Professors d'idiomes connectats | Consumer\nProfessors d’idiomes connectats\nDiferents plataformes on line permeten als docents elaborar i compartir projectes curriculars per als seus alumnes\nData de publicació: Diumenge, 11 de Juliol de 2010\nSón companys de classe, aprenen junts i intercanvien idees entre ells, però estan a milers de quilòmetres de distància. Internet ha permès que professors d’idiomes de tots els països del món s’associïn i comparteixin projectes i programes educatius entre els seus alumnes. L’objectiu: millorar les competències lingüístiques dels estudiants i fer nous amics.\nMichael i Jaime són dos professors d’idiomes que no s’han vist mai, però tots dos comparteixen un projecte en comú. Gràcies a les noves tecnologies, aquests dos docents han pogut elaborar un programa d’aprenentatge de llengua estrangera on line que permet que els seus alumnes intercanviïn experiències, idees i coneixements per perfeccionar les seves competències lingüístiques en una llengua estrangera.\nCom s’han trobat? És fàcil. Diferents organitzacions internacionals, com la Comissió Europea o el British Council, han creat diferents plataformes en línia que promouen l’agermanament i la col·laboració entre docents de tot el món per promoure l’aprenentatge d’idiomes. Per formar part d’elles tan sols és necessari registrar-se i buscar al col·laborador que més s’adecue a les necessitats idiomàtiques dels alumnes de la classe.\nElanguages és una comunitat internacional de professors on line disponible en 23 idiomes\nElanguages és una comunitat internacional de professors on line disponible en 23 idiomes. La plataforma, desenvolupada i mantinguda pel British Council i el Department for Children, Schools and Families (DCSF), permet conèixer a docents de tot el món i compartir amb ells projectes curriculars i recursos.\nDesprés de registrar-se i ingressar les dades del seu centre educatiu, els professors poden unir-se a algun dels projectes ja en funcionament o crear un de nou i buscar i convidar a col·laboradors per elaborar-ho i compartir. Els projectes estan classificats per edats dels alumnes, perquè sigui més fàcil trobar el més adequat a les necessitats de cadascun. Compten amb 100 Mb d’espai per intercanviar recursos i materials digitals, com a aplicacions o vídeos, entre les aules.\nElanguages estableix vincles d’unió entre escoles estrangeres i aporta una dimensió internacional a l’activitat docent en classe. A més de motivar l’aprenentatge dels alumnes amb un treball col·laboratiu, ajuda també a desenvolupar les seves aptituds amb les TIC.\nRafi.ki compta amb una base amb més de 30 projectes educatius en diferents àrees curriculars\nMés de 2.350 escoles de primària i secundària de 120 països estan connectades entre si gràcies a Rafi.ki. Amb la col·laboració també del DCSF, aquest programa compta amb una base amb més de 30 projectes educatius en diferents àrees curriculars, que inclouen lliçons per impartir en classe i recursos interactius. En cada projecte poden participar escoles de tot el món que es comuniquen entre si i intercanvien idees.\nAquesta plataforma funciona com una comunitat global similar a Facebook, però està dissenyada només per a estudiants i professors. Permet el contacte directe entre els integrants per diferents mitjans, videoconferència, mail o xat, i compta amb totes les mesures necessàries per preservar la seguretat dels alumnes durant la navegació per les seves pàgines.\nLa plataforma Global Gateway té registrats en l’actualitat més de 20.000 col·legis de tot el món\nLa plataforma Global Gateway té registrats en l’actualitat més de 20.000 col·legis de tot el món. Les escoles tan sols han d’aportar les seves dades de forma gratuïta en aquesta comunitat virtual per començar a formar part d’ella. Una vegada que s’és membre, l’usuari pot buscar en l’àmplia base de dades el “soci” o col·laborador que més s’ajusti a les necessitats de la seva aula o integrés en alguns dels projectes en marxa.\nGlobal Gateway inclou també a la seva xarxa projectes de col·laboració d’altres programes d’agermanament internacionals com eTwinning, Comennius o Connecting Classrooms, entre uns altres.


Ah, la ciutat de la Neva! Com és preciós\nCaminant pels carrers de nova York és un tractament en qualsevol moment de l’any. La caminada serà especialment bo si autòctones i persones properes. Podeu compartir notícies i noves experiències, respirar l’aire del mar i veure els monuments i estructures arquitectòniques. Què més es necessita per a la felicitat?\nPer desgràcia, en el nostre temps moderns, no tothom té una vida de parella amb qui es pot de manera segura a peu al voltant de la ciutat. Moltes persones experimenten temporal aïllament a la comunicació i per qualsevol raó. En els humans moderns hi ha un problema per a satisfer els altres»al carrer».\nActualment a nosaltres mitjançant els diferents mitjans de comunicació i connexió amb els altres. Aquestes eines permeten a l’intercanvi de missatges a l’instant, allà on érem. Fins i tot podeu veure els uns als altres, comunicant-se amb l’ajuda de certs programes a Internet. En comptes de serveis de Cites, que es van dur a terme pels diferents de la TARDA, va arribar a la moderna, els llocs de Cites.\nLloc de cites en la ciutat de nova York ofereix als joves de xat de vídeo usuaris i les persones grans, per trobar-se mútuament en la immensa mar de diferents personalitats i interessos. El lloc web per a relació seriosa us permet seleccionar l’interès de la gent de la corresponent edat, Aficions. L’objectiu de Cites poden ser diferents i cal especificar que no entren a la gent per mal camí. En un lloc de Cites per trobar amics a passar temps junts amb els mateixos interessos.\nPer exemple, anar a clubs esportius o classes de dansa\nAquí pots trobar una ànima bessona.\nVídeo xat de Cites en línia del lloc web per a totes les persones inscrites són sempre una gran oportunitat. El lloc web és atractiu disseny, fàcil i còmode d’utilitzar. La disponibilitat de diversos serveis, com ara cerca companys de viatge, de viatge i de servei»On anar?»de gran ajuda i crear les condicions per a la cerca ràpida de persones que siguin necessàries. Si vostè no vol anar sol en un viatge de negocis o de vacances, introdueixi les seves dades en la sol·licitud, i respondre a moltes persones. Sense aquest servei, vostè no serà capaç de trobar un company de viatge en una ciutat tan gran.\n«On anar?»una gran oportunitat per fer una cita amb qualsevol persona o fins i tot una empresa en qualsevol lloc de nova York. Fins i tot es pot planificar una visita guiada per Peterhof o Pavlovsk, on hi ha bells palaus dels reis, fonts, escultures i altres obres d’art.\nA més a més, hi ha molt bella natura\nVostè tindrà un gran temps, i tot gràcies a lloc de Cites en nova York que us ajuda a trobar els amics\n← Viure de Cites en línia\nNo Lliure, sense límit d'aguts, sense necessitat de registre i Sense publicitat aguda, xat →


Corbera amplia el servei nutricional per a menors durant l'estiu - Vista impresión\nPOBLACIONES » Corbera » Corbera amplia el servei nutricional per a menors durant l'estiu\nCorbera amplia el servei nutricional per a menors durant l'estiu\n• 19 menors de Corbera són els beneficiaris perceptors que rebran l’ajuda de menjador durant 66 dies (el màxim sol•licitable)\nA partir de l’1 de juliol, l’Ajuntament de Corbera oferirà menús escolars d’estiu a menors residents al municipi escolaritzats en segon cicle d’educació infantil, educació primària o secundària obligatòria. Servei que posa en funcionament l’Àrea de Benestar Social de l’Ajuntament de Corbera apostant enguany per la seua ampliació fins al mes de setembre i acollint-se, en la línia de l’any passat, al Programa Provincial d’Assistència Nutricional per a menors escolaritzats de 3 a 16 anys en 2015, de la Diputació de València, dirigit als ajuntaments valencians de menys de 20.000 habitants.\n19 menors de Corbera són els beneficiaris perceptors que rebran l’ajuda de menjador durant 66 dies (el màxim sol•licitable). Infants que durant 23 dies en juliol, 21 en agost i 22 en setembre tindran garantida l’alimentació bàsica d’acord amb la seua edat, gestionada des del servei de menjar a casa, de dilluns a divendres excepte festius.\nEl pressupost global del servei nutricional és de 5.454,90€. L’aportació total de l’Ajuntament de Corbera ascendeix a 438,90€ i la de l’entitat provincial a 5.016€.\nAjudes concedides des del Departament de Serveis Socials del consistori corberà atenent als requisits exigits d’acord a les necessitats de les famílies amb circumstàncies socioeconòmiques que comporten risc de carència o dèficit alimentari.


LA IMPORTÀNCIA D’ANALITZAR LES DROGUES - Associació ALBA Terrassa\nLA IMPORTÀNCIA D’ANALITZAR LES DROGUES\nLes drogues que s’obtenen en el mercat negre poden presentar adulteració en la seva composició. És a dir, que afegeixen altres substàncies per obtenir més quantitat i així obtenir més benefici econòmic a qui la ven.\nNormalment les substàncies s’adulteren amb altres substàncies que costen pocs diners i que no ocasionen danys a les persones. Però en algunes ocasions s’han trobat substàncies més perilloses, que el que feien era potenciar l’efecte d’aquelles substàncies adulterades, provocant efectes no desitjats o adversos i fins i tot alguna sobredosi. En alguns casos ni tan sols hi havia la substància que havien comprat.\nDe cara a reduir els efectes no desitjats és important analitzar el que comprem, per saber què és el que consumirem i que ens assessorin de quina és la millor manera de prendre’ns-ho; per així evitar augmentar els riscos de sobredosis o els “mals viatges”.\nA continuació us deixem uns enllaços per a poder ampliar la informació:\nFACTORS DE PROTECCIÓ DAVANT LES DROGUES\nDIA EUROPEU PER A LA PREVENCIÓ DEL RISC CARDIOVASCULAR\nLAS ADICCIONES A LAS REDES SOCIALES


La Verema by gueste5049e 27662 views\nElena Planelles Redondo at Ensenyament. Generalitat de Catalunya.\n1. LA VINYA\n2. LA VINYA\n3. LA VINYAEL CEP:\n4. LA VINYAL’ELABORACIÓ DEL VI\n5. LA VINYAVEREMAR:La verema és la recol·lecció o collita del raïm per laproducció del vi.Existeixen dos mètodes de verema;Manual: es fa a mà.Mecànica: amb màquines.\n6. LA VINYAMANUAL\n7. LA VINYAMECÀNICA\n8. LA VINYADESRAPAR:Una vegada feta la verema, el raïm es fa passar per unamàquina que en separa la rapa dels grans.\n9. LA VINYAESPRÉMER O XAFAR:Es fa passar els grans del raïm entre uns corrons de cautxúque els trenquen suaument.\n10. LA VINYAPREMSAR:Per extreure tot el suc del raïm s’utilitza una premsa.\n11. LA VINYAPREMSES DE VI:\n12. LA VINYAPREMSES DE VI:\n13. LA VINYA\n14. LA VINYACLARIFICAR:El vi s’ha de deixar en un dipòsit durant un temps per talque decanti i el pòsit quedi al fons.Per últim a través de diferents tipus de filtres es deixa el vitotalment net d’impureses.\n15. LA VINYAENVELLIR:L’envelliment del vi el podem fer en bótes de roure itambé en ampolles de vidre.Segons el tipus de vi, l’envelliment durarà més o menystemps.\n16. LA VINYALA FIL.LOXERA:La fil·loxera és un insecte de color groguenc.Té dun fibló-trompa que xucla la saba de les arrels delsceps fins a arribar a assecar-los i matar la planta.\n17. Joan Manel Navarro Cano - Escola Renaixença - 2012


El torrefortí «caçador» del blanqueig de capitals a Europa | El blog de l'Ajuntament de Tarragona\nEduardo Pereiras Navas (Tarragona, 1994) treballa en el Departament de Prevenció de Blanqueig de Capitals de Saxo Bank a la seu de Praga, ciutat on resideix des de fa cinc anys\nVa estudiar primària a la Salle Torreforta, el batxillerat a l’IES Campclar i, amb 18 anys acabats de fer, va desplaçar-se a Madrid. Va cursar Enginyeria de Camins, grau universitari que el va dur a fer l’Erasmus a Praga, «una ciutat on mai m’hauria imaginat viure». Cinc anys després d’arribar a la República Txeca, la vida d’Eduardo Pereiras ha fet un gir de 180 graus: ara forma part del Departament de Prevenció de Blanqueig de Capitals de l’entitat bancària Saxo Bank. «La que patrocinava a Alberto Contador, el ciclista!», bromeja el jove tarragoní.\nPereiras s’encarrega d’investigar els clients amb grans quantitats de diners a Saxo Bank. «He caçat algun peix gros», assegura, però denega respondre més preguntes sobre aquest fet per qüestions de confidencialitat. «No som l’FBI, no comptem amb eines d’investigació sofisticades ni grans recursos, però vetllem en la mesura del que podem perquè ningú no renti diners a través de Saxo Bank», recalca. En el seu punt de mira es troben corporacions sospitoses d’enviar grans quantitats de diners des de paradisos fiscals com les Seychelles o Panamà.\nLa tasca de Pereiras se centra en monitorar els moviments de grans empreses, investigar qui realitza les transaccions i «reportar als meus superiors totes aquelles accions que són sospitoses d’haver comès irregularitats». «No és molt habitual trobar corruptes financers, però sí que m’he trobat amb persones que no sabien o no volien declarar d’on sortien els seus diners», detalla el tarragoní.\nEduardo Pereiras somriu durant una passejada per Praga, ciutat on viu des de fa cinc anys.\nAbans d’entrar a formar part de Saxo Bank, Pereiras va treballar al Departament de Frau d’Amazon. Era la primera vegada que s’endinsava al món de les finances. «A Praga vaig adonar-me que no volia continuar amb la carrera professional d’enginyer civil», explica. Per aquest motiu, quan va finalitzar els estudis d’aquesta àrea, Pereiras va iniciar un màster d’Administració d’Empreses i Finances. Aquests estudis, sumats a l’experiència que va aconseguir amb el gegant de les vendes per Internet, van permetre al jove entrar a la plantilla de l’entitat bancària danesa.\n«És impressionant les voltes que dóna la vida i les possibilitats que t’ha ofert l’estranger, oi?». «Sí, jo tenia clar que havia de marxar de Torreforta, perquè quedar-se al barri limita moltíssim», respon convençut. A Praga s’hi va quedar per amor, però també perquè «l’any 2017, quan acabava el meu Erasmus i havia de tornar a Madrid, vaig detectar moltes més possibilitats de feina que les que podia tenir a Espanya», recorda Pereiras. Cinc anys després de sortir del país, el jove no s’imagina tornar a curt termini. «Potser en cinc o deu anys sí, quan la meva carrera professional estigui més consolidada», preveu.\nMentrestant, visita família i amics quatre o cinc vegades l’any. «Tornar al barri sempre és agraït. A vegades, em trobo amb excompanys de l’escola o l’institut que es queden molt sobtats quan els explico què faig i on visc», diu Pereiras. El «caçador» del blanqueig de capitals té clar que va prendre la millor decisió de la seva vida marxant a la República Txeca. Tot i això, conserva, orgullós, la seva identitat de tarragoní i torrefortí. Qui sap si, en un futur, Eduardo Pereiras Navas podrà tornar a la seva ciutat per seguir perseguint els delictes financers a gran escala.\n7 gener 2021 Ezequiel Rodríguez: l’esperança de les energies renovables des de Singapur\n4 novembre 2020 Daniel Pablos Alfonso, el físic tarragoní que investiga el quart estat de la matèria a Noruega\n8 octubre 2020 Álvaro Díez: “Les restriccions per la pandèmia, al Regne Unit, han estat menors”


Línies de finançament sense interès per als afectats pel temporal - Diari de Girona\nLínies de finançament sense interès per als afectats pel temporal\nacn 25.10.2019 | 00:21\nLínies de finançament sense interès per als afectats pel temporal Diari de Girona\nEl BBVA posa en marxa línies de finançament al 0% d'interès per a les famílies afectades pel temporal. L'entitat bancària va anunciar ahir dijous una sèrie de línies de finançament «solidari» amb les famílies i empreses afectades pel temporal a Catalunya, amb l'opció d'aconseguir préstecs sense comissió d'obertura ni cancel·lació.\nLes línies de finançament que va anunciar el BBVA tenen doble vessant. Se'n podran beneficiar tant particulars com empreses. En el cas dels particulars, les famílies podran demanar entre 1.500 i 6.000 euros, a un tipus d'interès fix del 0%, van informar, ahir, fonts de l'entitat bancària. D'altra banda, el termini de devolució estarà comprès entre els 12 i els 60 mesos, i una carència de capital d'un màxim de sis mesos.\nPer a les empreses, l'entitat ofereix una línia de finançament "en condicions preferents", sense comissions d'obertura ni cancel·lació per ajudar-los a tornar a l'activitat «en el menor temps possible».\nSón moltes les famílies i les empreses pel temporal que va tenir lloc aquest dimecres, i amb aquestes línies de finançament, el BBVA vol contribuir de forma solidària al fet que aquests particulars i empreses puguin començar de nou.


CARRO DE DEIXALLES: 2 - ESCORRIALLES - DEIXALLES\n2 - ESCORRIALLES - DEIXALLES\n11.- El gran descobriment de la Humanitat és que l 'home és ignorant. Ara, falta el reconèixer-ho.\n12.- Indubtablement que el diner pot dur-te la felicitat. També el diner pot arraconar-te cap a la infelicitat. Posem que potser el bon o mal us que en fem d’aquest diner. Crec que és el més possible i verosìmil.\n13.- El cu-cut canta sempre el mateix versicle. Si en la veu o el so pensem que pot demanar quelcom, com que continua cantant´, deu ser que el desig no es compleix. Un nadó plora i quan té el xumet i millor el mugronet a boca calla. És això? No sabem que és que vol el cu-cut, segurament que al no satisfer-se canta i no calla ... demanant cireres?\n14.- Volia aprimar-se. Va dir-se. Em tallaré el cabell.- Total cent grams a molt estirar.- Rebel i queixós va tornar a créixer. Va dir-se, com si no hagués fet res. I és que aprimar-se és aprimar-se no és qüestió de cabell, és que no entri per la boca el que ocupa estomac i budell i contenta de moltes insatisfaccions.\n15.- No feien cas de fra (monjo) CAS, un pare que es presenta de tant en tant. La Victòria, una noia esplèndida, és la que no solament de tant en tant si no bastant sovint se’ns gira d’esquena i ens ensenya la part innoble.\n16.- Un dels problemes que poden tenir els bisbes és haver de canonitzar Shan Gai.\n17.- La felicitat és una sensació tant subtil que de vegades no ens en adonem de la seva senzillesa, i la busquem coratjosament, amb passió com si anéssim a conquerir la muntanya més alta del mon i la tenim a un cop de reble. Sols ens falta una mica d’humilitat i humanitat per que sens demostri\n18.- Cal que aprofitem les hores. Quan s’ha escolat, no torna.\n19.- Obrim el balcó de la nostra ment que hi entri aire fresc, renovat. Les coses perennement tancades fan olor de romàtic.\n20.- Les festes serveixen per alegrar. També per gastar. També per cansar-nos i constatar després que en ves de repòs hem esgotat les piles. Es com les vacances, que quan retornem al ritme del treball hem de fer nou rodatge, si no quelcom descans per descansar-nos del repós que em fet. Un treball diferent que també esgota i cansa.\nPublicat per rebaixes a 15:38\nEtiquetes de comentaris: DEIXALLES - ESCORRIALLES\n8 -- DEIXALLES - ESCORRIALLES\n7 - PER QUÈ ? 2\n6 -- DEIXALLES ESCORIALLES ( 4)\n3 -- ESCORRIALLES - DEIXALLES.\n1 --HAIKÚS -1.\n1 --P E R Q U È ?


Blog del Màrius Domingo, Ca la Gallineta: El barranc.\nSi parlem de barrancs al Baix Camp, segur que tothom pensa amb els Avencs de la Febró. Un lloc fantàstic per a fer barranquisme, amb aigua. Però a Vandellòs també n'hi ha, es pot fer barranquisme, en sec, però barranquisme: aquest és el del riu Llastres, a Masboquera. Un indret màgic.\nEtiquetes de comentaris: Baix Camp, Barranquisme, Sortides


Dietista Nutricionista ONLINE. Mercè Carbonell CAT0371\nPublicat per mercecarbonell.dn a 1:32 Cap comentari:\nPares atenció al que menges quan menges?\nEts dels que esmorza consultant el móbil o mirant la televisió?\nSi durant els àpats, pares atenció al gust del aliments, a la porció que consumeixes, mastegues cada mos unes quantes vegades, deixes els coberts al costat entre un mos i l'altre, no només menjaràs més a poc a poc i digeriràs millor els aliments, sinò que també notaràs abans la sensació de sacietat. A més a més faràs més conscient la teva alimentació i evitaràs menjar més quantitat de la que et tocava.\nFes de cada àpat un ritual per gaudir del moment:\n1er) Cuina o prepara l'àpat\n2n) Para taula amb gust i perquè t'ho mereixes\n3er) Seu tranquil.lament i escolta com l'estòmac comença a segregar suc gàstric i se't fa la boca aigua\n4rt) Fes el primer glop i/o menja el primer mos i mastega i palateja notant la textura i sabors.\n5e) Respira entre mos i mos i deixa els coberts a taula.\n6e) Continua menjant i si quedes tip abans d'acabar el plat servit, no fa falta acabar-te'l\nPràctica aquest ritual començant en dies tranquils i ves-ho provant fins que es converteixi en un costum o hàbit.\nValdrà la pena perquè regularàs el teu llindar de la gana, pairàs millor i gaudiràs del menjar sense devorar-lo.\nPublicat per mercecarbonell.dn a 2:41 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Mindfullness eating\nMagdalenes de poma i formatge\n170g de farina integral\n1 cullerada mida cafe de llevat en pols\n50g d'oli oliva\nUn pessic de pebre mòlt\n150g de formatge\nPoseu les pomes pelades, sense cor i tallades a daus en un recipient al microones perquè es coguin durant 5 minuts.\nEn un bol, barregeu els ous, la farina, l'oli, el llevat, la sal i el pebre.\nAfegeiu la poma cuina i el formatge da daus.\nOmpliu els motlles de magdalenes prèviament untades amb mantega i enforneu durant 25 minuts aproximadament.\nQuan les traieu del forn, deixeu-les refredar abans de desmotllar.\nPublicat per mercecarbonell.dn a 1:43 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Esmorzars i berenars\n50g d'ametlles pelades\n100g de dàtils estovats prèviament amb aigua\n150g de cacau pur\n75g d'oli d'oliva verge extra\nTritureu les ametlles i els dàtils amb l'ajuda d'una picadora, després afegiu el cacau en pols, la llet i l'oli i ho barregeu fins que quedi una massa homogènia.\nPodeu guardar-ho en un recipient tancat a la nevera i consumir en una setmana.\nEs pot untar pa, farcir masses de pasta de full, etc\nPublicat per mercecarbonell.dn a 7:21 Cap comentari:\n2 cullerades soperes de crema de cacauet sense sucre\n75g de flocs de civada\n75 g de flocs de blat de moro o espelta inflada\n3 cullerades de cacau pur o trossets de xocolata negra\n80g de mantega o oli de coco o oli d'oliva\n6 dàtils sense os prèviament estovats i triturats\nFoneu la mantega o barregeu l'oli amb , afegiu la crema de cacauet i la pasta de dàtils.\nIncorporeu els flocs de civada, l'espelta inflada o els flocs de blat de moro i el cacau pur i ho barregeu.\nOmpliu un motlle de silicona per a barretes o una safata rectangular i aboqueu-hi tota la massa.\nFeu pressió amb ajuda un paper de forn per tal que quedi la massa ben compacta.\nPoseu-ho a la nevera 2 hores i després talleu a porcions rectangulars i les podeu guardar en un recipient hermètic a la nevera o les podeu embolicar individualment amb paper de forn o silpat i les guardeu al congelador.\nPublicat per mercecarbonell.dn a 22:35 Cap comentari:\n250g de llenties pardines crues\n30g d'oli d'oliva\n50g de pastanaga\n50g de carbassó\n40g d'arròs cru\n900g d'aigua o caldo vegetal\n1) Poseu les llenties en un bol i les cobriu d'aigua durant 2 hores\n2) Poseu l'oli en una paella i sofregiu les verdures a trossets petits fins que estiguin dorades\n3) En una olla poseu el sofregit junt amb el caldo, les llenties escorregudes, l'arròs, la sal i el pebre vermell i ho deixeu coure 30 minuts\n4) Serviu de seguida a cada plat amb una guarnició d'ou dur ratllat\nPublicat per mercecarbonell.dn a 3:26 Cap comentari:\nUn pot de cigrons cuits grans\n3 cullerades soperes de farina de corró\nTalla les verdures a trossos ben petits i salteja-les en una paella amb oli d'oliva i posa-hi un posin de sal.\nXafa amb una forquilla o tritura una mica els cigrons.\nBarreja les verdures cuites i els cigrons i ves afegint farina de cigró i pa ratllat er tal de trobar una textura manejable. Afegeix una mica de cep en pols.\nAmb ajuda d'un "aro" d'emplatar forma les hamburgueses. Les passes per la planxa o paella per tal de sellar-les i ja estan llestes per consumir.\nPublicat per mercecarbonell.dn a 6:07 Cap comentari:\nDietista Nutricionista ONLINE. Mercè Carbonell CAT...


▷ MNAC Barcelona - Museu Nacional Art Catalunya - Entrades Online | irBarcelona\nActualització 04 febr. 2022\nUn dels museus més importants de Barcelona és el Museu Nacional d’Art de Catalunya les sigles del qual són MNAC. Com el seu nom indica està dedicat a la mostra i projecció de l’art català, malgrat també s’hi poden observar algunes obres d’art d’artistes no catalans. El museu es va inaugurà l’any 1990 desprès que la llei coneguda amb el nom de Llei dels museus catalans instes a la unió de les obres de l’antic Museu d’art de Catalunya i del Museu d’Art Modern. Com a seu del nou museu que naixia es va pensar en possibles seus, optant finalment pel Palau Nacional de Montjuïc, situat als peus de la muntanya del mateix nom, un edifici projectat amb motiu de l’Exposició Internacional de 1929 i que de per si ja mereix una visita.\nLa col·lecció del MNAC\nEn les seves col·leccions permanents el Museu Nacional d’Art de Catalunya exposa diferents mostres d’art (escultura, pintura, dibuixos, cartells, arts de l’objecte, gravats, una àmplia col·lecció numismàtica i una altra fotogràfica) que van des del romànic fins a mitjans del segle XX. A més a més d’aquestes col·leccions permanents és habitual que s’exhibeixin algunes exposicions temporals, sempre relacionades amb l’art a Catalunya.\nEntrades per visitar el MNAC\nEntrades visita MNAC\nAccés al MNAC amb el passaport ArticketBCN\nComprant el passaport ArticketBCN és possible, a més de visitar el MNAC, fer el mateix amb altres 5 grans museus i fundacions d’art de Barcelona; el Museu Picasso, la Fundació Joan Miró, la Fundació Antoni Tàpies i el MACBA. El passaport ArticketBCN també permet accedir als museus i fundacions amb accés prioritari, és a dir, sense haver de fer la cua d’accés.\nEstalvia diners i evita la cuava en diversos museus d’art\nQuè inclou el passaport ArticketBCN?\nAccés al CCCB\nAccés al Museu Picasso\nAccés al MNAC\nAccés al MACBA\nAccés a la Fundació Miró\nAccés a la Fundació Antoni Tàpies\n*Desompte del 45%\n* Respecte al cost total de les entrades individuals\nLa col·lecció d’art romànic del MNAC està considerada, sinó la més important del món, si una de les més completes i rellevants. En ella hi trobareu pintures, murals, talles de fusta i escultures dels segles XI, XII i XIII, pertanyents en la majoria dels casos a les esglésies romàniques del Pirineu Català.\nEl gòtic, també de gran importància i rellevància en el MNAC compta amb obres pictòriques, escultures en pedra i metall preciós dels segles XIV, XV i XVI dels quals alguns dels artistes més importants són Jaume Cascalls, Pere Sanglada, Bernat Martorell o Jaume Huguet.\nRenaixament i Barroc\nGran part de les obres pertanyents al Renaixement i al Barroc que s’exposen en el Museu Nacional d’Art de Catalunya pertanyen a col·leccions privades, com en el cas de la col·lecció Thyssen-Bornemisza i la del Cambó.\nAmb obres que van des de principis del segle XIX fins quasi la meitat del segle XX podreu veure exposades obres d’alguns dels artistes més importants d’aquella època com Fortuny, Gaudí, Casas, Rossinyol i Picasso.\nUn total aproximat de 135.000 peces numismàtiques que van des del segle VI aC. fins a l’actualitat faran les delícies dels aficionats a aquesta ciència, que a Catalunya, i concretament a Barcelona, compta amb una gran quantitat de col·leccionistes.\nDibuixos, gravats i cartells\nEn l’espai del MNAC dedicat als dibuixos, cartells i gravats podrem observar obres d’artistes de la importància de Ramon Casas o Marià Fortuny.\nSi haguéssim de definir amb algun adjectiu la col·lecció fotogràfica del Museu Nacional d’Art de Catalunya, segurament l’adjectiu emprat seria excel·lent. Amb exemplars de l’inici de la fotografia i de diferents estils com el neorealisme i el fotoperiodisme fins a fotografies contemporànies de gran impacte.\nLes vistes des de les terrasses\nA més de les seves magnífiques obres d’art, el MNAC ofereix l’atractiu de gaudir d’unes increïbles vistes de Barcelona des de dalt de les seves terrasses. Des d’allà es pot observar de molt a prop diversos llocs destacats de la muntanya de Montjuïc i de l’avinguda de la Reina Maria Cristina així com d’altres edificis una mica més llunyans que són molt característics de l’skyline de la ciutat.\nEl preu de la visita al museu és quelcom elevat, però dóna dret a dues visites a la col·lecció permanent del museu durant un mes des de la data de compra de l’entrada. També existeixen descomptes del 30% per a grups d’estudiants i aturats. A més a més cal destacar que la visita és gratuïta tots els dissabtes a partir de les 15:00h i el primer diumenge de cada mes (els diumenges el museu només obre pel matí), l’11 i el 24 de setembre i pels menors de 16 i els majors de 65 anys així com per a professors acreditats i grups escolars. Per informar-se sobre qualsevol altre descompte o benefici a l’hora de comprar les entrades us recomanem preguntar a la taquilla del museu.\nPalau Nacional (Parque de Montjuïc), Barcelona.\nDes de l’1 d’octubre fins al 30 d’abril (horari d’hivern): de dimarts a dissabte de 10:00h a 18:00h i els diumenges i festius de 10:00h a 15:00h.\nDes de l’1 de maig fins al 30 de setembre (horari d’estiu): de dimarts a dissabte de 10:00h a 20:00h i els diumenges i festius de 10:00h a 15:00h.\nTancat: tots els dilluns (excepte els festius), l’1 de gener, l’1 de maig i el 25 de desembre.\nAdults: 12€ (vàlida per a dos dies)\nDescomptes: eestudiants, aturats, grups i famílies nombroses.\nGratis: menors de 16 i majors de 65 anys. Dissabtes a partir de les 15:00h. Primer diumenge de cada mes, els dies 11 i 24 de setembre, el Dia Internacional dels Museus (18 de maig) i per les Festes de Santa Eulàlia (12 de febrer).\nNomés a les terrasses: 2€.\nMetro: Plaça Espanya (línies 1 i 3).\nAutobusos: línies 9, 13, 27, 37, 50, 55, 65, 79, 109, 150, 165, D20, H12, V7 i autobús turístic.\nA peu: podreu arribar a peu si esteu en el barri del Poble Sec.\nMuseu Olímpic i de l’Esport de Barcelona


Directori Cia. Pea Green Boat Gnoma\nLa gnoma Gwendolyn i la seva amiga Matilda l’ocell, han construït una casa per viure juntes. N’estan molt il·lusionades però poc a poc s’adonen que la convivència no és tan senzilla. A la Gwendolyn li agrada fer les coses d’una manera i a la Matilda d’una altra. Conviure no resulta tan divertit com imaginaven. Un dia, la Gwendolyn rep una invitació per anar a celebrar l’aniversari de la seva germana. Ha de deixar casa seva per uns dies, travessar el bosc… Pot passar de tot.


El turisme ha estat darrerament un tema que els mitjans de comunicació s’ocupen amb escreix, a més del monotema del procés independentista. Espanya s’aproparà als 80 milions de turistes el 2017, creixent un 11% sobre 2016. Catalunya rep gairebé un 20%. L’any 2015, la indústria turística representava un 11,1% del PIB i un 12% de l’ocupació. Avui aquest sector té 2,8 milions de treballadors. I la seva aportació al creixement econòmic és d’1/3 del total. Sens dubte, és una indústria motor de l’economia espanyola. El creixement de la productivitat espanyola va ser negatiu entre el 2000 i el 2014 i el seu repunt està per sota de l’1% anual. Aquesta situació està relacionada directament amb la predominança de sectors de baixa productivitat com són el turisme i la construcció. El sociòleg Manuel Castells escrivia que “cuanto más empleo se crea en el turismo en condiciones de temporalidad y precariedad, más se agrava la crisis del Estado de benestar”. El treball turístic té qualitat dolenta? També ha permès a molta gent capacitar-se i créixer professionalment. El turisme està regulat, però el que està cada vegada sobre la taula és que el turisme actual és insostenible i destructiu, no tan sols socialment sinó també econòmicament.\nEs parla sobretot del turismefòbia, que és una expressió que ja resulta molt lletja per si mateixa. Realment existeix una aversió apassionada, angoixosa i obsessiva, generalment de caràcter patològic vers el turisme. Les manifestacions de turismefòbia no van contra el turisme, sinó contra els abusos del turisme, perquè aquest, com qualsevol activitat humana, té despeses, i negar-bo és negar l’evidència. També hi ha beneficis. Les autoritats han de mobilitzar-se en dues direccions, ambdues necessàries: 1.Repressiva, que va contra els turistes que abusen dels seus veïns i 2. Replantejar el model turístic perquè cregui prosperitat i sigui distribuïda de manera decent. Hi ha qui creu que ara com ara, el turisme sols beneficia als propietaris de les finques i tot el món devia entendre que això no és ni acceptable ni sostenible.\nA Tarragona no existeix turismefòbia. Hi ha qui parla del turisme fòbia contra/versus turisme filia, és a dir, una simpatia apassionada pel turisme. L’augment de visitants a les grans urbs s’ha convertit en un fenomen global. Diversos estudis recents proposen consensuar fórmules que limitin la massificació de les ciutats. Existeixen en realitat persones turismofòbiques. Segurament es tracta de crear un equilibri entre la necessitat i les molèsties que genera el turisme en tots els seus vessants. El turisme s’ha de governar. Un bon nombre de grans ciutats amb turisme mundial han vist com el seu paisatge humà i urbà creix es transformava al mateix ritme que creixia l’arribada de turistes. Al Camp de Tarragona encara no estem com a París, Berlín, Londres, Nova York, Amsterdam i Barcelona que veuen com cada any la pressió turística creix, i com creixen també els impactes sobre els barris i la població resident. Hi ha qui pensa i creu que el turista és un criminal i no és cert: limitar-se a criminalitzar i atacar el turisme reflecteix poca intel·ligència i menyspreu per l’interès general. Tenim un futur esplèndid si sabem administrar-lo correctament, ja que tenim dues coses fonamentals: una història molt diversa, amb tot el seu patrimoni cultural i arquitectònic de primer nivell i un clima tot l’any molt benigne. El dret de viure al costat del mar és un privilegi i en la planificació urbanística s’han d’aplicar criteris d’igualtat i justícia social. El turisme no es pot construir en contra de la ciutadania i fer-ho d’aquesta manera està condemnat directament al fracàs. Sense sostenibilitat cultural i social no es pot entendre avui el turisme. La sostenibilitat ecològica i ambiental dóna lloc a una bona salut pública i aquesta, a la vegada, dóna lloc a més viatges.\nUn estudi del The Shoping & Quality Tourism Institute, recomana la captació de turistes d’alt poder adquisitiu de la Xina, Estats Units, Argentina, Rússia, Colòmbia, Mèxic, Aràbia Saudí, Emirats Àrabs o Kuwait, en lloc de centrar-se solament en el turisme de baix cost europeu. Captar sols un 5% de turisme xinès, per exemple, aportaria 5.800 milions més d’euros anuals. Això, a més de més ingressos significaria l’aportació d’una sèrie d’efectes indirectes com: 1. Increment de la professionalitat en els serveis i la formació; 2. La generació de llocs de treball estables i ben remunerats; 3. La desestacionalització; 4. La sostenibilitat més gran de l’activitat turística i 5. Major font de desenvolupament econòmic i social, entre altres.\nPer acabar, un relat. Imaginat que acabes d’arribar al Camp de Tarragona i veus un paisatge increïble, insòlit. Veus les xemeneies de les fàbriques al costat de les estructures metàl·liques del Dragon Khan, l’arena de la platja de La Pineda a tocar el pantalà petrolífer. I què penses? Com ha estat possible? Els urbanistes i els polítics han dissenyat quelcom irracional. Han estat boixos? Nosaltres, els nascuts aquí ho hem vist créixer tot a la vegada i ho tenim assumit. I el futur de tot plegat quin és? El futur sense cap mena de dubte serà el turisme i tots els serveis que generen al voltant del lleure i la qualitat de vida. El dia que la petroquímica consideri que és més rendible invertir i produir a l’Àfrica/Sud-amèrica, i ja no inverteixi en noves plantes o en futures ampliacions de les existents, serà un avís per a navegants. Quan passarà això? D’aquí 20, 30, 40 anys? La realitat evident serà que el nostre territori viurà i conviurà amb el turisme i tot el que existeix i que genera de riquesa al seu entorn. Hem d’estar preparats. Visca el turisme!\nComenta el contenido : Visca el turisme!


Publicat per LADY WITS de gener 04, 2013\nBombolles (foto #laLady #byLady)\nLlegeixes absort en el temps, al meu costat, aliè a les ganes que tinc de menjar-te, de sentir la dolçor de la teva llengua jugant amb la meva, excitats, famèlics de posseir-nos, de notar altra cop les teves mans sobre la meva pell i, deixant que desboquis la bèstia que hi ha dins teu, em facis perdre el cap de desig.\nEt miro dolçament, asseguda de costat al sofà, descalça, amb les cames flexionades i repenjant el cap a la mà, amb el colze clavat al respatller, i els meus ulls en tu, esperant que te n’adonis, però la lectura deu ser molt interessant, perquè no em fas cas. Hauré de fer servir les meves armes... Alço el cap i estiro el braç per passar la punta dels dits per la branca de les ulleres cap a sota la teva orella, pel coll, entre els cabells, fent-te pessigolles... Em mires sorrut, somrius complaent i segueixes llegint. Veig que ara no estàs per mi... Mala sort!\n–Guapo, vaig a banyar-me...–m’aixeco i al passar pel teu davant, et despentino juganera.\n–Molt bé...– mussites amb un fil de veu gutural, sense ni tan sols mirar-me.\nVaig cap a la suite, una de les millors en les que he estat. Si mai haig de tornar al Caire, vindré a aquest hotel. Les parets estocades, completament blanques trenquen la monocromia amb detalls daurats i colors torrats al mobiliari. Al centre de l’habitació, un llit enorme, flonjo, vestit de textures naturals molt agradables al tacte, com les catifes que l’envolten, i enfront, un mirall escairat que dóna cap a la saleta on ets tu. Creuo l’estança i entro al bany, tot marmolat canyella amb vetes color xocolata i aromes de rosa i menta. Obro l’aixeta i deixo l’aigua omplint el jacuzzi, torno a l’habitació i començo a despullar-me.\nAl deixar la camisa sobre la cadira, et veig mirant-me des del sofà a través del mirall de la cantonada, encara amb el llibre a les mans... vaja... vaja... sembla que ara sí tinc la teva atenció, i posant la punta del peu sobre el seient, em pujo la faldilla, deixo anar el lligacames i començo a baixar les mitges molt a poc a poc, sentint com els teus ulls em segueixen les mans. Quedant en roba interior i faldilla negres.\nLa remor de l’aigua trenca el silenci i entro al bany per posar-hi sals amb un toc d’olor a mar. Quan torno a la suite, ets a la porta, de peu, repenjant les mans a cada costat del marc, portes la camisa mig descordada i respires fort, excitat, els teus ulls enfosquits de mirada penetrant m’examinen de dalt a baix, per sobre les ulleres, i tornen a pujar fins a creuar-se amb els meus.\n–Espero que valgui la pena deixar de llegir –aixeques una cella i somrius maliciós... Ja cal que em calci, estàs juganer! Noto el cor com se m’accelera.\nDe peu, davant teu, poso les mans darrera la cintura per treure’m la faldilla, em descordo el gafet i quan sóc a punt de baixar la cremallera, amb dues passes et tinc al davant.\n–Es pot saber qui t’ha dit que te la treguis?– i passant una mà per la meva cintura, em subjectes les mans a l’esquena, amb l’altra, m’agafes una natja i m’apropes cap a tu, noto l’erecció sota els pantalons, dura, mil sensacions a l’entrecuix clamen per tenir-te dins, salivo.\nL’expressió de la teva cara canvia, el desig s’apodera de tu, deixes el meu cul i agafant-me dels cabells em fas un petó sec, càlid, i obrint les boques comencem a jugar amb les llengües, insaciables, i imagino que en breu em faràs teva, i això encara m’excita més, estic molt humida. Em deixes anar les mans i les pujo pels teus braços, mentre tu em baixes la cremallera i deixes que la faldilla llisqui fins al terra, deixant-me només en roba interior.\nT’agafo la cara i segueixo besant-te, em descordes els sostens, et separes de mi i faig el mateix amb els dos botons que et queden de la camisa i te la treus, tirant-la cap enrere. Em passes els tirants dels sostens pels braços, lentament, i això em neguiteja, vull anar ràpid, però ho saps i em fas patir, la mirada jogassera et delata. Faig una passa cap a tu i em dius que no amb el cap –On vas? Quieta, no et moguis ara...–I deixant els sostens a la cadira, et poses a la meva esquerra, passes els dits de la mà dreta resseguint la meva columna fins arribar sota el cul, i comences a buscar pas per posar-los dins les calces, ufff... m’estic posant malalta!... perdo l’equilibri cap endavant i em subjectes amb l’altra mà, posant-la a la clavícula i la baixes cap al pit, noto la teva boca al meu coll i com la llengua puja cap a l’orella, una fiblada al mugró que em pessigues i els dits com juguen amb la humitat del meu sexe. El cap se’m comença a emboirar. Faig intenció de moure’m, però no em deixes –Shshsh... he dit que quieta... –Em xiuxiueges a cau d’orella i te’m poses al darrera, m’agafes els dos pits, jugant amb els mugrons i em petoneges molt a poc a poc el clatell, les espatlles... per favor! acabem amb aquesta tortura!... però m’excita ser la teva joguina, el teu desig... puges una mà fins al meu coll, fent-me decantar el cap, sento la teva respiració, com m’olores, i l’altra la baixes fins a l’entrecuix, sota les calces, i em pressiones el clítoris, quiet... oh, no!.. vull que et moguis, que em follis d’una vegada!... –Mmmm... estàs molt excitada... vine... –dius, fent-me pessigolles a l’orella amb la teva veu, i em deixes anar.\nM’agafes de la mà i anem cap al bany.\nEl jacuzzi, enormement quadrat, està quasi ple, tanco les aixetes i en ajupir-me et tinc al darrera altra vegada, em treus les calces i el lligacames i m’invites a entrar dins l’aigua; m’assec i veig com et treus els bòxers i les ulleres... mmmm... quedant completament nu, i em moro per sentir-te dins... ufff... et poses al meu davant, parsimoniós... serà possible! Anem amb tempo descompensat... La impaciència em mata per dins... abans que t’asseguis, m’atanso a tu i t’agafo el membre i me’l poso a la boca, passant-hi la llengua, posant-la dins el forat i xuclant, vaig endavant i enrere, prement amb la mà i els llavis, gemegues, excitat, turgent, i agafant-me dels cabells em comences a follar la boca, a poc a poc i quan espero el teu clímax, la treus de cop i et poses de genolls entre les meves cames, no tinc temps de res –Agafa aire!!! –Sorpresa, faig el que em dius i omplo els pulmons tot el que puc, m’agafes de les cames i m’acostes cap a tu, el meu cos es submergeix del tot, sota l’aigua noto com em poses els peus a l’alçada del teu cap i em penetres vigorós... hòstia!... follant-me a sac... descontrolat... només puc posar les mans per damunt del meu cap contra la paret del jacuzzi i aguantar les envestides, calenta, i et veig desdibuixat a través de l’aigua... oh!... sento una barreja d’excitació, submissió i desconcert, però no vull que paris, el cap es deixa anar i exploto en un orgasme increïble!... mare meva!... Se m’escapa l’aire de cop, mil bombolles pugen barrejades amb les de l’aigua i aixeco una mà, m’estires i un cop amb el cap a fora, i les cames als teus costats, m’arracones en una cantonada i em segueixes penetrant, ara més lent, però no menys excitat. El cor em va a cent! Agafo aire per primer cop, tot és confós, encara tinc els ulls plens d’aigua i noto l’interior que torna a reviure, i et torno a desitjar famèlica, estrenyent-te dins meu, i immediatament, tinc un altre orgasme... bufff... esbufego acalorada, encara atrapada per la libido. Em passo la mà pels ulls i ara sí, et veig, i somrius cofoi de veure’m on vols, i decidint que ja en tinc prou, acceleres el ritme, i agafant-me als teus braços, et suplico rient que paris, que no puc més! Prou!... Però segueixes imparable, i em folles atrapada sota teu, fent-me tremolar tota de nou, corrent-te brau, calent, dins meu, igual que jo, ofegant un crit contra el meu pit, esbufegant exhaust, satisfet i vencedor.\nSomric i et dono un cop de puny al braç, encara sense alè –Estàs boig!!!... jajaja...– em mires amb ulls brillants i galtes vermelles.\n–No, tu em tornes boig... t’ha agradat?\n–Molt!– vinc cap a tu, ja recolzat enfront meu i et faig un petó dolç, rodejant-te el coll amb els braços i torno al meu lloc, gaudint relaxada, mirant com tires el cap enrere i tanques els ulls, i jo t’imito. Això és genial!\nRestem en Silenci una estona, sentint la mixtura d’aromes que ens envolten, fins que el trenques.\n–Sirena...– només sentir el nom que t’acabes d’inventar, ja somric –Saps si en aquestes aigües hi ha taurons?– un calfred em recorre el cos, obro els ulls i veig com poses una mà sobre el cap fent d’aleta i et submergeixes a l’aigua... Ostres! Ostres! Ostres! Second round!!!\nAlço els ulls cap al sostre i espero amb delit que em sorprenguis altra vegada... mmmmmm...\nEtiquetes de comentaris: CATALÀ Entre_Bombolles Foto_Selecció_Lady Sexe


Ruta pel Marroc – Bona Vida Travel\nDEL 14 AL 22 JUNY DEL 2008\nMil i un tipus de transport a les carreteres marroquines\nAlguns personatges curiosos\nLa nostra ruta en cotxe comença a Fes i acaba a Marrakech, fent un total de 1.400 quilòmetres. El planing dels dies és el següent:\nDIA 1. ARRIBADA A FES. DIA I NIT A LA CIUTAT\nDIA 2. TRAJECTE CAP A ERFOUD I NIT AL POBLE\nDIA 3. EXCURSIONS I NIT AL DESERT D’ERG CHEBBI\nDIA 4. VISITA MERCAT RISSANI, POBLES I KASBAH PROPERS A ERFOUD\nDIA 5. RUTA A LES GORGES DE TODRA FINS ARRIBAR A OURZAZATE\nDIA6. VISITA A LA KASBAH D’AÏT BENHADDOU I ARRIBADA A ESSAOUIRA\nDIA 7. VISITA A ESSAOUIRA I RUTA FINS A MARRAKECH\nDIA 8. DIA A MARRAKECH\nDIA 9. DIA A MARRAKECH\nVolem al Marroc amb la companyia low-cost Ryanair. Aterrem a la ciutat de Fes, i tornem cap a casa des de la ciutat de Marrakech.\nLloguem un petit cotxe amb l’empresa Europcar, que per un petit suplement ens permet retornar-lo a una ciutat diferent de l’origen (Fes-Marrakech)\nReservem tots els allotjaments poc abans de sortir de casa, per internet, i sense cap agencia de viatges pel mig. Contractem un parell d’excursions a l’hotel Xaluca d’Erfoud. Una en 4×4 per conduir pel desert i visitar poblets i escoles, i una altra per fer ruta en dromedari i passar una nit en haimes al desert d’Erg Chebbi.\nEns allotgem sempre en Riads (típiques cases marroquines amb un gran pati central envoltat per les habitacions). Normalment ubicades en carrerons perduts del centre de la Medina.\nLa gastronomia marroquina és espectacular. Molta verdura, cuscús, carn, peix i espècies, moltíssimes espècies… A les grans ciutats és molt fàcil trobar restaurants de deiferents tipus. Especial atenció a la fruita. Tota la que tastem és boníssima!\nViatgem al juny, i la temperatura és ideal. Sempre anem en màniga curta, inclús per les nits. Només en algun poble de muntanya i a la costa notem una mica de fresca.\nAls llocs més turístics de les grans ciutats (Marrakech, Fes…), podem arribar a sentir-nos com un bitllet amb potes. Molts pensen que tots els turistes van carregats de diners, i intenten aprofitar-ho. Encara que això és una minoria. La majoria dels marroquins són super amables, sempre disposats a ajudar-nos en qualsevol cosa. Als pobles petits sempre tenen un somriure i una amablitat extrema.\nUn dels vehicles llogats\nRentant la roba als rius\nUn camió ben carregat…\nComencem el viatge per Fes, una de les ciutats més grans de tot el país. La seva Medina és enorme, i una de les més antigues del Marroc. Fes-el-Bali està considerat el centre històric, amb un laberint medieval de gairebé 10.000 carrerons. Impressionant la seva adoberia Al-Chauara, situada al ben mig de petites cases. Es tracta de diferents fosses on tinten i tracten les pells per confeccionar la típica marroquineria. Ens allotgem al Riad dar Calipau (ho recomanem). (VEURE POST)\nLloguem el cotxe i comencem la ruta cap al sud. Passem per Ifrane (conegut com la petita Suïssa), Azrou, Midelt… per carreteres i ports de muntanya que travessen la cordillera de l’Atles. Aquí la vida no sembla gens fàcil, i la gent es dedica sobretot a cuidar els ramats d’ovelles i cabres. Veiem molts camps de cultiu als vorals dels rierols. Els poblets s’integren amb el paisatge, ja que la majoria de cases estan construides en “pisé”, una barreja de terra vermella i palla. (VEURE POST)\nArribem a Erfoud, i ens allotgem a l’Hotel Xaluca, un complex hoteler molt ben muntat per un sabadellenc i un marroquí. Equiàt amb piscines, restaurants, bars… sembla una mica el típic complex de la República Dominicana, però a les portes del desert. Contractem amb ells un parell d’excursions. Fem una ruta en 4×4 amb un guia, que ens mostra els voltants d’Erfoud, l’entrada al desert, diferents poblets i escoles de la zona, així com l’estil de vida bereber. Coneixem a varies famílies que ens conviden a prendre el té a les seves haimes.\nUn altre tour ens porta a conèixer el desert d’Erg Chebbi en dromedari, i passar la nit en un campament de haimes envoltats de dunes. La posta de sol de dia següent és espectacular, amb quilòmetres de sorra per tot arreu. (VEURE POST)\nVisitem el gran Mercat del poble de Rissani. Fruita, carn, verdura, ceràmica… El lloc és molt autèntic. Fem de nou nit a l’hotel Xaluca d’Erfoud.\nIniciem ruta cap a l’oest del Marroc, passant per ciutats com Tinerhir, famosa pel seu espectacular palmeral, o les gorges de Todra, l’estret pas del riu envoltat per imponents parets de roca de més de 300 metres d’alçada. Visitem varies kasbah (antigues fortaleses del desert), i destaquem sobretot la més gran i impressionant que queda en bones condicions. Es tracta de la Kasbah d’Aït Benhaddou, declarada patrimoni de la Humanitat. (VEURE POST)\nPassem i deixem enrera Marrakech (ja tornarem) fins arribar a la costa marroquina, a la ciutat d’Essaouira. Després de tanta terra seca, és com un glop d’aire fresc. La platja, el seu port, un clima més fresc… ens encanta! La ciutat és força turística, i això és nota en els preus.Ens allotgem al Riad Lalla (el recomanem). Passejar per la Medina i veure com arriben les barques de pescadors i venen el peix al mateix port, és tot un espectacle. (VEURE POST)\nDesfem camí i, ara sí, arribem a Marrakech, on tornem el cotxe de lloguer. El caos en aquesta ciutat és absolut, especialment dins el seu barri antic (Medina). I allà, al ben mig, és justament on ens allotgem. Triem el Riad Dalia (el recomanem), perdut entre carrerons, però amb una decoració exquisita. Imprescindible voltar pel seu enorme Zoco, ple d’artesans i botiguers. També alucinem amb l’enorme plaça de Jemaa-el-Fna, que sembla tenir vida pròpia. És el centre neuràlgic i emblema de la ciutat. Per la nit el lloc es transforma en el considerat restaurant a l’aire lliure més gran del món. Un munt de paradetes ofereixen la seva gastronomia a turistes i autòctons. (VEURE POST)\nQuan el sol s’amaga, la Plaça adquireix tota la seva plenitut\nLa ciutat costanera d’Essaouira\nAdoberia a Fes\nKasbah d’Aït Benhaddou\nTrobem molts pastors cuidant del ramat\nEl dromedari, el millor transport possible. Semblem uns tuaregs de pacotilla…\nEls berebers es mouen com peix a l’aigua entre les dunes\nTriem el taxi com a transport per desplaçar-nos de l’aeroport al centre de la ciutat. Atenció, perque ja s’ha de regatejar per arribar a un acord del preu. Els taxistes acostumen a demanar una tarifa superior, que sempre podrem rebaixar una mica. També és molt útil pactar amb algun altre turista i aprofitar el taxi amb més ocupants…\nEl regateix és una filosofia de vida al país. No s’ha de tenir por d’iniciar una dura negociació per aconseguir abaratir qualsevol producte. Per molt bé que aconseguim un regal, ells sempre surten guanyant. Això sí, recomanem no regatejar si no estem disposats a comprar finalment l’objecte triat. Per ells arriba a ser un insult que intentem abaratir un regal sense l’intenció de comparar-ho.\nQualsevol moment de l’any és una bona època per visitar el Marroc. Juliol i agost, acostumen a ser mesos de calor extrema a la majoria del país, i potser no és una bona idea. La resta de mesos són ideals per fer una visita.\nCom hem dit a l’inici, llogar un cotxe és una bona idea per desplaçar-nos per les llargues distàncies que trobem entre molts pobles. Això sí, recomanem provar a fons el vehicle que ens donin abans de començar la ruta. No tan per desconfiança, sinó perquè si ens trobéssim algun problema quan ja hem iniciat la marxa, ens pot espatllar l’escapada. Nosaltres ens vam quedar sense aire condicionat a l’inici de la ruta, i tot i ser juny, era bastant insuportable la conducció. Per sort, només arribar a la següent ciutat vam poder canviar el cotxe.\nUn altre xip que hem de canviar ràpidament quan circulem pel Marroc és el ritme. Sobretot quan ens allunyem de les grans ciutats, on tot sembla ralentitzar-se. Parar per dinar, buscar allotjament, parlar amb la gent… Tot és més lent, però no per això menys interessant. Simplement hem de deixar enrere les presses i l’estrès de la nostra societat.\nÉs relativament fàcil perdre’s als zocos i medines de les ciutats grans. El laberint de carrerons és inacabable. Sempre es pot demanar ajuda, i per algunes monedes més d’un us acompanyarà on li digueu. El millor és agafar sempre alguna referència arquitectònica, en especial els alts minarets de les mesquites.\nRecomanem moltíssim allotjar-se en Riads perduts al centre de la Medina i dels nuclis històrics. Són la millor manera de viure l’ambient del lloc que visitem.\nEl masclisme és un factor a tenir en compte. Sobretot per les dones que viatgin a les zones menys turístiques. No és que trobéssim cap problema, però no estem acostumats. Sempre en grups separats, les dones per un costat, i els homes per un altre. Quan era la Cristina la que demanava alguna indicació o portava la veu cantant, es notava una certa desaprovació. Tot al contrari quan ho feia jo.\nA l’hora de conduir: vigilar amb la velocitat i les imprudències. Trobarem de tot, gent avançant en línia continua, motos amb 3 i 4 persones, camions amb una càrrega més que excessiva… S’ha d’anar amb mil ulls.\nI sobretot intentar no sobrepassar els límits de velocitat. Les patrulles de policia estan a la caça dels conductors com nosaltres. No és que hi hagi un radar a cada cruïlla, però quan més confiats estem, més fàcil és complir la llei de Murphy.\nDescansant a l’ombra. La calor… ja se sap!\nUna de les diverses anècdotes del viatge precisament, és quan ens vam trobar una patrulla de policia que ens va donar l’alto per excés de velocitat (s’havia d’anar a 80 km/h i anàvem a 90). La situació, bastant surrealista. La parella de policies semblava sortida d’una pel·lícula d’espaguetti-western. Uniforme caqui, ulleres de sol Ray-Ban, somriure maliciós… Tots uns personatges! No es van dignar a mirar la Cristina ni respondre a les seves preguntes. Allò era una cosa d’homes, i l’únic dolent de la peli era jo. El missatge era clar i directe: havíem comés una infracció, tindríem una multa, però podíem arribar a un acord. La insinuació de fer un pagament menor a la multa, però en diners en metàl·lic allà mateix, començava a sortir… Però, i encara que costi creure, dos temes de conversa ens van salvar de ser multats: El primer, va ser iniciar la conversa en francès i no fer servir l’anglès. Directament em van dir que estaven farts que els turistes només parlessin anglès… El segon, un tema universal pels homes d’aquest planeta, el futbol. –“Ah! Sou de Barcelona, així sou del Barça, oi?”. No m’hauria costat gens seguir la farsa i afirmar-ho, però dels meus llavis va sortir un rotund -“No! Sóc del Betis, l’equip de Sevilla”-\nSempre trobes gent al voral de les carreteres.\nA partir d’aquí, 20 minuts de conversa sobre els jugadors africans que juguen a la lliga espanyola van acabar amb un somriure dels policies. Un -“no torneu a sobrepassar els límits de velocitat, nois, perquè potser no tindreu tanta sort”-. I ho podem ben afirmar, encara que ens passaven camions, carros, i motocicletes, no vam tornar a trepitjar l’accelerador del nostre cotxe en tot el que quedava de ruta…\nTransport especial de bestiar.\nTenim un record ben maco del nostre recorregut pel Marroc, i de ben segur, tard o d’hora tornarem. Si hem definit aquest lloc com el país marró, ens encantarà conèixer una gama més amplia d’aquest color…\nClica sobre els articles que hem escrit del Marroc al blog:


El Mini Trinquet es consolida com a referent per a la Pilota de base. – LA VEU D'ALGEMESÍ\nEl Mini Trinquet es consolida com a referent per a la Pilota de base.\nHome/Esports/El Mini Trinquet es consolida com a referent per a la Pilota de base.\nEl diumenge 16 fou l’escenari on es disputà la fase final de Raspall Individual Aleví Femení.\nPilotaires vingudes de València, Carlet, Xaló , Moixent, El Verger i Finestrat lliutaren pel triomf en una gran matinal de l’esport autòcton.\nClara, del CEIP Tomás Montañana de València, s’alçà amb la victòria final. La Pilota bota amb vigor a Algemesí… Va de Bo!!!


EXCURSIÓ A LA FARINERA I LA CARBONERA\nEls nens/es de CI el dimarts 23 d'octubre vam anar d'excursió al museu de la Farinera a Castelló d'Empúries i a veure una carbonera a Sant Climent de Peralta.\nAl museu de la Farinera, ens van explicar tot el procés d'elaboració de la farina, els tipus de blat, els tipus de pans i vam acabar la visita amb un taller de fer pa!!! Ens va encantar!\nA la tarda vam anar a veure com fumejava la carbonera i un senyor molt amable ens va explicar tot el procés d'elaboració del carbó, des de l'empilat, l'embalumat, l'encesa, la cuita, el desempilat i la recollida del carbó.\nAquesta excursió ens ha donat molta informació per la realització del projecte que estem treballant durant aquest trimestre: "la vida 100 anys enrere".\nJa fem SEGON!!!\nEls nens i nenes de segon us volem donar la benvinguda al nou curs 2012-2013.\nPublicat per rodonellinicial a 13:30 Cap comentari:\nUs donem la benvinguda al nou curs molt contents perquè ja hem començat primer!\nPublicat per rodonellinicial a 13:24 Cap comentari:\nEstrenem les eines de l'hort i sembrem pastanagues\nEl divendres passat vam anar a l'hort i vam sembrar pastanagues. Hi havia eines noves: una pala, un tràmec, una fanga, un rascle, una manguera i regadores. Primer, vam fer les regues, desprès vam sembrar les pastanagues i les vam regar. Abans de marxar vam escriure què haviem fet a la llibreta de la Ció (llibreta de seguiment de l'hort).\nPublicat per rodonellinicial a 15:35 Cap comentari:\nAquest tercer trimestre treballarem tota l'escola el Projecte de l'hort.\nLa Carina ens ha portat un petit tresor, unes llavors d'albergínia blanca. El divendres les vam sembrar i regar. Durant aquest últim trimestre n'haurem de fer un seguiment, ja veureu l'evolució!!\nPublicat per rodonellinicial a 10:47 Cap comentari:\nEl divendres passat vam haver de recollir els enciams que ja estaven a punt per vendre a la parada. Els vam plantar, vam fer un petit seguiment i per últim els vam arrencar.\nDesprès de molts assajos, triar el vestuari adequat i buscar un públic, vam fer la representació en castellà de: "La princesa que no sabía estornudar".\nLa representació va sortir molt bé i tant el públic com els actors van estar molt contents!!\nPublicat per rodonellinicial a 10:21 Cap comentari:\nHem passat la tarda de divendres treballant a l'hort, ens hem dividit i fet quatre tasques diferents: regar, possar palla, fangar i sembrar ravenets.\nPublicat per rodonellinicial a 16:14 Cap comentari:\nSortida a Cassà\nLa sortida a Can Vilallonga de Cassà va anar molt bé. Ens va apropar a l'estil de vida que es devia portar a les masies properes a les Gavarres fa bastants anys enrere. A més, vam seguir la ruta de l'aigua per veure com les persones que vivien a Can Vilallonga van haver de constuïr alguns eqüaductes per poder tenir l'aigau a la casa i poder regar el seu hort. Per últim, va sembrar llavors de tomata de penjar.\nPublicat per rodonellinicial a 15:42 Cap comentari:\nAprofitan el carnestoltes, ens hem pintat de pirates desprès d'aprendre la cançó: La Nau Pirata.\nPublicat per rodonellinicial a 14:53 Cap comentari:\nSe'ns ha espigat el broquil!!\nHem deixat espigar el broquil perquè els nens i nenes veiessin tot el procés de la planta i l'hem llençat al nostre compostador.\nPublicat per rodonellinicial a 14:50 Cap comentari:\nCollarets de carnaval\nMireu quins collarets tan divertits i originals hem fet els alumnes de cicle inicial!!! Son xullíssims!!!\nPublicat per rodonellinicial a 9:48 Cap comentari:\nVisita al nostre hort\nHem de cuidar molt els nostres bròquils que estan plens de cargols i cucs de la papallona blanca. Al ser un hort ecològic el millor mitjà que tenim són les nostres mans. S'han d'agafar els cargols i els cucs i treure'ls.\nA més, ara toca canviar de plantes i cal arrencar els últims fruits per treure-les. Aquestes plantes que hem tret conençaran a formar part del compostador.\nPublicat per rodonellinicial a 14:05 Cap comentari:\nEstrenem les eines de l'hort i sembrem pastanagues...


“El Dret no és la clau que obre tots els panys, però tampoc pot ser la porta que tanqui totes les esperances" - PEN Català\nInici > Actualitat > Notícies > “El Dret no és la...\n“El Dret no és la clau que obre tots els panys, però tampoc pot ser la porta que tanqui totes les esperances”\nArticle de: Robert Guixaró, jurista en drets humans.\nL’Examen Periòdic Universal (EPU) és un mecanisme que permet analitzar i avaluar el nivell de salut democràtica dels estats membres del Consell de Drets Humans (CDH) de la ONU.\nCom s’articula, però, aquest examen? Aquests en són els punts clau:\nPrimo. El temari. La prova consisteix a avaluar quin és el nivell de protecció dels drets humans que garanteix l’estat sotmès a revisió; es tracta, en particular, dels drets i llibertats reconeguts a la Carta de les Nacions Unides, a la Declaració Universal dels Drets Humans, als tractats internacionals ratificats per l’estat examinat així com de les altres obligacions i compromisos que aquest darrer ha assumit.\nSecundo. Els examinadors i els participants. Diversos en són els examinadors (els quals integren l’anomenat «Grup de Treball»): es tracta del president del CDH i de 47 dels seus estats membres. Aquesta és precisament una de les particularitats del procés d’avaluació. Puix que la igualtat sobirana de tots els estats és un principi rector del dret internacional, qui avui sigui l’examinador demà serà l’examinat. En efecte, segons la lògica de cooperació de l’EPU, tots els estats membres han de ser avaluats durant cadascun dels cicles.\nTertio. El contingut de l’examen. Per a avaluar a cada estat, els examinadors disposen d’informació sorgida de diverses fonts: un informe facilitat pel propi estat examinat, una compilació d’informació preparada per l’Oficina de l’Alt Comissionat per als Drets Humans i un conjunt d’informació facilitada per organitzacions i associacions de la societat civil.\nQuarto. El format de l’examen. L’examen es desenrotlla a través d’un diàleg interactiu entre el CDH i l’estat examinat, al si del Grup de Treball. En aquest procés dialèctic es formulen qüestions a l’estat que es troba sota examen i se’n consignen les respostes.\nQuinto. Els resultats. Finalment el Grup de Treball adopta un informe sobre les conclusions de les deliberacions. Aquest informe detalla el resultat de l’examen, és a dir, les recomanacions formulades a l’estat examinat així com els compromisos voluntaris que aquest ha decidit lliurement d’assumir. Posteriorment, l’informe es trasllada al plenari del CDH per tal de sotmetre’l a aprovació, amb un torn previ de preguntes i rèpliques de l’estat en qüestió.\nSexto. Següents convocatòries. Un cop avaluats tots els estats, es tanca el cicle de l’EPU. Els estats disposen aleshores d’un període de gràcia per tal d’adoptar les mesures necessàries per a satisfer les recomanacions formulades. Un cop s’endegui el següent cicle de l’EPU, s’analitzarà especialment l’estat d’implementació de cadascuna de les propostes formulades a l’anterior.\nUna altra particularitat de l’EPU és que aquestes recomanacions si bé gaudeixen d’autoritat política no són jurídicament vinculants. L’estat és lliure d’acceptar les que consideri convenients o de “prendre nota” de les que no n’estigui disposat a acceptar el contingut. Malgrat el caràcter no-vinculant de les propostes, aquest mecanisme no-jurisdiccional representa una important palanca de denúncia i de canvi de les polítiques i normatives nacionals.\nEn efecte, aquest procés d’avaluació permet analitzar la praxis dels estats per tal de garantir l’efectivitat material dels drets humans, drets que si a la pràctica no fossin concrets i efectius restarien lletra morta, simples proclames teòriques.\nEnguany, en el marc del tercer cicle de l’EPU, és l’Estat espanyol qui s’ha sotmès a examen. El temari és, no podria ser-ho altrament, exigent; l’avaluació és sòlidament rigorosa. El contingut de l’examen tampoc era senzill i, a més, el participant no havia fet una bona part dels deures.\nD’una banda, cal recordar, d’antuvi, que l’Estat espanyol va participar al primer cicle de l’EPU l’any 2010 i al segon l’any 2015. És precisament en ocasió d’aquest darrer EPU quan sorgiren diverses qüestions en relació amb els drets de protesta i dissidència política: les llibertats d’expressió i d’informació així com el dret de reunió pacífica.\nUna bona mostra n’és el contingut de la compilació feta aleshores per l’Oficina de l’Alt Comissionat per als Drets Humans car allà ja s’hi recollia: 1) l’afany de l’UNESCO per a despenalitzar la difamació, i 2) l’esperonament del Relator Especial sobre el racisme per tal de donar fi a la incitació a l’odi i als discursos xenòfobs.\nTambé convé destacar les recomanacions contingudes a l’informe del Grup de Treball de l’EPU. Cal assenyalar, a més, que aquestes conclusions es formularen el 13 d’abril de 2015, és a dir, escassos dies després de l’aprovació d’un paquet de lleis orgàniques que, per un cantó, aprovaven una nova Llei Orgànica de Protecció de Seguretat Ciutadana (LOPSC, coneguda com a llei mordassa) i, per l’altre, reformaven el Codi Penal (en particular, pel que fa a la tipificació dels delictes d’incitació a l’odi i d’enaltiment del terrorisme).\nEn aquest context, i de forma molt precursora, Suècia ja va expressar la seva preocupació «pel fet que la Llei Orgànica de Protecció de la Seguretat Ciutadana fos susceptible de restringir el dret dels ciutadans a protestar públicament». Al mateix temps, l’Estat suís es va mostrar amoïnat «per la conducta de la policia durant les manifestacions pacífiques».\nDiversos Relators Especials de les Nacions Unides, ensems amb diverses associacions, ja alertaren sobre les restriccions que aquestes lleis permeten davant l’exercici legítim de drets fonamentals.\nNo són pocs els estats que proposaren recomanacions per tal de garantir la llibertat d’expressió i de reunió pacífica (recomanacions nº 131.108 a 131.115). A tall d’exemple, Suècia exhortava doncs a «evitar qualsevol esmena legislativa susceptible de limitar desproporcionadament l’exercici del dret a la llibertat de reunió». L’Estat xilè recomanava també la modificació de la LOPSC per tal de garantir aquest dret així com la llibertat d’expressió. Bona part d’aquestes recomanacions foren acceptades per l’Estat espanyol.\nD’altra banda, tornant ja a l’actualitat, cal remarcar que l’EPU de 2020 és el primer examen que permet avaluar els efectes de la reforma legislativa de 2015.\nA la compilació realitzada per l’Oficina de l’Alt Comissionat per als Drets Humans s’hi assenyalen els diversos comunicats emesos pels Relators Especials en relació amb els fets esdevinguts durant la tardor de 2017 a Catalunya (fent especial ressò a les dues opinions del Grup de Treball sobre la Detenció Arbitrària que van concloure en l’arbitrarietat de la detenció de diversos membres del Govern i dels dos líders de l’ANC i d’Òmnium Cultural). S’exposa també que diversos experts van sol·licitar que s’investigués perquè «centenars de ciutadans que protestaven pacíficament o tractaven de manifestar llurs opinions, i alguns agents de policia, havien resultat ferits».\nCom a organització de la societat civil, el PEN Català, juntament amb Freemuse i el PEN Internacional, també ha presentat un informe en el qual s’exposa de forma detallada com la reforma del Codi Penal i la LOPSC de 2015 permeten la repressió de l’exercici legítim de les llibertats d’expressió i d’informació i del dret de reunió pacífica. L’informe recopila un seguit de casos en què l’expressió d’idees polítiques i artístiques així com l’exercici de la llibertat d’informació i del dret de reunió foren coartats.\nEntre d’altres mesures, el PEN Català recomana la modificació del Codi Penal i de la LOPSC per tal d’adaptar aquestes normes als estàndards internacionals. En aquesta mateixa direcció, els estats del Grup de Treball que examina a l’Estat espanyol han aconsellat l’adopció de diverses mesures per tal de garantir els drets de protesta.\nConvé destacar que Bèlgica, Colòmbia, Mèxic o la República Txeca insten l’Estat espanyol a adoptar les mesures necessàries per a garantir la conformitat de la legislació amb el estàndards internacionals de drets humans.\nL’Estat belga també aconsella la modificació el Codi Penal per tal que la tipificació dels delictes s’avingui amb la definició reconeguda pel dret internacional. En sintonia, Suïssa recomana l’adopció de codis de conducta per a les forces i cossos de seguretat de l’Estat.\nL’Estat alemany fa referència a la necessitat d’evitar que el recent Reial Decret-Llei 14/2019, conegut com a mordassa digital, serveixi per a contrarestar els drets de protesta.\nEl Canadà convida a modificar els delictes d’injúries a la Corona i d’ofensa als sentiments religiosos, alhora que també exhorta a revisar el Codi Penal i la Llei Orgànica de Protecció de la Seguretat Ciutadana per tal de garantir la llibertat d’expressió i el dret a reunió pacífica.\nCarbassa. La nota és inequívoca. Queda palès que la legislació de l’Estat espanyol ha sigut reprovada per la major part dels estats examinadors. El diagnòstic era clar i el resultat de l’EPU no fa més que confirmar-lo. L’EPU 2020 però encara no ha acabat. Resta per veure quines recomanacions accepta l’Estat espanyol i quina posició mantenen els seus representants a la sessió que se celebrarà al Plenari del CDH per a aprovar l’informe del Grup de Treball.\nUn govern que es vulgui progressista no hauria de dubtar doncs a reconèixer l’evidència i a acceptar unes recomanacions que, més que revolucionàries, responen al sentit democràtic més elemental.\nA còpia de recomanacions s’ha evidenciat el problema que suposen el conjunt de lleis orgàniques aprovades el 2015 per a l’exercici legítim de drets fonamentals; davant d’un eventual enroc polític, a còpia de sentències del Tribunal Europeu de Drets Humans s’haurà de (con)vèncer un Estat obstinat a defensar lleis lliberticides.


Gent gran: el maltractament feminitzat i «invisible» | RubiTV.cat\nLa Diputació avisa que actualment hi ha 242 casos al Vallès Occidental de persones a les quals se les està fent seguiment per disposar d'indicadors que permeten sospitar de l’existència de maltractaments\nper Pere Fontanals, 15 de juny de 2021 a les 16:30 |\nAquest dimarts és el Dia Mundial de Presa de Consciència de l’Abús i els Maltractaments a les Persones Grans | DiBa\nDes de l'any 2006 es commemora el dia 15 de juny com el Dia Mundial per a la Prevenció dels Abusos i Maltractaments a les Persones Grans (MPG). L'Organització Mundial de la Salut afirma que és aquesta una de les formes de violència més oculta, la més silenciada, la menys estudiada i, per tant, la més desconeguda, detectada i tractada.\nEls maltractaments a les persones grans són una violació dels drets humans i una causa important de lesions, malalties, aïllament i desesperació. Cal enfrontar-se al maltractament i reduir-lo amb un enfoc multisectorial i multidisciplinari.\nUna de cada sis persones grans pateix maltractaments en el món segons l'informe de l'Organització Mundial de la Salud (OMS) publicat l'any 2018. Aquestes xifres no recullen la prevalença de situacions de maltractaments ja que no es disposa de gaires estudis. La majoria de casos estan ocults i les persones grans no denuncien. Tan sols 1 de cada 24 casos de maltractaments es denuncien.\nSeguiment de 242 casos entre al Vallès Occidental\nSegons les darreres dades del Servei Local de Teleassistència, a la demarcació de Barcelona actualment hi ha 859 casos de persones usuàries a les quals se les està fent seguiment per disposar d'indicadors que permeten sospitar de l'existència de maltractaments. D'aquestes, 242 són al Vallès Occidental. Aquestes dades contemplen intervencions de gener a maig de 2021.\nEl 88% d'aquests casos són de dones, el 60% són majors de 85 anys i en un 54% dels casos se sospita que el maltractament es produït pels fills de la persona i en un 26,8% per part de la parella.\nD'aquests 859 casos, s'està treballant activament amb 532, que són casos on les persones han reconegut l'existència del maltractament i han verbalitzat la necessitat de disposar d'un ajut. Aquestes persones disposen d'un pla personalitzat d'atenció, que es dissenya amb la col·laboració dels serveis socials municipals i que inclou visites domiciliaries de seguiment del cas per part de professionals de l'empresa prestadora del servei.\n360 casos a la província de Barcelona, l'any passat\nDurant l'any 2020, l'Àrea d'Igualtat i Sostenibilitat Social de la Diputació de Barcelona a través de sistema de recollida i registre, i en el marc del Grup de Treball per fer front als maltractaments a les persones grans, va detectar 360 casos de maltractament a la demarcació de Barcelona.\nSegons les dades de 2020 els maltractaments a les persones grans afecten majoritàriament a les dones, en el 78,3% dels casos, i la mitjana d'edat de les persones que han patit maltractament és de 81,2 anys. Es pot parlar de la feminització dels maltractaments a les persones grans.\nEl 7,5% de les persones grans maltractades no rep cap ingrés. El 83,1 % de les persones grans maltractades comparteixen habitatge, és a dir viuen amb algú. En un 49,5% viuen amb el fill o la filla i en un 25,6% amb la parella.\nEl 62,8% de les persones grans que ha patit maltractament, gairebé dues de cada tres, necessita ajuda per les activitats bàsiques de la vida diària.\nEl tipus de maltractament que més s'ha registrat és el psicològic, representant el 35,9% de tots els maltractaments. El segueixen els maltractaments econòmics (24,9%), la negligència (14%) i el maltractament físic (12,8%).\nSi bé es detecta un lleuger descens respecte a les xifres del 2019, el 2020 han estat 23 municipis més que han detectat casos, un indicador que formula la hipòtesi que cada vegada són més els municipis sensibilitzats amb el fenomen dels maltractaments i que també augmenten els ajuntaments que despleguen recursos per al seu abordatge.\nUna mostra d'aquest compromís per seguir avançant en la xacra dels maltractaments a les persones grans i abordar-los des de la interseccionalitat i des de totes les disciplines és el Moviment per aturar els maltractaments a les persones grans, un moviment del que ja en formen part més de 80 entitats i institucions, i des del passat 27 de maig també en forma part la Diputació de Barcelona.\nEn la sessió del ple de la corporació celebrat aquell dia, es va aprovar l'adhesió al manifest Moviment per aturar el maltractament a les persones grans que té com a objectius generar accions conjuntes i coordinades per prevenir els maltractaments; sensibilitzar, visibilitzar i prendre consciència social sobre el fenomen dels maltractaments a les persones grans; commemorar el Dia Mundial de la Presa de Consciència sobre el Maltractament a les Persones Grans, el 15 de Juny; i reivindicar la justícia ràpida i eficaç per a les persones grans maltractades.\nSocietat, maltractament, gent gran, maltractament gent gran, Diputació


El sector per ara manté les reserves però reclama evitar els missatges negatius per atraure client internacional\nGran pla general de la platja de Sant Sebastià de Sitges. ACN\nA peu de platja, el moviment de visitants i turistes sembla viure aliè a la tímida recuperació dels percentatges d'ocupació dels allotjaments turístics. Des de Salou, no és precisament fàcil plantar el para-sol a primera línia de mar. Són nombrosos els qui han decidit passar les seves vacances sota el sol, a certa distància uns dels altres, o bé prenent alguna cosa a les guinguetes de platja. Les mascaretes, en aquest espai, són difícils de veure, però un cop es traspassa el passeig marítim tornen a ser presents, especialment entre el col•lectiu de gent gran.


Última connexió: 20-02-2017\nReproduccions del canal: 6,055\nReproduccions: 85 Duració: 00:00:39\nL’Arboretum de Lleida a vista de drone\nL’Arborètum-Jardí Botànic Dr. Pius Font i Quer de Lleida vist des d’un drone.\nReproduccions: 71 Duració: 00:03:39\nInauguracio Productivity Lab Lleida\nReproduccions: 72 Duració: 00:05:04\nFa aproximadament mig any que Lleida te el seu jardí botànic, l’Arborètum . Una instal•lació per la qual hi han passat, des de la seva inauguració , mes de 10 mil persones. Fa pocs dies l’arborètum va celebrar la...\nReproduccions: 68 Duració: 01:27:20\nLa ciudad de Lleida acogió la XII edición de Ciencia en Acción\nReproduccions: 854 Duració: 00:03:48\nJornada sobre Política Agraria Comunitària (PAC) al Parc\nL’Oficina del Parlament Europeu a Barcelona va organitzar divendres 30 de setembre de 2011 a Lleida la jornada “Quina Política Agrícola Comuna després del 2013? El Parlament Europeu decideix”, amb la participació dels...\nReproduccions: 744 Duració: 00:01:50\nParc Científic de Lleida, un dels centres tecnològics més importants de Catalunya\nUn cop d’ull al Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida, on s’ubiquen 65 empreses i hi treballen més de 1.000 professionals i investigadors.\nReproduccions: 1480 Duració: 00:02:43\nProva pilot de bicicletes elèctriques\nQuatre joves del Parc Científic inicien una prova pilot per implantar un servei de bicicletes elèctriques per als treballadors i treballadores de Gardeny. El projecte forma part d’un pla de mobilitat del Parc que proposarà...\nReproduccions: 1349 Duració: 00:02:25\nQuatre joves del Parc Científic inicien una prova pilot per implantar un servei de bicicletes elèctriques per als treballadors i treballadores de Gardeny.\nReproduccions: 1109 Duració: 00:02:11\nPresentació del Lleida Liquid Galaxy\nEls lleidatans i lleidatanes són les primeres persones de Catalunya i de l’Estat que gaudeixen del Lleida Liquid Galaxy. A través d’aquest dispositiu interactiu sobrevolem qualsevol indret utilitzant Google Earth: la...\nReproduccions: 1202 Duració: 00:01:50\nPrograma: A peu de carrer: L’Arborètum (4/4)\nReproduccions: 989 Duració: 00:11:32\nPrograma: A peu de carrer: L’Arborètum (3/4)\nReproduccions: 1155 Duració: 00:09:50\nPrograma: A peu de carrer: L’Arborètum (2/4)\nReproduccions: 968 Duració: 00:08:17\nPrograma: A peu de carrer: L’Arborètum (1/4)\nReproduccions: 1122 Duració: 00:10:00\nEl Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida en 5 minuts\nReproduccions: 1269 Duració: 00:05:55\nHabitats, Cuarters de Sanjurjo - El Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida\nEl Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida és un gran complex que s’està construint al turó de Gardeny, un espai emblemàtic de la ciutat on hi ha antigues instal•lacions militars. Precisament aquestes...\nReproduccions: 2037 Duració: 00:04:54\nParc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida, un pol d’excel•lència i innovació tecnològica\nL’Ajuntament i la Universitat de Lleida constitueixen l’any 2005 el Consorci del Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida per donar suport científic i tecnològic a l’àmbit agroalimentari, reforçar els...\nReproduccions: 8216 Duració: 00:08:55\nInauguració del Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida\nEls Prínceps d’Astúries han inaugurat el Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida.\nReproduccions: 1232 Duració: 00:04:21\nReproduccions: 1137 Duració: 00:03:59\nVeure tots els vídeos parc


Cloenda de la Fira Fama amb un 15 per cent més de visitants que l’any passat | Bonart\nCloenda de la Fira Fama amb un 15 per cent més de visitants que l’any passat\nLa Fira d’Art Modern i Antic (FAMA) de Barcelona ha tancat el dia 10 de març la seva cinquena edició amb un increment del 15 per cent de visitants respecte a l’any passat. Més de 8.000 persones han passat per les Reials Drassanes de Barcelona per gaudir de la magnífica exposició de milers de peces dels 29 expositors d’arreu de l’Estat que hi eren presents, els quals han manifestat la seva satisfacció pels resultats del certamen que va obrir portes dimecres 6.\nAquesta cinquena edició ha reforçat el prestigi i el reconeixement de FAMA dins del sector cultural com ho demostra el gran interès demostrat per algunes institucions públiques per l’adquisició de dues de les grans obres presents a la Fira: el quadre de Joan de Borgonya de l’Anunciació de la Verge del segle XVI, exposat per la galeria d’Olga de Sandoval; i el quadre anònim, únic document gràfic de la gesta heroica d’un militar català a la guerra de l’exèrcit espanyol contra el napoleònic al mar Bàltic el 1808, que portava la Galeria Palau Antiguitats .\nA FAMA s’han pogut gaudir milers de pecesque aporten una àmplia i diversa representació de pintura, mobiliari, joieria, escultura, ceràmica i llibresque va des del segle XII fins a les primeres dècades del XX.\nObres de Rusiñol, Fortuny, Miró i Calder han estat protagonistes d’aquesta cinquena edició de la Fira d’Art Modern i Antic de Barcelona. Consolidada com la primera mostra de referència en aquest àmbit artístic i patrimonial a Catalunya, i com la segona a nivell estatal, FAMA contribueix a posar en valor l’intens treball d’identificació, conservació i divulgació del patrimoni artístic que fan els professionals del sector. El millor exemple és que en aquestes 5 edicions, FAMA ha organitzat l’únic comitè d’experts de tot l’Estat on no participen els mateixos expositors sinó estudiosos, directors, conservadors i restauradors d’institucions públiques i privades. Aquesta feina garanteix l’autenticitat de cada peça i també la seva qualitat, reforçant el vincle i confiança entre el mercat i els museus públics.\nLa reputació de FAMA també s’ha enfortit en aquesta edició amb la visita de moltes autoritats i responsables del món cultural. Per la Fira han passat la consellera de Cultura de la Generalitat, Laura Borràs; el director de l’Institut Català d’Empreses Culturals, Miquel Curanta; el director del Museu Nacional d’Art de Catalunya, Josep Serra; la directora del Museu del Disseny de Barcelona, Pilar Vélez, entre d’altres autoritats, i molts conservadors dels grans museus catalans, com el Museu Maricel de Sitges o el Museu de Lleida. Els organitzadors de la Fira d’Art Modern i Antic de Barcelona, l’empresa Vima Events i el Gremi d’Antiquaris de Catalunya, ja estan treballant avui en l’ edició del 2020.\nEtiquetes: Fira Fama 2019


Francesc Teixidó, Regidor d'ERC-MES\nEl Grup Municipal ERC-MES va presentar un seguit d'acords en relació al dret a vaga dels estudiants que van ser aprovats a la Junta de Portaveus. La Declaració Institucional demanava que el consistori doni suport al dret a vaga de l'alumnat de Mataró de segon cicle d'ESO, batxillerat, Formació Professional, Graus i postgraus universitaris. També que el consistori insti als centres a elaborar reglaments per a l'ús efectiu d'aquest dret o a suspendre les activitats quan no hi hagi un 30% dels alumnes a classe. Segons va comentar Francesc Teixidó, regidor d'ERC, la Declaració també contempla que els estudiants han d'avisar 48 hores abans de la vaga si volen adherir-s'hi.\nERC argumenta que els estudiants de vegades no han pogut exercir el dret a manifestar-se a causa de la prohibició de la direcció d'instituts o per la falta d'un reglament o normativa per aquest dret.


Pachamama: abril 2007\nLa bellesa de la Juani\nAmb motiu del darrer sopar d’ex companys d’escola de tota la vida, cita anual que reuneix la fauna i flora de la meva promoció al Montseny –petita gran escola on vaig ser-hi més de 15 anys-, vam sortir a prendre alguna cosa a un bar de Poblenou per acabar, finalment, a un ‘antro’ en el què la caspa aconseguia arribar-te als genolls.\nAl primer bar on vam entrar però, el mític “Como tu”, la música era d’allò més bona. Los Suaves, Red Hot o Extremo s’anaven succeint mentre alguna cançó “d’artistes” com Paulina Rubio s’intercalava sense gaires problemes. La part negativa del local era que a la una de la matinada semblava un Chiquipark, on una munió de joves imberbes provaven de ballar cançons que van ser èxit quan ells encara portaven xumet, mentre a les tres s’havia convertit en la versió més cutre de l’Imperator.\nAquest canvi generacional que va patir el bar ens va obligar a marxar a un altre local. Vam enfilar cap a la darrera parada de la nit, el “Merlín”. Exquisit, fi, refinat i tan sols apte pels “buongustai”, va ser en aquesta discoteca que faria les delícies de qualsevol sociòleg que em vaig emborratxar de tangues, cadenes daurades que lluïen sota camises negres obertes i escots d’infart.\n‘Er Merling’, un lloc en el què vaig poder escoltar –i mig ballar- des de Flying Free (mítica entre les mítiques) a Yo soy tu gatita (el reaggeton és una mina d’or del sexisme més ranci!), i que va convertir-se en el protagonista d’una nit en la qual les mil anècdotes escolars havien sigut les reines fins aleshores.\nLlàstima que els de Telemadrid no passessin per aquí quan van gravar el seu fidel reportatge sobre ciutadans de segona a Catalunya.\nAcompanyat dels meus estimats amics de tota la vida i envoltat de gent tant diversa (molts d’ells sortits, segurament, del Proyecto Hombre), vaig poder gaudir de la bellesa de la Juani, aquella noia que treballa al Bershka del Diagonal Mar o la Maquinista. Una jove del meu barri, morena, de pell fina, que porta perfum del barat però que gràcies a la brillantor dels seus ulls foscos sembla el millor producte de Chanel. La Juani, aquella noia que et fa perdre el nord i t’obliga a ballar, perdut entre flaixos, la pitjor música del mercat.\nVa ser una nit rodona. Amics retrobats, anècdotes “re-rigudes” i discoteques i fauna –com la parella que estava copulant despullada al mig del carrer Almogàvers- que et motiva i et fa sentir viu. Motius que fan que t’encanti viure en una ciutat.\nViure en aquesta ciutat.\nPublicat per Daniel Gutiérrez Abella a 16:13 4 comentarios:\nDesprés –que no desprès- de molts dies sense deixar constància de les meves cabòries a la xarxa, torno a perdre deu minuts del meu valuós temps per escriure una nova entrada en aquest frau de blog (eh, Nu?).\nCom no gaudeixo ara mateix de gaire temps, ja que en mitjà hora he d’estar en un restaurant per celebrar un sopar-critiqueo amb els companys de l’escola (Montseny), em limitaré a pujar una foto antiga.\nEspero, però, escriure aviat, doncs m’han passat força coses darrerament (tranquils, no he lligat) i tinc ganes de que els meus lectors (Òscar i Àngles, bàsicament) i detractors les conegueu.\nVinga doncs, sin más dilación (m’encanta aquesta frase), bon cap de setmana a tots i a totes (no sabeu com em sodomitza aquest llenguatge no sexista posat de moda pels meus estimats verds)!\nFoto: Flipat davant del CCCB\nÀudio: Rostro de actriz (Deluxe)\nPublicat per Daniel Gutiérrez Abella a 20:56 4 comentarios:


43 elements coincideixen amb el vostre criteri de cerca\nPRESENTACIÓ DEL MERCAT ROMÀ\nTOTS ELS VOTS A MA ALÇADA REELEIXEN CASOLIVA COM A ALCALDE\nLa renuncia de Miquel Parramon i Anna Rius a l'alcaldia i els vots a favor dels 13 regidors a la candidatura presentada per Xavier Casoliva han estat els elements claus del ple de presa de possessió i d'investidura del nou alcalde.\nACCIO. FINANÇAMENT ALTERNATIU\nHa estat presentada per l’Alcalde de Guissona i el Conseller del CCs Josep M Puig. Els dos han destacat la col·laboració conjunta de les dues entitats per fer possible aquestes sessions, molt importants per dotar de recursos informatius a les empreses.\nLa UAB reconeix cinc municipis lleidatans per la seva transparència en la comunicació pública local, entre ells l'Ajuntament de Guissona\nLleida, Mollerussa, les Borges Blanques i Bell-lloc reben el Segell InfoParticipa, mentre que la convocatòria també fa un reconeixement a Guissona. Segons l’alcalde de Guissona, Xavier Casoliva, a Guissona s’ha valorat que en poc temps l’Ajuntament ha fet un salt qualitatiu en termes de transparència, juntament amb 4 Ajuntaments de Lleida.\nLa UVic i l’Ajuntament de Guissona signen un conveni de col•laboració en matèria d’educació\nLa UVic i l’Ajuntament de Guissona han signat públicament el conveni a partir del qual es regula el marc de col•laboració establert en matèria d’educació i que es concreta en un assessorament a les escoles bressol i parvularis d’aquesta població de la Segarra.\nS’APROVA EL PLA PARCIAL URBANÍSTIC Sector residencial SUD-7 DE GUISSONA\nEl pla parcial del sector residencial SUD-7, es va començar a redactar per iniciativa de l’Ajuntament de Guissona, essent regidor d’urbanisme Àngel Masanés atès l’interès de bonÀrea Agrupa de construir una residència nova per a gent gran de la Fundació Agropecuària Guissona situada en la Rambla dels Segadors.\nUN SANT JOAN AMB TRADICIÓ\nEl Sant Joan més tradicional té lloc a la plaça de Capdevila de Guissona, aquest es celebra anualment amb els tradicionals jocs de cucanya a la tarda, entre els que no hi manca la trencada d'olles, el joc d'agafar la poma i el caramel enfarinat o el d'estibar la corda.\nCELEBRACIÓ DE LA DIADA DE SANT PERE DELS PASTORS\nUn espai de trobada de petits i grans en el que es celebra l'eucaristia en el marc de l'ermita de Sant Pere i a continuació es reparteix coca i barreja entre els assistents mentre es gaudeix dels balls de bastons dels Bastoners de Sedó.\nEl Síndic de Greuges ve a Guissona\nSíndic, greuges, Guissona, Biblioteca\n« 10 elements anteriors 10 elements següents » 1  3 4 5


Blog de Ferran Alexandri: de gener 2011\nIII edició del Concurs de fotografia de Muntanya\nL'esquí ha estat el tema del 2010 del concurs de la revista Muntanya\nMuntanya ha arribat a la seva tercera edició del concurs de fotografia anual, que el 2010 ha estat dedicat a un únic tema: l'esquí. La fotografia guanyadora ha estat per a la modalitat d'esquí de muntanya. Pel que fa al finalista, el jurat ha obtat per premiar una fotografia més conceptual, on només apareixen les traces dels esquís.\nTítol: Cridant el vent.\nLloc: cresta dels pics de vall Hiverna.\nAutor: Javi Garrido (Terrassa).\nComentari del jurat: La sinuosa verticalitat de la cresta ens transporta a les vertiginoses alçades de la muntanya. La distribució de les figures dels protagonistes (uns dels quals duu els esquís a l'esquena), i el fons llunyà de cims nevats i els núvols baixos, ofereix a la fotografia una sensació de profunditat a través de la successió dels diversos plans.\nTítol: Corbes de muntanya.\nLloc: els vessants del Puigmal.\nAutor: Joan Cané i Rúbies (Barcelona).\nComentari del jurat: Aquesta imatge atrau per la seva simplicitat abstracta i pren força per la seva composició en diagonal de les traces de neu. L'autor expressa amb originalitat el tema de l'esquí com una forma de dibuix sobre la muntanya.\nMés informació: CEC.\nPublicat per Ferran Alexandri a 16:42 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nEntrevista al director de la revista Muntanya\nDarwin TV entrevista Ferran Alexandri\nAmb aquesta entrevista inauguro la secció d'entrevistes i tertúlies de Darwin TV, un espai dedicat a convidats que visiten l'organització Darwin, un centre d'adopció, recuperació i conservació de mones titís de Catalunya.\nDarwin és una associació sense afany de lucre, amb seu a Barcelona, que té com a objectiu la preservació, conservació, defensa i protecció dels titís (mones de la família Callitrichidae) originals de l'Amèrica Central i d'Amèrica del Sud.\nSi voleu veure l'entrevista, que em va fer Montserrat Ubach, directora de Darwin, cliqueu a l'enllaç de Darwin TV.\nPublicat per Ferran Alexandri a 21:14 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Entrevistes, Revista Muntanya\n40 anys fent país\nLa revista Muntanya, editada pel Centre Excursionista de Catalunya, celebra que fa quatre decennis que surt en català\n04/01/11 - Mireia Rourera\nUna foto del menhir de Roses ocupa la portada del número de desembre de la revista Muntanya, que edita el Centre Excursionista de Catalunya (CEC). La que està considerada com la National Geographic de Catalunya acaba de fer 40 anys que surt escrita en català. Abans de l'abril del 1970 la revista ja existia, però en castellà. Era la continuació del que havia estat el Butlletí del Centre Excursionista de Catalunya, que havia començat a publicar-se l'any 1891 i que va deixar de sortir durant la Guerra Civil.\nAl llarg d'aquests quatre decennis de Muntanya en català les seves pàgines han fet arribar als aficionats a l'excursionisme i els esports de muntanya i d'aventura en general tots els secrets i els racons del país i tots els secrets i els racons de molts altres països del món, aquells que els socis del CEC han visitat i han descrit amb tot detall. No en va, quan el CEC es va fundar, al segle XIX, els estatuts van deixar molt clar que entre els seus objectius hi havia no només “practicar i fomentar l'excursionisme entre tots els ciutadans”, sinó també divulgar a través de publicacions periòdiques, llibres, revistes i butlletins “els esports de muntanya i tota mena d'activitats que s'hi relacionin”.\nEntre les portades de Muntanya més significatives, el director actual, Ferran Alexandri (a la foto), recorda la del febrer del 1976, que reproduïa el quadre que Joan Miró va fer amb motiu del centenari del CEC, o la de l'abril del 1983, amb les fotografies de l'expedició catalana que va anar a l'Everest el 1982 finançada pel Centre Excursionista de Catalunya i que, malauradament, no va poder arribar a dalt. També la de l'agost del 1985, amb l'expedició que, aquell cop sí, va fer el cim de la muntanya més alta del món. A més, cita Alexandri portades molt estimades, com la dedicada a Montserrat, l'abril del 2006, o la que l'abril del 2009 es va dedicar a la figura del Verdaguer excursionista (just quan feia 125 que havia pronunciat al CEC una conferència emblemàtica sobre una excursió feta a l'Alt Pallars). I així arribem a la portada del menhir de Roses, l'última amb format tipus foli. Amb el canvi d'any Muntanya estrenarà format petit, més estil National Geographic.\nPublicat a la contra del diari Avui el dimarts 4 de gener del 2011, per Mireia Rourera.\nReproduït textualment en aquest bloc per Ferran Alexandri. La foto pertany a Josep Losada (Avui).\nPublicat per Ferran Alexandri a 12:50 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge


La comunitat islàmica de Catalunya convoca una manifestació de rebuig als atemptats de París\nLa Unió de Comunitats Islàmiques de Catalunya (UCIDCAT) vol mostrar la seva oposició a l'ús de la seva religió per justificar el terrorisme\n16/11/2015 - 14:01h\nManifestació de la comunitat paquistanesa aquest dissabte contra els atemptats de París @_Maria_Dantas_\nLes comunitats musulmanes de Catalunya convoquen aquest dilluns a les 18h a la plaça Sant Jaume de Barcelona una manifestació de rebuig als atemptats terroristes de París. Entitats com la Unió de Comunitats Islàmiques de Catalunya (UCIDCAT), el Consell Islàmic de Catalunya o el Grup de Treball Estable de Religions (GTER) –que agrupa les principals comunitats religioses de Catalunya– convoquen "per reafirmar el seu compromís amb la cultura de la Pau, per a una societat justa, tolerant, cohesionada i convivial".\nMohamed el Ghaidouni, president de la UCIDCAT, assegurava aquest matí a TV3 que "la comunitat islàmica ho està passant malament perquè són atemptats que duen a terme actes de terror, de sang freda, actes que per a nosaltres de cap manera poden ser justificats per la religió". "Tot això ho fan justificat per la nostra religió i no podem estar davant d'aquest fet sense expressar el nostre rebuig a tot el que passa, sabent que cap religió pot ser motor de violència, motor de terror", afegeix Ghaidouni.\nEl representant de la unió de comunitats assegura que saben perquè els terroristes utilitzen la religió per justificar les seves accions: "Utilitzar la religió és utilitzar una eina molt potent, perquè així estan tocant l'ànima i la intel·ligència dels nostres fills i filles".\nEl passat dissabte ja es va mobilitzar la comunitat paquistanesa, convocada pel Centre Islàmic Camí de la Pau, al cor del barri del Raval amb cartells que deien "sóc musulmà i condemno enèrgicament els atacs terroristes de París".\nEl Grup de Treball Estable de Religions assegura en un comunicat que volen "continuar treballant a fi que no es malmeti les relacions socials que gaudim a Catalunya i farem el que sigui necessari". "Totes les religions, enteses correctament, són i han de ser promotores de convivència", asseguren.


Portes Obertes a les escoles bressol i a les llars d'infants\nAquesta setmana comencen les jornades de portes obertes a les escoles bressol municipals i a les llars d’infants subvencionades amb fons públics amb l’objectiu d’oferir a les famílies l’oportunitat de conèixer els centres i la seva oferta pedagògica de cara al curs 2021-2022.\nPer a les portes obertes presencials es pot consultar els dies i horaris en aquest enllaç Portes Obertes, en el qual també hi figuren les dades de contacte de cada centre per demanar cita prèvia i disposar d’informació sobre les mesures que s’hauran de complir durant les visites, com ara l’ús de mascareta, el rentat de mans i la distància de seguretat, entre d’altres.\nLes famílies poden optar també per fer una visita virtual a través de vídeos que els centres van penjant a l’enllaç: https://linktr.ee/EducacioLH\nA més de les municipals, a L’Hospitalet hi ha cinc escoles bressol subvencionades per l’Ajuntament i gestionades entitats sense afany de lucre, que atendran aquest curs 368 infants. La ciutat compta també amb tres escoles bressol de la Generalitat, amb 295 places, i dues escoles privades subvencionades pel Departament d’Ensenyament de la Generalitat, amb 77 places. En total, L’Hospitalet disposa de 16 escoles bressol, entre públiques i subvencionades amb fons públics, que ofereixen unes 1.356 places per a infants de 0 a 3 anys i que formen part del procés de preinscripció i matrícula que gestiona l’Ajuntament amb competències delegades en el municipi.\nTotes les escoles bressol municipals i llars d'infants subvencionades amb fons públics compleixen els protocols de salut en matèria d'higiene i seguretat aprovades pel Procicat. Per al curs vinent, mantindran un model d’organització que garanteix les condicions higièniques i sanitàries per als infants, les educadores, el personal no docent i les famílies. El termini de preinscripció per a totes elles serà del 6 al 20 de maig, en format telemàtic, i del 17 al 20 de maig, de manera presencial.\nMés informació: Calendari Portes Obertes\nLes zones blaves i verdes d’aparcament seran gratuïtes durant el mes d’agost... [+]\nLa Guàrdia Urbana aixeca 46 actes de sanció per incompliments de les restriccions anti-Covid... [+]