Amposta dóna una atenció integral als pacients amb el projecte "Salut+Social"Amposta dóna una atenció integral als pacients amb el projecte "Salut+Social"\nInici ComunicaciÃ³ NotÃcies NotÃcies 2015 Amposta dóna una atenció integral als pacients amb el projecte "Salut+Social"\nAmposta dÃ³na una atenciÃ³ integral als pacients amb el projecte â€œSalut+Socialâ€�\nEls pacients crÃ²nics i amb demÃ¨ncies de l’Ã rea d’Amposta rebran una atenciÃ³ sanitÃ ria i social integrada grÃ cies a l’entrada en funcionament del projecte Salut+Social amb un sistema de comunicaciÃ³ Ã gil, fluid i amb garanties entre els serveis de salut i els serveis socials del territori.\npublicat el 03/03/2015\nEls pacients crÃ²nics i amb demÃ¨ncies de l’Ã rea d’Amposta reben des d’aquest mes de marÃ§ una atenciÃ³ sanitÃ ria i social integrada grÃ cies a l’entrada en funcionament del projecte Salut+Social, que, a partir d’una eina de comunicaciÃ³ creada des dels serveis informÃ tics de l’ICS de les Terres de l’Ebre, permet implantar un sistema de comunicaciÃ³ Ã gil, fluid i amb garanties entre els serveis de salut i els serveis socials del territori.\nEs calcula que hi ha uns 1.200 pacients que es beneficiaran de l’assistÃ¨ncia integral, tot i que arran de la posada en funcionament del programa aquesta xifra pot crÃ©ixer fins als 1.500 ja que serÃ molt mÃ©s fÃ cil la detecciÃ³ de casos amb aquestes necessitats.\nA mÃ©s de l’aplicatiu per compartir la informaciÃ³ i realitzar un adequat seguiment sanitari i social dels pacients atesos, el programa ha iniciat una segona fase en la que es duen a terme reunions mensuals entre els professionals de l’Ã rea de Serveis Socials de l’Ajuntament d’Amposta i els del Centre d’AssistÃ¨ncia PrimÃ ria. Aquesta comissiÃ³ es reuneix per coordinar, entre d’altres, el programa ATDOM i el projecte SAD Social. En aquestes reunions s’aborden casos comuns i es discuteixen estratÃ¨gies d’intervenciÃ³. Aquesta comissiÃ³ estÃ formada per TÃ¨cnics de serveis socials municipals (el de serveis domiciliaris i el dependÃ¨ncia), Infermeres del Programa ATDOM, un professional del departament de Treball Social de l’hospital comarcal, la directora i metgessa referent per a casos socials de l’Equip d’AtenciÃ³ PrimÃ ria (EAP) d’Amposta i la infermera d’enllaÃ§ i gestora de casos entre l’EAP d’Amposta i l’hospital comarcal. Salut+Socialâ€� introdueix conceptes com mÃ¨tode, rigor, registre i avaluaciÃ³ de la informaciÃ³.\nA mÃ©s, durant un dia a la setmana, una treballadora social es desplaÃ§arÃ al CAP per fer visites conjuntament amb la metgessa. Les demÃ¨ncies sÃ³n un problema de salut prioritari i amb un gran impacte familiar i social, que genera un gran consum de recursos sanitaris, socials i econÃ²mics. El principal objectiu del projecte consisteix en elaborar un procÃ©s d’atenciÃ³ integral a les demÃ¨ncies que permeti oferir una atenciÃ³ sanitÃ ria de qualitat a aquest grup de pacients i a les seves famÃlies. Aquesta gestiÃ³ pretÃ©n atendre les necessitats sociosanitÃ ries dels pacients i de les seves famÃlies.\nCal destacar que compartir la informaciÃ³ entre salut i serveis socials tÃ© com a Ãºnica finalitat millorar el servei als pacients, i, en darrer terme, la vida dels ciutadans. Aquest programa, sorgit de la iniciativa dels professionals de la salut i dels serveis socials d’Amposta s’ha pogut implementar grÃ cies al conveni que van signar al mes de juliol l’ICS i l’Ajuntament, i ja en el moment de la signatura, des de l’ICS es va avanÃ§ar la voluntat de fer arribar la iniciativa a la resta del paÃs.


El portaveu del Grup Parlamentari Unidas Podemos, Alejandro López, ha explicat en relació a la contínua presentació d’iniciatives per part dels partits de l’oposició que no tenen recorregut que a Unidas Podemos el que “ens preocupa és que la gent arribi a final de mes” i que “esperem que el Parlament de Balears no es transformi en una bombolla on es puguin debatre qüestions que poc preocupen la gent de Balears“.\nEn aquest sentit, el diputat ha asseverat que “amb aquestes iniciatives és com si el Parlament visqués en una realitat paral·lela aliens a les preocupacions del dia a dia de la gent”. Per això, ha insistit, “esperem que no sigui aquest el rol que vulguin tenir els partits de l’oposició“.\nEn aquesta línea, López ha destacat que “actualment el poc interès que tenen alguns partits de l’oposició a solucionar els problemes de la gent, ens sembla greu i que ens allunya d’una democràcia sana, que permeti avançar com a societat“.\n“A nosaltres ens preocupa que la gent de les nostres illes pugui arribar a final de mes i tingui qualitat de vida, així que si alguna vegada cal tornar a parlar de la Constitució, esperem que sigui sobre com posar en practica tots els articles socials que en ella figuren però no acaben de plasmar-se en el dia a dia de la gent“, ha etzibat.\nA més a més, ha destacat, “podem veure com és el model de Govern del bloc conservador és el de donar més beneficis als qui més tenen, aprofundir més en els seus privilegis a costa dels drets de la gent, mentre que els Governs progressistes, com el de Balears, ens centrem en millorar la vida de la gent i blindar els seus drets, perquè la gent, hagi votat a qui hagi votat, pugui tenir una vida estable en la qual desenvolupar-se com creguin convenient“.\n“Des d’Unides Podemos som conscients que s’ha perdut molt de temps, per això no podem esperar ni un minut més, el que toca ara és actuar i oferir solucions quant a la lluita contra el canvi climàtic”, ha asseverat el diputat al mateix temps que ha informat que la Secretària General de Podemos Illes Balears, Mae de la Concha, assistirà a la cimera del clima aquest divendres dia 6, on compartirà els reptes i solucions i explicarà la visió de Podemos Illes Balears per a poder fer front al canvi climàtic.\n“A Balears ho tenim clar, es necessita reduir la dependència dels combustibles fòssils per a generar la nostra energia, i per a això és necessari potenciar les energies renovables mitjançant una transició energètica que afronti reptes urgents com la mobilitat o la lluita comptar la pobresa energètica, una problemàtica cada vegada més greu a les nostres Illes”, ha finalitzat López.\nPer la seva banda, la portaveu adjunta, Esperança Sans, ha explicat quant a la PNL d’eutanàsia que es debatrà a la propera sessió plenària que “aquest país ja podria tenir aquesta llei, ja que Podemos ja va presentar un Projecte de Llei al Congrés i va ser tombada per PP“.\n“El PP es va dedicar a bloquejar-la al Congrés. Només va presentar esmenes a la totalitat. Aquesta petició que farem des del Parlament ja es podria haver dut a terme i la seva tramitació hagués pogut estat vigent“, ha afegit.\nSans també ha indicat amb relació a la interpel·lació del PP que finalment anirà a Ple la setmana vinent i que fa referència a la filtració dels documents a les oposición, que “veiem bé que es parli d’actualitat i que el Govern surti a donar explicacions quant al tema de les oposicions“.


ALGUN DIA LA SABREM – EL QUE ESCRIC\nALGUN DIA LA SABREM\nPublicado el 24 abril, 2020 de agustivilellaguasch\nEm refereixo a la veritat al respecte d’aquesta pandèmia que ens mata, ens confina i ens arruïna.\nSe’ns va vendre inicialment com una grip, potser amb una mica més de mala gaita però que tampoc n’hi hauria per tant, i tots (jo el primer) ens ho vam creure.\nAixí com van passar les setmanes ens vam donar compte que de grip amb mala gaita res de res, que això era una altra cosa, i llavors, encara que sigui sense voler, un comença a mirar al principi de tot, a la Xina, concretament a la ciutat de Wuhan. Què veiem?, doncs una ciutat de gairebé dotze milions d’habitants on (diuen) hi va haver uns dos mil cinc-cents morts (ara n’hi han afegit uns mil cinc-cents més), malgrat tot res al costat del que fins ara tenim a Catalunya que, amb set milions i mig d’habitants ja anem cap als deu mil morts; la mateixa proporció hauria produït, només a Wuhan, setze mil morts!.\nLa Xina és un gegant de mil tres-cents milions d’habitants i el seu règim no s’ha distingit mai precisament per la seva sensibilitat envers la seva població ni pel respecte a les seves vides. Jo no sé a la demés gent, però a mi se’m fa difícil veure el règim xinés decretant alarmes, muntant macro-hospitals d’emergència en temps rècords, tancant vols i fronteres i actuant a la desesperada per dues mil cinc-centes, o quatre mil si hi sumem les que hi han afegit ara, defuncions. Tot i que la xifra hagués estat la dels setze mil, jo personalment dubto que la Xina hagués tingut la reacció que va tenir, per tant, qui sap si no en van ser encara moltíssims més. Què és realment aquest virus?.\nLes preguntes que jo, pobre de mí, em faig al respecte de l’actuació xinesa, no se les podien fer les autoritats de la resta de països?; sabien o sospitaven el que ens venia al damunt?; si no ho sabien i no es feien preguntes coneixent el règim xinés molt millor que qualsevol persona del carrer, què podem pensar de les seves capacitats polítiques i fins i tot intel·lectuals?; i si ho sabien, perquè no van actuar més contundentment?; què hauríem de pensar si ho sabien?, que són una colla de criminals?; criminals que hauran permés que hagin mort molts milers de persones, que molts milers més hagin patit molt i que el món literalment s’esfondri (que indirectament representaran encara molts més morts i sofriment).\nAlgun dia sabrem la veritat del que passa, ho sabrem i els responsables seran jutjats, encara que sigui per la història. La part terrible és que els que la malaltia s’haurà endut no tornaran.\nEntrada anterior UN DIA MENYS (1)\nEntrada siguiente PERSONATGE


Ada Colau, alcaldessa de les 'complexitats incòmodes'\nAda Colau revalida l'alcaldia | Pol Rius\n“Aquesta és una investidura difícil: la complexitat del moment que vivim es va expressar a les urnes i també en aquest plenari. Barcelona ens interpel·la per a sortir de les zones de comfort i fer el necessari per a fer el que necessita aquesta ciutat. Però avui no ha estat possible”, així s’ha dirigit la, de nou, alcaldessa de Barcelona, que ha revalidat el càrrec amb el suport del PSC i els vots de Valls, “uns vots que no hem anat a buscar i que ens incomoden”, ha dit Colau, visiblement afectada després d’un ple que ha estat ple d’hostilitats cap a la dels Comuns.\nAixí, avui es tanquen dues setmanes intenses de negociació de les que, de la mateixa manera que va passar la nit electoral, s’augurava que no se sabria el resultat fins el final. Amb un apunt ben diferenciat, però: així com la nit del 26 d’abril Colau pràcticament renunciava a l’alcaldia de Barcelona amb un discurs amb regust a comiat i felicitant un Maragall que havia guanyat les eleccions, avui, l’alcaldessa del canvi relega a Maragall a la perifèria del govern.\nAquests “vots incòmodes” són els que han tensat tant les darreres setmanes com l’ambient a l’Ajuntament. Els tres dels sis vots favorables de C’s, concretament els de Manuel Valls, Eva Parera i Celestino Corbacho. Durant el discurs de Valls, cada paraula d’agraïment o de proximitat de Valls cap a Colau es feia sentir en forma de desaprovació a la Plaça Sant Jaume, però també en la cara de Colau, que no aconseguia amagar la seva incomoditat.\nL’ambient a l’interior del Consistori s’ha vist reforçat amb el que han destil·lat els centenars de persones que han acudit a la plaça Sant Jaume a presenciar la investidura. Amarrats a la gran pantalla que permetia fer seguiment en directe, els assistents semblaven espectadors en una estrena de cine. Molts sabien el final de la pel·lícula, altres esperaven equivocar-se i alguns s’hi han plantat per deixar anar algun que altre spoiler. Des de primera hora de la tarda, la plaça s’ha tenyit de groc; tot i que Barcelona en Comú havia convocat les seves bases a donar suport a Colau, han estat els independentistes els qui, en la seva majoria, s’han apropiat de la plaça. Això ha suposat que, les masses que fa 4 anys rebien Colau en una festa a la Plaça, avui s’han convertit en una allau de crits de rebuig i retrets.\nLes banderes republicanes i els crits de ‘Sí se puede’ de fa quatre anys s’han canviat pels de “traïdora”, que han ressonat sobretot quan la reelegida alcaldessa ha acceptat el càrrec. Moltes pancartes i crits també d’”absolució” en referència a la sentència del Judici del Procés que se sabrà, previsiblement, en els propers mesos i que podria posar en perill l’aposta de dels Comuns. Aquestes pancartes, doncs, han onejat amb més força quan Joaquim Forn, la persona amb diferència més aplaudida i recolzada pels assistents -per sobre, inclús, que Maragall, s’ha aixecat per votar i per a fer el seu parlament. Un suport eixordidor al polític pres que ha contrastat amb els crits, xiulets i pitades que han fet impossible seguir el discurs de Valls a la Plaça, que ha seguit Forn en la seva intervenció.\nSobre les zones de confort i polítiques valentes\nTot aquest clima representava la culminació d’uns dies en els que la tensió no ha parat d’augmentar: era sabut que ERC i Barcelona en Comú portaven temps planejant un acord per a governar l’Ajuntament de Barcelona en base a una proximitat programàtica demostrada, en part, durant els darrers quatre anys al Consistori. Però tant els resultats electorals, on els comuns van treure un millor resultat del que segurament s’esperaven, com l’aparició crucial de Manuel Valls, que s’oferia a regala’ls-hi els vots per a frenar l’arribada de l’independentisme, ho capgirava tot. Després d’això, ERC ha anat augmentant l’atac als comuns de manera paulatina: al veure que la seducció no era suficient per a fer canviar de parer a Colau, s’anava apujant el to.\nAixí, en poc més de tres setmanes, la relació entre Bcomú i ERC ha passat de suposats germans de lluita, a cosins llunyans, a rivals eterns. Un clima forçat, artificial, i espuri. Un clima altament polític, en el mal sentit de la paraula. Forçat, perquè situa les relacions entre partidàries d’un i altre costat en una tensió innecessària. Artificial, perquè obeeix a criteris estrictament tàctics de les formacions polítiques. Espuri, perquè ERC governarà en colació als Comuns a molts pobles i ciutats catalanes, entre les que destaquen Lleida i Tarragona. En altres municipis, com ara Badalona, Platja d’Aro o Figueres, l’acord inclou també al PSC. Tot això no treu la incomoditat palesa que suposa als Comuns haver arribat a l’Alcaldia d’aquesta manera. Un pacte amb el PSC no era l’opció desitjada. Les relacions entre uns i altres no és gens bona desde la ruptura en l’anterior mandat a causa de la decisió de la familia socialista de recolzar l’article 155.\nI aquest clima d’incomoditat d’un pacte que no ha estat la primera opció es pot veure augmentat amb la sentència del Tribunal Suprem sobre el Judici del Procés, que es preveu pels primers mesos d’aquesta legislatura que tot just comença. Si a això se li suma el suport de Valls, es genera el còcktail perfecte per a generar una fractura interna. Els comuns, conscients d’aquest perill, acudien a militància en un exercici de democràcia interna, que servia també a mode exculpatori dels “pecats” que cometrien. Però la militància (o, com a mínim, els que varen votar) no tenien el mateix dilema que se’ls adjudicava desde fora. Volien veure Colau com a Alcaldessa quatre anys més, i finalment així serà. Però els temps de batre les ales com un paó s’han acabat.\nLa única opció que hi ha, per pura aritmètica de que Barcelona faci polítiques concretes d’esquerres, passa per una certa entesa entre BeC-PSC-ERC. En aquest sentit, ERC té una gran responsabilitat a partir d’ara: si es dedica a vetar sistemàticament les propostes que surtin de Colau per a desgastar-la i treure’n rèdit polític en actuació – forçada, artificial i espúria – posaran en perill alguna cosa molt més important que els interessos partidistes. És la vida de dos millions de persones el que hi ha en joc.


Mislata incorpora a 26 nous empleats gràcies als programes de foment de l'ocupació pública de la Generalitat - Notícies - Ajuntament de Mislata\nL'Ajuntament de Mislata ha donat la benvinguda hui a un total de 26 veïns i veïnes que s'acaben d'incorporar a la plantilla municipal a través dels programes d'ocupació pública de la Generalitat. Es tracta dels beneficiaris dels programes EMCORD, EMCORP i EMCOLD, tots ells subvencionats pel Servef, que a més ha sigut l'organisme encarregat de fer la selecció dels candidats, d'acord amb els barems de la convocatòria pública.\nEl programa EMCORD va dirigit a aturats de llarga durada -almenys 360 dies en un període de 540- i a través d'este pla l'Ajuntament de Mislata ha contractat a 9 auxiliars administratius, 3 conserges i 8 pintors. El EMCORP té com a destinataris als aturats majors de 30 anys i a través d'este programa s'han incorporat un tècnic de gestió esportiva, un tècnic d'animació sociocultural i un tècnic superior de comerç. Finalment, a través del EMCOLD s'ha contractat a tres orientadors laborals, que tindran com a funció assessorar i guiar a les persones aturades de Mislata per a aconseguir accedir al mercat laboral.\nTots ells es van incorporar fa uns dies, just abans de finalitzar 2017, i treballaran en l'Ajuntament de Mislata durant els pròxims sis mesos, amb contractes de jornada completa. L'alcalde, Carlos Fernández Bielsa, els ha donat hui la benvinguda i ha assegurat que estes noves ocupacions serviran per a "millorar el funcionament de l'administració, reforçar els serveis que oferim a la ciutadania i constituixen, a més, una oportunitat per als veïns que estan en situació de desocupació".\nEl regidor de Promoció Econòmica i Ocupació, Alfredo Catalá, també ha participat en la recepció d'este matí i ha ressaltat que els programes d'iniciativa social de la Generalitat són "una gran ajuda" i se sumen a la "àmplia oferta municipal, que entre plans d'ocupació i de formació, en 2017 van arribar a 300 beneficiaris".


Motlles de fundició\nReparació de Motlle\nDiseny de moltlles\nA principis de la dècada dels 70, a l'antic taller de motlles VISE, ubicats al carrer estrella de Hospitalet de Llobregat, es van formar com motllistes els fundadors de l'empresa UNIMOLD; especialitzats en aquell temps en la construcció de motlles per a la fosa de llautó, dels sectors de la decoració i les aixetes principalment.\nAnys més tard, el 1991, ja també fabricant\nper a materials com l'alumini i el zamak; alguns d'aquells treballadors van formar societat, donant nom a aquesta empresa, la qual avui dia és dirigida per la segona generació, però amb la mateixa filosofia i il·lusió dels nostres antecessors; apostant dia a dia per les noves tecnologies en el nostre camp. Com a prioritat principal a competitivitat en els processos productius, la constant innovació i sobretot el servei a el client!\nEn l'actualitat UNIMOLD, és un referent en el disseny, fabricació i reparació de motlles per a la fosa per gravetat i injectada de materials no ferris; gràcies a tota l'experiència adquirida en tots aquests anys i la constant formació dels nostres operaris\nL'any 2004 ens vam instal·lar a la localitat de l'Papiol, disposem d'una superfície útil de taller de 400m més oficines. La nostra ubicació és excel lent, situats a 15 km de Barcelona Capital i a peu de l'autopista A7, ens situa en una posició logística perfecta.\nPots trobar-seguint aquest enllaç:\nSi vols posar-te en contacte amb nosaltres envia'ns un mail a: info@unimold.es


Enric I. Canela » Blog Archive » Per què no tornem a implantar el curs preuniversitari\nPer què no tornem a implantar el curs preuniversitari\nLlegia en una entrevista que li fan al rector de la URL, Josep M. Garrell, si pensa que hi ha massa titulacions. La intel·ligent resposta és que si es compara amb Europa no. Matisa el rector. Depèn com es miri. Opina que hi hauria d’haver menys graus i més generalistes i deixar l’especialització per al màster.\nSi ara jo tingués la capacitat de posar en funcionament un model educatiu faria una cosa que no sé si seria molt popular. Ho proposo per a Catalunya quan siguem independents. Implantaria el curs preuniversitari, que va desaparèixer fa molts anys. Un de ciències i un de lletres, sense especialitats. Aleshores grues de tres anys i màsters de dos. Amb la llibertat del 4+1 i del 5. Algú dirà, això sembla Anglaterra, contesto, sí.\nUna resposta a “Per què no tornem a implantar el curs preuniversitari”\na 25 gen. 2015 a les 7:48 Enric I. Canela » Blog Archive » Aviat canvi voluntari de la durada de graus i màsters\n[…] de banda bromes i ironies, caldria canviar el sistema completament i, com deia fa uns dies, Per què no tornem a implantar el curs preuniversitari. Seria l’únic sistema lògic, tornar uns anys endarrere i fer com els […]


118 entrades • Pàgina 5 de 6 • 1, 2, 3, 4, 5, 6\nAutor: BRILL 18 » Diumenge 30/08/2009 17:58\nJo no se quan pasare, que pasare segur, Se sap quins autubusos de novetat pordem tenir aquest any?\nAutor: metring » Diumenge 30/08/2009 18:21\nA l'agenda d'ARCA parlen d'un total de 10 autobusos.\nAutor: UT596001 » Dilluns 31/08/2009 0:18\nServidor com a molt farà la ruta a bord del routemaster urbana de Sabadell ja que aquell dia treballo per la tarda, és clar que m'he de mirar bé els horaris aviam si puc fer la Sentmenat-Sabadell, arribant a peu a Sentmenat\nAutor: Marcel Estadella » Dilluns 31/08/2009 14:52\nEfectivament , si no es torça res a darrera hora serán deu vehicles , incloient el Routemaster de l'any passat , la nova Sava ex-Utrera propietat de tres socis d'Arca....i un altre vehicle sorpresa que vindrà cedit , quasi segur destinat a la linia de Sentmenat .\nNo sortirà la Sava d'Arca , doncs hi hem trovat problemes de frens i d'eix davanter que ens la deixen varada .\nEns veiem dissabte o diumenge . Recordeu que les lines comarcals no funcionen dissabte a la tarda .\nAutor: metring » Dissabte 05/09/2009 23:52\nAvui hem estat al Ral·libús, i ha estat molt bé, com de costum\nAquí teniu fotografies d'alguns dels busos que han circulat avui. La novetat d'aquest any ha estat el bus Barreiros, cedit per Sagalés, i demà n'hi hauran més busos que avui, els qui podeu anar no us ho perdeu!!!\narca1.jpg (108.93 KiB) S’ha visualitzat 5483 vegades\narca2.jpg (103.27 KiB) S’ha visualitzat 5478 vegades\narca3.jpg (131.06 KiB) S’ha visualitzat 5474 vegades\narca4.jpg (115.98 KiB) S’ha visualitzat 5476 vegades\nAutor: metring » Dimecres 25/08/2010 18:45\nJa tenim data per al quart ral.libús de l'Estat Espanyol: el cap de setmana del 4 i 5 de setembre.\n- Què és un Ral.libús?\nEvidentment no es tracta d'un ral.li a l'sprint, sinó que és una cursa de regularitat. I quina millor regularitat que complir uns recorreguts amb uns horaris com fa qualsevol autobús de línia?. Es així com ho han recuperat els anglesos i com ho hem fet nosaltres durant la primera i segona edició.\n- Quines línies es faràn?\nEs realitzaran tres línies urbanes durant la tarda del dissabte i tot el diumenge. Els recorreguts i horaris són els següents:\nEl mateix dia es podrà visitar la maqueta ferroviaria (N i HO) de Vallès Fer i es faràn circulacions durant tot el dia dels trens de vapor viu al Parc Catalunya. La linia H1 us hi portarà.\nAixí mateix, les línies també es realitzaran viatges en Cotxes de línia interurbans que uniràn Sabadell amb diferents poblacions. Com a novetats la linia H3 realitzarà expedicions puntuals a l'aeroport de Sabadell. Aquestes línies circularan únicament el diumenge amb els horaris següents:\n- Quins autobusos circularan?\nEntre autobusos urbans i interurbans hi ha la previsió de 10 autobusos clàssics en circulació (flota d'ARCA, agregats, col.laboradors i algún cotxe d'empresa).\n- Quin és el preu de l'activitat?\nTot i així, existirà un programa amb amb els horaris de les circulacions i serà un record de l'esdeveniment. Es podrà obtenir al punt d'informació de l'estació d'autobusos i a l'interior dels autobusos.\nAixí doncs, és una activitat per fer viure als nostres fills o néts les sensacions dels viatges dels nostres pares o avis (i per a nosaltres també, que caram !!!).\nPugeu i disfruteu-lo !!!\nAutor: Marcel Estadella » Dissabte 04/09/2010 11:24\nConfirmar un total de dotze vehicles participants, dels que tres son novetat a Sabadell, encara que ja es van veure al darrer Ral.li Barcelona-Caldes de Montbui.\nAutor: Trytasa Baldaquino » Dimarts 14/09/2010 22:16\nPossiblement alguns de vosaltres ja els hagueu vist, però de totes formes us penjo els enllaços dels dos tradicionals vídeos sobre el Ral·libús que acostuma a fer ARCA: un més institucional i seriós i un altre més destroyer, sempre sense perdre el bon humor i comptant amb la genialitat del gran Munchausson, mestre en editar les imatges sovint inconnexes que grava el cameraman.\nA més, a ambdós vídeos hi apareixen distingits fotracataires (també hi trobareu altres persones força conegudes de l'ambient autobuser, dins i fora d'ARCA). Ja ho veureu...\nversió institucional: http://www.youtube.com/watch?v=NrJb6TxtGOE\nversió hardcore: http://www.youtube.com/watch?v=awAVijnh ... re=related\nAutor: wefer » Dimecres 15/09/2010 8:46\nEm quedo de llarg amb el segon vídeo\nFelicitats pel vídeo i pel Ral·libús en general. Aquest any no hem pogut assistir-hi, però ja tinc ganes de ser a l'edició del proper any.\n5e Ral·libús a Sabadell, by ARCA\nAutor: Marcel Estadella » Divendres 22/07/2011 5:51\nBe , per a en Marçal que no va poder venir l'any passat i per a tots en general ;-)\nEls propers dissabte 3 de setembre a la tarda i diumenge 4 tot el dia es celebrarà la cinquena edició del Ral.libús de Sabadell , organitzat per ARCA .\nEs tracta d’una recreació de tres linies d’autobus urbanes i sis d’interurbanes servides per un total de tretze autobusos clàssics (1969-1989), amb quatre novetats a Sabadell, entre les que destaca un microbus d’Utrera dels anys 70 en servei fins fa dos anys .\nLa principal linia urbana uneix l’Estació d’autobusos de Sabadell (a on diumenge es podrà veure les maquetes HO i N de tren miniatura de Valles Fer) amb el trenet de vapor viu del Parc Catalunya\nL’accés i viatge als autobusos és gratuit . Adjuntem copia del programa tot convidant-vos a assistir-hi amb les vostres families , doncs es tracta d’una activitat pensada per a recordar els viatges en bus i cotxe de linia trenta anys enrere .\nAutor: metring » Divendres 22/07/2011 8:59\nMoltes gràcies per la primícia!!\nAutor: Marcel Estadella » Diumenge 24/07/2011 7:29\nMés noticies del Ve Ral.libús\n- L'horari és el mateix que l'any passat (vegeu post de Metring de 25-8-2010)\n- Enguany no sortirà l'articulat d'ARCA, que està de reparacions\n- Però tindrem com a novetats la Savita d'Arca, l'autocar Ayats,el 6420 proto i alguna cosa més\n- NOVETAT: enguany el dissabte a la tarda també funcionaran les línies H3 (amb el mateix\nhorari de diumenge i servei restringit fins a l'aeroport) i H4 ara que\nSant Quirze és part del transport urbà de Sabadell\nAutor: metring » Dimarts 26/07/2011 9:34\nL'horari dels autobusos ja es pot consultar a la web d'ARCA, a l'apartat "Agenda".\nAutor: metring » Divendres 02/09/2011 10:12\nNo oblideu que demà i passat,tornem a tenir el Ral·libús!\nAutor: Pere » Divendres 02/09/2011 19:31\nAutor: metring » Dilluns 23/07/2012 23:06\nJa s'anuncia a la web d'ARCA el 6è Ral·libús http://www.arca-bus.org/\nCom a novetat d'aquesta edició tenim la prolongació de l'activitat al dilluns pel matí i la commemoració dels quaranta anys de l'arribada del servei de bus a Torre Romeu amb la línia H15 (veure horaris). En aquest arxiu pdf podeu veure una explicació històrica.\n(26.66 KiB) S’ha baixat 143 vegades\nAutor: Fran-Ikarus » Dimarts 24/07/2012 11:45\nI, en època de retallades, això ampliat de 2 a 3 dies\nAutor: metring » Dilluns 03/09/2012 15:51\nNo oblideu que és aquest cap de setmana!!\nAutor: Marcel Estadella » Dilluns 03/09/2012 18:46\nRecomanem que mireu les darreres actualitzacions dels horaris per les línies interurbanes, descarregant-vos el fulletó corresponent. Atenció, enguany no hi haurà folletó en paper, sosl en format electrònic.\nAutor: Marcel Estadella » Dimecres 05/09/2012 18:51\nNova línia H15 amb una expedició doble diària: un va pel recorregut de Ctra de Caldes i l'altre per la Ctra de Torre Romeu. es troben a mitg camí i intercanvíen passatge. S'aprofitarà per explicar l'història de l'arribada de l'autobús a la part alta de Torre Romeu (Tibidabo) enguany que fa 40 anys que va succeir.\nViatges amb places limitades. Preferéncia als que s'hagin inscrit abans (associacio(arrova)arca-bus.org o teléfon 677557762)


la rapita chic: Cada cosa al seu lloc i un lloc per a cada cosa\nNo és la primera vegada que parlem del que pot representar endreçar coses materials per possibilitar l'ordre de les altres coses, les immaterials. Sóm éssers racionals i gens compartimentats. Això vol dir que el que ens passa en el medi extern, afecta al l'altre medi, l'intern.\nÉs un fet que tenir les coses que ens envolten endreçades i organitzades, ens aporta sensacions de control, seguretat i benestar. Avui, li ha tocat al blog.\nEls que aneu llegint el que per aquí es publica, ahir, vau saber que m'he atrevit a començar a escriure una història que sabem com comença, però que ningú sap com acaba. Tracta sobre una dona nascuda al Delta de l'Ebre, Marieta, criada en un entorn rural i que ara viu a Paris on treballa com anestessista. És una adulta jove que tot i que professionalment ha arribat a un cert nivell de maduresa, encara li queda un gran camí a nivell personal. Marieta encara ha de viure unes quantes aventures i desventures fins que arribi al lloc que està buscant, ella mateixa.\nÉs per això que he decidit posar una mica d'ordre. En un primer moment vaig pensar que estaria bé anar publicant les coses de Marieta en aquest mateix blog i desar-les en una pestanya específica, però he vist que no. És millor no barrejar les coses i mantenir un ordre.\nA partir d'ara si voleu saber com està Marieta, haureu d'anar al nou blog que li he creat. El blog de Coses de Marieta. El fet de separar aquests dos projectes em donarà una mica més d'intimitat, em farà sentir més còmoda a l'hora d'escriure i em permetrà seguir un altre ritme de treball.\nI tornant al tema d'endreçar i organitzar-nos, comparteixo algunes imatges inspiradores per mantenir l'ordre de les coses...\nPublicat per larapitachic a 17:57\nEtiquetes de comentaris: Benestar: Cos i ment, Espai deco, Lectures\nEls bons dies sempre comencen amb un bon cafè i am...\nTornem al mode Senzill & Simple\nDe tant en tant, necessitem una mica de Delta...\nCinc motius per sortir a caminar de bon de matí, a...\nEl pacte no escrit\nDones amb estil (III)\nOMMMM!!!! La millor tarda\nUna història entre Paris i Londres\nUna idea simple, sempre és una bona idea\nNo és Paris, és Barcelona (I)\nNo és Paris, és Barcelona (II)\nNo esperar res. Apreciar-ho tot.\nGanes de casa\nCoses de Marieta (I). Viure poc a poc\nDones amb estil (IV)\nTots som aficionats. La vida no dona per a més. Ch...\nSigues tu mateix. Un original sempre és millor que...\nNo oblides que hi ha tres tipus de persones en la ...\nTres motius per pensar que Valentino s'ha inspirat...\nDos coses ens allunyen de la felicitat...\nPlató & Gary Cooper\nJoan Margarit, un filòsof del sentit comú.\nUn testimoni del nostre passat recent. By Dani Das...\nSigues pacient i confia en el teu viatge...


Ràdio Balaguer - Balaguer baixa una jornada més el risc de rebrot. Ho fa fins un valor de 350 punts. La Noguera també baixa respecte a les dades d'ahir, un descens que també es dona a Lleida i Catalunya. Així i tot, el nombre d'ingressats i de llits d'UCI ocupats creix\nBalaguer ha sumat una nova jornada de descens en els principals indicadors de control de l'evolució de la pandèmia, que cada dia actualitza el Departament de Salut. Segons les últimes dades, el risc de rebrot és de 350 punts, el que significa un descens de 69 punts respecte a ahir. La velocitat de contagi també baixa fins a 0.77, un valor que no assolia des d'abans de Nadal. Aquestes dades es donen després de sumar 1 nou positiu les últimes 24 hores, i que el percentatge de resultats positius dels últims dies sigui de poc més del 4%.\nLa comarca de la Noguera també suma un nou descens, després de la lleu pujada d'ahir. Ho fa anotant 411 punts al risc de rebrot, i amb una velocitat de contagi de 0.95. Es tracta d'una velocitat més alta que la registrada a Balaguer, a causa de que alguns municipis no han aconseguit baixar-la per sota d'1. És el cas d'Os de Balaguer, Artesa de Segre, Vilanova de Meià i Ponts, tot i que és en els dos últims casos on les xifres encara són preocupants, en estar per sobre de 2.\nLa regió de Lleida marca un dia més un nou descens al risc de rebrot, que és de 516, i també a la velocitat de transmissió, que es situa en un valor de 1. També baixen els indicadors al Pirineu, on la velocitat de contagi està per sota d'1. Pel que fa a la pressió hospitalària a Ponent, baixen a 193 els ingressos, dos menys que ahir, i a les UCI hi ha 25 pacients, 1 menys que dimarts.\nA nivell de tota Catalunya, en canvi, puja la pressió als hospitals, amb 42 ingressats més i 10 persones més a l'UCI, que ja són un total de 631. En les últimes hores s'han sumat 131 defuncions. Aquestes dades es donen, tot i que la velocitat de propagació ha baixat cinc centèsimes en les últimes 24 hores i se situa en l'1,02, i el risc de rebrot disminueix fins als 637 (-27).


Jorge Herralde: 'Quan un editor redueix l'exigència, perd la credibilitat' | UPF-BSM\nJorge Herralde: 'Quan un editor redueix l'exigència, perd la credibilitat'\nEl fundador d'Anagrama va compartir la seva àmplia experiència com a editor amb els alumnes del Màster en Edició en una conversa dirigida per Javier Aparicio Maydeu, director del programa impartit a la UPF Barcelona School of Management-Universitat Pompeu Fabra.\nJorge Herralde Grau, escriptor i editor nascut a Barcelona, va acudir un any més a la UPF Barcelona School of Management-Universitat Pompeu Fabra per oferir als alumnes del Màster en Edició una classe magistral i ineludible per a tot aquell que desitgi dedicar-se al món editorial. Ho va fer al costat de Javier Aparicio Maydeu, creador i director del Màster en Edició de la Universitat Pompeu Fabra, que enguany compleix 24 anys formant editors. Jorge Herralde, considerat com un dels millors editors literaris del món, és reconegut perquè al llarg de la seva prolífica carrera va fundar Anagrama l'any 1967 i després de més de 50 anys al capdavant, va publicar al voltant de 4.000 títols. A més de la seva faceta d'editor també compta amb la d'escriptor, amb diversos llibres sobre les seves experiències editorials. De tot això, en va parlar obertament amb els estudiants del màster de la UPF Barcelona School of Management.\nDurant la conversa que va mantenir amb Javier Aparicio Maydeu, Herralde va desgranar les qualitats necessàries per a ser editor. 'El bàsic és l'amor per la lectura, la passió per l'ofici d'editor, el concurs de la sort i algunes coses més...', assenyalava Herralde. Però també advertia: 'Quan es redueix l'exigència desapareix la credibilitat', donant així tota una lliçó de vida i de professió als assistents. I és que a Anagrama se li reconeix especialment el seu compromís i protecció de la línia editorial, lluny dels vaivens mediàtics. De fet, el propi Herralde va confessar que, per a ell, l'ofici d'editor és una professió "apassionant" i assegurava que està feta 'a la seva mida'. Sobre què fer per trobar bones obres per publicar, Herralde recomanava "diversos anys de àvida lectura" com a clau per descobrir bons autors. 'Un bon autor és aquell que té el suficient talent i sap mantenir-lo fins al final del llibre'. I respecte a la seva relació amb els escriptors que ha publicat, Herralde es va remuntar als inicis de la seva carrera per recordar com molts d'ells han acabat sent els seus millors amics. Per concloure el col·loqui, Javier Aparicio va remarcar l'immens valor de la tasca desenvolupada per Jorge Herralde afirmant que gràcies a la dura tasca d'editors com ell "es va poder teixir a Espanya una xarxa d'autors i editors que, fins al moment, només existia en el món anglosaxó ".\nJorge Herralde, a més, va ajudar a impulsar el Màster en Edició de la UPF Barcelona School of Management-Universitat Pompeu Fabra fa ja 24 anys, i des de llavors ha compartit la seva experiència professional amb tots els alumnes del programa. No ha faltat cap any a la cita amb el màster i fins i tot la classe magistral que va impartir als estudiants de la primera edició va arribar a convertir-se en el capítol que obre el seu llibre Opiniones mohicanas. 'Sempre és un plaer comptar amb la seva presència a la UPF Barcelona School of Management', ressaltava Aparicio.\nEl Màster en Edició de la UPF Barcelona School of Management-Universidad Pompeu Fabra tancarà el curs el proper 2 de juliol amb un altra sessión de luxe: una conversació entre dos dels grans editors internacionals, Elena Ramírez i Cristóbal Pera. Un acte que serveix de preambul al Forum Edita 2019, la IV trobada anual del llibre i l'edició.


L'aeroport de Girona modifica el sistema de càrrega de combustible amb passatgers a bord - Diari de Girona\nL'aeroport de Girona modifica el sistema de càrrega de combustible amb passatgers a bord\nefe/ddg 13.01.2009 | 18:59\nL'aeroport de Girona ha modificat el procediment per a la càrrega de combustible als avions amb passatgers a bord després de la denúncia del sindicat UGT.\nL'autoritat aeronàutica del Ministeri de Foment ha confirmat que està analitzant els fets denunciats i l'adopció de possibles mesures, segons que han informat avui fonts del sindicat.\nSegons UGT, l'aeroport de Girona acaba d'implantar una nova versió del document que regula el proveïment de combustible als avions amb passatgers a bord.\nAquesta nova edició, aprovada amb data d'ahir pel director de l'aeroport Girona-Costa Brava, Eduardo Cerezo, deixa sense efecte el protocol vigent des del 19 d'agost de l'any passat.\nEl mes d'octubre passat, UGT va denunciar davant Aviació Civil el contingut d'aquest procediment, després de comprovar que comportava una retallada de la seguretat operacional en la plataforma, i també irregularitats importants relacionades amb l'aplicació, el compliment i el control del referit document.\nLa nova edició, a primera vista, no restableix l'anterior obligatorietat dels de situar un camió a la plataforma per dominar visualment el procés de càrrega, però sí que prioritza la presència d'una dotació quan dos o més avions coincideixin en la càrrega de combustible.\nTambé incorpora noves limitacions en cas de baixa visibilitat, nous supòsits de suspensió del procediment i amplia la zona de posicionament de vehicles autoextintors.\nAixò no obstant, UGT ja ha anunciat que analitzarà amb detall el contingut del nou protocol, especialment si els canvis introduïts restableixen els marges de seguretat operacional i el compliment de la normativa estatal.\nLa direcció de l'aeroport gironí també fa saber que AENA instal·larà un sistema de gravació digital de les comunicacions relacionades amb l'activitat operativa entre el Centre de Coordinació d'Operacions (CECOA), bombers i altres serveis, i la millora del circuit tancat de televisió, unes carències tècniques que per a UGT dificulten el compliment del procediment.\nL'Agència Estatal de Seguretat Aèria (AESA) ha notificat a UGT que ha pres en consideració els fets denunciats pel sindicat a l'octubre, ja que podrien vulnerar la legislació vigent sobre proveïment de combustible amb passatgers a bord.\nEn concret, el director de Seguretat d'Aeroports i Navegació Aèria ha comunicat al sindicat que els serveis d'AESA estan analitzant els fets denunciats i valorant l'adopció de possibles mesures.\nD'aquí a uns dies, una vegada analitzat el nou procediment i la informació que l'acompanya, UGT ha anunciat que donarà a conèixer la seva valoració del document tècnic aprovat ahir per la direcció de l'aeroport.


Renovació a l'executiva del Bloc de Carcaixent\nLa nova executiva és un grup jove i amb experiència i es marca com a objectiu consolidar el projecte del Bloc i de Compromís en el govern de Carcaixent\nLa militància del Bloc a Carcaixent ha celebrat este cap de setmana el seu 7é Congrés, en què s’ha triat, per unanimitat, la nova executiva local. A partir d’ara, l’encapçalarà Pau Àlvarez, en substitució de Rosa Nicolau, que ha ocupat la secretaria local durant quatre anys.\nEs renova així el quadre directiu del Bloc en què, a més de Pau Àlvarez, estaran: Salvador Albert (secretari d’Organització i Finances), Rubén Guillot (secretari de Comunicació), Amparo Puig (secretària de Serveis Municipals), Xus Olaso (secretària d’Acció Electoral i Implantació, Ivan Furió (representant de Joves-PV) i Elisa Landete com a vocal representant de Dones.\nPau Àlvarez assumeix amb il·lusió el repte de coordinar el Bloc en estos moments: “al Bloc de Carcaixent hem fet molta faena els darrers anys i ara continuarem amb eixa línia de treball. Cal consolidar el projecte Compromís a l’Ajuntament Carcaixent, per a seguir sent una eina útil per a la ciutadania. Hem de convertir-nos en un dels pilars fonamentals de suport a l’equip de govern i garantir la circulació d’informació entre el carrer i l’Ajuntament i entre l’Ajuntament i el carrer. Tenim un equip preparat dins i fora de l’ajuntament. I tenim il·lusió per a afrontar eixos reptes i garantir la renovació del col·lectiu en un futur pròxim”, manifestà el nou secretari local.\nEl Congrés Local també ha ratificat l’últim informe de gestió de la secretària local. Rosa Nicolau es mostrà molt satisfeta amb la faena feta per tota la gent que forma la família del Bloc i de Compromís. I va agrair la confiança dipositada en la seua persona per encapçalar el Bloc estos últims quatre anys.\nSegons Rosa Nicolau: “hem passat de ser el principal grup de l’oposició, amb sis regidors en les eleccions de 2011, a governar Carcaixent amb la minoria de deu regidors. Després de tants anys de govern de Lola Botella i el PP, i tants anys en l’oposició, el poble va entendre que l’única alternativa era Compromís. Va confiar amb nosaltres i així ho va demostrar a les urnes el maig de 2015. Desitge molta sort al nou equip, persones que han demostrat la seua valua i una capacitat sorprenent de treball en múltiples ocasions”.\nPau Àlvarez López (Carcaixent, 1980) és dissenyador gràfic. Casat i amb una filla. Implicat en diferents col·lectius, primer juvenils i ara culturals, de Carcaixent des de molt jove. És militant del col·lectiu del Bloc de Carcaixent des de l’any 2007.\nEl Circuit Intercomarcal de Màdel 2020, un circuit per al record\nCarcaixent tanca un Circuit Intercomarcal de Màdel 2020 per al record\nEl Torneig de Mestres de Carcaixent posarà el punt i final al Circuit Intercomarcal de Màdel 2020


Arqueolític Maig 2016 - Arqueolític\nFerran Adrià i el seu equip de elBullifoundation visiten el Parc Neolític de la Draga/Campus UAB d’Arqueologia i les instal·lacions del Museu Arqueològic per a conèixer de primera mà la investigació que es realitza en relació a la cuina del neolític. L’equip de recerca de la Draga (UAB, CSIC-IMF, MAC I MACB) i Arqueolític col·labora\nLa Draga rep aquests dies molts escolars de tot Catalunya\nLa Draga (Banyoles) aquests dies rep gran quantitat d’escolars de tot Catalunya interessats per les propostes didàctiques que ofereix Arqueolític i Museus de Banyoles. Una forma viva, pràctica i experimental de conèixer la vida de les primeres comunitats neolítiques del país. Els educadors preparen amb molt de detall les activitats i les dinàmiques més apropiades\nVídeo de elBullifoundation de l’activitat experimental duta a terme al MAC-BARNA\nVídeo produït per la elBullifoundation durant l’activitat duta a terme per Arqueolític al MAC-BARNA en motiu de l’exposició “El Geni Culinari”. Gràcies a en Ferran Adrià per la seva col·laboració! L’ activitat va permetre conèixer sistemes indirectes de processat d’aliments mitjançant la cuita sobre pedra i el bullit indirecte de líquids de forma indirecta. L’activitat va tenir dues


DONA BALAFIA ASSOC.: "Ens mantindrem fidels"\nAquest any que ara s'enceta és celebrarà el centenari del naixement de Salvador Espriu. De vegades les efemèrides tenen aquestes coses: que són encertades. El paralelisme de la vida de moltes dones i d'Espriu que va patir mil i una malvestats: la mort prematura del germà gran, una malaltia infantil que se li va fer crònica, el terrabastall de la guerra civil, un ofici indesitjat que va haver d'exercir durant dues dècades, el sotrac de la mort de la mare...és del tot evident. A repèl i a contrapèl, l'escriptor va construir una obra literària que donava constància de tots els tràngols patits i que fins i tot deixava entreveure escletxes per a l'esperança. Encara més a mesura que els anys anaven passant. Aquests temps són del tot espriuans, doncs, fins i tot per poder constatar que són tan dramàtics. Prosa, poesia i teatre tanquen un cercle virtuós a l'entorn del món clàssic i del present angoixós. I tot això ara es fa necessari. Llegim Espriu. Ni que sigui per tenir una altra mirada més cívica i etica de la nostra vida. Extraiem aquest fragment dels seus versos que ens identifica.\nEn la Recuperació de la memòria històrica pel que fa a la feina feta per les dones i la seva visibilització.\nEn la Gestió d’iniciatives i propostes adreçades a incorporar la perspectiva de gènere i promoure la igualtat real entre dones i homes, coordinant les actuacions realitzades en matèria de gènere.\nEn la “Promoció de la Salut” en perspectiva de gènere, accions positives, Promocionar activitats de Prevenció, Exercici Físic, Alimentació Equilibrada, prevenció d’hàbits tòxics, etc. , sense ànim de lucre\nEn Organitzar activitats per Promocionar estil de vida Actiu i Saludable per les dones, principalment des d’un punt de vista d’ Exercici Físic i Esport, sense ànim de lucre.\nEn Aconseguir el progrés femení en la nostra societat.\n"La força de la complicitat"\ndones i homes junts\nPublicat per DONA BALAFIA ASSC. a 15:11


"El problema de l'Atenció Primària no se solucionarà fins que no hi hagi un canvi de model que afecti també els hospitals"\nENTREVISTA | NANI VALL-LLOSERA\n27.08.2019 - 21:34\nNani Vall-llosera va deixar la presidència del Fòrum Català de l’Atenció Primària (FoCAP) el passat mes de juny després de ser-ho des del 3 de desembre de 2015. Meritxell Sánchez Amat la substitueix des del 4 de juny, quan es va celebrar la darrera Assemblea General Ordinària del FoCAP. Aquest fòrum va nèixer ara fa 10 anys amb la idea d’aglutinar “als metges i infermeres d’Atenció Primària (AP), a tota la resta de professionals i ciutadans, interessats en promoure a Catalunya una AP millor”. En el seu ‘Qui som’ afirmen que “el FoCAP intervindrà davant les autoritats sanitàries per promoure la plena implantació del seu ideari, en benefici de la salut dels ciutadans”.\nEn aquesta línia, a Vall-llosera se la coneix per ser una metgessa de família i comunitària que sempre pots trobar a primera fila. A banda de participar de les mobilitzacions que altres plataformes com Marea Blanca o Rebel·lió Primària organitzen, també participa d’actes que puguin sortir des de la Capçalera o des de Jo Sí Sanitat Universal. Aquesta militància activa és potser també el que fa 12 anys la va portar a demanar un trasllat fix al CAP Bon Pastor, on desenvolupa la seva tasca assistencial. El Bon Pastor, segons les últimes dades publicades per l’Ajuntament de Barcelona, és dels barris amb una renda familiar més baixa. Aquesta vulnerabilitat econòmica i social repercuteix en la salut dels seus habitants i en l’accés que hi tenen.\nSobre això, la necessitat d’un sistema sanitari primarista, els recursos necessaris perquè els professionals puguin treballar dignament i la improrrogable exigència de posar la vida de la gent al centre parlem amb Nani Vall-llosera.\nQuè destacaries d’aquests tres anys i escaig a la presidència del FoCAP?\nS’ha de tenir en compte que el FoCAP ja tenia una trajectòria. Són 10 anys ja! Però és cert que han estat tres anys molt intensos perquè han passat moltes coses. L’Atenció Primària ha seguit perdent pes dins el sistema sanitari, no s’han recuperat els llocs de treball que es van perdre durant la crisi i els polítics i els gestors no han sabut posar-la a l’escena pública, no han sabut fer-la valdre ni posar-la en el lloc que mereix no només en pressupost sinó també en prestigi. Però sí que és cert que en aquests 3 anys i mig hi ha hagut un moviment professional i un moviment ciutadà que fa que sentim esperança. La Marea Blanca mateix ha agafat un discurs primarista que és molt esperançador. No ens en sortirem si la ciutadania no reclama i no defensa la seva Atenció Primària i coma ciutadania estem els professionals també. I així ha sorgit Rebel·lió Primària, un moviment de base professional amb qui hem pogut treballar entre nosaltres i també amb la ciutadania. Per exemple, la primavera del 2017 vam aconseguir una confluència entre CAMFIC, AIFFiC, Col·legi de Treball social de Catalunya en aquell manifest d’Enfortim l’Atenció Primària per defensar el sistema sanitari públic.\nI d’aquí a convocar una vaga de professionals de l’Atenció Primària a finals d’any.\nSí, això va dur a què fos possible i tingués un èxit de convocatòria la vaga de novembre de 2018. Una vaga on el FoCAP es va posicionar d’una manera clara amb Rebel·lió Primària defensant uns matisos que no eren exclusivament de condicions de treball. Qui va negociar les sortides de la vaga va acceptar uns resultats que eren molt quantitatius – es va centrar en 28 pacients i els 12 minuts per pacient- i que ara s’han mostrat des del punt de vista de la millora de les condicions de treball o de la millora de l’AP com a nivell assistencial i com a capacitat de resoldre problemes. Aquesta sortida de la vaga ha estat decebedora per molta de la gent que hi va participar perquè s’ha demostrat que cal molt més per poder redreçar els problemes que està vivint l’AP. Problemes de falta de pressupost però també de falta de poder dins el sistema per situar-se no com a subaltern de la resta sinó en un lloc central. Això no s’ha solucionat.\nSí que és cert que hi ha llocs on s’ha establert el topall de 28 pacients i 12 minuts però això en el que ha repercutit és en l’atenció a les persones perquè calen més recursos i no només de metges. Calen més recursos en l’àmbit administratiu que podrien ajudar a resoldre part de la demanda i també en infermeria que ben dotades de personal, apoderades, amb capacitat per prescriure i capacitat real i reconeguda per prendre decisions, també podrien descongestionar. Cal que els problemes els resolgui qui més eficientment ho pugui fer. Això implica distribuir la feina.\nL’altre dia l’ICS feia balanç de les mesures implantades des de l’acord que va desconvocar la vaga dient que dels 250 metges promesos, 122 eren noves contractacions, 123 places es cobririen gràcies a l’augment d’hores de 792 professionals i 17 metges més estan posposant la seva jubilació… Un total de 262 metges finalment dels quals només 122 són nous\nNi que es complís, mira, si jo poso 28 visites i 12 minuts per pacient no dono resposta a la demanda de la meva població. Molts dies arribo a fer 35 visites, continuen sense substituir l’espai de formació i territorialment seguim sense arribar a tot arreu. El problema és tan complex que és una il·lusió pensar que complint amb aquest topall es soluciona. És un problema de model i aquest model afecta també el què es fa als hospitals. L’Atenció Primària no s’arreglarà fins que no s’arregli l’atenció hospitalària. I aquesta s’ha d’arreglar des de molts punts de vista. Hi ha pacients que es queden a l’hospital i podrien ser retornats al control per l’AP. Que es quedin eternament a l’hospital és el que impossibilita desprès una derivació ràpida i efectiva. I abans de quedar-s’hi, hi ha molts hospitals que tenen una portada d’entrada a les urgències enorme i des d’on s’estan resolent problemes que tocaria que portés l’atenció primària. També des dels hospitals s’està derivant a especialistes i això dóna un missatge a la població molt concret.\nTambé hi ha un tema de quins missatges medicalitzadors es donen. Fins i tot des dels mitjans de comunicació públics. Totes les notícies que tenim de salut, que són a diari, generen expectatives i posen un pes sobre la malaltia. En canvi surt molt poca informació preventiva i desmedicalitzadora de la vida de la gent. El que es diu contínuament és que hi ha un infradiagnòstic. Es posa molt l’accent sobre allò tecnològic, sobre els fàrmacs i sobre la recerca. La ciència és important i alguns dels avenços tenen una rellevància clara per la vida de la gent prò la majoria de les notícies que es donen coma grans avenços estan en fases molt inicials. La repercussió final pot fins i tot ser nul·la per la vida de la persona. Aquesta tendència de parlar de la medicina com una cosa gairebé màgica que ho pot tot i que ha d’estar present arreu, no ajuda ni a la seva salut ni a que les expectatives de les persones siguin ajustades al que la medicina pot donar. També suposa una sobrecàrrega del sistema sanitari i de la part hospitalària que és insostenible.\nPer a què serveixen les xifres que es donen contínuament doncs si es fan sense una lectura objectiva o causal?\nJo tinc una ràtio de 1400 pacients assignats i tinc responsabilitat sobre tots ells. Jo justament no tinc una ràtio molt alta perquè en assignar-la s’estudien diversos factors però de totes maneres una cosa és la població assignada i l’altra la població atesa. Si tu l’únic que mesures per dir que treballo o no és si faig 28 visites o 35, no estàs comptant que jo també sóc responsable dels pacients que no vénen a la consulta. Moltes vegades qui té cita passa per davant de la persona que està a casa i no es pot desplaçar. Si jo dic que amb les 28 visites ja n’hi ha prou deixo de visitar domicilis i moltes vegades podem ajudar més a la gent vulnerable a casa que a les persones que vénen a la consulta que potser tenen mals menors.\nCom a metgessa he de poder revertir la llei de cures inverses i si la gent que menys ho necessita és la gent que més assistència acaba rebent, estic perpetuant el sistema: que la gent amb més exclusió social és qui menys accés acabarà tenint. Si no puc anar a buscar aquells pacients que no vénen a la consulta perquè estan al domicili i no s’hi poden desplaçar o per altres causes perquè he de complir amb les meves 28 visites al centre, perpetuo un sistema que no està ajudant a les persones que ho necessiten\nAra des del sindicat de metges es parla d’aquestes xifres però s’ha d’anar més enllà. Dir si anem bé és si jo puc anar a fer els meus domicilis i atendre la gent en condicions. A aquells professionals als quals se’ls hi ha augmentat la ràtio, se’ls pregunta si estan fent moltes més visites del compte, si estan anant als domicilis o si estan podent trucar a la persona que fa molts dies que no està venint? Ara tenim un sistema electrònic molt potent. Podem fer continuïtat amb els pacients que han estat a l’hospital? Podem trucar als pacients encara que ells no ens hagin demanat visita? Podem fer això si no tenim temps?\nTinc un senyor diabètic mal compensat que no ha pogut venir o s’ha oblidat o no li donava importància que tenia a la prova que li vaig demanar. Tinc temps d’anar a buscar-lo? El sistema no el comptabilitza de cap manera i és la responsabilitat que a mi se m’ha assignat socialment i que jo he assumit. El sistema no està afavorint aquest tipus d’atenció que al final és la definició d’atendre una població.\nI parlant d’exclusió social i sobre els factors que determinen les ràtios, entenc que un d’ells podria tenir en compte entre les característiques de la població l’ús que es fa de mútues. A Catalunya el 33% de la població està assegurada en una d’elles\nEl què està més privatitzat és l’atenció ambulatòria. Això vol dir que la gent amb recursos no s’atén a l’atenció primària de la sanitat pública. El 50% de l’atenció ambulatòria es fa via privada però quan vas a mirar aquest percentatge a l’hospital és molt més baix… tot i que el percentatge de gent que té mútua als hospitals és molt alt també. Això vol dir que qui té més recursos es salta l’atenció primària. Això és un problema perquè al final qui s’està atenent a l’atenció primària no compta. No compta des del punt de vista electoral i des del punt de vista de poder fer pressió per canviar les coses.\nA l’Atenció Primària fem molt bona feina però un sector de la població malauradament no ens utilitza. Malauradament perquè l’atenció fragmentada que es dóna no és bona per la salut però poc a poc aquest discurs va penetrant: la importància que et tractin a tot tu i no a un tros de tu. Així, tot i que els pobres no tenen alternativa on triar se’n beneficien i al final són qui més necessita aquesta mirada integral. Sovint tenen molts problemes per exemple per seguir una dieta sana: els hi és molt més fàcil comprar aliments que són no saludables i que fins i tot emmalalteixen perquè els ultraprocessats i la bolleria industrial són més barats que comprar fruita o verdura.\nA banda de la gent que ho vol triar, ara amb la Llei Aragonés s’introdueix la possibilitat que t’atenguin des d’una entitat privada sense tu tenir-hi ni veu ni vot\nAixò a Catalunya té una llarguíssima trajectòria. El sistema sanitari català en temps de Boi Ruiz es va posar un nom genèric perquè tot fos atenció pública però en alguns casos la gestió és privada podent ser amb o sense afany de lucre. Ha quedat tot aquest magma on jo tinc pacients que si els hi demano una endoscòpia potser els hi farà Quiron. Puc ensenyar-te informes ara mateix. Però ho tenim tant integrat que ja no xoca que ja no genera massa protesta.\nEls diferents consellers han anat parlant de les bondats del sistema sanitari català amb aquesta multiplicitat de proveïdors però això genera uns aparells administratius grans i fa que es perdi qualitat. Jo amb QuironSalut no tinc cap via de comunicació i si tinc un dubte clínic sobre una prova que m’han fet no puc comunicar-me. En un proveïdor públic serà dificultós però tinc les vies. A més, ells fan una prova però no es fan càrrec del pacient.\nXoca sabent que la majoria de Centres d’Atenció Primària formen part de l’Institut Català de la Salut i són de titularitat pública\nSí. En Atenció Primària el 80% és de l’ICS. Parlaríem potser del sector que més públic és. Encara que no sigui tot públic ara mateix això no és el pitjor que li passa a l’AP realment. És evident que en un sistema sanitari amb tantíssims proveïdors el control es fa impossible però dins d’això podríem dir que l’atenció primària està ben situada.\nRecuperant la necessitat que expressaves d’un canvi de model, què en sabem de l’ENAPISC?\nNo hi ha calendari ni pressupost ni sabem si s’han redreçat les coses que nosaltres assenyalàvem com a perilloses. En quin lloc es queden els Equips d’Atenció Primària (EAP) dins la xarxa d’AP? Una de les grans trampes dels darrers anys es dir-li Atenció Primària a tot el que passa fora de l’hospital… A l’AP s’accedeix sense cap filtre i sense haver de complir cap requisit. Tu tens un problema de salut mental i vas a un centre de salut mental, no? Doncs l’AP és una porta d’entrada des d’on s’haurien de redigir tots els fluxos.\nÉs evident que els serveis que estan fora de l’hospital necessiten recursos per existir però no els haurien de treure de l’atenció primària. El què acaba passant és que no només despullen de recursos l’AP sinó que a més a més per seguir existint necessiten buscar-se pacients i l’AP deixa de ser el filtre pel qual redirigir i garantir l’equitat de l’accés. Recursos com serien PADES (Programa d’Atenció Domiciliària i Equips de Suport) que s’enduen diners però també pacients perquè necessiten justificar la seva atenció i acaben col·lapsant per la seva pròpia inèrcia de buscar pacients per seguir existint. La xarxa d’atenció primària deixa els EAP en una situació de indefinició.\nNo els defensem perquè hi treballem, no és aquesta la nostra lluita, ho fem perquè sinó això és perdre salut per les persones, perdre equitat, perdre sostenibilitat del sistema sanitari… Defensem els Equips d’Atenció Primària i aquesta Atenció Primària universal, propera, longitudinal, integral i coordinada per nosaltres perquè això és bo per la salut de la gent i de la societat en general. I si l’AP fa bé la seva feina i és eficient, això és bo pel sistema.\nEn la mateixa línia a principis d’aquest curs es va celebrar el I fòrum de diàleg professional per abordar la necessitat de professionals i del sistema sanitari públic de Catalunya. Què reclameu exactament des del FoCAP?\nTot el sistema sanitari s’ha de tornar primarista. L’hospital ha d’entendre que ha d’estar al servei de les persones en un sistema sanitari primarista i això és el que farà que l’hospital pugui fer la seva feina, aporti a la vida de la gent i no faci mal de manera innecessària. També d’aquesta manera serà sostenible perquè els especialistes podran atendre aquella patologia que necessiti una mirada concreta, amb molta tecnologia, amb fàrmacs que poden ser fins i tot perillosos però que en aquell moment s’entenguin necessaris. Abans d’això, altres hauran hagut de valorar si cal abordar una patologia amb un fàrmac que pot tenir el seu benefici però el risc de fer mal és gran si potser no ho necessitaves finalment. Cadascú actuarà des d’on està format i per tant com a usuari t’has d’atendre amb aquell que et faci menys mal. I si una persona pot ser atesa per una infermera doncs que no l’agafi un metge. I si un problema administratiu el pot solucionar un administratiu que ho faci perquè potser si ho faig jo aportaré una mirada més medicalitzadora. Hem de situar l’atenció en el lloc on sigui millor per la persona.\nAquestes paraules i demandes han acompanyat des de setembre la campanya que diverses entitats heu desenvolupat anomenada Donem vida a l’Atenció Primària. L’altra dia vau lliurar signatures a la conselleria. Quina valoració en feu?\nL’altre dia vam portar les signatures i això va dur a una reunió amb la consellera. Crec que el més positiu és aquesta conscienciació respecte la importància de tenir una infermera i una metgessa de capçalera que sigui accessible en 72 o fins i tot màxim 48 hores i que doni aquesta atenció longitudinal. Més de 60.000 signatures es moltíssima gent que està demanant aquest sistema sanitari primarista i aquesta és la collita fonamental. Aquest treball conjunt amb la Marea, la Capçalera i Rebel·lió és el principal canvi en el panorama des que vaig començar fins ara. Ara falta que es prenguin decisions polítiques perquè la gent ens necessita i ho està reclamant. La nostra força és que som significatius per la vida de la gent i per la seva salut. Donem vida va començar el setembre però si miro aquests 3 anys i mig deu ni do la feina conjunta i la gent que s’ha mobilitzat. Hem de seguir perquè la situació no està millor.


PP: El PSOE quintuplica el deute dels veïns de Morella en 10 anys – Vinaròs News\nPP: El PSOE quintuplica el deute dels veïns de Morella en 10 anys\nMORELLA 27 gener, 2021 Vinaròs News\nPP MORELLA Els veïns de Morella acumulen hui un deute cinc vegades superior a la que registraven en l’exercici 2010. És el resultat de...\nEls veïns de Morella acumulen hui un deute cinc vegades superior a la que registraven en l’exercici 2010. És el resultat de l’última dècada de polítiques socialistes que han provocat “que els veïns deguen més, paguen més i reben cada vegada menys”.\nJesús Lecha, portaveu del PP a l’Ajuntament de Morella, ha denunciat la destrucció d’ocupació i l’increment de la vida en un municipi “que hauria de gestionar per a la població però el vertader objectiu de la qual se situa molt més lluny, a València”.\nDes del Partit Popular consideren “inconcebible” que la ciutadania haja de suportar sobre la seua esquena “la lesiva gestió de l’esquerra que en lloc de gestionar per a millorar la qualitat de vida dels morellans es dedica a malgastar de manera irresponsable i carregar el deute als veïns que pateixen en les seues butxaques les pujades d’impostos”.\nAquesta política de malgaste es tradueix no sols en un increment de la pressió fiscal sobre el ciutadà sinó també en una imatge negativa de l’ajuntament cap als autònoms que presten serveis. “El PSOE contracta serveis que tarda a pagar una mitjana de 9 mesos”, explica Lecha.\nEn efecte, l’Ajuntament de Morella infringeix la Llei de Morositat que regula a nivell estatal les obligacions fiscals del consistori. El pagament als proveïdors que presten servei al municipi es demora una mitjana de 265 dies, la qual cosa suposa que durant quasi 9 mesos, “els autònoms que han treballat per al consistori suporten impagaments per la ineficàcia i irresponsabilitat dels socialistes. Els mateixos que al juliol de 2019 van pactar una pujada de sous que hui cobren puntualment mentre els qui esperen cobrar pels serveis prestats tarden més de mig any en què els socialistes els paguen”.


Belvedere Sul Mare B&B Quartu Sant Elena Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Araolla 23, Quartu Sant' Elena, Quartu Sant Elena, Itàlia, 09045 - Veure al mapa\nHabitació Triple amb Bany Privat Extern i Vista sobre el Mar (Triple Room with Private Bathroom and Terrace)\nMés informació sobre Belvedere Sul Mare B&B\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Quartu Sant Elena, Belvedere Sul Mare B&B és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Belvedere Sul Mare B&B, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, àrea de fumadors.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Belvedere Sul Mare B&B.


Notícies :: Espectacles :: EN CARLES CUBERES ANIMA TRES SESSIONS DE L'OCELL DE LA FELICITAT A POLINYÀ\nEls primers a gaudir de l'espectacle van ser 147 infants de P3, P4 i P5, el segons 176 de joves de 4rt, 5è, i 6è de Primària, i els tercers 149 infants de 1er, 2on, i 3er. En general -més enllà de l'edat- estaven bocabadats a l'inici, participatius en els diferents reptes que calia superar conjuntament, i ballarucs de valent al final de la sessió. Ho podeu veure a l'àlbum de fotografies.\nAquest espectacle que fomenta la cooperació entre pobles i l'ajuda mútua entre persones, forma part del Catàleg d'accions de sensibilització 2015 de la Diputació de Barcelona. És un espectacle amb valors que adopta una forma fresca, dinàmica i participativa apta per a tots els públics i totes les places.\nMés, sobre...: carles cuberes , escola roser capdevila , polinya , centre civic , espectacle cooperem o competim , ocell de la felicitat , espectacle educatiu


Exposición y presentación libro — La emoción del color\n9 de Mayo ( a partir de las 19.00 h.)\nExposició i presentació llibre\nUs recordo que dijous que ve 9 de maig serà el dia de la presentació del meu llibre, "L'emoció del color", en el qual molts i moltes de vosaltres heu col·laborat com a mecenes. A més la presentació es realitzarà en la mateixa sala on podreu veure l'exposició dels meus quadres.\nAquest dia només lliuraré Llibre + obres/reproduccions als que expressament m'heu comunicat que vindreu a recollir-ho. Els que només vau adquirit el llibre també el podreu recollir encara que no me l'hagueu comunicat. Els que no vingueu aquest dia, us ho enviaré per correu postal o us ho lliuraré personalment. Els enviaments per correu postal els començaré a realitzar a partir del 10 de maig.\nTots els que vulgueu adquirir el llibre, encara que no hagueu participat en el mecenatge, podeu fer-ho aquest mateix dia on dedicaré exemplars (també m'el podeu demanar i us ho faria arribar per correu postal)\nVaig informant de qualsevol novetat.\nGràcies, us esperem...\n9 de Maig ( a partir de les 19:00 h.)


El meu iot amb rodes · Mi yate con ruedas: Viatge a NORMANDIA i BRETANYA\n4 de set. 2011\nViatge a NORMANDIA i BRETANYA\nAquest estiu del 2011 hem fet un viatge per Normandia i la Bretanya, durant tres setmanes amb autocaravana. La pujada la vam fer via Perpinyà, Millau (A75), Clermont-Ferrand, Chartres, Rouen fins arribar a Étretat, famós pel penya-segat. Vam resseguir la costa normanda passant per les platges del Desembarcament. Península de Cotentin i el Mont Saint-Michel de visista obligada, per nosaltres era la segona vegada que visitavem aquesta meravella en 25 anys.\nBretanya i la costa nord o Costa de Granit Rosa amb les seves illes, pobles i villes romàntiques. Finisterre i els caps, rades i badies, o els fars amb les marees. La costa Sud més turística amb el Golf de Morbihan, o els nombrosos pobles tradicionals bretons.\nQuè dir de la gastronomia bretona i normanda, amb els conserves de peix, la nombrosa varietat de dolços i brioxeria, i com no les tradicionals "galletes" o creps salades bretones acompanyades d'una bona sidra artesana o una cervesa bretona.\nLa tornada va ser per la ruta de Limoges, Cahors, Toulousse i Narbona.\nNormandia, però més Bretanya és un paradís per les autocaravanes on sempre trobes una àrea per dormir o repostar, acompanyat de més companys camperistes.\nUna bon lloc per passar les vacances.\nVeieu aquí les fotos del viatge.\nRelat complet del viatge\nPublicat per Adolf a 8:54\nUbicació: La Bondé, 50300 Vains, França\naitor1979 26 de gener de 2013, a les 9:45\nÉs ben bé allò que buscava!! La meva parella i jo ens estem plantejant anar aquest estiu uns 15 dies de ruta per la Bretanya i Normandia, anem amb una altre parella i ens volem endur el gos... Estem mirant possibilitats i una d'elles era la de fer la ruta amb autocaravana xq no sabem com estarà el tema per França per allotjar-nos a depèn de on... Com us va anar el tema amb el gos? nosaltres mai hem viatjat així molts dies amb ell... us van posar pegues per entrar a algun lloc? què hem de tenir en compte? anem una mica perduts... Gràcies.


La solidaritat no entén d'edats i, per al nou semestre, alumnes del Campus d'Alcoi de la UPV imparteixen formació solidària en noves tecnologies a persones majors. L'activitat consisteix en el fet que un grup d'alumnes del campus, voluntàriament, acudeix a la Unió de Pensionistes (UDP Serpis) d'Alcoi en hores determinades per a ajudar en noves tecnologies als nostres majors.\nJa són més de 8 edicions les que s'han dut a terme, anant de menys a més l'activitat desenvolupada.\nDes del Campus es pretén ampliar el grup de voluntaris que es van sumar en l'aventura d'ajudar a formar en el món digital a les persones majors. Aquesta formació es reconeixerà a través de crèdits per voluntariat. Si els alumnes estan interessats, poden enviar un correu electrònic a Bárbara Micó: barmivi@eio.upv.es.\nMoltes gràcies perquè sense la vostra ajuda res d'això seria possible!


A PGA Catalunya Resort estem orgullosos del nostre marc natural, i volem que el descobreixi amb nosaltres. Explori les vies verdes que envolten el resort amb…\nA PGA Catalunya Resort estem orgullosos del nostre marc natural, i volem que el descobreixi amb nosaltres. Explori les vies verdes que envolten el resort amb una BTT o faci una sortida a cavall per la zona. L’acompanyarem a pescar als rius de la rodalia o ens ocuparem d’organitzar-li una…\nA PGA Catalunya Resort estem orgullosos del nostre marc natural, i volem que el descobreixi amb nosaltres. Explori les vies verdes que envolten el resort amb una BTT o faci una sortida a cavall per la zona. L’acompanyarem a pescar als rius de la rodalia o ens ocuparem d’organitzar-li una excursió amb vaixell per la idíl·lica Costa Brava. També pot visitar la històrica ciutat de Girona, iniciar-se en el submarinisme o seguir les empremtes d’artistes il·lustres. Catalunya posa al seu abast una oferta rica i variada, amb propostes per a tots els gustos: esport, gastronomia, cultura, aventura…\nEl ric patrimoni monumental català es fa visible en tot el territori en forma de ruïnes romanes, pobles medievals, esglésies i monestirs romànics… A només 10…\nEl ric patrimoni monumental català es fa visible en tot el territori en forma de ruïnes romanes, pobles medievals, esglésies i monestirs romànics… A només 10 minuts del resort l’espera el nucli medieval de Girona, amb un fascinant mosaic d’edificis antics i ponts. Si prefereix una opció més contemporània, al…\nEl ric patrimoni monumental català es fa visible en tot el territori en forma de ruïnes romanes, pobles medievals, esglésies i monestirs romànics… A només 10 minuts del resort l’espera el nucli medieval de Girona, amb un fascinant mosaic d’edificis antics i ponts. Si prefereix una opció més contemporània, al Triangle Dalinià podrà conèixer els tres emblemàtics espais on el cèlebre artista surrealista va viure i treballar, avui convertits en museus. O acosti’s a Barcelona i descobreixi el passat històric de la capital catalana, famosa pel seu inconfusible llegat arquitectònic.\nUn paradís per als amants de la natura\nL’Hotel Camiral, situat en una zona d’una bellesa natural extraordinària, és la millor porta d’entrada per descobrir la diversitat geogràfica de Catalunya. La província de Girona…\nL’Hotel Camiral, situat en una zona d’una bellesa natural extraordinària, és la millor porta d’entrada per descobrir la diversitat geogràfica de Catalunya. La província de Girona és per si sola un mosaic exuberant de parcs naturals, cims nevats i platges amagades d’aigües cristal·lines. Surti a explorar les vies verdes que…\nL’Hotel Camiral, situat en una zona d’una bellesa natural extraordinària, és la millor porta d’entrada per descobrir la diversitat geogràfica de Catalunya. La província de Girona és per si sola un mosaic exuberant de parcs naturals, cims nevats i platges amagades d’aigües cristal·lines. Surti a explorar les vies verdes que travessen el territori o deixi’s captivar pels jardins botànics de Blanes, molt a prop del resort. Faci senderisme al Parc Natural de Cap de Creus o als volcans de la Garrotxa, avui extingits… o descobreixi la fauna i la flora submarines bussejant a les illes Medes.\nUna regió reconeguda per la seva gastronomia\nLa fama de la gastronomia catalana arriba molt més enllà de les seves fronteres. Coneguda pel seu esperit innovador, té tot el que cal per temptar…\nLa fama de la gastronomia catalana arriba molt més enllà de les seves fronteres. Coneguda pel seu esperit innovador, té tot el que cal per temptar els paladars més exigents. La varietat d’estils abraça des del tradicional fins al més creatiu o la fusió de tots dos, amb uns locals…\nLa fama de la gastronomia catalana arriba molt més enllà de les seves fronteres. Coneguda pel seu esperit innovador, té tot el que cal per temptar els paladars més exigents. La varietat d’estils abraça des del tradicional fins al més creatiu o la fusió de tots dos, amb uns locals que han sabut reinterpretar la cultura de les tapes amb una originalitat sorprenent. A les comarques gironines hi ha 14 restaurants amb estrelles Michelin, entre els quals destaca, amb tres estrelles i a només 15 minuts del resort, El Celler de Can Roca. També s’hi pot trobar una de les millors rutes del vi d’Espanya.\n"Les vies verdes són una de les millors maneres de conèixer la zona en família. Vam llogar unes bicicletes i vam agafar el Camí Ral directament…\n"Les vies verdes són una de les millors maneres de conèixer la zona en família. Vam llogar unes bicicletes i vam agafar el Camí Ral directament des del resort, passant per Caldes de Malavella i en direcció a la costa" "A banda de tots els restaurants amb estrelles Michelin que…\n"Les vies verdes són una de les millors maneres de conèixer la zona en família. Vam llogar unes bicicletes i vam agafar el Camí Ral directament des del resort, passant per Caldes de Malavella i en direcció a la costa" "A banda de tots els restaurants amb estrelles Michelin que hi ha a la regió, Catalunya té una infinitat de delícies gastronòmiques que realment ens van fer gaudir molt, tant a mi com la meva família"


Torralba d'en Salort - Nurarq\nDes de NURARQ, Menorca Arqueologia i Cultura volem donar-vos la benvinguda al poblat talaiòtic de Torralba d’en Salort.\nSi seguiu el recorregut marcat, podreu contemplar les restes que ens han arribat fins avui de les diferents estructures que van conformar en el seu dia un dels majors poblats de l’illa.\nEsperem que gaudiu de la visita..\nMés de 40000 anys d’Història us esperen!\nRecepció i bar\nBouer, cisterna i gran hipogeu\nMUR DE “SA MISÈRIA”\n2. Predrera prehistòrica\nEs tracta d’una de les pedreres on durant l’època talaiòtica es va extreure material de construcció. Encara es poden veure alguns blocs de pedra que, per alguna raó avui desconeguda, mai es van utilitzar i van quedar a la pròpia pedrera.\n3. Casa Talaiòtica\nLes cases de l’època del Talaiòtic final (a partir del s. VI aC) son unes estructures de planta amb tendència circular (per la qual cosa els arqueòlegs les anomenen cercles) i que presenten una estructura molt estandarditzada. És per aquesta raó que podem dir que les restes que tenim davant nosaltres són les d’un cercle, encara que no s’hagi excavat.\nEs tracta de cases grans que devien ser utilitzades per una família extensa, possiblement amb 10 membres o més. Les habitacions s’estructuren al voltant d’un pati central que romandria a cel obert. En aquest pati, s’hi ubicaria la llar de foc que servia per cuinar, entre altres. Aquests habitatges s’orienten cap el sud, i és precisament davant la façana on en molts casos s’hi troben grans patis amb sitjots i diferents habitacions, les quals tindrien la funció de magatzem o de lloc de treball diari.\nQuant als materials que s’hi poden trobar en el seu interior, podem destacar grans quantitats d’eines que servirien per a processar aliments, tals com molins manuals per fer farina, punxons d’os, o olles i altres recipients ceràmics. A més també s’hi solen trobar elements que formen part de la producció de teixits, tals com pesos de teler o fusaioles.\n4. Talaiot Gran\nEl talaiot és l’edifici que dona nom a la cultura prehistòrica de Menorca i de Mallorca, encara que a ambdues illes aquests monuments tenen les seves pròpies característiques. A l’illa de Menorca són molt més monumentals i presenten formes més diverses, tractant-se generalment de grans torres que es van començar a construir cap a l’any 1000 aC, al voltant de les quals s’hi estructurava el poblat. Ens trobem davant una torre massissa que serviria no tan sols per controlar el territori (des del cim d’un talaiot se’n solen divisar altres d’altres poblats), sinó que també tindria una funció simbòlica de cohesió social.\n5. Recinte de Taula\nEl recinte de taula de Torralba d’en Salort és sens dubte el més espectacular de l’illa. Aquest santuari va ser excavat per Manuel Fernández-Miranda i William Waldren entre els anys 1976 i 1985. Les seves investigacions ens van proporcionar dades molt significatives a l’hora d’intentar apropar-nos a comprendre el món simbòlic dels talaiòtics.\nEs tracta del santuari de majors dimensions i en millor estat de conservació de l’illa, en el qual hi destaca la Taula, que s’erigeix majestuosa, amb els seus 5 metres d’alçada, al centre de l’edifici.\nUna taula és una construcció consistent en una gran llosa vertical coronada per un capitell horitzontal, conformant una mena de T. S’anomena així perquè en temps passats, les llegendes locals explicaven que era la taula que utilitzaven una antiga raça de gegants que haurien habitat a l’illa.\nEl recinte presenta una planta en forma de ferradura amb façana lleugerament còncava en el centre de la qual s’hi situa l’únic accés a l’espai interior. Els murs estan construïts mitjançant la denominada tècnica ciclòpia, que consisteix en erigir paraments amb grans pedres o lloses en sec, és a dir, sense cap tipus de morter que les mantingui unides. En el cas del mur perimetral, s’observa que és de doble parament, mentre que les divisions internes es realitzen mitjançant murs simples.\nEdifici conservat parcialment. Excavat als anys 70 mentre s’excavava el recinte de taula, els investigadors el van interpretar com a magatzem d’àmfores de vi, raó per la qual el van nomenar “la rectoria”.\n7. Talaiot Petit\nÉs molt comú que en un poblat talaiòtic hi trobem més d’un talaiot i que aquests siguin diferents entre ells, fet que ens indica que és molt probable que també realitzessin funcions diverses. A Torralba hi podem trobar dos talaiots, en aquest cas el segon és més petit i tot sembla indicar que va ser desmantellat en temps antics, essent els seus blocs reutilitzats quan es va construir el recinte de taula, que es troba al Sud del mateix. Això ens mostra que cap el 500 aC aquestes grans torres deixarien de funcionar com a elements simbòlics i aquesta funció passaria a realitzar-la el recinte de taula. A més gràcies a que es van utilitzar alguns blocs, podem observar la tècnica constructiva, ja que s’han conservat murs circulars interns disposats de forma concèntrica, com si es tractés d’una ceba.\nAl voltant d’aquest talaiot s’hi poden observar diferents estances rectangulars construïdes de forma radial. Aquestes també van ser excavades durant els anys 80, i en el seu interior s’hi van trobar materials corresponents a habitacions d’època talaiòtica.\nEls sitjots són cavitats artificials excavades a la roca que servien per a emmagatzemar cereals o com a dipòsits d’aigua. Es tracta d’elements molt comuns en tots els poblats talaiòtics, i en origen haurien tingut una tapadora, tot i que aquests elements no s’han conservat.\n9. Casa i església del s. XVII\nLes terres de Torralba han estat ocupades de forma probablement ininterrompuda des d’època prehistòrica fins els nostres dies, i és per això que podem trobar dins el poblat diverses construccions que no corresponen a l’època prehistòrica. Ens trobem ara davant una d’elles. Es tracta molt probablement de dos edificis adossats construïts mitjançant blocs de marès que datarien del s. XVII. El primer d’ells podria haver sigut una capella o una petita església rural, degut als nínxols i a la iconografia cristiana que presenta. El segon seria una casa, encara que no ho sabem amb seguretat.\n10. Pedrera Contemporània\nLa meitat sud de l’illa de Menorca està composta geològicament per una plataforma Miocènica de roca sedimentària molt homogènia de la qual s’extreu el marès, un tipus de pedra fàcil de treballar que s’ha utilitzat tradicionalment a l’illa com a material de construcció. El marès antigament s’extreia a mà, utilitzant eines específiques. La petita pedrera que podem observar a Torralba, ens evidencia la producció de blocs rectangulars que es van extreure de davant d’un hipogeu talaiòtic, segurament reutilitzat com a estable pel bestiar.\n11. Coves d'enterrament\nLes coves d’enterrament artificials es coneixen amb el nom d’hipogeus. Es tracta de construccions subterrànies picades a la roca de forma manual amb eines de bronze o de ferro, que servien per enterrar els morts. En l’època del talaiòtic final, aquestes coves han evolucionat des de formes més simples fins a les que podem contemplar a Torralba, que presenten diferents nínxols o lòbuls. En elles s’enterraven de forma col·lectiva els membres de la comunitat, i en el seu interior es practicaven diferents rituals funeraris.\n12. Bouer, cisterna i gran hipogeu\nSegons les fonts orals, el coll de la cisterna ja estava construït a principis de segle xx. Aquesta cisterna reaprofitava un gran hipogeu o cova d’enterrament d’època talaiòtica, el qual es va buidar i la seva entrada tapiar, a més de fer-li un forat a la part superior per poder extreure l’aigua que s’acumularia al seu interior.\nL’any 2013 es va localitzar l’entrada d’aquest hipogeu i es va poder documentar la seva forma en planta. L’any 2020 hem recuperat aquest espai mitjançant la retirada del gran mur modern que segellava l’entrada, per tal de tenir accés al seu interior i poder obrir-lo al públic. Ara durant la visita al poblat s’hi pot accedir i comprovar que es tracta d’un hipogeu de forma complexa, amb tres columnes exemptes amb base, convertint-lo en un dels exemples més destacables d’aquest tipus de coves d’enterrament del talaiòtic final a menorca.\nPel que fa al bouer, no sabem exactament quan es va construir, però segurament seria contemporani al coll de la cisterna. És un petit edifici modern de planta rectangular amb dos àmbits, construït amb blocs de pedra marès fixats amb morter de calç, que s’utilitzava per aixoplugar el bestiar.\nL’era és una construcció etnològica circular, utilitzada en època moderna com un element fonamental en els treballs del camp. Una vegada segat el cereal, es posava sobre la superfície plana de l’era per realitzar el trillat, és a dir, la separació del gra de la palla. Després de la trilla, es realitzava l’aventat, el passava pel sedàs i finalment es mesurava i s’ensacava el cereal. A Menorca, tots aquests treballs es realitzaven de forma manual o amb l’ajuda d’animals fins a ben entrada la segona meitat del s. XX.\n14. Muralla ciclòpia\nDurant el talaiòtic final observem que, segurament a causa de la inestabilitat general del Mediterrani en aquesta època, molts dels grans poblats es comencen a emmurallar.\nLa tècnica que utilitzen per construir aquestes muralles, coneguda com a tècnica ciclòpia, és la mateixa que s’empra per bastir els murs perimetrals de les cases, és a dir, es construeix un mur de doble parament, el parament exterior del qual s’erigeix mitjançant un sòcol amb blocs rectangulars sobre els que s’assenten en vertical grans lloses, seguides per filades de pedres més petites, més o menys rectangulars, sense la utilització de cap tipus de morter. El parament intern pot ser igual que l’extern o més simple, i l’espai que queda al mig s’emplena amb pedra petita.\n15. Sala hipòstila\nS’anomena sala hipòstila a un recinte cobert per un sostre sostingut mitjançant columnes. En el cas de Torralba, es pot observar que es tracta d’una habitació aparentment subterrània, ja que va ser coberta per un túmul de terra. S’hi accedeix a través d’un corredor que condueix a la sala principal, la qual presenta diverses columnes que sustenten un sostre de grans lloses planes.\nLa sala va ser parcialment excavada en 1973, abandonant-se a causa de la inestabilitat que presentava l’estructura. En el 2016 es van reprendre els treballs d’excavació i restauració, essent finalment inaugurada durant l’estiu de 2017.\nEls arqueòlegs creuen que es tractaria d’un lloc d’emmagatzematge que es va construir en època prehistòrica i que va ser reutilitzat fins a l’època romana, ja que en el seu interior es van trobar nombroses restes de ceràmica d’aquesta època, entre les que destaquen una llumeta en el disc de la qual hi apareix representat un gladiador.\n16. Mur de “sa misèria”\nAquest mur no es tracta d’una estructura prehistòrica, sinó d’una típica paret seca menorquina que destaca per la seva alçada i amplària. Se’l coneix com a “Mur de sa Misèria” per haver-hi estat construït en anys de la post-guerra, quan el propietari de les terres de Torralba d’en Salort d’aquells moments contractà molta mà d’obra per construir-lo amb la intenció de separar els camps de conreu de la que es avui l’antiga carretera.


Una crisi a tres nivells (Joan Majó)\nJOAN MAJÓ 30/08/2013 00:00\nÉs innegable que Catalunya, Espanya i Europa estan en plena crisi, i s'equivoquen els que diuen que tot s'arreglarà amb una reactivació econòmica. Això cal, però sortir de la crisi vol dir canviar moltes més coses que el creixement del PIB. Vol dir un nou projecte per a Catalunya, per a Espanya i per a Europa, perquè els actuals, tots tres, estan encallats o descarrilant. La Catalunya autonòmica, l'Espanya de la Constitució i l'Europa dels estats, que han funcionat prou bé durant quaranta anys, ara necessiten canvis.\nEstic convençut de dues coses: que la manca de voluntat de plantejar-los manté tot el continent asfixiat i impotent davant de les noves realitats mundials; i que cap de les tres crisis es resoldrà bé sense resoldre les altres dues. Ho diré d'una altra manera: el problema català (la necessitat d'un nou estatus nacional) és un problema espanyol, i per això és molt difícil de resoldre unilateralment. Molts dels problemes espanyols (no només els econòmics) no es poden resoldre sense canvis en la governança europea. I l'actual problema d'Europa només es pot resoldre replantejant la sobirania i el paper dels actuals estats europeus.Són tres plans que estan imbricats.\n1. El nou projecte europeu . L'actual situació de la UE, basada encara en un tractat entre estats sobirans, al marge dels fruits que ens ha portat, té dos grans inconvenients. Un de cara enfora: el fet que no tingui la unitat d'un estat li crea una enorme debilitat en polítiques exteriors i la deixa com a actor residual enfront de la Xina, els EUA, Rússia... I un altre d'intern: el nombre de membres, que va creixent, fa molt difícil i lenta la presa de decisions, i les exigències reals han convertit els petits estats europeus en comparses insignificants, ja que les decisions es prenen entre Alemanya, França i el Regne Unit (en altres èpoques amb Espanya i Itàlia). Per aquestes raons, ja en el seu moment, des de la Comissió, vaig ser un ferm opositor a fer l'ampliació de 15 a 27 estats sense haver aprovat abans una nova Constitució de caràcter federal. Ara ja som 28 i amb perspectives de ser més, cosa que farà la UE més ingovernable i encara menys eficaç. El futur europeu només passa per la progressiva desaparició dels estats en la seva actual configuració.\n2. El nou projecte espanyol. Anys d'interpretacions restrictives del pacte constitucional, de creació d'institucions polítiques innecessàries arreu de l'Estat per evitar el reconeixement de la diferent realitat catalana i basca i de rígida negativa a modificar la lletra de la Constitució han convertit l'estructura de l'Estat en incòmoda, ineficient i cara, cosa que perjudica especialment els territoris amb més potencialitat econòmica. Cal un projecte que abordi alhora la necessitat d'evitar la duplicitat de competències entre el govern central i l'autonòmic, la necessitat d'acceptar les asimetries reals d'un Estat plurinacional i la necessitat de transferir sobirania cap a Europa. L'actual govern espanyol té un projecte recentralitzador, que és just el contrari del que jo crec que ajudaria a resoldre el problema català i a anar plantejant el futur de la UE.\n3. El projecte català. Catalunya, cansada ja dels fracassos en els intents de modificar el projecte espanyol, s'està plantejant ara un projecte propi. És comprensible i necessari que sigui així i, per tant, cal donar-li suport. Però fóra bo que no desemboqués en un gran fracàs. És fàcil que això passi si el Govern no condueix el procés amb algunes precaucions:\n-Les solucions unilaterals que perjudiquin excessivament Espanya i Europa i que no rebin la seva acceptació, ni que sigui forçada, tenen molt poques possibilitats; la via violenta està descartada.\n-Una solució que rebaixi massa la capacitat política i econòmica espanyola, i posi en perill la seva solvència i, per tant, la de l'euro, no serà acceptada.\n-L'augment del nombre d'estats en una UE no federal cada vegada té menys partidaris; i la perspectiva de ser un estat petit en una UE interestatal cada vegada porta més a la submissió.\nÉs complicat voler avançar en el projecte català sense entendre que s'ha avançar alhora en els altres dos. El nostre objectiu hauria de ser avançar cap a un projecte federal, tant en el context espanyol com europeu. Ja sé que és complicat i no és per demà, però no crec que sigui ni menys fàcil ni menys ràpid que l'independentisme tout court . Combinar l'empenta dels ciutadans amb la prudència del govern seria la clau de l'èxit.


TodoRunners Ràdio TodoRunners 4x28: El Tast estrenarà nou recorregut - TodoRunners Ràdio\nabr. 15, 2021 José Luis Robel Ràdio 0\nJa disponible el podcast del TodoRunners 04×28: Nou recorregut amb El Tast de la Mitja. TodoRunners, un podcast que s’escolta en una quinzena de ràdios locals i s’emet mitjançant el catàleg de La Xarxa de Comunicació Local.\nEl Berguedà és territori trail. Dissabte va tenir lloc la mítica Pujada a Coll de Pal amb nous rècords. Parlem amb Abel Garcia, responsable d’esports polític del Consell Comarcal El Beguedà.\nCompte enrere d’El Tast de la Mitja. Expliquem el nou circuit amb Toni Cornellas, que ens explica també les novetats de la Mitja 2021.\n10km, abel garcía, El Tast de la Mitja, El Tast Granollers, TodoRunners, Toni Cornellas\nKipchoge guanya la marató de Twente abans dels Jocs Olímpics (2:04:30) Inscripcions obertes de la marxa popular i el trail d'Arenys de Mar


Preanalítica / Extracció de sang\nCodi de barres i fulls grafitats\nTest per diagnòstic\n• Tel.: 977 553 260 • Apt. de correus 1151, 43080 TARRAGONA\nLes cookies d'aquest lloc web, titularitat de Bellés Diagnòstic i Investigació, S.L., s'utilitzen per analitzar el trànsit web. Amb aquesta eina es pot impedir la inserció d'aquestes cookies. A l'enllaç a la política de Privadesa de la web apareix com evitar les cookies al navegador. Si es desitja veure un altre cop aquesta notificació, s'ha de navegar en privat i apareixerà de nou.


Discos Castelló – Mr Cansongs\nEtiqueta: Discos Castelló\n280 “Mishima / Closing”\nMai 26, 2019 Mai 26, 2019 Mr. Cansongs3 comentaris\n“The Dublin Guitar Quartet Performs Philip Glass”\nMinimalista o repetitiva?\nAmb aquesta mania que tenim d’etiquetar-ho tot sempre tinc el dubte de com anomenar aquesta música: minimalista o repetitiva?\nEl fet és que Philip Glass voltava aquests dies per Barcelona. El passat dimarts (21 de maig) el Palau de la Música va oferir un concert del compositor de Baltimore. La música de Glass irromp en el món musical amb l’òpera Einstein on the Beach (1976) i arriba a públics més amplis als anys 80, amb obres com Koyaanisqatsi (1980), banda sonora de la pel·lícula homònima de caràcter experimental, i la publicació de Glassworks (1980), amb peces curtes de càmera que permeten ser encabides en el format de disc convencional. En aquella època Discos Castelló tenia diverses botigues al carrer Tallers. Dues, una dedicada exclusivament a la música clàssica, una altra a la música actual (“modern” en dèiem nosaltres). Aquests dos establiments estaven separats per pocs números. Aquest tipus de música (minimalista, repetitiva?) no sabies ben bé on anar-la a buscar. Així com teníem clar on adquirir una simfonia de Mahler, o el darrer disc de Talking Heads, per ficar un exemple, en el cas de Philip Glass (i altres de la seva corda: Michael Nyman, Wim Mertens…) sempre hi havia dubtes. Acostumàvem a trobar-los al “modern”, en algun apartat de new music o algun nom similar, més per la voluntat del mercat que no pas pel concepte musical. Massa pretensiós de pertànyer al grup dels escollits, Glass i companyia havien de compartir passadís amb Dire Straits, Iron Maiden, José Luis Perales o José Soto “el Sorderita”, ) Gràcies a la participació en bandes sonores de pel·lícules i documentals els noms d’aquests autors comencen a sonar entre el gran públic.\nSembla que Philip Glass definitivament s’ha guanyat el dret de ser a l’Olimp entre els immortals. Avui en dia però, ja no tenim el dubte de les botigues, senzillament perquè cap de les dues existeix. La música de Philip Glass les ha transcendit.\nA la xarxa és on trobem molta de la obra de Philip Glass. Mishima, quartet de corda n. 3, banda sonora de la pel·lícula sobre la vida de l’escriptor i crític japonés Yukio Mishima. Obra escrita originalment per a quartet de corda, és d’una gran força emocional. Aquesta relectura de The Dublin Guitar Quartet em sembla d’una bellesa extraordinaria.