Warning: Creating default object from empty value in /usr/home/annagarcia.net/web/wp-content/themes/salient/nectar/redux-framework/ReduxCore/inc/class.redux_filesystem.php on line 29 Curs professional de decoració Home Staging - Anna Garcia\n¡Aprèn totes les eines necessàries per convertir-te en un professional de la Decoració Home Staging i de la Fotografia Immobiliària! Aconsegueix el Diploma de Decorador Home Stager Professional de La Home Staging School d´Anna Garcia.\nEl curs professional de Decoració Home Staging i Fotografia immobiliària está pensat per persones que volen dedicar-se a aquesta professió o crear una nova línia de negoci dins d’una empresa ja constituïda.\nEl curs professional está format per dos mòduls:\nMÒDUL 1: DECORACIÓ HOME STAGING\nEs divideix en dues parts, la primera d’elles posa les bases de la Decoració Home Staging i explica recursos per preparar vivendes amoblades i buides, tant si estàn habitades como si no hi viu ningú. En la segona part es parla de color, il·luminació, marketing emocional i els diferents serveis que pot oferir un decorador home stager professional.\nEl mòdul de Decoració Home Staging l’imparteix l’Anna Garcia.\nEs pot realitzar exclusivament aquest mòdul, però per aconseguir el diploma és necessari realitzar els dos mòduls.\nMÒDUL 2: FOTOGRAFIA IMMOBILIÀRIA – Nivell bàsic\nAquest mòdul també té dues parts, la primera explica les funcions de la càmara de fotos i la composició fotogràfica d’espais interiors. La segona part tracta del revelat digital de las imàtges (retoc) dels arxius RAW amb la finalitat d’aconseguir fotografíes d’una qualitat excepcional.\nEl mòdul de fotografia immobiliària l’imparteix Nicolás Paredes i Víctor Sájara\nEs pot realitzar exclusivament aquest mòdul, però per aconseguir el diploma és necessari realitzar els dos mòduls. Un cop realitzat aquest mòdul es pot complementar la formació amb el Curs de Fotografia Immobiliària Avançat.\nMetodología del Curs Professional:\nLes formacions es divideixen en una primera part presencial que dura una semana complerta (30h Home Staging + 18h Fotografia Immobiliària) de formació teòrica-pràctica, i una segona part que consisteix en la realització de dos projectes: un per a cada mòdul; aquests projectes es corretgeixen on-line i són d’obligada realització per a obtenir el diploma.\nPròximes dates del Curs Professional de Decoració Home Staging i Fotografia Immobiliària:\n77ªEdició –MADRID del 26 al 28 de Febrer (Mòdul de Fotografia) i del 2 al 6 de Març (Mòdul de Home Staging)\n78ªEdició –BARCELONA del 11 al 15 de Març (Mòdul de Home Staging) i del 27 al 29 de Març (Mòdul de Fotografia)\n79ªEdició –VALÈNCIA del 30 de Març al 3 d´Abril (Mòdul de Home Staging) i del 22 al 24 d´Abril (Mòdul de Fotografia)\n80ªEdició –BARCELONA del 4 al 8 de Maig (Mòdul de Home Staging) i del 11 al 13 de Maig (Mòdul de Fotografia)\n81ªEdició – MADRID del 13 al 17 de Maig (Mòdul de Home Staging) i del 27 al 29 d´Abril / del 8 al 10 de Juny (Mòdul de Fotografia)\n82ªEdició – ALACANT del 1 al 5 de Juny (Mòdul de Home Staging) i del 1 al 3 de Juliol (Mòdul de Fotografia)\n83ªEdició – MADRID del 13 al 17 de Juliol (Módulo de Home Staging) i del 22 al 24 de Juliol (Mòdul de Fotografia)\n84ªEdició- BARCELONA del 3 al 7 d´Agost (Módulo de Home Staging) i del 29 al 31 de Juliol (Mòdul de Fotografia)\nLa formació en Decoració Home Staging Professional es pot completar amb els cursos d’especialització.\nEls cursos d’especialització compten amb tres matèries complementàries al curs professional. Aquestes matèries són :\nGestió Empresarial del Home Staging, dissenyat per ajudar aquelles persones que desitgen montar una empresa de Decoració Home Staging o crear un departament de Home en una empresa ja constituïda. En aquest curs aprendràs a vendre els serveis de Decoració Home Staging. Més informació\nFeng Shui per al teu negoci immobiliari és un curs que complementa la visió occidental de la Decoració Home Staging amb tècniques orientals d’armonització d’espais. Es tracta d’una formació completa i complementària ideal per a les persones enamorades de la millora i organització d’espais. Més informació\nFotografia Immobiliària Nivell II és un curs d’especializació en fotografia d’interiors. Treballa especialment els temes de la resolució de contrallums, el tema més difícil de la fotografia d’interiors. Aquest curs completa el Nivell I i és requisit imprescindible haver-lo cursat. Més informació\nDesprés de cursar cada un dels cursos d’especialització s’ha d’entregar un treball que serà corregit pels professors corresponents. Una vegada obtinguda la correcció, s’entregarà el Diploma específic del curs corresponent.\nVols més informació sobre els cursos de Home Staging? Emplena el següent formulari i te l’envio.\nA aquelles persones que vulguin crear el seu propi negoci de Home Staging.\nA propietaris que tinguis habitatges en venda o lloguer i vulguin comercialitzar-los amb més èxit.


No tot són flors i violes a la Vila Olímpica\nAls Jocs Olímpics es visibilitzen mundialment molts esports que no es veuen habitualment. // EFE - Miguel Gutiérrez\nActualitzada el 26-07-2021 07:20\nJa han començat els Jocs Olímpics de Tòquio i tothom ha desfilat a la cerimònia d’inauguració amb un gran somriure. Totes les delegacions, comitives i responsables volen que tinguis la millor de les impressions i gaudeixis amb unes competicions perfectament organitzades. O quasi.\nLa vida dels atletes olímpics no és tan perfecta com es pot pensar. Sí que és cert que els esportistes d’elit van sobrats de patrocinadors; però la majoria dels que hi participen no cobren milionades ni tenen espònsors per farcir la samarreta. A més, de vegades s’han de veure en situacions que no ens imaginaríem.\n1. Els costa una fortuna\nMolts dels esportistes han de demanar crèdits perquè les seves federacions, com a molt, els poden pagar els bitllets d’avió. Però les despeses que han d’assumir de la seva pròpia butxaca poden arribar a ser autèntiques fortunes, tant per als Jocs d’estiu com per als d’hivern.\nUn esportista de tobogan // CC BY-SA 4.0 - Steffen Prößdorf\nPer exemple, l’esportista de tobogan (una mena de bobsleigh sense carrosseria) Kyle Tress reconeix que es va arribar a gastar més de 100.000 dòlars en el seu camí cap als Jocs Olímpics del 2014, a Sotxi. “Un trineu de competició costa més de 10.000 dòlars, als quals cal afegir els patins inferiors del trineu, que es van gastant i cal renovar, a 1.000 dòlars cadascun. Després hi ha els viatges i els entrenaments. Alguns dels llocs on ens podem entrenar, com els complexos d’esquí de França, també són extremadament cars”, diu Tress.\n2. N’hi ha que es fan farts de menjar McDonalds, com Usain Bolt, que es va menjar més de 1.000 McNuggets en deu dies\nEls esportistes, que teòricament han de mantenir una dieta equilibrada i sana, al menjador de la Vila Olímpica tenen bufet lliure gratuït (com tot el que mengen) d’un dels tradicionals patrocinadors, la cadena de menjar ràpid McDonalds.\nSegons han explicat diversos dels participants a Mental Floss , els que encara no han competit se n’estan força, de demanar-ne. Però quan ja hi han participat, s’han vist casos de comandes de fins a sis hamburgueses amb formatge per a un sol comensal. El cas més exagerat que es coneix és el del velocista Usain Bolt als Jocs de Pequín: en una entrevista va reconèixer que no li agrada la cuina xinesa i que va haver de subsistir amb McNuggets. Assegura que, en els deu dies que va ser als Jocs, se’n va menjar més de 1.000. “Al principi vaig menjar-me’n una capsa de 20 per dinar, després una altra per sopar. L’endemà en tenia dues capses per esmorzar, una per dinar i després un altre parell al vespre. Fins i tot vaig anar agafant patates fregides i un pastís de poma per anar fent”, recorda el recordman.\n3. La Vila Olímpica, normalment, no està acabada\nLes obres i projectes que ha de materialitzar una ciutat per preparar uns Jocs Olímpics són tants que acostumen a prioritzar les coses que han de sortir a la tele i ha de veure tot el món. Per això, la Vila Olímpica, que és on s’allotgen i conviuen els atletes, acostuma a deixar-se per al final i sovint quan arriben les delegacions no està del tot acabada.\nEls apartaments de la Vila Olímpica de Tòquio. // EFE/EPA - FRANCK ROBICHON\nEls primers dies encara es pot sentir l’olor de pintura, de ciment i de fusta tallada, aquella “aroma” tan característica d’una obra que tot just s’ha enllestit. I, naturalment, sempre falten detalls i acabats, que potser acaben arribant... o potser no. “A la porta d’entrada del nostre apartament a Sotxi li faltaven quatre centímetres per arribar a terra, i per aquella escletxa s’escolava tot el fred de l’hivern rus”, diu Tress. Un dels seus companys també va tenir un problema: cada vegada que tancava la porta del lavabo se li quedava encallada i l’havia d’obrir d’un cop de puny.\n4. Els atletes i les seves famílies es revenen les entrades que els faciliten\nEls esportistes acostumen a rebre entrades per als esdeveniments on competeixen, que sovint no coincideixen amb el nombre de persones que volen convidar. Per això, no és estrany que de vegades es vegin els esportistes i les seves famílies intercanviant les invitacions, o fins i tot venent-les a altres persones que en necessiten.\nAquest any només uns quants afortunats gaudiran de seient, a causa de les mesures contra la pandèmia. // EFE/EPA - LAURENT GILLIERON\n5. La qualificació preolímpica és més estressant i angoixant que la mateixa participació als Jocs\nDe la mateixa manera que hi ha esportistes que aconsegueixen de seguida les victòries i les marques que necessiten per assegurar-se una plaça per als Jocs Olímpics, d’altres no ho tenen garantit fins a l’últim moment. Les competicions preliminars que decideixen qui passarà el barem i qui no es converteixen en una autèntica olla de pressió i poden tenir repercussions en la salut mental dels aspirants.\nEl corredor de tanques Orlando Ortega, just abans de sortir cap a Tòquio // EFE - Kiko Huesca\nMarti Malloy, medallista de judo a Londres 2012, explica que “hi pot haver més nervis en un petit torneig classificatori, en el qual saps que no pots perdre, que no pas quan ja competeixes als Jocs, on saps que, si perds, ho has fet davant dels millors del món”.\n6. Molts atletes no volen anar a la cerimònia d’inauguració\nLa cerimònia d’inauguració és probablement l’esdeveniment més important dels Jocs Olímpics i tots podríem pensar que és un dels moments més màgics per als participants. Però en realitat, n’hi ha molts que es prenen la competició molt seriosament i no estan disposats a estar-se entre sis i vuit hores drets, entre la preparació, la desfilada i la cerimònia, per por que aquest cansament afecti el seu rendiment, sobretot si han de competir el primer o el segon dia.\nMolts atletes no volen anar a la inauguració perquè han d'estar-s'hi moltes hores drets. // EFE - Juan Ignacio Roncoroni\n7. Dentista gratuït\nPer als atletes olímpics que tenen la sort de tenir beques, espònsors i centres d’alt rendiment a l’abast, no hi ha problema. Però molts esportistes de disciplines minoritàries tenen problemes dentals perquè no tenen temps d’anar al dentista. Treballen a mitja jornada per poder-se entrenar la resta del dia i descuiden altres aspectes de la vida per aconseguir la glòria esportiva. A més, consumeixen molts aliments calòrics, begudes energètiques i gels molt rics en sucres, que a la llarga passen factura al dentat.\nEl Comitè Olímpic Internacional té un director dental, Paul Piccininni, que està familiaritzat amb les patologies bucals dels atletes i, a cada edició dels Jocs Olímpics, està fart d’obligar molts d’ells a asseure’s a la cadira del dentista. Piccininni revela que Michael Jordan va estar a punt de no competir a Los Angeles 84. “Si es descuida, s’hauria pogut perdre els Jocs per un problema dental”, assegura. Per això, els Jocs Olímpics posen serveis dentals gratuïts a disposició de tots els participants.\n8. Els medallistes de bronze són més feliços que els de plata\nSegons un estudi fet el 1995 a partir de fotos i entrevistes amb medallistes olímpics de Barcelona 92, un equip de psicòlegs van esbrinar que els guanyadors de medalles de bronze semblaven més satisfets que els que havien obtingut la plata, que tècnicament suposa un resultat millor. La conclusió dels investigadors va ser que els medallistes de plata quedaven decebuts per no haver guanyat l’or, mentre que els de bronze estaven feliços d’haver arribat al podi i haver obtingut una medalla. Per posar una equivalència futbolística, és com l’estat d’ànim dels que han quedat segons i els que han aconseguit classificar-se per a la Champions o els que han pogut conservar la categoria a l’últim partit.\nLes medalles de bronze donen més alegries que les de plata. // EFE/EPA - ETIENNE LAURENT\n9. Molts atletes han d’anar de puntetes per la Vila Olímpica\nHi ha molts participants que competeixen els primers dies, i que queden així alliberats de tota competició la resta de dies que els queden d’estada. Durant aquests dies els conviden a festes i esdeveniments i, a mesura que passen els dies i creix el nombre d’atletes ociosos, el descans dels participants que encara han de competir comença a córrer perill. Per això, les normes són estrictes i no es permet ni una gota d’alcohol al recinte d’allotjaments. I, tot i que a la Vila Olímpica no hi ha cap ordenança oficial de silenci, les celebracions dels guanyadors acostumen a ser respectuoses de cara als que necessiten dormir. Normalment és així.\nEls apartaments de la Vila Olímpica estan molt junts i allotgen molta gent en poc espai. // EFE/EPA - FRANCK ROBICHON\n10. Molts atletes acaben veient les competicions per la tele, des de la Vila Olímpica\nPandèmies a banda, els participants tenen totes les facilitats del món per accedir a veure les competicions en viu. Tot i això, és habitual que els esportistes es quedin al seu apartament de la Vila Olímpica per veure-ho tot des del sofà que tenen, perquè estan massa cansats. Tot i poder-hi anar in situ, com a molt van a una sala comuna de televisió per veure-ho amb els altres esportistes més “casolans”.\n25-09-2019 16:55 CURIOSITAT


SE Baix Llobregat 7 - Suport TAC\nSeminari de la\nMaterials (restringit als participants)\nDocuments de de suport (lliure accés)\nActivitats àrea Cultura digital curs 2020-21\nPosa a l’abast de l’alumnat l’elaboració de coneixement científic escolar mitjançant activitats al seu abast. Això implica fer possible que cada alumne experimenti, pensi, s’emocioni, dialogui, argumenti, escrigui i representi, i s’organitzi per construir i aplicar coneixement científic, millorant la seva comprensió dels fenòmens del món.\nLlegeix més:\tCiències 12-15\nJornada de cloenda dels Seminaris Xarxa Territorial de Cultura Digital i les accions de formació Transformació Digital de centre\nDivendres 10 de juliol, a partir de les 10 del matí\nPrograma de ja jornada\nMuseus en línia - Recurs d'educació artística\nSi bé no és igual tenir l’original al davant que mirar una fotografia a la pantalla, en certs casos, la qualitat de les imatges permet apreciar detalls difícils de percebre en una visita al museu. Igualment, els textos que sovint acompanyen les fotos, aporten una informació molt interessant per entendre l’obra.Cal destacar també els recursos complementaris que algunes institucions proporcionen juntament amb les fotos de les obres, cosa que permet posar-les en context, fer-ne una anàlisi detallada, localitzar peces similars i, fins i tot, crear inspirant-nos en els grans mestres.\nEl nostre conmapy Jaume Illa (CRP del Bages) ha elaborat un recull dels principals museus d'art del món que ofereixen la totalitat o un gruix important de les seves col·leccionsles seves col·leccions en línia.\nSocials a destemps és us recull de propostes per l'alumnat d’educació primària i secundària. Cada bloc l’encapçala un text breu que explica en quin contingut del currículum s’engloba l’activitat. Són activitats breus i pensades perquè els mestres i professors les adapteu a les vostres necessitats.\nDurant aquests dies tots els docents de Catalunya estem preparant activitats i tasques per facilitar l'aprenentatge dels nostres alumnes des de la distància. Us heu parat a pensar què passaria si les compartíssim entre tots i totes? Els de la Xarxa Cb ho hem començat a fer i ja en tenim més de 200. Aquestes propostes es poden compartir amb els vostres alumnes, enriquir, modificar i servir d'inspiració per fer-ne de noves, però en cap cas es poden utilitzar amb fins comercials.\nLlegeix més:\tCompartim activitats\nQuè s’ha d’intentar fer i què s’ha d’evitar quan es dissenya per a usuaris...\nsords o amb dificultats auditves\nOrientacions, per àmbits\nMaterials adaptats al català per la Direcció General d'Atenció Ciutadana (DGACD) a partir dels pòsters dissenyats i publicats pel Departament d'Interior del Govern Britànic (Home office)\nTambé 12 recomendaciones para elaborar materiales accesibles e inclusivos (CEDEC - Intef - Ministerio de Educación)\nSèrie de webinars on es presenten les experièncie de diversos centres en la gestió d'aquest nou escenari de confinament. Ajuda als docents en l’ús dels diferents entorns virtuals d’aprenentatge\nPlanificació de les sessions i accés als enregistraments, al portal #joemquedoacasa


Jordi Cuixart, sobre Muriel Casals: "Una dona forta, valenta, de pensament lliure"\nEl president d'Òmnium Cultural ha fet una emotiva carta d'homenatge a Muriel Casals\nRedacció 14/02/2016 - 08.18 Actualitzat 14/02/2016 - 13.05\nEl president d'Òmnium Cultural ha fet pública una emotiva carta d'homenatge a Muriel Casals. Jordi Cuixart s'hi refereix com una dona forta, valenta, i una veritable mestra, i afirma que "no ha estat mai una dona de pensament únic".\n"Crítica i ferma defensora de les seves posicions --afegeix--, no defugia mai la discussió i intentava sempre buscar el punt de trobada."\nCuixart, que va prendre el relleu de Casals a la presidència d'Òmnium, parla d'una dona "intel·ligent, astuta, múrria i amb molt sentit de l'humor, que combinava un cos fràgil amb una fortalesa d'esperit enorme".\nAquest és el contingut de la carta:\n"Estimem-nos", ens deia sempre la Muriel, "estimem-nos, que això és tan bonic!". I aquest ha sigut sempre un lema net de la nostra entitat durant aquests anys. Mai tan poques paraules han tingut tanta força.\nAixò és el que, en bona mesura, hem fet des d'Òmnium i, si m'ho permeteu, des d'amplis espais de l'independentisme i el conjunt del sobiranisme. Hi ha alguna cosa en nosaltres d'aquest entorn familiar, de gent que s'estima i que vol el millor per als altres, sense gaires més floritures.\nNo ha estat mai una persona de pensament únic. Crítica i ferma defensora de les seves posicions, no defugia mai la discussió i intentava sempre buscar el punt de trobada en totes les postures. De la Muriel hem après a esforçar-nos, perquè "res no ens serà regalat". La seva exigència és encara avui un motor. Només amb aquesta empenta ens ho podem exigir tot, ho podem guanyar tot.\n"Òmnium és màgic", li hem sentit dir tantes vegades. "La gent se'ns acosta i ens interpel·la, ens comparteix els seus neguits i els hem d'escoltar". Era la seva obsessió: escoltar. "Escoltem, Jordi, escoltem", em deia tantes vegades.\nI per això mai tenia pressa. La recordem conversant tranquil·lament amb la gent de la casa: compartint impressions, informant-se sobre temes ben diversos, sempre disposada a conèixer. Una presidenta amb els seus rituals: una gran lectora de diaris, del país i del món. Una persona infatigable; capaç d'anar en un sol dia de les Terres de l'Ebre a l'Empordà per estar a prop de la gent d'Òmnium al territori. I quan ho feia, intentava dedicar-hi tant de temps com podia. Sopars i conversa distesa i, si calia, "colònies" fins l'endemà.\nIntel·ligent, astuta, múrria i amb bon sentit de l'humor, la política en femení en un món massa d'homes. Combinava un cos fràgil amb una fortalesa d'esperit enorme. Penso en alguns dels seus discursos més importants: el 10J, els 50 anys d'Òmnium, la Declaració de Santa Coloma o el Concert per la Llibertat. I tot el que vindria després amb les campanyes que hem fet els últims anys. Per a ella sovint era un "petit calvari" sortir a escena, però sempre s'hi sabia sobreposar; sabia que parlava en nom de la gran família d'Òmnium, que ens tenia sempre al darrere i notava el nostre escalf. La seva serenitat en molts moments complicats ha estat una referència, el fer i el deixar fer a la gent que l'envoltàvem; la confiança en l'equip.\nPer això hem volgut seguir el seu exemple. Per això hem après a persistir. A trobar la síntesi dels missatges, a vèncer la por amb l'esperança, a no confondre mai la sinceritat amb la imposició de les nostres idees. I hem après també a estimar una mica més la cultura i a cuidar els mots i a ser lliures i a voler per a tothom la mateixa llibertat, "a voler ser cada dia una mica millors".\nAnem a totes, Muriel, ho saps, hi posarem el coll, però també saps que et trobarem molt, molt a faltar.\nJordi Cuixart parla de Muriel Casals\nJordi Cuixart: "Voldria destacar la tendresa de la Muriel; fer les coses amb tendresa, però fer-les"


Envesteix als Mossos després d'escapar-se d'un control\nImatge del vehicle policial danyat.\nEl conductor, veí de l'Arboç, va triplicar la taxa d'alcoholèmia\nActualitzada 05/03/2018 a les 17:45\nEls Mossos d’Esquadra del Camp de Tarragona van detenir ahir a Bellvei (Baix Penedès) un home, de 21 anys, de nacionalitat espanyola i veí de l’Arboç, com a presumpte autor d’un delicte de conducció temerària, conduir sota els efectes de l’alcohol, un delicte lleu de danys i un delicte de resistència i desobediència als agents de l’autoritat.\nEls fets van tenir lloc ahir al matí en el marc d’un control d’alcoholèmia situat a la carretera C-31 al Vendrell. Un agent va ordenar un vehicle que s’aturés en la zona prevista per fer les proves però el conductor del turisme no va fer cas al policia i va accelerar per fugir del lloc.\nRàpidament, una de les patrulles va sortir darrera del conductor escàpol i, mitjançant senyals lluminoses i acústiques, va intentar aturar-lo. Els agents van veure com el conductor, lluny d’aturar el vehicle, augmentava la velocitat i avançava un cotxe sense respectar els senyals de circulació.\nDesprés de deixar la C-31 i passar per la N-340, el vehicle fugat va entrar al municipi de Bellvei. La patrulla de trànsit va aconseguir col·locar-se al costat d’ell a l’altura del carrer Martí Pol. Llavors, el conductor del vehicle escapolit va fer un cop de volant brusc i va impactar contra el vehicle policial. Després de la topada, els vehicles van quedar aturats.\nTot i la col·lisió, ni els agents ni els ocupants del vehicle escapolit no van resultat ferits.\nImmediatament, els mossos van identificar els dos ocupants del vehicle. En les proves d’alcoholèmia, el conductor va donar positiu amb una taxa de 0,82 mg/l, tres vegades més de la permesa que està establerta en 0,25 mg/l.\nEl detingut ha passat avui a disposició del Jutjat d’Instrucció en funcions de guàrdia del Vendrell i ha quedat en llibertat amb càrrecs.\nComenta el contingut : Envesteix als Mossos després d'escapar-se d'un control


Seriositat | DIARI DE MIQUEL ICETA\n← La deriva independentista de CiU\nAvançar a través de l’acord →\nEl president Jordi Pujol va fer 80 anys el passat 9 de juny. La seva llarga experiència política recomana atendre els seus consells, com ara el que ens donava a tots plegats en el darrer editorial del butlletí del seu centre d’estudis que porta un títol que ho diu tot: Un element bàsic de la política catalana: LA SERIOSITAT.\nJa fa mesos el PSC va fer un esforç publicitari amb l’eslògan temps difícils, gent seriosa”. Aquí sota hi trobareu la tanca.\nEn obert contrast amb aquest plantejament, CiU utilitza un nou símbol que incorpora una rialla. Res a dir. L’any 2008 l’eslògan del PSC era la “Catalunya optimista”. Però en el que no crec que l’encertin és en criticar el caràcter seriós del president Montilla. Aquí sota veureu exactament de què parlo.\nAnècdotes a banda, el que convé és contrastar projectes polítics. Us convido a llegir la crònica de Jordi Barbeta a La Vanguardia “Artur Mas fija el nuevo rumbo de su proyecto político: la Catalunya soberana” en la que confirma el gir sobiranista d’Artur Mas. I que compareu amb el projecte que presenta el president Montilla, tant en la seva intervenció “Catalunya després de la crisi” a la Jornada organitzada pel diari El País, com en el seu informe al Consell Nacional del PSC celebrat dissabte.\nEn aquests moments, però, les enquestes segueixen assenyalant un clar avantatge de CiU de cara a les properes eleccions al Parlament. En una enquesta publicada ahir El Periódico de Catalunya situa Artur Mas a tocar de la majoria absoluta. Concretament l’enquesta de l’empresa GESOP fa una estimació de vot del 41% en favor de CiU (31,4% el 2006), 21% en favor del PSC (31,4% el 2006), 10% en favor del PP (10,6% el 2006), 8,5% en favor d’ERC (14% el 2006) i 8,5% en favor d’ICV-EUiA (9,5% el 2006). Traduït en escons el resultat seria el següent: CiU, 65-67 escons (48 el 2006); PSC, 30-32 escons (37 el 2006); PP, 13-14 escons (14 el 2006); ERC, 12-13 escons (21 el 2006); ICV-EUiA, 10-12 escons (12 el 2006). La directora de l’estudi, Angels Pont, explica aquests resultats en el seu article “CiU capitalitza l’augment de la desafecció”.\nLa setmana vinent el Tribunal Constitucional seguirà estudiant el recurs presentat pel Partido Popular contra l’Estatut d’Autonomia de Catalunya que, per cert, el proper 9 d’agost portarà quatre anys de plena vigència sense que s’hagi produït cap dels terrabastalls que el PP pronosticava. La base sobre la que deliberarà el Tribunal és una ponència presentada per la seva presidenta, María Emilia Casas. El diari El Mundo va tenir accés al text, resumit per la periodista María Peral en la crònica “Los preceptos que se propone declarar inconstitucionales“. El diari El Mundo cridava l’atenció sobre aquesta proposta amb un títol molt exagerat en portada: “Órdago de María Emilia Casas en favor de un Estatut soberanista”, i un subtítol que deia “Someterá a votación, artículo por artículo, una ponencia aún más favorable al texto que la ya rechazada de Elisa Pérez Vera”. Sobre la sentència us convido a llegir l’article “‘Nacionalitats’ i sentència” que publica Jordi Font al diari Avui. I sobre l’etern debat Catalunya-Espanya us convido a llegir l’article “Notícia de Catalunya” de Lluís Foix publicat al mateix diari.\nAquesta setmana s’ha produït la decisió de la jutge que està investigant el tema de l’hotel del Palau de la Música d’ordenar l’ingrés a la presó de Fèlix Millet i Jordi Montull. La decisió de la jutge contrasta amb l’actuació del jutge Juli Solaz que està investigant el cas Palau. Podeu llegir al respecte els articles de Francesc Valls “El valor de una juez” i de David Miró “Les tres preguntes del ‘cas Millet'”.\nDemà la jutge Míriam de Rosa Palacio ha cridat a declarar el conseller Antoni Castells en qualitat de testimoni en relació al tema de l’hotel del Palau de la Música. Comparteixo absolutament les paraules del president Montilla avui a Sant Joan de les Abadesses quan ha afirmat el nostre convenciment que l’actuació de l’Ajuntament de Barcelona i de la Generalitat de Catalunya en aquesta qüestió ha estat honorable i sempre ha cercat el bé del Palau de la Música i de la ciutat de Barcelona i no el benefici dels que gestionaven el Palau. I, per cert, espero que tot això no faci oblidar que el Sr. Millet es dedicava a finançar de forma tant inexplicable com generosa a la Fundació de CDC.\nAbans de passar a temes relatius a la política espanyola us recomano la lectura de l’article “Cataluña, a la cola de la UE-15” de Vicenç Navarro que assenyala que la política social no és encara prou vigorosa en el nostre país malgrat els esforços en la bona direcció dels governs catalanistes i d’esquerres.\nTambé el govern d’Espanya està en una difícil situació demoscòpica: diverses enquestes assenyalen que el PP té un avantatge de 10 punts sobre el PSOE. En relació a aquesta qüestió us convido a llegir els articles de José Luis de Zárraga “Zapatero en la encrucijada” i Lluís Foix “Las urnas castigan al poder”.\nSobre el principal partit de l’oposició us convido a llegir l’article de Jesús Mota “Tratado de economía paranormal” que descriu les erràtiques i errònies posicions del PP en matèria de política econòmica i la denúncia de Miguel Angel Aguilar sobre l’anòmala situació de la plaça de registrador de la propietat de Mariano Rajoy a Santa Pola en el seu article “Una explicación, señor Rajoy”.\nTal com s’havia anunciat, aquesta setmana el govern ha aprovat el Decret-llei que conté la reforma laboral. Podeu llegir el resum “Líneas esenciales de la reforma laboral“, l’article de Kepa Aulestia “Tabla de salvación”, l’entrevista a Celestino Corbacho que li fan al diari Público F. Saiz i B. Carreño, la crònica de Lucía Abellán a El País “La reforma abre la veda al despido barato”, els articles de Celestino Corbacho “Evitar l’acomiadament, no abaratir-lo”, Josep Oliver “Reforma laboral i mercats”, Angel Laborda “Cambios positivos, pero insuficientes e incompletos” i Valeriano Gómez “El equilibrio nunca decepciona” i l’entrevista a Celestino Corbacho que li fan al suplement Negocios del diari El País M. V. Gómez i L. Abellán.\nValorant amb molta objectivitat la difícil situació en què ens trobem, us convido a llegir els articles de José Ignacio Torreblanca “Extraño aniversario” i Joaquim Coello “La realitat comparada”.\nTambé aquesta setmana, l’actuació del govern d’Espanya ha obtingut el suport de la Unió Europea i el fons Monetari Internacional. Podeu veure-ho en les cròniques a La Vanguardia de Beatriz Navarro “La UE y el FMI arropan a Zapatero y resaltan la eficacia del plan de ajuste” i Mar Díaz-Varela “Strauss-Kahn expresa su confianza en el potencial de la economía española” i en l’article de Joan Tapia “La derrota de l’exèrcit dels malastrucs” en el que li posa un 6 al president Zapatero.\nAquesta valoració positiva de la tasca del govern espanyol i de la reorientació de la seva política econòmica és especialment rellevant perquè ha sabut contrarestar tota mena de maniobres especulatives contra el deute sobirà espanyol i els rumors sobre la solvència del nostre sistema financer, gràcies a la nostra presència decisiva a la Unió Europea. Podeu llegir al respecte els articles de Xavier Vidal-Folch “Banqueros o hienas”, Carlos Carnero “Europa, 3; chacales, 0” i Joan Tapia “Els ‘estress test’ vencen els rumors”, en el que li posa un 8 al governador del Banc d’Espanya, Miguel Angel Fernández Ordóñez.\nTot això mentre continua el debat de fons sobre com fer compatible la reducció del dèficit públic amb la necessitat d’estimular l’economia a nivell nacional, europeu i mundial. En aquest sentit us recomano que llegiu els articles de Nouriel Roubini a Expansión “Cómo evitar una recesión global de doble caída” i d’Ernesto Ekáizer a Público “El ajuste infinito”, l’editorial d’El País “Ajuste o reactivación” i els articles de Marc Bassets a La Vanguardia “Obama urge a los europeos a mantener planes de estímulo” i de Paul Krugman a El País “Esa sensación años treinta”.\nTambé trobareu interessants reflexions sobre la situació econòmica a l’article de Joaquín Estefanía “Nadie se fía de nadie (otra vez)”, en l’entrevista a Narcís Serra de Martí Saballs a Expansión, i en els articles d’Eliseo Oliveras “Brusel·les culpa del problema espanyol les baixades d’impostos” i Joaquín Estefanía “Sequía de crédito”. I aprofito per recomanar-vos el llibre de Joan Tugores “Lecciones aprendidas… o no” del que parla aquesta crònica de Justo Barranco en el suplement Dinero de La Vanguardia.\nÉs evident que la major eficàcia en la lluita contra la crisi depèn en gran mesura de la fortalesa de les institucions europees i en l’orientació de les polítiques que impulsen. Sobre aquestes qüestions i el balanç de la presidència espanyola de la Unió Europea, us recomano que llegiu l’article de Vicenç Navarro “Lucha de clases en la UE”, l’editorial d’El País “Europa recupera pulso“, l’entrevista a Miguel Angel Moratinos que li fa Miguel González a El País i l’editorial d’aquest mateix diari “Aprobado en la UE“.\nTrobareu interessants també els articles d’Adrián Soto “Hay salida: educación e innovación” sobre Finlandia i Lluís Bassets “Crepúsculo, no aurora” sobre les dificultats del govern de coalició encapçalat per Angela Merkel, així com l’entrevista a Jaume Bartomeu, cap del govern d’Andorra, que li fa Amanda Mars al suplement Negocios d’El País.\nPer acabar el capítol dedicat a Europa amb una bona notícia us recomano que llegiu les cròniques d’Andreu Missé “Nueva tasa a la banca y a las transacciones financieras” i de La Vanguardia “La UE acuerda imponer una tasa a la banca para sufragar nuevas crisis”. I sobre la imperiosa necessitat de fer-ho heu de llegir l’article de Joseph E. Stiglitz “Regulación financiera y democracia”.\nSobre les dificultats i les perspectives de l’esquerra europea us recomano que llegiu l’article de Gabriela Cañas “La izquierda europea en retirada”, l’entrevista a Poul Nyrup Rasmussen, president del Partit Socialista Europeu, que li fa Andreu Missé a El País, i els articles d’Andreu Missé “Malos tiempos para la socialdemocracia”, Vicenç Navarro “La crisis de la socialdemocracia en Europa”, Ignacio Urquizu “La izquierda del siglo XXI” (que conté la ponència que va presentar al seminari “What’s Next? Next Left” organitzat a Barcelona per la Fundació Rafael Campalans i la Fundació Europea d’Estudis Progressistes, del que us vaig parlar) i Michel Wieviorka “Lo ecológico y lo social”.\nEl País ha publicat la traducció al castellà de l’article de Tony Judt “Israel sin clichés” que ja us vaig oferir en la versió original anglesa de The New York Times.\nSobre la situació econòmica i social xinesa i el seu impacte sobre l’economia mundial us recomano que llegiu els articles d’Alfredo Pastor “El rompecabezas del renminbi” i Eugenio Bregolat “Huelgas en China o Dickens por Cantón”.\nAmb interessants reflexions sobre política i comunicació us recomano l’entrevista a Stanley Greenberg que li fa Javier Valenzuela a El País, l’entrevista a George Lakoff que li fa Carolina Martín a Público i l’article de Norman Birnbaum “Paradojas de la política moderna”.\nTambé m’ha interessat la reflexió de Joaquim Coello sobre la política de l’aigua.\nSegueix oberta la polèmica sobre la regulació del burca i del niqab. Us convido a llegir al respecte l’entrevista a Daniel de Torres que li fa Camilo S. Baquero a El País, l’article que em publica eldebat.cat “Burca, debat obert” i els articles de Ramón Cotarelo “¿Qué hacer con el burka?” i Sami Naïr “Laicidad y burka”.\nAhir vaig anar al concert de Roxy Music al Sonar, del que es fa avui ressò Esteban Linés en la seva crònica “Roxy Music reinició su idilio con la afición barcelonesa”. Vull també recomanar-vos el llibre “Me’n recordo” de Joe Brainard en traducció de Màrius Serra editat per L’Avenç. És un llibre de memòries articulat per una successió de records puntuals. No us el perdeu! L’editorial ha impulsat una pàgina web perquè tothom que vulgui hi vagi deixant els seus records.\nI acabo amb la notícia de la nova xarxa social d’informació impulsada pel diari El País “Eskup“. Per accedir directament a aquesta xarxa podeu clicar aquí.\nZW 219 Recomanacions d’enllaços al servei de la reflexió i l’acció política i social realitzada pel meu amic Antoni Gutiérrez-Rubí.\nEines de campanya\nGoogle anunciava fa uns dies la seva estratègia per a que els partits polítics i els diferents candidats puguin utilitzar les seves eines per gestionar les seves campanyes online. Presentava dues propostes que tenen com a objectiu ajudar a fomentar la comunicació entre els candidats i els ciutadans.\nGoogle Campaign Tools: llista molt completa de tots els serveis oferts per Google en els quals es pot tenir presència. Permet crear anuncis Google AdWords, gestionar un canal propi a YouTube, estar al dia de tot el que es diu respecte als candidats a Google News o tenir analitzades totes les dades de tràfic dels webs dels partits, entre altres serveis. Així, aquesta eina podria ser l’equip complet de comunicació i promoció no solament per a polítics, sinó també per a empreses.\nYou Choose 2010 Campaign Toolkit: una plataforma de vídeos enfocada a la comunitat audiovisual més gran del moment. Ofereix la possibilitat de moderar comentaris, crear canals de vídeo propis, mantenir converses amb els ciutadans etc. però tot dins de YouTube.\nLa majoria d’aquestes eines estaran disponibles només per a candidats d’EEUU, però és molt probable que aviat es pugui ampliar la iniciativa a altres països.\nPosted on diumenge 20 Juny 2010, in Política. Bookmark the permalink.\tDeixa un comentari.


Ambientòleg/a, participa a l'estudi d'inserció laboral per conèixer l'estat del mercat! - COAMB\nAmbientòleg/a, participa a l'estudi d'inserció laboral per conèixer l'estat del mercat!\nSi ets ambientòleg o ambientòloga, pots participar al 9è Estudi d’inserció laboral i conjuntura del mercat de l’ambientòleg responent aquest qüestionari fins al 30 de desembre. Amb aquest estudi d’inserció laboral dels ambientòlegs volem radiografiar l’estat del mercat professional del sector a Catalunya. Només et portarà uns minuts col·laborar!\nAmb aquesta nova edició volem comprovar l’estat actual de la professió, veure si hi ha signes de millora i apuntar les línies en les que hem de treballar des del Col·legi per recolzar els professionals del medi ambient. En aquest enllaç pots consultar les conclusions de l’anterior estudi.\nA través del twitter “Com valores la teva situació laboral? Breu enquesta del @COAMBcat per a professionals ambientòlegs http://ow.ly/W1C2306AnZM”\nO compartint aquest enllaç a qualsevol altra xarxa social.


Inici dels nous programes de prescripció d’exercici físic per a la salut de “Menorca Borina”\nUna de les àrees de treball del programa Menorca Borina del Gabinet de Medicina Esportiva del departament d’esports del Consell Insular de Menorca és la prescripció d’exercici físic per a la millora i manteniment de la salut en diferents patologies i en persones sedentàries amb factors de risc cardiovascular.\nCom no podia ser diferent l’actual pandèmia va fer aturar els programes d’entrenament que ja estaven en funcionament, com eren els dedicats a persones supervivents de càncer, persones sedentàries amb factors de risc cardiovascular, persones sedentàries amb efectes crònics del virus de HIV, així com altres programes que estaven preparant el seu inici.\nPerò aquesta aturada necessària pel virus ha agreujat encara més el nivell de sedentarisme i això no fa més que empitjorar la salut de les persones amb i sense patologia. Per aquest motiu i, respectant en tot moment les mesures d’higiene i seguretat, el programa Menorca Borina ha volgut reiniciar els seus programes d’entrenament físic, amb els que compta amb la col·laboració dels especialistes de l’hospital Mateu Orfila, el personal d’atenció primària i, com no, en aquest inici, amb l’Ajuntament de Maó, que posa a la disposició del programa i dels seus participants les seves instal·lacions del poliesportiu municipal.\nAquest mes ha començat el programa d’entrenament per a supervivents de càncer i el de sedentaris amb factors de risc cardiovascular. Tindran una durada de 6 mesos, on els participants rebran assessorament i es duran a terme 2 sessions d’entrenament gratuïtes a la setmana, dirigides per un professional de l’exercici físic per tal d’assolir un nivell de condició física òptim per continuar, posteriorment, en altres grups d’entrenament i seguir sent persones actives físicament.\nPer poder formar part d’aquests 2 grups d’exercici físic les persones interessades es poden posar en contacte amb el personal d’atenció primària, de l’equip d’oncologia de l’hospital Mateu Orfila o posar-se en contacte amb el Gabinet de Medicina Esportiva del Consell Insular, mitjançant l’adreça de correu electrònic del programa Menorca Borina: menorca.borina@gmail.com per rebre més informació.\nL’activitat física està recomanada a totes les franges d’edat i en moltes patologies cròniques com a complement del seus tractaments. Quan abans adoptem hàbits de vida actius i saludables abans aconseguirem els seus beneficis.


Per fi s’acaben els Jocs Olímpics! » Mosaic de Paraules al Vent (Bloc des d'Irlanda).\n← Parlant de jueus.\nBona estrena 0-2 →\nPer fi s’acaben els Jocs Olímpics!\nby JosepArnau Posted on 29 Agost 2004\nAbans que comencéssin els esperava quasi en candeletes ja que coincidien en una part de les meves vacances i així estaria un xic més entretingut després de tornar de viatje.\nPerò he de dir que n’he quedat fart i quasi no les he mirat tant com volia.\nPosaves TVEspanyola a Catalunya ( TV3) i quasi només et deien què havien fet els ecspanyols, que si la Maria fulanito ha quedat la 43 que si en Paco menganito 128è,…(i a mi què m’importa!!!) i en canvi no deien ni tant sols qui havia guanyat les medalles!!!\nExactament igual que a Catalunya Ràdio (quin fàstig feien aquests dies!) amb la quantitat de vegades que deien "La selecció" "Ecspanya" o "ecspanyols"!\nPer no parlar de El mundo deportivo, el diario Sport, (dient: todos con la selección",…) (LA MEVA SELECCIÓ ÉS LA CATALANA, JA N’HI HA PROU DE QUE ELS CATALANS GUANYEM LES MEDALLES I ELLS I POSIN EL SEU NOM) TVE1 i 2 han estat patètics només ensenyant les competicions dels espanyols i amb una qualitat periodística deplorable. senyor Pedro (Pere abans) Bartre déu n’hi do eh amb apaña.\nVaig llegir al 9 que un català va entrar a un partit de bàsquet que jugaba Ecspanya i anava amb una senyera, doncs bé en veure que la portava li van retirar els agents de seguretat ja que deien que no hi estaven permeses banderes de països sense Estat. En canvi deia que de banderes d’Astúries, gallegues i alguna andalusa s’en veien forçes, però no les van retirar pas.\nPer cert no s’ha vist en Jimmy Jump, ara que pel tocat de l’ala que ha sortit a la marató més val que no surti ningú.\nAlgú pot fer el recompte de medalles que l’hi queden a Espanya si li restem les que hi han participat ciutadans dels Països Catalans, Gallecs, Bascos i fins i tot un Cubà nacionalitzat fa 6 setmanes.\nBen poques oi??Quin ridícul haguéssin fet!\n7 Responses to Per fi s’acaben els Jocs Olímpics!\n29 Agost 2004 at 21:29\nEl 9 esportiu, dia 27 d’agost del 2004.\nSecció: L’amfiteatre de Lluís Simon\nUn conegut era a Atenes i va decidir anar a veure l’Espanya-Nova Zelanda de bàsquet. Va entrar al pavelló, però amb una arma molt perillosa: una senyera amb quatre verinoses ratlles vermelles al mig. Quan els responsables de la seguretat del pavelló van veure’l onejant un instrument tan subversiu, van dirigir-se amb gran celeritat cap al nostre amic per demenar-li que desistís d’aquesta activitat il-legal en els recintes olímpics. La seva indignació no va servir per canviar la posició dels vigilants grecs -potser encara recordaven la venjança catalana?-, i quan va preguntar a què era deguda tanta hostilitat vers el símbol de la nació catalana, la resposta va ser contundent: “Aquí no es poden onejar banderes d’Estats no oficials. “. Ningú, però, va molestar els que portaven la rojigualda amb el toro i les banderes autonòmiques d’Astúries, Andalusia i Galícia.\n29 Agost 2004 at 22:41\nHola, ho he comptat aproximadament, i sense els vascs, catalans, gallecs i cubans Espanya hauria aconseguit unes 12 medalles.\n29 Agost 2004 at 23:05\nEsportistes catalans n’han aconseguit 10, més un vasc i un cubà… en són 12… 19 menys 12… 7. 7 medalletes pels espanyolets.\n30 Agost 2004 at 0:50\nEn un web, he trobat aquesta anàlisi de les medalles:\nAcabats les Jocs, Espanya ha aconseguit 19 medalles. Però com que algunes ho son per especialitats formades per equips de dos o més esportistes, he volgut veure quins han estat els medallistes, per poder fer un medaller segons els lloc del estat espanyol on han nascut.\nEl total han sigut 29 medallistes, i configuren el següent medaller particular meu:\nPaísos Catalans: 13 45% del total\nAndalusia: 5 17%\nPaís basc: 3 10%\nMadrid 3 10%\nGalícia: 2 7%\nNavarra 1 3%\nAragó 1 3%\nPer tant de 29 medallistes, no confondre amb medalles, només 9 participants espanyols i 20 la resta.\n30 Agost 2004 at 1:38\nAixò és ja sabut per tots. A mi també em fan molt de mal aquestes coses.\nsfydnmo jmkhey says:\n25 Juny 2007 at 19:16\nzqbivj ijdgnc dnuyogz fiarv rmix ticxq klytjm\n25 Juny 2007 at 19:17


S'inicien les obres per connectar l'aparcament del carrer Riera amb el d'Àngel Guimerà • Ràdio Capital de l'Empordà\nS’inicien les obres per connectar l’aparcament del carrer Riera amb el d’Àngel Guimerà\nLa construcció d'aquest accés forma part dels projectes que els veïns i veïnes van votar durant el procés dels pressupostos participatius del 2018\nComencen les tasques de topografia necessàries abans d’iniciar les obres de construcció del nou accés a l’aparcament del carrer Riera, a Sant Joan. Aquestes intervencions en la via pública permetran la connexió de l’aparcament amb el carrer d’Àngel Guimerà, que és un dels principals accessos al municipi. Quan culmini el projecte es podrà entrar i sortir de l’aparcament directament per aquest carrer. La construcció d’aquest accés forma part dels projectes que els veïns i veïnes van votar durant el procés dels pressupostos participatius del 2018.\nActualment l’única via d’entrada a l’aparcament és pel carrer Riera, fet que provoca el col·lapse a la zona. Les obres han de permetre el flux d’entrades i sortides de vehicles a aquest equipament, millorant l’accessibilitat i augmentant el rendiment, alhora que facilitarà la mobilitat, evitant el volum de trànsit de vehicles pel carrer Riera.\nEstà previst que les obres comencin la setmana que ve. “Es basen en la construcció d’un petit pont que mitjançant un calaix de formigó ha de permetre superar el rec del Molí que passa en paral·lel entre l’aparcament i el carrer d’Àngel Guimerà”, expliquen des del consistori. També inclourà la construcció d’un vial de 6 metres d’amplada i de voreres a banda i banda de l’accés, així com d’una petita illeta que separarà el trànsit d’entrada del de sortida de l’aparcament. El pressupost de les tasques d’adequació d’aquest nou accés a l’aparcament del carrer Riera és de 22.500 € s’ha d’efectuar en dos mesos.\nAquestes obres són molt importants per l’afluència d’usuaris que té, ja que l’aparcament del carrer Riera de 3.110 m2 i ubicat entre l’avinguda d’Àngel Guimerà i el carrer Riera, es troba molt a prop de l’escola Vila-romà. Permetent, així, l’estacionament de fins a un centenar de vehicles, principalment dels veïns d’aquest sector i dels treballadors i familiars que porten els infants a l’escola i a l’Aula d’Aprenentatge.\nArticle anteriorLa resposta d’Ensenyament a les famílies de les escoles de Verges, St Feliu i La Bisbal\nArticle següent“Infusiona’t”, un acte per promocionar el turisme de benestar i l’alimentació saludable a la Costa Brava


La lectora corrent: Cel rogent...\nEscriure avui sobre el vent no té res d'original. Però no crec que hi hagi cap altre tema de conversa que li guanyi. No recordo haver vist mai ventades com les d'avui a Barcelona, tot i que ja tinc molts anys damunt l'esquena. Al matí les branques de la mimosa del jardí veïnal es vinclaven així:\nI el arbres encara joves i de fusta tova del carrer de Les Corts es vinclaven encara amb més força, i per moments semblava que anessin a partir-se. El vent gairebé se m'enduia mentre intentava copsar l'escena amb la meva petita càmera.\na mi una de les coses que més em va sorprendre va ser la quantitat de motos que hi havia tombades... així com les restes de teulades que et trobaves pel carrer...\nQuan puc, procuro fer una ullada\na la teva pàgina web i sempre hi trobo coses interessants i sorprenents. Em complauria molt que al costat dels teus suggestius comentaris veure-hi la banderola dels "deumil a Brusel.les per l´autodeterminació". Et faig arribar el link per si és del teu gust inclourel´hi.\n26 de gener de 2009, a les 17:45\nA mi em va sorprendre la quantitat de contenidors que anaven a mercè del vent pel mig dels carrers.\n28 de gener de 2009, a les 13:06\nEslogans a mida\n"I trii dì della merla"\nMés curiositats "tapatías"\nUn pelicà entre cigonyes\nSi tenen nom, les vaques fan més llet\nTrueta al Teatre Nacional de Catalunya\nEls germans Alaei, condemnats a l' Iran\nCom enyoro el Mac...!\nFixeu-vos quines coses investiguen\nMiss Sam, la "macaca" astronauta\nReivindicació de la sintaxi\nA "Presencia de Catalunya" no li calia el cartró\nNo ens oblidem de Mrs Darwin!\nPremien Santa Coloma pel seu cementiri\nLa comissaria virtual (19)\nFrau Hesse i les seves gelatines\nEl bus ateu arriba a Itàlia\nNo vull entrar a Facebook!\nLa "mare" de William Brown\nAny de la reconciliació (?)\nI Beers & Blogs per (a) Noies (i no tan noies)\nSobre el bus ateu\nCoets i míssils\nEl cotxe propi\nLa Repubblica i La plaça del Diamant\nSeguint les petjades de Darwin\nLes caputxes de na Lionor\nMe n'oblidava un: l'any Monturiol!\n2009, Any Internacional de...\nCalendaris, agendes i almanacs


El sistema sanitari espanyol, al capdavant de la protecció dels usuaris més vulnerables - Blog del Recinte Modernista de Sant Pau\nEl sistema sanitari espanyol, al capdavant de la protecció dels usuaris més vulnerables\nActualitat | Organitzacions residents\nUn nou informe de l’Oficina de l’OMS a Barcelona per al finançament dels sistemes sanitaris, establerta al Recinte Modernista, conclou que la població d’Espanya té menys probabilitats de patir dificultats financeres pels costos sanitaris que els habitats de la majoria de països europeus.\nTot i el deteriorament de la situació durant i després de la crisi financera del 2008, només una petita part de les llars experimenta dificultats financeres en utilitzar els serveis sanitaris a Espanya. Això, segons l’informe, té a veure amb el disseny protector de la cobertura sanitària del Sistema Nacional de Salut (SNS).\n“L’assistència sanitària és un dret fonamental i mai no hauria de donar lloc a dificultats financeres. Em plau veure que Espanya està liderant el camí a Europa. Aquests són resultats positius i encoratjadors que demostren que la limitació de l’ús de copagaments i mesures pràctiques com la reducció dels copagaments dels medicaments receptats per a malalties cròniques, l’exempció dels copagaments a grups desafavorits i la introducció de topalls als copagaments basats en els ingressos, contribueixen en gran mesura a protegir les llars espanyoles de les dificultats financeres”, ha declarat el Dr. Hans Henri P. Kluge, director regional de l’OMS per a Europa.\nL’informe ha estat elaborat per un grup d’experts espanyols de diverses afiliacions, entre les quals hi ha l’IACS – Institut Aragonès de Ciències de la Salut.\nQuè protegeix les llars de les dificultats financeres a Espanya?\nLa crisi financera a Espanya va tenir un efecte significatiu sobre les dificultats financeres relacionades amb els pagaments directes, segons l’estudi. Entre el 2008 i el 2014, la despesa sanitària catastròfica (pagaments directes elevats en relació amb la capacitat d’una llar per assumi el cost de l’atenció sanitària) va augmentar. La incidència de la despesa sanitària catastròfica va començar a baixar el 2016, però continua estant per sobre dels nivells anteriors a la crisi.\nL’informe de l’OMS ha constatat que diferents aspectes de les polítiques de cobertura de l’SNS són els que més protegeixen les persones de les dificultats financeres. En primer lloc, la cobertura poblacional de l’SNS es basa en la residència. A més, el paquet de prestacions de l’SNS cobreix una gamma relativament àmplia de serveis sanitaris, amb poca variació regional en les prestacions i una distribució uniforme dels centres sanitaris a tot el país. D’altra banda, molts serveis sanitaris són gratuïts al punt d’ús: no hi ha copagaments per a les consultes, les proves diagnòstiques o la atenció hospitalària, etc. I quan s’apliquen copagaments, hi ha moltes mesures de protecció, com copagaments reduïts i un límit de 4,24 euros per medicament per a la majoria dels medicaments receptats per a malalties cròniques. També cal tenir en compte les exempcions dels copagaments per a grups de persones desafavorides, que s’han ampliat des del 2020; i l’existència d0un topall als copagaments basat en els ingressos per als medicaments receptats per a la majoria dels pensionistes.\nDeficiències existents i recomanacions de l’OMS\nTot i les fortaleses de la política de cobertura de l’SNS, el nou informe constata que hi ha importants deficiències en la cobertura. La cobertura del SNS en matèria datenció dental i òptica és limitada. Això comporta dificultats financeres per a algunes persones i explica el nivell relativament alt de necessitats insatisfetes datenció dental a Espanya. Els temps despera per a les consultes datenció secundària i les intervencions quirúrgiques són un altre repte persistent i creixent.\n“Encara hi ha marge de millora”, assenyalen els autors. Per millorar l’accés i la protecció financera caldria ampliar la cobertura de l’SNS en matèria d’atenció dental i òptica, estendre els límits dels copagaments a les persones en edat de treballar, renovar els esforços per reduir els temps d’espera i prendre mesures per mitigar les barreres administratives d’accés per als immigrants en situació no regularitzada i els sol·licitants d’asil.”\nEl Recinte Modernista renova el seu compromís amb la millora continua d'acord amb els criteris Biosphere Sustainab… twitter.com/i/web/status/15428…\nInaugurem el mes de juliol amb molta música al Recinte Modernista amb un concert únic del violoncel·lista Mario Br… twitter.com/i/web/status/15428…\n#taldiacomavui de 1916, sis malaltes traslladades des de l’Hospital de la Santa Creu són les primeres pacients a oc… twitter.com/i/web/status/15424…\n30 juny, 2022 10:05 am


guerra oberta entre AstraZeneca i la Unió Europea - BARCELONA RADICAL\nBrussel·les exigeix a la farmacèutica que entregui les dosis pactades si cal des de les plantes britàniques\nJúlia Manresa Nogueras, 28-I-21, ara\nBrussel·les L’enfrontament entre la Unió Europea i la farmacèutica AstraZenca ja és una guerra oberta que ha disparat al límit la tensió a Brussel·les i també a totes les capitals europees que esperen amb impaciència que arribin les dosis acordades. El dia arrencava dimecres amb expectació per la tercera trobada entre la farmacèutica i els representants europeus per intentar resoldre el retard en l’entrega de dosis que el laboratori va notificar fa una setmana. Però fins i tot la cita es va convertir en un embolic en què Brussel·les va acusar AstraZeneca de no voler asseure’s, cosa que l’empresa després va desmentir malgrat que es va filtrar un correu de prova. Un garbuix que només és la superfície d’un problema molt més greu: la farmacèutica només assegura un 25% de les dosis compromeses el primer trimestre del 2021.\nLa reunió va durar tres hores i va acabar sense solució: “Lamentem la falta de claredat de l’empresa en el calendari d’entrega de les dosis acordades”, va piular la comissària de Salut, Stella Kyriakides, que va assegurar que continuaran parlant i que la trobada havia sigut “constructiva”. La companyia argumenta que no pot entregar les quantitats acordades per problemes de rendiment en dues plantes europees i que no pot destinar la producció del Regne Unit a la UE perquè va tancar tres mesos abans el contracte amb el govern britànic. Segons la Comissió, AstraZeneca s’havia compromès a tenir a punt una quantitat de dosis (més de 100 milions) tan aviat com s’autoritzés la seva vacuna i es comptava amb la producció de les quatre plantes que hi ha al continent europeu: les dues del Regne Unit i les de Bèlgica i Alemanya. “Rebutgem la lògica de servir en funció de l’ordre d’arribada. Això potser funciona a la carnisseria del barri, però no en els contractes. No hi ha cap clàusula de prioritat”, deia Kyriakides. És a dir, que la UE vol les seves dosis, vinguin de Puurs (Bèlgica) o de Wrexham (Gal·les). “No hi ha cap jerarquia entre les plantes”, va dir la comissària. Brussel·les comptava especialment amb la vacuna d’Oxford: “La decepció és immensa, perquè havia de ser la primera autoritzada per poder produir massivament. Després vam tenir sort que Pfizer i Moderna la tinguessin abans”, deia una font comunitària que lamentava l’opacitat d’AstraZeneca.\nSospites de desviació de dosis\nEl to des de Brussel·les ja era més contundent que l’habitual neutralitat diplomàtica des de divendres passat, però que el director executiu de la companyia, Pascal Soriot, concedís dimarts una entrevista a diversos dels principals mitjans europeus va ser la gota que va fer vessar el got, perquè hi revelava informacions confidencials que fins aleshores l’executiu comunitari havia mantingut en secret malgrat les acusacions de falta de transparència. El cabreig a Brussel·les era majúscul, i per això dimecres van reclamar diverses vegades a la companyia que fes públic el contracte i així es pogués il·luminar el debat.\nPerò no només això. La Comissió reitera que la UE va acordar finançar la vacuna d’Oxford/AstraZeneca amb 336 milions d’euros (encara no s’han pagat tots) perquè hi hagués un nombre determinat de dosis disponibles tan aviat com la vacuna fos autoritzada. La UE, diu, assumia el risc de perdre els diners invertits si la vacuna no rebia l’autorització de l’EMA (que s’ha de confirmar aquest dijous), però la companyia es comprometia a preparar-se per tenir la capacitat de producció acordada.\nAra bé, el que més fa enrabiar Brussel·les són les sospites que, mentrestant, la farmacèutica ha venut dosis a tercers països (inclòs el Regne Unit) i, per això, ha demanat a les autoritats belgues una inspecció a la planta de Puurs per determinar-ho: “La informació de les duanes no menteix, sabem que s’han exportat vacunes, però no quines”, deia la mateixa font comunitària citada anteriorment.\nPer això Brussel·les vol fixar un sistema de transparència que obligui les farmacèutiques a notificar d’avançat si pensen exportar dosis i on. No es tracta de bloquejar les exportacions, sinó de poder disposar de la informació, recalquen, temerosos d’obrir una guerra proteccionista per les vacunes en una pandèmia que és global. Tot i això, països com Alemanya i França pressionen perquè el mecanisme permeti un control més estricte, i d’aquí la preocupació al Regne Unit perquè la Unió Europea pugui bloquejar les exportacions. El primer ministre britànic, Boris Johnson, no va aprofitar per atiar el discurs nacionalista i va evitar aquest dimecres l’enfrontament directe amb les autoritats europees.


PER NADAL, REGALA TEATRE - Sala Trono\nEls 4 espectacles de gener per només 55€/persona.\nTorna la promoció especial de Nadal de la Sala Trono\nLa compra d’aquest pack d’entrades per veure els quatre espectacles del mes de gener inclou:\nJose Mari de la cia. La Impaciència (Del 7 al 9 de gener)\nPruna del Col·lectiu NINS (Del 14 al 16 de gener)\nEl poema inacabat de la cia. Lo nostro (Del 21 al 23 de gener)\nL’abraçada dels cucs de la cia. Cactus Teatre (El 28 i 29 de gener)\nAquest ABONAMENT INDIVIDUAL inclou 1 entrada/espectacle de gener de 2022.\nSi vols regalar aquest abonament i que el rebi una altra persona, hauràs de marcar la casella “Enviar com a regal” durant el procés de compra i indicar les dades del destinatari, que serà la persona que després podar fer el bescanvi d’entrades.\nSi no indiques aquesta casella, no s’enviarà com a regal i només tu podràs fer el bescanvi d’entrades pels espectacles.\nAquest ABONAMENT DOBLE inclou 2 entrades/espectacle de gener de 2022.\n*Oferta vàlida només fins al 7 de gener\n** Els abonaments són personals i intransferibles. Només és vàlida la compra del número d’entrades associades a l’abonament. Abonament single = 1 entrada per cada espectacle / Abonament duo = 2 entrades per cada espectacle.


Conferència ASEAN-Pattaya: Sopar de gala aprofitat - Chào ông Viêt Nam\nConferència ASEAN-Pattaya: Sopar de gala aprofitat\nPublicat el 12 d'abril de 2009 per rginer\nArrel la suspensió de la conferència de l’ASEAN a Pattaya per les manifestacions multitudinàries de la gent del Partit UDD (United Front for Democracy Against Dictatoship), els representants dels diferents països asiàtics i el primer ministre d’Austràlia, van haver de marxar. El sopar de gala va ser suspès, i es va decidir que els policíes, soldats, periodistes, treballadors de la conferència i resta de personal, aprofitéssin el menjar ja preparat i van sopar com a veritables ‘autoritats’ i primers ministres: llagosta i gambes, amanida de crustacis, vins, champagne. L’Hotel va manifestar que el sopar ja estava pagat per el Ministeri d’Afers Exteriors !\nLa fotografía és prou explícita; el turista amb la seva càmera, tan tranquil (no va haver-hi cap violència, ni ferits, ni cops), i dins el palau de congressos i pels carrers de Pattaya més de cent mil persones protestant.\nReclamen que el primer ministre el senyor Abshit Vejjajiva, educat a Eaton i Oxford, va ser anomenat il.legalment l’any passat i volen noves eleccions. Però el seu líder, l’antic primer ministre el senyor Thaksin Shinawatra va ser obligat a dimitir en un cop d’estat fa ja quasi tres anys, jutjat per corrupció, condemnat a dos anys de presó, i exiliat no se sap on.\nRecordareu les manifestacions (http://blocs.mesvilaweb.cat/node/view/id/114963) de fa uns mesos; moltíssima gent vestida de groc, el partit PAD, monàrquics, burgesia, gent de negocis hotelers i turisme, urbans. Aquest grup diu que el senyor Tashkin no ‘és prou lleial al Rei’. El grup de les camises vermelles són gent del nord del país, pagesos la majoria, pobres, i va ser precisament aquest senyor Tashkin que per primera vegada en molts i molts anys es va preocupar de fer una polìtica enfocada a millorar la vida de la gent del nord del país, sense deixar de banda els negocis, és clar.\nEl senyor Tashkin mitjançant les video conferències es comunica amb la seva gent. Us deixo una fotografia a l’arxiu. Increïble !\nNo sé perquè sempre penso que Tailàndia, antic regne de Siam, mai va ser colonitzat ni per francesos, ni xinesos, ni britànics, ni portuguesos, ni espanyols, ni japonesos; són thai, senzillament, però que s’aprofiten molt i molt dels seus veïns.\nQuan vagi al nord de Tailàndia la propera tardor, podré conèixer millor la situació. M’hi estaré dues setmanes, no com a turista, més aviat de cooperant i com a persona ‘curiosa’ per veure el què passa.\nEls enfrontaments a Bangkok han estat violents i l’exèrcit ha carregat contra els manifestants de la camisa vermella. Hi han ferits. No sé que pensarà la gent; en la revolta dels ‘grocs’ l’exèrcit no va actuar, ara sí. El senyor Vejjajiva, primer ministre, certament ha sofert una humiliació molt gran, en haver de suspendre la conferència i fer marxar del país els seus participants en helicòpter. Els experts en temes polítics tailandesos diuen que novament hi haurà un ‘cop d’estat’ a la tailandesa; sería el número 18, i evidentment l’exèrcit té la clau. Els països veíns s’ho miren amb indiferència.\n12 d'abril de 2009 a les 6:50 pm\nAvui m’ho mirava per TV3, i s’ha de dir que han mostrat unes imatges molt violentes. M’ha fet pensar, quan les manifestacions eren dels grocs, no es va mostrar cap imatge de violència, tot i que és sabut que n’hi va haver. No entenc perquè a casa nostra sembla que algú hagi determinat que els bons són els grocs, i es segueix sempre aquest guió. Potser és que les agències de notícies es limiten a rebre la informació governamental, i el tema de Tailàndia no aixeca gaire interès entre l’esquerra europea.\nSobre el tema de què és un país que no ha estat mai colonitzat. M’ho plantejaria d’una altra manera, també podem dir que els thai han colonitzat bona part del que ara coneixem com a Tailàndia. Al sud són musulmans -i racialment tenen poc a veure amb els del nord-, a l’est tenim la nació Esarn, i al nord la complexitat ètnica és enorme, i de ben segur que hi ha mil i un matisos que se’ns escapen.\nEspero la teva crònica la tardor. A veure si entenem alguna cosa.


Qazi Muhammad o Kadi Muhammad —en kurd قازی محه‌مه‌د, Qazî Mihemmed— (1893-1947) fou un líder religiós i nacionalista kurd que va liderar la república de Mahabad, el segon estat kurd republicà modern després de la república de l'Ararat. Era fill d'una família de notables i juristes de Mahabad. Un dels seus fills, Ali Qazi, és encara avui dia una personalitat del moviment nacional kurd. Una filla, Efat Ghazi, va morir per una carta bomba a Suècia el 1990 que anava dirigida al seu marit Amir Ghazi, un activista kurd, i es va especular amb la implicació del govern iranià. Odiava els perses i considerava que si un persa donava alguna cosa de menjar a un kurd era segur que portaria verí.[cal citació]\n1r maig 1893\n31 març 1947 (53 anys)\nPrésident de la République de kurdistan (fr)\n22 gener 1946 – 15 desembre 1946\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Qazi_Muhammad&oldid=24876432»


Volta Ciclista Junior | Escola Els Àngels\nAquesta iniciativa es va celebrar amb l’objectiu de transmetre als nens i nenes participants els valors que els aporta la pràctica del ciclisme, com la relació entre ells, la convivència, el treball en equip, o hàbits de vida saludables, entre molts altres.\nDurant els dies que va durar la formació van tenir la sort d’estar acompanyats per David Llauradó, ex-ciclista professional i al llarg de la formació ens deia:\n“El nostre propòsit és aconseguir que els petits es diverteixin mentre adquireixen coneixements que els seran molt útils en la seva formació personal. Aquesta activitat contribueix al fet que puguin aplicar a la vida real tot el que l’esport els ensenya”.\nDesprés d’aquesta formació va venir la recompensa! I cinc dels nostres alumnes i companys van participar en la cursa el dia de l’arribada a Tarragona de la Volta ciclista a Espanya. Ells van representar a l’Escola Els Àngels hi ho van fer genial! Gràcies a Maria, Núria, Adam, Pablo i especialment a Eloy que va ser el guanyador!! Moltíssimes felicitats!\nRecull de notícies de la 42a edició del Cros\n42è Cros Els Àngels\nTaller de Santa Tecla, fem castells!\nAudiovisuals cicle superior Plàstica portada Psicomotricitat Sortides


La GIO a molt bon lloc - Revista Musical Catalana\nLa GIO a molt bon lloc\n4t ANIVERSARI GIORQUESTRA. GIOrquestra. Daniel Müller-Schott, violoncel. Dir.: Marcel Sabaté. Obres de Dvořák: Concert per a violoncel, en Si menor, op. 10; Simfonia núm. 9, en Mi menor, op. 95, “del Nou Món”. AUDITORI DE GIRONA (SALA MONTSALVATGE). 28 DE FEBRER DE 2016.\nLa GIOrquestra continua treballant a ple rendiment per fer-se un lloc en la programació. La veritat és que la qualitat de tots els seus projectes fins a aquest concert que celebrava el quart aniversari de la seva fundació la projecten cap a un futur esperançador malgrat les grans dificultats que comporta gestionar una formació de les seves dimensions.\nPer a aquesta ocasió Marcel Sabaté va convidar un dels grans intèrprets actuals: el violoncel·lista Daniel Müller-Schott, per oferir el segon i més conegut concert per a aquest instrument escrit per Antonín Dvořák. El compositor txec el va escriure per a un gran violoncel·lista i amic malgrat que tenim present que al seu epistolari va deixar escrit que considerava molt millor el violí com a instrument solista que no pas el violoncel. Tot i les seves objeccions, va aconseguir un magnífic Concert que Müller-Schott va reportar amb ofici. No hi va haver errors d’enfocament del solista. Una gran sonoritat i alè romàntic són les eines que vam poder escoltar a més a més d’un virtuosisme indiscutible. El timbre del violoncel va haver de competir amb el volum d’una orquestra poderosa, però els diversos plans sonors es van poder sentir molt bé. Els acords arpegiats oferien bona mostra de l’habilitat del mestre Müller-Schott, per bé que en els trinats es podia observar un cert excés nerviós. Sigui com sigui, el to dels diversos moviments va estar sempre molt ben perfilat. La tímbrica de l’instrument la posaria entre parèntesis. Segurament una sala com la de l’Auditori de Girona es resistia a fer arribar arreu la seva sonoritat. Probablement li va faltar volum sonor perquè la veu es pogués projectar amb la monumentalitat que reclamen molts dels passatges d’aquesta partitura. El so era certament molt punxant i li mancava un cert arrodoniment tímbric que segurament li hauria compensat l’agressivitat d’aquest instrument del segle XVIII que malgrat tot no deixa d’aportar unes qualitats excel·lents per poder dur a bon port aquesta pàgina de Dvořák. L’orquestra va acompanyar i seguir les evolucions del solista amb encert malgrat les limitacions de temps actuals per poder assajar. El món de la música va molt ràpid i s’ha de muntar tot en temps rècord, perquè l’economia no ho permet altrament. Sortosament, les capacitats de tots els músics van permetre una versió lluminosa amb pocs entrebancs.\nMüller-Schott es va acomiadar només amb un bis. Va ser l’Havanera de Ravel en solitari, una peça realment ben tallada, però que oferia poc espai per significar-se com a gran solista. Va deixar un bon regust, però per als melòmans faltava quelcom més.\nLa segona part del concert donava pas a la Novena de Dvořák. Aquí l’orquestra tenia un camp idoni per al lluïment i així ho va fer. Hi havia molta musculatura sonora i es notava que la partitura és un lloc comú per a totes les formacions, perquè va demostrar-hi una gran solvència. Aquí també els perfils seguien l’ortodòxia romàntica però amb una contenció notable. El mestre Sabaté va estar tothora amatent als contorns de la partitura. Va vigilar de prop els volums i va deixar més lliure el melodisme, que els professors de l’orquestra van reblar perfectament. La grandiositat i la llum d’aquesta simfonia tan popular va tenir una molt bona acollida del públic. Hi va haver emoció i contundència a parts iguals. El vigor sonor del discurs no es va perdre en cap moment. El solista de corn anglès va oferir una molt bona línia a la compromesa melodia del segon moviment i el vent metall, molt fresc, va obtenir moments de gran bellesa amb entrades precises i bon equilibri.\nLa secció de corda també mereix una menció especial per la seva homogeneïtat i bon empastament sonor. No va tenir por i la sonoritat oberta i brillant projectava una excel·lent impressió. Tota la carn a la graella des del principi i un bon capteniment van ser uns ingredients indispensables per conduir amb destresa una simfonia exigent com aquesta. L’orquestra no va patir en cap moment i això sens dubte es copsà a la primera. En definitiva, un gran treball dels professors i el director Marcel Sabaté, que per la seva bona trajectòria ja comencen a reclamar un lloc més destacat en la programació gironina i una expansió de les seves activitats musicals arreu del territori. Una línia possible a seguir seria abundar més en el repertori de compositors catalans.


04/07/2018 - Ràdio Maricel de Sitges. 107.8 FMRàdio Maricel de Sitges. 107.8 FM\nDues empreses de Sitges reconegudes per fomentar la integració laboral\n13:10, Dimecres, 04 juliol 2018\nIván Moreno explicant la seva experiència com a treballador de l’Eco de Sitges\nL’Hotel Melià Sitges va acollir ahir l’acte de reconeixement a les empreses de la comarca del Garraf que han apostat per integrar treballadors amb necessitats especials provinents del projecte TIMOL, que treballa per la inclusió en el mercat ordinari laboral. Entre elles, dues de sitgetanes, l’Eco de Sitges i el mateix Hotel Melià Sitges que aquest any ha contractat tres persones del projecte TIMOL. Empreses i treballadors, uns quants de sitgetans, ahir van tenir l’oportunitat d’explicar les seves experiències conjuntes.\nUn nou aparell de ressonància magnètica millora el servei i, alhora, serveix per retenir talent mèdic al Garraf\n13:00, Dimecres, 04 juliol 2018\nEl Consorci Sanitari del Garraf ha incorporat un nou aparell de ressonància magnètica a l’Hospital de Sant Camil. L’aparell millora el servei, amplia les possibilitats i d’altra banda, no menys important, es converteix en un atractiu per al personal mèdic que actualment ja treballa a la comarca, davant l’alta competència que representen grans hospitals de Barcelona amb més infraestructura i recursos per als metges. D’aquest nou aparell i de l’estat de salut de l’Hospital de Sant Camil hem parlat amb el Dr. Josep Lluís Ibáñez, Gerent del Consorci Sanitari del Garraf i Alt Penedès, i amb el Dr. Jaume Prat, Director Mèdic del CSG.\nLa 12ª Festa de la Poesia recordarà la la primera festa que es va celebrar a Sitges l’any 1918\n12:30, Dimecres, 04 juliol 2018\nLa 12ª Festa de la Poesia a Sitges commemora el centenari de la festa que se celebrà a la vila l’any 1918, i que va aplegar a primeres figures de la literatura catalana. Aquella primera i única festa va tenir lloc a la Societat El Retiro, on actualment s’hi celebren dos dels actes: el dinar dels poetes i el recital de cloenda. Amb Joan Duran i Cèlia Sánchez-Mústich, un any més, conversem a l’entorn d’una celebració que consolida el seu model i que en aquesta 12ª edició comptarà, entre els seus participants, amb el cantautor Quico Pi de la Serra.


Excursió de Marxa Nòrdica al Parc Natural del Garraf - Centre Europeu\nTornar a la Programació Camins amb història a Olesa de Bonesvalls – Serra del Garraf | 19.01.2019\nCamins amb història a Olesa de Bonesvalls – Serra del Garraf\nMarxa Nòrdica pel Parc Natural del Garraf\nExcursió de Marxa Nòrdica al parc natural del Garraf\nIniciem la ruta a la bonica població d’Olesa de Bonesvalls, al bell mig del Parc del Garraf. Aquesta població data d’origen del s.X, al caliu del castell de Cervelló, que protegía el camí de l’Ordal, ruta de pas dels comerciants entre Vilafranca del Penedès i Barcelona. Va ser al s.XIII quan Olesa va guanyar protagonisme amb la construcció de l’Hospital (entès com a Hostal), per oferir als viatgers i comerciants un lloc de parada i fonda. Tot caminant entre boscos i vinyes resseguirem els camins GR, que ens portaran a trobar-nos amb el nucli medieval de Santa Susanna. Una masia fortificada, de grans dimensions, enlairada al cim d’un petit turó, envoltat de vinyes.\nEnmig de bells paratges naturals al Parc Natural del Garraf, podreu reviure amb les vostres passes els camins dels comerciants Catalans, per aquest bonic recorregut amb molta història.\nItinerari: Ruta Circular Inici i Final a Olesa de Bonesvalls\nLongitud total: 12 km.\nDesnivells acumulats: +150 m / – 150 m


Enviat per Ester Jorda en 8 de juny de 2019.\nTags: Estudi, Hiroshima\nEren poc més de les 8 del matí del 6 d’agost de 1945 quan EE.UU va deixar caure ‘Little Boy’ sobre la ciutat japonesa d’Hiroshima. La bomba pesava 4,4 tonellades i contenia 64 kg d’urani enriquit. En apenes un segon va matar a 70.000 persones però es calcula que milers més van morir després a conseqüència de les radiacions. No sols va arrassar la ciutat sinó també amb tot allò que hi havia en un radi de 3’6km. Conten que sols un exemplar de l’arbre Ginko Biloba va sobreviure.\nPerò la matèria no es pot crear ni tampoc destruir, sols es transforma. ¿On van anar a parar les cases? ¿I els vehicles? ¿I la carn de les persones?\nEls geòlegs Mario Wannier i Marc Urreiztieta, entre altres investigadors, creuen haver trobat la resposta a Motoujina, una península de la bahia d’Hiroshima situada a uns 10 km de la ciutat japonesa.\nAllí han trobat en les seues platges materials estranys, molt diferents de les quarsites i feldspats que formen el gros d’una platja. Pareixien materials fosos i després solidificats d’una erupció volcànica però en 200 quilòmetres a la redona no hi ha hagut activitat volcànica en Hiroshima durant eixe temps.\nWannier va prendre mostres de sis platges de la península de Motoujina i la propera illa de Miyajima i els investigadors van poder realitzar una completa anàlisi petrogràfica de les mostres. En primer lloc, la concentració de partícules vítries era molt alta (per cada quilogram d’arena seca, hi havia 18 grams de materials vidriosos) Assumint que esta proporció es manté, la massa d’estes partícules en la capa superficial rondaria les 36.000 tones només en les platges de Motoujina.\nPer la seua forma, el 90% dels grans vitris són de forma esfèrica o perlada, quasi tots brillants i amb les primeres capes translúcides. Molts tenen bambolles en la seua superfície i altres pareixen tubets de vidre. La resta del material és d’origen metàl·lic encara que s’assembla al cautxú i hi ha infinitat de xicotets vidres que recorden a l’obsidiana i la pedra tosca dels volcans. Res a veure amb la forma i estructura cristal·lina de la resta de l’arena.\nComparant diferents mostres van arribar a la trista conclusió que les platges d’al voltant de Hiroshima són el cementeri de la mort i de la memòria d’aquella ciutat que va viure un horror que mai va haver de succeir.\nL’IES Pare Vitòria comença el curs amb novetats


XARXA ANTIESTIGMA HOSPITALET: CURS: "INICIACIÓ AL VOLUNTARIAT"\nCURS: "INICIACIÓ AL VOLUNTARIAT"\nDes del Programa de Voluntariat del Club Social "El Roure", i amb la col·laboració de l'Oficina de Voluntariat de l'Ajuntament de l'Hospitalet, el Ministerio de Sanidad, Servicios Sociales e Igualdad, i la Diputació de Barcelona, s'organitza el proper mes de NOVEMBRE una formació de "INICIACIÓ AL VOLUNTARIAT".\nAquesta formació està dirigida a persones que realitzen activitats de voluntariat o que estiguin interessades en saber en què consisteix. L'objectiu és informar sobre què significa la figura de la persona voluntària, dotar d'eines pràctiques als participants per a un millor desenvolupament del voluntariat, i potenciar les relacions entre les persones voluntàries i el treball en equip.\nLa formació consta de 2 sessions, i es faran el DILLUNS 21 I DIMECRES 23 DE NOVEMBRE, de 10:00 a 13:00 a la seu d'AFEMHOS (carrer Molí, 5; baixos - L'Hospitalet de Llobregat). La inscripció és gratuita, places limitades. Per apuntar-s'hi cal omplir el següent formulari abans del 13/11/2016 i contaran amb la persona per a confirmar la disponibilitat de plaça (per ordre d'inscripció):\nPublicat per Club social el Roure a 13:20\nCINEMA AL BARRI


territoris.cat 18:28 25/09/15\nEl Centre Cultural es va omplir de gent per repassar els canvis urbanístics a la capital del Pla d'Urgell des de finals del segle XIX\nmollerussa manel pas temps roure\nL'escriptor va fer anar material fotogràfic del seu arxiu personal\nL’optometrista i escriptor mollerussenc Manuel Roure va repassar dijous els canvis urbanístics més rellevants de la capital del Pla d'Urgell en una projecció xerrada al Centre Cultural, sala que es va omplir de gent per escoltar la conferència que es presentava amb el títol Visió d'una Mollerussa antiga.\nA través de material fotogràfic del seu arxiu personal, Roure va revisar els principals canvis urbanístics que han esdevingut a Mollerussa des de finals del segle XIX, narrant la transformació de la ciutat amb el pas dels anys.\nAl llarg de la intervenció es va poder veure com han canviat espais com el centre de la ciutat amb la seva plaça Major o bé la plaça de Manuel Bertrand, la zona de la carretera o edificis com el Teatre L’Amistat.\nLa xerrada va estar organitzada pel Casal Municipal de la Gent Gran\nL'escriptor va combinar les instantànies amb algunes de les obres del Concurs de Pintura Ràpida "Ciutat de Mollerussa", que organitza Fira de Mollerussa, i del qual l'establiment que dirigeix, Federòptics Roure és patrocinador.\nLa xerrada va estar organitzada pel Casal Municipal de la Gent Gran i ha estat el tret de sortida al programa d’activitats previst per aquest curs 2015-2016, que començarà oficialment el pròxim 1 d’octubre.\nLa periodista Llúcia Ramis presenta el llibre Tot allò que una tarda morí amb les bicicletes.


“Bisbes i llibertat d’expressió”, de Josep Miquel Bausset (AVUI.CAT) - Els Papers de Santa Maria de Nassiu\n“Bisbes i llibertat d’expressió”, de Josep Miquel Bausset (AVUI.CAT)\nAcí us deixe aquest article de l’amic i monjo de Montserrat, Josep Miquel Bausset, publicat avui a AVUI.CAT.\nL’Església té com a missió fonamental l’anunci de l’Evangeli, que és missatge d’alliberament, de veritat i de llibertat, bona nova que ens ve de Jesús de Natzaret! D’una manera particular, els bisbes d’Amèrica Llatina han estat sempre defensors de la llibertat d’expressió i dels drets dels oprimits.\nA primers de febrer Silvio José Báez Ortega, bisbe auxiliar de Managua, alçava la seua veu per denunciar un projecte de llei del govern nicaragüenc, que pretenia limitar els mitjans de comunicació i que amb la censura amenaçava la llibertat d’expressió. Segons informava Zenit l’11 de febrer, el bisbe defensava el dret a una informació sense limitacions i, citant la instrucció de la Comissió Pontifícia per als Mitjans de Comunicació Social Communio et Progressio del 18 de maig de 1971, el bisbe Silvio declarava el dret i l’obligació que tenen els ciutadans a una informació lliure. Un dret que té el ple suport del magisteri social de l’Església!! El bisbe afirmava que només els règims totalitaris limiten la informació per tal de desinformar la població, a diferència de les democràcies, en les quals aquest dret és un dels pilars fonamentals. Amb valentia i llibertat evangèlica, el bisbe Silvio exhortava als nicaragüencs a llegir diaris, a escoltar la ràdio, a vore TV i internet i a informar-se com un deure cristià.\n“El periodisme (deia el bisbe Silvio) ha de formar consciència i la investigació compleix una funció social de denúncia de la corrupció i de la immoralitat que atempta contra la societat. Aquesta missió és funció del periodisme”. I encara afirmava el següent: “No es pot fer callar els mitjans de comunicació quan realitzen aquesta funció social ”.\nTambé fa dos anys (Aciprensa 22 de juliol de 2009) el bisbe mexicà de Tampico, José Luis Dibildox, recordava a l’Estat mexicà el deure de protegir la llibertat d’expressió. Dibildox deia: “Davant l’hegemonia dels grans mitjans de comunicació i dels principals grups de poder a Mèxic, calen altres mitjans, que representen una mirada crítica i alternativa a la nostra realitat política cultural i econòmica”. I encara, l’episcopat veneçolà (Aciprensa 13 juliol 2009) alçava la seua veu pels atacs del règim de Chávez al mitjans de comunicació, amb una llei que pretenia limitar o suprimir la llibertat d’expressió.\nCom a cristià valencià m’agradaria que els bisbes de les diòcesis valencianes denunciaren amb la mateixa valentia l’abús de poder per tancar TV3. El tancament dels repetidors i les multes a una societat que està al servei de la cultura dels valencians és un fet gravíssim, ja que significa l’empobriment de la pluralitat informativa i l’erosió de les llibertats. Cap pastor de l’Església valenciana no dirà res sobre aquest fet?\n06.06.2010 | 10.03\nCrònica d’una excursió a Barcelona\n13.04.2006 | 6.52\n25.08.2017 | 7.51\n1 de març de 2011 a les 8:02 pm\nL’hi enllaço a una notícia que, a parer meu, té quelcom a veure amb aquest artícle.\nCal destacar que a alguns estats de Mèxic (Chiapas, Oachaca, entre altres) hi ha hagut agressions i crims perpetrats per catòlics. Les victimes han estat, un cop més, “protestants” (evangèlics de diverses denominacions). Si es vol més informació, aquesta mateixa pàgina en parla abastament.\n9 d’Octubre 1238


Ja es poden reservar entrades per a la Copa d’Espanya per mitjà del Club\nLa competició es disputa a Ciudad Real (del 9 al 12 de març) i els aficionats ja poden reservar les seves localitats des d’avui i fins al 2 de febrer per mitjà del correu electrònic futbolsala@fcbarcelona.cat\nS’apropa la Copa d’Espanya i s’activa el procés de reserva de localitats per mitjà del Club per a tots els aficionats que tinguin pensat anar a Ciudad Real per animar l’equip. Des d’avui i fins al 2 de febrer es poden reservar les localitats mitjançant el correu electrònic futbolsala@fcbarcelona.cat. Fer-ho a través del Club garanteix una plaça a la zona de l’afició blaugrana.\nLa Copa d’Espanya de futbol sala es disputarà a Ciudad Real entre el 9 i el 12 de març. El Barça disputarà els quarts el dijous dia 9 a les 21,15h contra Magna Gurpea. Una hipotètica semifinal es jugaria el dissabte 11 a les 18h contra el vencedor de l'eliminatòria Palma Futsal-ElPozo, i la final està prevista per al diumenge 12 a les 19h. Els preus de les entrades són 13 euros (quarts de final) i 15 euros (semifinals i final, per separat).\nPer a confirmacions o més informació cal enviar un correu electrònic a l’adreça ja esmentada: futbolsala@fcbarcelona.cat


Arriba el cinquè Aplec Sardanista Maria Sabatera de Palafolls - Ajuntament de Palafolls\n18/12/2018 | 20:03 h\nArriba el cinquè Aplec Sardanista Maria Sabatera de Palafolls\nDemà a les 20h començarà la trobada sardanista de la nostra localitat. L’aplec, que enguany arriba a la 5a edició, va néixer de la voluntat de la Cobla de Palafolls per tenir una trobada pròpia i de la necessitat de reconèixer la tasca que durant prop de 3 dècades ha realitzat la Maria Fenoll, coneguda com a Maria Sabatera, per a promocionar i donar a conèixer la sardana al nostre poble.\nDurant prop de 3 dècades, i encara avui, la Maria Sabatera presenta el programa de ràdio “El despertar de Palafolls” a Ràdio Palafolls (diumenges de 9.00h a 12.00h), des d’on d’una manera desenfadada, humana i propera acosta la sardana a la nombrosa audiència.\nPer la seva banda, la Cobla Palafolls ja és una de les cobles joves més consolidada de Catalunya. Tant és així que aquest dissabte, en el marc de l’Aplec de la Maria Sabatera de Palafolls, presentaran el seu primer disc on s’hi recullen 11 sardanes i 1 contrapàs.\nA banda de la Cobla Palafolls hi haurà 2 cobles convidades a l’Aplec de demà. Seran la Cobla Ciutat de Granollers i la Flama de Farners.\nEn total es tocaran 25 sardanes, entre elles La Maria de Palafolls, la sardana que el mestre Joaquim Soms va composar per a la Maria Sabatera.\nEls qui vinguin a l’Aplec, a més, podran sopar al Fòrum Palatiolo a preus populars.


Xesco Arechavala: La Vaga General i el paper dels sindicats al S.XXI\nPublicat per XescoArechavala a 11:06 p. m.\nEs una pena que la gent només miri pels seus pròpis interessos. Aquesta cultura del individualisme és (i en aquest cas ben cert) un invent dels americans per dividir la gent amb poc poder.\nSi ens paressim a pensar per un moment en el que realment ens importa i ens fa feliços ens adonariem que és en gran part la nostra relació amb els demés: els amics, la família. Pensar, per tant, en beneficis individuals és una contradicció amb allò que ens importa realment, la nostra comunitat (en el sentit ample de la paraula).\nCrec que els sindicats estan desfassats, com diu el Xesco, perquè només s'ocupen de l'aspecte economic de la nostra relació amb els demés. Potser és hora que comencem a pensar en quin impacte volem que tingui la nostra feina i el nostre model de vida en els qui ens envolten


2017 juny 18\nEts aquí:Casa / 2017 / juny / Arxius per18th\nEl master class de COUNTRY\nAhir dissabte, des de les 19.00 h i fins ben entrades les 9 del vespre, el Grup de Country Aquí Ponent, van fer un màster class de country, totalment gratuïta, al Poliesportiu Municipal dirigit per la professora Rafi Vaca.\nVan ballar un repertori de més de 15 cançons on la professora va recordar alguns dels passos d’algunes les coreografies.\nLa música country (també anomenat country i Western o música campirana) és un gènere desenvolupat principalment als Estats Units i Austràlia. Es caracteritza pel so de les guitarres i una veu (tradicionalment masculina).\nPer ballar el country no es poden oblidar els texans, les camperes i el barret típic dels cowboys.\nEl Grup Aquí Ponent es fa formar fa quatre anys i es troba integrat per 25 membres.\nFelicitem al Grup Aquí Ponent per l’actuació que van fer ahir al Poliesportiu d’Alfarràs!\nFiled Under:Actualitat Tagged With:cultura\nL’església antiga de Sant Pere s’omple amb l’actuació de fi de curs de l’escola municipal de música. Vídeo\nAhir a les 7.30 h de la tarda, i a l’església antiga de Sant Pere, l’escola Municipal de Música va fer l’actuació de final de curs.\nEl grup de la Coral de l’escola van cantar diverses peces musicals, algunes de grups bastants coneguts, com: “obre els ulls” (Els Catarres) O “Verano” (L’Oreja de Vang Gogh).\nEn acabar el grup de la coral, tots els alumnes de l’escola van anar tocant diverses peces amb el piano. Van interpretar algunes peces de Mozart i Schumann, entre d’altres.\nL’actuació d’ahir va estar dirigida pel claustre de professors, Margarida Requena i Karín Garcés.\nActualment, l’Escola Municipal de Música es troba integrada per uns 15 alumnes des dels 3 anys fins als 18.\nFelicitats a tots els músics de l’escola, van fer una actuació magnífica!!!\nA l’acte també hi va assistir l’alcalde d’Alfarràs, Kleber Esteve, i regidors de l’Ajuntament.\nPetit resum en vídeo. Per veure el vídeo, feu clic a sobre de la imatge.\nFotografies i redacció: joana arnó.\nFiled Under:Actualitat, agenda activitats, Cultura Tagged With:cultura


MartinaH: I és lletra d’amor\nPublicat per MartinaH a 13:23\nUnknown 2 de desembre de 2013, a les 13:39\ncruix com ver desig a un pam del cel\nMartinaH 3 de desembre de 2013, a les 8:56\nUn cruixir, espero, suposo... de fregadís de cors en xocar-se.\nHelena Bonals 2 de desembre de 2013, a les 23:30\nM'agrada molt, és diferent de tot.\nMartinaH 3 de desembre de 2013, a les 9:01\nPotser sí que diferent de tot. I si és així, m’agrada i molt...\nXelo IProu 3 de desembre de 2013, a les 3:44\nescriurà! bell, molt bell\nMartinaH 3 de desembre de 2013, a les 9:06\n"Bell" és molt, molt més del que pretenia... M'afalagues. Gràcies!\nRosa Maria Galbany i Hom 3 de desembre de 2013, a les 7:57\nBenvolguda Núria, despres d'un mes de gairebé no obrir el facebook, quina grata sorpresa que el primer que em surt a traves d'un amic comú, es el teu escrit.Sempre m'ha agradat com t'expreses i amb la delicadesa que ho fas, però avui t'he de dir que m'has tocat la fibra de ple, dons just acabava d'escriure una nota per una persona que m'estimo molt i que precisament per no haver parlat , escrit i rubricat, això ha dut mal estar. I t'asseguro que quan la paraula Amor, es creua a les nostres vides, vagi destinat a qui vagi, es cert que es millor escriure-ho i rubricar-ho,malgrat que quan ens escriuen o escribim coses boniques, tingui data de caducitat, ja que la Vida que dona en el moment d'oferhir-ho o rebre-ho, es tant sublim com el benestar i bon sabor que deixen les teves paraules d'avui. Enhorabona i gràcies. Disculpa, deu ser el dia.\nMartinaH 4 de desembre de 2013, a les 2:47\nApreciada Rosa Mª,\nEstic molt agraïda per tota la teva extensa explicació.\nSi t’he tocat la fibra, em sento més que complaguda. Tot i que no estic molt segura de que la similitud amb la teva situació concreta hagi estat del tot agradable. Ja se sap que en qüestions de sentiments, es passa d’un extrem a l’altre sense intermedis.\nSigui com sigui, m’has commogut i t’ho agraeixo.\nRosa Maria Galbany i Hom 4 de desembre de 2013, a les 10:42\nEts ùnica!!!....com Tu no ni ha dues. Felicitats!!\ncantireta 3 de desembre de 2013, a les 10:25\nNúria, voldria saber com aconseguir un exemplar del llibre que cites sota cada post. El trobo bellíssim.\nUn petó, nena. Ben sincer.\nMartinaH 4 de desembre de 2013, a les 2:49\ncantireta, veig que tens molt bona vista... Hehe!\nEl cas és que el llibre del que parles, encara s’està cuinant. Un cop estigui ben fornejat -segurament a la primavera- no dubtis en que n’estaràs informada de tot.\nUn altre petó per a tu, i ben fort!\nConsol 3 de desembre de 2013, a les 13:40\nAquest escrit és preciós. Afortunat qui respongui a aquest desig.\nMartinaH 4 de desembre de 2013, a les 2:52\nAfortunada jo, de rebre comentaris com el teu. Te n’adones? Ja s’ha complert el meu desig! ;-)


Jennifer Lawrence, esport, ioga i alimentació equilibrada\nUn dels preparadors físics de l'actriu revela el secret de la seva espectacular silueta\nDissabte, 05/03/2016 | Actualitzat el 24/08/2016 a les 17:23 CEST\nÉs una de les estrelles més admirades de Hollywood, sobretot després d’escollir un suggerent vestit de Dior per assistir a la recent gala dels Oscars, però al darrere de la bellesa de Jennifer Lawrence (Louisville, Kentucky, 15 d’agost de 1990) s’hi amaguen una sèrie d’hàbits saludables i una rutina esportiva que li permeten mantenir la seva espectacular figura. A més a més, encara que no sol fer règim, li agrada el menjar ràpid i tampoc renuncia a algun capritx, s’ha de destacar que intenta mantenir una alimentació sana i equilibrada, tal com ha revelat Dalton Wong, un dels seus preparadors físics, al diari britànic Daily Mail.\n«Està bé disfrutar de les coses precioses de la vida, sempre que també t’asseguris de fer exercici i de menjar fruites i vegetals», ha explicat al mateix rotatiu el fundador del gimnàs londinenc Twenty Two Training, on l’oscaritzada intèrpret (a la millor actriu, el 2013, per La part positiva de les coses) s’ha entrenat en nombroses ocasions. «Dalton m’ha ensenyat a portar una vida deliciosa i saludable», ha explicat en alguna ocasió la protagonista de la saga cinematogràfica de Los juegos del hambre.\nDe la mateixa manera que el cuiner de Gisele Bündchen va descobrir al món la dieta de la model, Wong ha detallat la rutina de Lawrence per preparar el seu paper de la mutant Mística a X-men. «Al matí fèiem exercicis d’intensitat i a la tarda optàvem per coses més relaxants. Corríem, aixecàvem pesos, fèiem ioga, circuits de força per cremar greix a la vegada que acceleràvem el metabolisme...», ha especificat l’encarregat de posar en forma també Amanda Seyfried i Zoë Kravitz, entre altres estrelles.\nEls consells de Wong s’han convertit en una mena de guia a seguir per als fans de l’actriu, encara que s’ha de destacar que curiosament, o precisament per això, aquestes confessions han arribat en plena promoció del seu llibre The feelgood plan.\n«Fèiem exercicis d’alta intensitat al matí, com càrdio, i coses més relaxants a la tarda, com ioga. Alguns dies només la portava a fer-se un massatge», ha explicat l’entrenador sobre com va confeccionar a Lawrence un pla d’exercicis personalitzat. Pel que fa a l’alimentació, Wong ha confirmat que la noia simplement es limita a menjar els aliments que es consideren més apropiats en el moment precís i que, de fet, no es preocupa en excés per la seva dieta ni té prohibits els hidrats de carboni, els greixos o els dolços.\nMOLT BONA RELACIÓ / Lluny de molestar-se per aquestes revelacions, la intèrpret sempre li ha agraït el seu treball i manté una bona relació amb ell. «Quan sóc a Londres, vaig allà a entrenar-me. Després sortim junts a menjar hamburgueses i patates fregides», assegura.\nAra només falta descobrir quina mena de rutina esportiva haurà de seguir Lawrence per donar vida en la gran pantalla a Marita Lorenz, una jove alemanya que amb tan sols 19 anys va mantenir una aventura amb el líder cubà Fidel Castro i va ser reclutada per la CIA per assassinar-lo.


Educació Archives | Pàgina 14 de 14 | Nova Ràdio Lloret\nEls Treballs de Recerca que han tret un 10 al col·legi Immaculada Concepció es presentaran en públic al Teatre\nSón 12 treballs i la presentació es farà demà divendres, a les 10.30 hores, al teatre municipal.\nEls mòduls del nou institut de Lloret s’ubicarà, finalment, al barri del Rieral, davant de la Font de la Kaikuta\nRecordem que l'emplaçament inicial era la zona del Gran Palace, però una sèrie de dificultats tècniques han obligat a buscar una nova ubicació.\nL'edició d'enguany ha comptat amb la participació de 222 alumnes de Lloret.\nEls joves de Lloret ensenyen a la gent gran a fer servir el telèfon mòbil\nEl projecte, que rep el nom de Mobilitza’t, compta amb la participació dels alumnes de 4rt d’ESO del Col·legi Immaculada Concepció.\nTorna l’Estudiant de Ferro, amb la participació de tres centres escolars de Lloret de Mar\nSón unes proves opcionals a les quals s'hi apunten els alumnes. La primera, de córrer, és aquest dimecres.\nEls alumnes de 5è de Primària treballen amb fotografies del concurs Montphoto\nLa finalitat és que aquests nens i nenes, de 10 i 11 anys, s’inspirin amb aquestes fotografies, de gran qualitat i bellesa. N’han de triar una i a partir d’aquesta imatge, fer-ne una anàlisi a fons.\nQuatre alumnes de l’Institut Rocagrossa participen al campus Climàntica, a Aveiro\nEls estudiants són Adrià Borràs, Aina Corts, Àlex Sheng i Marie Tomaszek, que han pogut participar en l’esdeveniment després de realitzar, l’any passat, un treball sobre els microplàstics.\nEl lloretenc Adrián González, de 9 anys, finalista d’un concurs sobre el cicle de l’aigua\nL'alumnes de l'Àngels Alemany ha representat, amb ordinador, el camí de l’aigua des de la natura fins a la llar.\nQuatre cursos del SOM encara tenen places disponibles\nPer apuntar-s’hi, cal omplir la fitxa de preinscripció. Es pot descarregar al web www.lloret.cat, a l’apartat de Promoció Econòmica.