambu.\nEl trekking del Kanja La es pot conceptualitzar en dues parts ben diferenciades. La primera, tot resseguint el riu Langtang Khola des de Syabru (1.460 m) fins a Kyanjing Gumpa (3.850 m), es coneix com a trekking de Langtang i té una durada de tres dies. La segona part, des de Kyanjing Gumpa (3.850 m) fins a Thimbu (1.580 m) a través del pas (5.120 m), és pròpiament el trekking del Kanja La i ens pot requerir quatre o cinc dies, en funció del nostre estat físic i de l’aclimatació a l’alçada. Una diferència important és que a la primera part hi ha la possibilitat de dormir a lodges (casa d’hostes) i menjar allí mateix. Si només fem aquest tram, podem portar una motxilla petita i en tindrem prou amb una bota de trekking lleugera o unes bambes de trail. Ara bé, si volem fer tot el recorregut necessitarem de més material perquè a partir de Kyanjing Gumpa no hi ha allotjament fins a Tarkeghyang, a tres dies de camí. Tenda, un fogó, menjar, roba d’abric hivernal, un bon sac de plomissol i una bota de trekking més robusta ens seran indispensables. Al llarg del camí trobarem aigua amb facilitat que podrem utilitzar prèvia potabilització amb tintura de iode o pastilles de clor. També caldrà tenir en compte, en funció de l’estat de la neu al pas, l’ús de piolet i grampons pels últims 200 metres d’ascens i primers 200 de descens.\nEl color groc indica la senda del trekking. El color vermell, el recorregut del primer dia d'aclimatació i el color blau, el segon dia\nPunt de partida: Syabru (1.460 m)\nPunt d’arribada: Thimbu (1.580 m)\nPunt més elevat: Kanja La (5.120 m)\nTemps estimat: 9 dies\nMaterial necessari: autosuficiència per a tres dies i dues nits. Segons l’època de l’any, grampons i piolet recomanables.\nL’arribada a Syabru és d’aquelles que fan història. Sortim de Katmandú, de l’estació de Gongbu a les 7h del matí i viatgem durant 14 hores per uns paisatges impressionants dalt del sostre d’un autobús ple a rebentar, per recórrer 140 km. Sí, una mitja de 10 km/h.\nLa carretera és un camí de carro, en el millor dels casos, que ressegueix a contracorrent el riu Trisuli Ganga mentre serpenteja amb força al fons de la vall, un abisme vertical de 1.000 metres. Incomptables aturades dilaten notablement el viatge.\nA mig camí, una esllavissada s’ha endut la carretera i hem de caminar durant mitja hora per poder arribar a l’altre costat on ja ens espera un altre autobús. Els portejadors esperen el seu torn per poder transportar les pertinences dels passatgers cap a l'altra banda, salvant l'esllavissada, i guanyar així alguna rúpia. El nou autobús rebentarà una roda i ens obligarà a aturar-nos, novament i ja de nit, a Dhunche.\nLes dues darreres hores transitem enmig de la foscor més absoluta, sota les estrelles de l’Himàlaia. A les 9 del vespre, molt cansats de tants sotracs, arribem a Syabru on sopem amb el Ram i l’Umesh, uns nois nepalesos que hem conegut durant el viatge. Un Dhal Baat Tarkari especialitat dels nepalesos hinduistes a base d’arròs, sopa de llenties i verdures amb curry) ens posarà a to. Ells mateixos ens recomanen un lodge on dormir i recobrar les forces.\nDIA 1: Syabru-Rimchhe\nDesnivell: 1.000 md positiu (1.460m-2.460m)\nEns llevem tard, cansats del viatge, llarguíssim, d’ahir. Esmorzem amb calma i ens acomiadem dels companys de viatge de Katmandú que han vingut a treballar a l’obra que hi ha al costat del lodge on hem dormit. Comencem a caminar a les 10h del matí, fa força sol, l’aire és molt humit i suem només iniciar els primers compassos del dia. Primeres sensacions amb la motxilla a l’esquena. No hem pogut rebaixar gaire el pes i cadascú porta uns 16 kg a l’esquena. Entre el Francesc i jo ens repartim la tenda, el fogó, els estris de cuina, la farmaciola i el menjar, tot i que no ho necessitarem fins d’aquí a uns dies. Hem decidit deixar el piolet i els grampons a l’hotel de Katmandú després de parlar amb un guia que ens assegura que no hi ha neu dalt del coll. Esperem haver pres la decisió correcta. El primer dia transcorre tranquil·lament mentre anem remuntant el riu Langtang Khola i els boscos de rododendres comencen a aparèixer. M'impressiona la força del riu, la mateixa força que ha obert al llarg de milers d’anys aquesta profunda vall, esmicolant la muntanya a poc a poc.\nEns prenem la jornada amb calma, és el primer dia i cal anar agafant el ritme. Parem a dinar a Bamboo, al primer Tea House que trobem. Molta xafogor i un paisatge exuberant ens acompanyen tot el dia, rodejats de boscos subtropicals d’alçada. La intenció és arribar avui a Changtang (Lama Hotel), parada anunciada pel primer dia a totes les guies que hem fullejat. Tot i així, quan passem per Rimchhe (uns 30 minuts abans d’arribar a Changtang), alguna cosa ens atura. L’indret és molt bonic, només hi ha un lodge amb sis habitacions, en concret sis casetes adossades de pedra pintades de color blau, amb l’interior de fusta. Dubtem uns instants, però la tranquil·litat que s’hi respira ens acaba per convèncer, el lloc és encantador, petit i acollidor. Previsiblement, Changtang estarà més massificat. Així doncs decidim donar per finalitzada la jornada (6h 30m). El lodge Ganesh View Hotel és molt familiar, la cuina i el menjador estan en una edificació construïda al costat de les casetes. La cuina és de llenya, molt bonica, pintada de blanc i al centre del menjador una estufa escalfa l’estança. La dutxa d’aigua calenta, que s’escalfa amb energia solar i està situada a uns 30 metres baixant pel camí, és un autèntic luxe.\nSopem d’hora i entaulem conversa amb la resta d’hostes que queden meravellats amb la nostra magnífica cartografia, els mapes est i oest Langthang Himal escala 1:50.000 de l’editorial Alpenvereinskarte. Són l’estrella del sopar i tothom vol fer-hi un cop d’ull. En John i en David, dos anglesos de Yorkshire ja entrats en la cinquantena que estan de tornada de Langtang, es mostren especialment entusiasmats quan els expliquem que volem travessar el Kanja La, sobretot quan comentem que volem fer-ho sense l’ajuda de cap guia ni cap portejador. En John, que és un gran coneixedor del país i de la regió, ens adverteix dels dos principals problemes, la boira i la dificultat en trobar el camí, sobretot després de creuar el pas. Parlem una bona estona sobre la situació política, que ha canviat molt durant els darrers anys des dels acords de pau de 2006 entre la guerrilla maoista i el govern i la revocació de la monarquia i l’exili del rei el 2008. Després d’aquesta agradable conversa, són les 9h i ens retirem a descansar. Cal començar a ajustar l’horari. Llevar-nos a les 6h i anar a dormir abans de les 9h serà la tònica d’aquests dies. A aquesta època de l’any a Nepal, el sol ofereix el seu escalf durant unes 12h, de les 6h del matí a les 6h de la tarda.\nDIA 2: Rimchhe-Kangtangsu\nDesnivell: 1.030 md positiu (2.460m-3.490m)\nA les 6h comença el dia i nosaltres no volem perdre’ns aquest moment màgic. Esmorzem una truita amb pa tibetà i un te, i a les 8h comencem a caminar. En David i en John ens han recomanat un lodge a Kangtangsu, just abans d’arribar al poble de Langtang, la parada més popular del trekking. Nosaltres preferim dormir en indrets menys transits o sigui que ja ens va bé. El dia es lleva blavíssim i la humitat va disminuint conforme anem guanyant alçada. Durant tota la jornada ens trobem immersos entre boscos de rododendres que ens recorden a indrets màgics del Pirineu navarrès, la seva frondositat, la molsa arreu, el sotabosc frondós. En definitiva, molta vida i molta aigua baixant per les dues vessants de la vall fins al riu Langtang Khola que recull cascades i rierols. La molsa recobreix els arbres, de la soca fins a les branques més petites, així com les roques. És un paisatge molt bonic. El riu ens acompanya, fidel, a la dreta del camí. on segueix baixant amb una força brutal.\nA partir dels 3.000 m i després de passar un control de l’exèrcit, el paisatge canvia. El bosc s’acaba i comença un sotabosc més sec, si bé és cert que la vessant nord, més humida perquè no hi toca tant el sol, encara conserva una zona boscosa de coníferes. La jornada avança amb rapidesa, només parem a un Tea House a prendre un te calent. Allí coincidim amb una parella de bascos i conversem una estona. Quan ens veuen marxar tan carregats amb les motxilles no poden estar-se de cridar-nos: madre mía, nada de catalanes... vosotros no lo sabéis, pero sois de Bilbao!!!! Després de caminar una estona més arribem a destí, l’Ever View Point Hotel (5h 15m). Fa un dia meravellós i la vista de la vall, riu amunt, impressionant, ens deixa veure els primers cims nevats. En aquest punt la vall s’obre, i comença una vegetació d’arbustos més pròpia de l’alçada a la que ens trobem, 3.490 m. Just set metres per sobre del Mulhacén, el cim més alt de la Península Ibèrica. Deixem les motxilles, triem habitació i demanem dinar. La tarda serà plàcida i relaxada, llegir, escriure, conversar. Ens estirem a la terrasseta del lodge a prendre el sol mentre ens preparen el dinar. En aquest moment no necessitem res més, la sensació de llibertat és enorme. És un luxe poder contemplar aquest racó de món. Havent dinat parlo una estona amb el propietari, en Sandu Lama.\nM’explica que ell viu tot l’any aquí dalt. A l’hivern hi ha pocs turistes, sobretot canadencs i japonesos que vénen a fer esquí de muntanya. Ell ha fet de portejador a diferents expedicions al Langtang Lirung (7.234 m) el pic més alt de la vall, situat just darrere nostre, que ara no podem veure perquè està cobert de núvols. En Sandu és Tamang, el poble que habita la vall de Langtang, i també és budista. La llengua Tamang és pràcticament igual que el tibetà, m’explica. Els Tamang de les muntanyes són budistes (tot i que hi barregen certs elements de l’antic culte Bön) mentre que els Tamang de les valls són hinduistes. És a dir, de Syabru cap amunt són budistes. De Syabru cap avall són hinduistes. A la vall d’Helambu, on ens dirigim, hi viuen xerpes, també budistes, cosins dels xerpes de la vall del Khumbu, a l’Everest. En Sandu també m’explica que els Tamang van arribar del Tibet fa sis-cents anys, que durant la guerra tibetano-nepali els guerrers del Tibet venien a cavall i per aquesta raó els nepalesos els anomenaven Tamang (tami-cavall, mang-soldat). Li pregunto com és que el transport de queviures, fusta, bombones de gas i tot allò que sigui transportable i susceptible de ser comercialitzat en aquesta vall, es fa exclusivament amb portejadors, per què no s’utilitzen els yaks, sobretot tenint en compte que Langtang en tibetà significa "la vall del yak". Em respon que el yak vol fred, no li agrada ni la calor ni el monsó, que quan arribem a Kyanging Gumpa els veurem. De moment s’estan allà i no baixen a les valls fins que el monsó ha marxat del tot i el fred és més intens amb l’arribada de l’hivern. Aleshores sí, s'utilitzen els yaks pel transport. En Sandu ha fet de portejador al Kanja La i ens presenta un company seu de Kyanging que és guia de muntanya, té un lodge, ha passat moltes vegades el pas i coneix molt bé la ruta. Demà parlarem amb ell sobre com travessar el Kanja La i quines etapes podem establir. Cap a 2/4 de 4 una espessa boira comença a pujar pel fons de la vall, de seguida ens envolta i ens amaga les muntanyes que tant desitgem veure. La natura és capritxosa, però també generosa. Potser demà tindrem més sort.\nDIA 3: Kangtangsu-Kyanging Gumpa\nDesnivell: 360 md positiu (3.490m-3.850m)\nEm desperto abans de les 6h i des del llit veig que comença a clarejar. M’atanso mandrosament a la finestra i miro a fora. No hi ha ni un núvol, el cel és clar, segur que es veuran els cims nevats. Surto corrents i darrere el lodge, traient el nas, veig la punta del Gengo Lirung (6.581 m) i del Langtang Lirung (7.234 m). Òstreeeeees.... Quin tros de muntanya, una piràmide imponent.\nAl fons de la vall, a l’orient, la silueta fosca de la cara oest del Ganchenpo (6.387 m) retalla el cel, contrastant la sortida del sol. És un dels pics més bonics de la vall, em recorda una mica la silueta de cara SO de l’Alpamayo, als Andes de Perú, probablement una de les muntanyes més belles del món. El Francesc surt de seguida, així com altres hostes que s’han despertat i volen gaudir d’aquesta magnífica visió matinal. És un moment meravellós, gairebé màgic, quan el primer raig del sol aconsegueix sobrepassar el pic i, amb una carícia, ens toca la cara.\nEsmorzem tranquil·lament i sortim a les 8h del matí ja que avui tenim una plàcida caminada, curta i amb poc desnivell. Passem per Langtang, el poble més important de la zona, situat a una gran esplanada a 3.500 metres d’altitud. Cases de pedra i camps de conreu on habiten homes i dones que treballen a l’aire lliure, assecant gra. Contemplem la vida de la vall al descobert, una vida dura de gent humil.\nSeguint el nostre camí topem amb una àvia i dos infants. La dona va molt justeta de forces perquè ha de carregar en braços un dels petits, d’uns dos anys. Ens fa senyals i ens aturem, vol que carreguem el petit una estona. Evidentment no ens hi neguem i, a coll i be, fem torns amb el Francesc. La tasca solidària resulta ser un bon entrenament tenint en compte que als 16 kg de la motxilla cal sumar-li els 12 kg del petit Tamang. Al cap d'una estona deixem l’àvia i els petits a una cruïlla i enfilem els últims quilòmetres d’una jornada assolellada.\nTal i com ens havia dit en Sandu Lama veiem els primers yaks que pasturen tranquil·lament pels voltants de Kyanging Gumpa (3.850 m). Impressiona trobar-se cara a cara amb aquests animals de pèl llarg i banyes prominents.\nAixí, a 3/4 d’11 del matí trobem el Yak Hotel, el lodge del company d’en Sandu, on decidim instal·lar-nos (2h 30m). Després de dinar parlem amb ell de les etapes que podem establir fins a Tarkeghyang. Ens recomana fer la primera nit al Camp Base i la segona a Keldang Kharka.\nPublicat per Lluís a 10:11 1 comentari:


Hopkinson Smith, Kraggerud i Carles Trepat, estrelles d’un Festival Internacional de Guitarra de l’Hospitalet d’alt nivell – Festival Internacional de Guitarra\nHopkinson Smith, Kraggerud i Carles Trepat, estrelles d’un Festival Internacional de Guitarra de l’Hospitalet d’alt nivell\nL’Hospitalet de l’Infant presenta un cartell d’altíssim nivell a la segona edició del Festival Internacional de Guitarra, que es concentrarà entre els dies 25 i 29 de juliol al Centre Cultural Infant Pere. El llaütista Hopkinson Smitih, considerat un dels més grans del panorama internacional, actuarà a la jornada inaugural (20 hores), presentant obres del renaixement anglès, amb peces John Dowland, entre d’altres.\nDes de Vandellòs i l’Hospitalet, Anders Clemens, director del festival, i Patricia Mercado, coordinadora del mateix, titllen de “privilegi” disposar d’Smith al festival.\nCarles Trepat, tocant avui una peça a l’Hospitalet\nL’altra presència destacada és la del compositor i guitarrista lleidatà Carles Trepat, que avui ha ofert una peça en la presentació del festival. Trepat intervindrà en el concert de clausura, el dia 29, quan s’oferirà una doble interpretació amb guitarra orquestra (Orquestra Kammart), i on Trepat oferirà un homenatge al compositor també lleidatà Enric Granados (‘Homenatge a Granados. Fantasia catalana’, peça que es va estrenar l’any passat, en el 150è aniversari del naixement del compositor català, i que ara s’interpretarà amb públic per segona vegada). En el mateix concert actuarà Anabel Montesinos, que oferirà una joia, el Concert d’Aranjuez, del mestre Manuel de Falla.\nTrepat presentarà una peça que es basa en vuit cançons populars catalanes i alguns temes de Granados (‘Goyescas’ y ‘Danzas españolas’). Trepat vol reivindicar la musicalitat catalana de Granados, “molts cops oblidada”, que crea un ambient melancòlic molt romàntic.\nL’aposta de l’Ajuntamernt de Vandellòs i l’Hospitalet per la guitarra d’alta qualitat és clara i busca afirmar-se en el temps, en un entorn que compta amb una Escola Municipal de Música des de fa 35 anys i un equipament potent com el Centre Cultural Infant Pere, de manera que el municipi “esdevingui un nucli cultural del territori, un referent en l’entorn musical”, destaca l’alcalde, Alfons Garcia, dominat per apostes típicament estivals i on l’alta qualitat es localitza majoritàriament a l’Auditori Josep Carreras de Vila-seca.\nEn paraules de Patricia Mercado, “El nord de Catalunya és el que fixa la qualitat dels festivals. Aquí, al sud de Catalunya, tractarem de fixar un punt vermell en el mapa musical”.


Microsoft aporta Continuum a més telèfons mòbils de Windows 10, a més dels seus propietaris & bull; - Mòbil\nContinuar expandint-se a més dispositius i no només a les abanderades de Microsoft.\nUna de les funcions úniques dels nous telèfons Lumia 950 i Lumia 950 XL és la possibilitat d’utilitzar-los Microsoft Display Dock i transformeu el telèfon en una experiència similar a un PC mitjançant Continuum inclòs amb Windows 10 Mobile. No obstant això, la nova funció només és compatible amb les darreres flags de Microsoft i el proper telèfon intel·ligent Jade Primo d'Acer.\nAvui, segons WMPoweruser, Microsoft ha confirmat durant una sessió de Q&A a l'Índia que té previst ampliar el suport Continuum a més telèfons en un futur proper.\nTot i que, encara no està clar quan l’empresa portarà Continuum a més telèfons, no deixa de ser una bona informació sabent que els clients tindran més opcions de telèfons que admetin la nova experiència similar a PC amb Windows 10 mòbil.\nTot i que ara és probable que veiem més telèfons que admetin la funció, malauradament no vol dir que Microsoft tingui previst portar Continuum a telèfons Windows antics, ja que la característica encara requereix un nou maquinari per a la conducció de múltiples pantalles i realitzar tasques més complexes.\nCom habilitar el mode IE per a llocs web externs a Microsoft Edge\nHalo 2: documental d'aniversari ara a Xbox Video\nWindows 10: pràctica directa amb les noves aplicacions de correu i calendari\nWindows 10 actualitza KB4487029 (versió 17134.619)\nCom solucionar el recompte de botons Addthis Tweet\nEl PC Tot en Un de Microsoft de superfície pot incloure aquest teclat\nL'aplicació per compartir Microsoft OneClip aviat estarà disponible a Windows 10, Android, iOS i Windows Phone\ncaiguda de temes d'escriptori


i bisbat de Pallars | enciclopèdia.cat\nBisbat efímer creat el 888 amb el territori dels comtats de Pallars i Ribagorça (fins aleshores del bisbat d’Urgell) pel bisbe intrús d’Urgell, Esclua , amb el consentiment del comte Ramon lI de Pallars-Ribagorça.\nEl primer bisbe fou Adolf. Esclua es proposava així d’erigir una metròpolis catalana independent de Narbona, però el seu fracàs motivà l’extinció del bisbat a la mort d’Adolf (el 920 el bisbat havia retornat ja al d’Urgell). El 939, per raons desconegudes, el Pallars, Ribagorça i Sobrab tenien un nou bisbe particular, Ató de Pallars, fill del comte Ramon I; probablement la seva elecció fou fruit d’una maniobra desconeguda del seu pare Ramon II. A la mort d’Ató, vers el 949, el Pallars havia ja retornat, definitivament, a la diòcesi d’Urgell.


Dorsal 19: Anexo a la entrada anterior\nAnem hi ha millorar l'entrada anterior, ja que la complementarem amb algunes participacions dels nostres corredors en carreres que desconeixíem i que ens servirà d'escusa per a parlar, una vegada més, de marató.\nVam tindre corredors en la Granadella i en La Mitja de Tortosa, així que completarem hui les seues classificacions i no va ser per oblit sinó per ignorància, el curiós és que quasi sempre ens succeïx amb els mateixos corredors.\nAlgunes vegades els afig a l'entrada i ja esta, però esta vegada vull fer-ho per separat perquè ho puguen llegir tots, ja que molt poques vegades se solen rellegir les entrades.\nTambé vull aprofitar per a recordar que el diumenge que ve tenim marató, una marató de Sevilla que l'hem tinguda oblidada en este blog i possiblement també en Dorsal 19 i ara em done compte de la soledat en què s'hagen pogut trobar els nostres dos corredors per a entrenar-la.\nBay i Tony van hi ha ser els nostres dos representants i pràcticament han realitzat tot el seu entrenament sols, la anomenada “soledat del corredor de fons” es posa més de manifest en estos llargs entrenaments durant l'hivern.\nL'entrenament en solitari per a la marató és un tema amb moltes controvèrsies, encara que per a mi en companyia és sens dubte més estimulant i al mateix temps més divertit que córrer a soles. Sobretot a l'hivern hi ha moments en què és molt més fàcil véncer les poques ganes d'eixir a entrenar si tenim companyia que si hem de prendre una decisió sols.\nDe totes maneres els nostres dos representants a Sevilla són experimentats maratonians que segur hauran sabut eixir victoriosos d'eixos moments de debilitat, desitgem-los sort per al diumenge que ve i que es divertisquen.\nGRANADELLA TRAIL 2015\nMIRA SENDRA, MANUEL.- 2:29:31.\nCASELLES ARÇOS, JOAN.- 2:40:03.\nMITJA DE TORTOSA.\nCarlos Siscar Bay.- 01:24:35.


Ajuntament de Pego - Museu Etnològic\nAl maig de 1991 Josep A. Gisbert, director de l’Escola-Taller Castell de Dénia, proposà a l’Ajuntament de Pego, la creació d’un Museu d’Etnologia. L’anomenat Modul Marina Alta de l’Escola-Taller té entre els seus objectius, col·laborar en l’ampliació de la infraestructura cultural de la comarca així com la recerca i control del patrimoni etnològic.\nLa societat pegolina estava sensibilitzada per diversos esdeveniments. En 1989 el biòleg Andreu Sendra realitza una gran exposició sobre la marjal mostrant la seua riquesa tant en fauna com en flora i el cultiu tradicional de l’arròs i la molineria amb els seus útils tradicionals. El gran èxit de la mostra motiva al poble sobre aquest patrimoni que convé impulsar.\nA 1990 es publica el llibre de Fernando Sendra Bañuls “El conreu de l´arròs a Pego” , en ell s’analitza el cicle del cultiu de l’arròs recopilant important documentació gràfica així com el vocabulari específic en molts casos oblidat. La presentació d’este llibre es convertix en un esdeveniment social.\nAl mig d’aquest ambient, al què cal afegir, la recent conclusió de les obres en l’immoble del que serà la Casa de la Cultura, es signa el conveni amb l’Escola-Taller Castell de Dénia que donarà forma i contingut al que és avui el Museu Etnológic de Pego.\nEl Museu d’Etnologia arreplega principalment el cultiu de l’arròs i la seua comercialització. En segon terme es contemplen els oficis tradicionals i la taronja. A finals del segle XVIII creix en la població l’interés per produir el cultiu de l’arròs a la marjal, una zona pantanosa apreciada ja en època musulmana.\nAquest cultiu es convertix en genuí de la zona i exerceix gran influència sobre tota la societat, tant en l’economia, artesania, gastronomia, folklore, etc…\nUn recorregut per les sales del Museu ens mostren de forma pedagógica dues grans seccions. El cultiu i la molineria amb la seua posterior comercialització.\nEls textos es veuen ampliats amb dos protagonistes originals: Les ferramentes que són donacions de famílies vinculades amb aquest cultiu, i les fotografies realitzades per fotògrafs professionals amb estudi fotogràfica a la ciutat que eixien al camp per realitzar reportatges que venien als interesats. Amb el temps han passat a ser un document gràfic de gran importància històrica.\nTrobem a l’entrar al Museu els panells explicatius de la introducció del cultiu de l’arròs a les terres del Mediterrani. Seguix la preparació de la terra on s’exhibixen diferents aladres i una completa col·lecció de post de ganivets a destacar també la curiosa segadora de séquies. Seguidament s’analitzen la sembra plantada que es realitzava sempre amb els camps inundats, per la qual cosa se tènia que fer el planter en terres preparades a l’efecte.\nEl planter s’arrancava a la nit i es plantava a l’eixir el sol. La distribució dels grups d’hòmes pel camp i la forma de vestir amb les imprescindibles garramanxes per a evitar els mossos de les temibles sangoneres. Tot queda reflectit amb l’encant que donen els testimonis originals.\nUna de les peces importants és la barca, imprescindible per al transport de les garbes d’arròs dels camps d’interior cap als camins.\nSeguim amb la batuda i destaquem l’era amb tots els elements que intervenen en aquesta important labor. De gran interés la col·lecció de rulos.\nEl recorregut pel Museu acaba introduint-nos en el món del molí i la posterior comercialització. Les marques comercials destaquen la varietat Bomba que a Pego tenia especials característiques.\nLa visita al Museu finalitza amb la visualització d’un vídeo que resumix tota aquesta important activitat.


AEK, Nymburk i Bonn es perfilen com a possibles rivals dels manresans de cara als vuitens de final - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nAEK, Nymburk i Bonn es perfilen com a possibles rivals dels manresans de cara als vuitens de final\nj. a. 29.01.2020 | 23:40\nZisis, ex del Joventut, ara a l'AEK fiba europe\nZisis, ex del Joventut, ara a l'AEK\nEntre dimarts i dimecres que ve també es decidiran la resta de grups de la primera fase de la Lliga de Campions. En alguns casos, com en el C i el D, ja se saben els quatre conjunts classificats, tot i que se n'ha de decidir l'ordre. Ara mateix encara hi ha una plaça del grup A, el del Baxi, i dues del B per determinar en la darrera jornada. Tenint en compte que en cas de classificació del Baxi el més probable és que quedi en tercera posició, s'enfrontaria al segon d'un altre grup que no sigui el seu. Ara mateix, i veient els partits que queden la setmana vinent, l'AEK d'Atenes, el Nymburk txec i el Telekom Bonn semblen els rivals més probables per al conjunt de Pedro Martínez de cara a una eliminatòria de vuitens amb el factor pista en contra.\nEn el grup B, el Burgos de Joan Peñarroya va plantar cara però va perdre a Israel i ara haurà de vèncer el Rasta Vechta, que encara té possibilitats de passar, i esperar una derrota de l'AEK a casa contra l'Amwil polonès, a part de mirar altres empats, per tenir opcions.\nEn el grup C, l'Iberostar Tenerife i el Nymburk es jugaran el lideratge el darrer dia. Si els canaris vencen a Bamberg contra un Brose ja eliminat, no donaran opcions als txecs. Si no, podrien ser un rival del Baxi. En el grup D, finalment, el Casademont Saragossa va fer un bon pas per acabar primer, però l'haurà de confirmar dimarts a Bríndisi contra un adversari ja eliminat. Si no, el Bonn el podria superar. El Dijon sortiria perdent de qualsevol empat.\nGuanyar el partit Perdre i esperar un rebot Perdre i que guanyi l'Holon. Bàsquet Manresa\nTriomf necessari i quasi imprescindible. Bàsquet Manresa


El nombre d'empreses noves creix a Girona un 10% respecte el febrer de 2017 - Diari de Girona\nEl nombre d'empreses noves creix a Girona un 10% respecte el febrer de 2017\nCatalunya encadena 9 mesos de caigudes mensuals en la creació de societats malgrat que encara lidera amb Madrid el dinamisme empresarial\nacn/efe/ddg 14.04.2018 | 00:54\nLa creació d´empreses ha millorat en l´últim mes. ddg\nEl nombre d'empreses constituïdes al febrer a les comarques gironines se situa en 140 societats mercantils, cosa que suposa un increment del 10,2% en relació amb el mateix mes de l'any passat, segons dades publicades per l'Institut Nacional d'Estadística (INE).\nPer la seva part, Catalunya encadena nou mesos de descensos en la creació de societats mercantils, des del juny de l'any passat. Les comarques gironines, però, tenen millor balanç i només han registrat un mal desembre, recuperant pistonada el 2018, amb un 4% més entre gener i febrer.\nTot i la caiguda mensual, Catalunya és el segon territori de l'estat espanyol amb el major nombre d'empreses creades, després de la Comunitat de Madrid, amb 2.092 societats, amb un increment del 17,5% en relació amb al febrer del 2017.\nEn el conjunt de l'estat espanyol, s'han creat 8.747 empreses al febrer, amb una caiguda de l'1,1%. L'Institut Nacional d'Estadística (INE) informa que el 18,8% de les empreses creades tenen la seva activitat en el sector del comerç, el 15,2% en la construcció, el 12,6% són immobiliàries, financeres o asseguradores i l'11,9% es dediquen a l'hostaleria.\nL'INE també explica que en els últims cinc anys, el mes de febrer ha estat un període temporal que ha registrat descensos en la constitució d'empreses a l'estat espanyol. Per contra, a Catalunya en els últims cinc anys només s'han registrat caigudes en la creació d'empreses en els últims dos anys.\nLa Comunitat de Madrid, amb Catalunya i Andalusia, són les que registren un dinamisme empresarial més gran al febrer, amb el nombre més elevat d'empreses creades, mentre que La Rioja, Cantàbria i Navarra se situen a l'extrem oposat.\nSegons les dades publicades avui per l'Institut Nacional d'Estadística (INE), el nombre d'empreses creades al febrer va arribar a les 8.747, l'1,1 per cent menys que en el mateix mes del 2017, mentre que se'n van dissoldre 2.284, l'1,6 per cent més.\nLes comunitats amb el nombre més elevat de societats mercantils creades al febrer respecte al mateix mes de l'any anterior van ser: la Comunitat de Madrid, amb 2.092, seguida de Catalunya, amb 1.578 i Andalusia, amb 1.360. Per contra, les que menys societats van crear van ser La Rioja, amb 45; Cantàbria, 67; i Comunitat Foral de Navarra, 88.\nEn percentatge, Madrid va seguir al capdavant, amb un 17 per cent més de societats creades que al febrer del 2017; seguida de Castella-la Manxa, un 13,1 per cent més. Les retallades percentuals més grans es van produir a Canàries, amb un 15 per cent menys, i Castella i Lleó, un 14,3 per cent.\nPel que fa a les societats mercantils dissoltes, les que van presentar un nombre més elevat van ser Comunitat de Madrid, un total de 578; Andalusia, 354; i Comunitat Valenciana, 205. En l'altre costat, es van situar Comunitat Foral de Navarra (14), La Rioja (17) i Extremadura (21), amb menys societats dissoltes.\nNo obstant això, en termes relatius, l'increment més gran en societats dissoltes es va registrar a Navarra, amb un 240 per cent menys que en el mateix mes de l'any anterior; Balears, un 73,5 per cent; i Castella-la Manxa, un 55%.