Entrevista: Neus Albesa, practicant d'infermeria al projecte "Infància en risc: Prevenció de la malnutrició infantil a Guatemala" - Plataforma Educativa\nEts aquí: Inici / Novetats / Fundació Utopia / Entrevista: Neus Albesa, practicant d’infermeria al projecte “Infància ...\nFundació Utopia, Infància en Risc: Prevenció de la malnutrició infantil a Guatemala, cooperació pel desenvolupament, cooperació, Internacional, Novetats\nEntrevista: Neus Albesa, practicant d’infermeria al projecte “Infància en risc: Prevenció de la malnutrició infantil a Guatemala”\n“Cal saber veure-hi més enllà de la punta de l’iceberg: abordar la realitat des del coneixement que ens aporta la vivència”\nLa Neus Albesa Castanyer té 24 anys i cursa el 4t d’infermeria a la UdG, un any eminentment pràctic. D’orígen nepalès i amb marcat accent olotí (és filla de la Vall d’en Bas) la Neus ens explica que viu a Catalunya des de l’edat d’un any i que aquest estiu anirà al Nepal per primera vegada, juntament amb els seus pares. Explica també que va triar infermeria per la seva vessant social, més que no pas l’assistencial.\nD’esperit inquiet i aventurer (amb poc més de 20 anys ja ha fet un voluntariat a Kènia i a Guatemala) la Neus ens explica com ha estat la seva experiència, els darrers mesos, com a cooperant en el projecte Infància en risc: prevenció de la malnutrició Infantil a Guatemala, dut a terme per la Fundació Plataforma Educativa amb la seva contrapart local Asociación de desarrollo Integral Jun Kat Alabcum (ADJIKA) i l’hospital Departamental de Totonicapán.\nPer què infermeria?\nHi ha dos grans blocs de la infermeria, la que està a l’Hospital, atenent malalts…\nBata blanca i xeringa…\nSí, aquesta visió. Doncs la respecto molt però a mi m’interessa més l’altra vessant de la infermeria: la social, més de docència, d’educació per a la salut, detectar actius en salut, estudiar la població, etc. Tot això m’interessa, així com el contacte cara a cara. Jo sempre dic l’exemple d’anar més enllà de la punta de l’iceberg. Abordar des del coneixement realitats que, a vegades, només ens quedem amb allò superficial.\nQuan estava estudiant ja vaig decantar-me per aquí, el tema social, d’ajudar… Sempre m’ha atret. Estic en una entitat de lleure des de fa molts anys (sóc monitora d’excursionisme), he estat a la Creu Roja, també. I l’any passat, per exemple, que ja feia tercer d’infermeria i tenia certes nocions, vaig anar a Kènia durant un mes, en un projecte de Salut i educació. Però no hi vaig anar sola: només va ser un mes i hi anava amb més voluntaris, molt diferent d’aquesta última experiència.\n“El que m’emporto ho podria resumir en una frase (a nivell hospitalari): “amb menys recursos es poden fer les coses molt ben fetes”\nEns expliques en què consisteix el projecte on has fet les pràctiques?\nInfància en risc: prevenció de la malnutrició Infantil a Guatemala forma a pares i mares d’infants menors de 5 anys residents a aquest departamento de Totonicapán. Se’ls forma en matèria de nutrició i lactància materna, higiene a través de tallers formatius, participatiu i dinàmics. Hi fèiem tallers a nivel hospitalari i tallers a nivell comunitari. Anàvem dues vegades a cada municipi dels 5 que presenten un índex més elevat de desnutrició i/o malnutrició. El mateix centre de Salut ens informava d’on era més necessari incidir.\nPerquè ens en fem una idea: un dia de projecte, com era?\nEs convocava les famílies, es feia la refacció (un àpat a mig matí/tarda així com una bossa d’aliments. Pensa que ens trobàvem amb que, per algunes famílies, aquell era l’únic àpat que feien). Hi havia oli, pasta, frijol, arròs, mel, protemas, etc. Després fèiem els tallers on conscienciàvem als pares i les mares de la importància de l’alimentació. Es mostraven molt interessats i hi havia bon ambient, tant amb les famílies, com amb els companys que m’esperaven allà per realitzar el projecte (dura nou mesos, tres dels quals vaig poder viure a través d’aquesta cooperació). M’emportaré un bon record de tots però especialment de l’Ana Felisa Chaclan, la coordinadora, la Julia Maribel, l’administrativa, la Mari Yoli, qui estava a l’hospital, experta en Salut i nutrició. I de l’Elvira, qui donava els taller i parlava quitché. Això era vital.\nAquest projecte el vas triar tu o se t’hi assigna?\nEn un principi havia d’anar a Nicaragua, a un projecte relacionat amb drogodependència i Malaltia mental. Però finalment, l’estat actual de Nicaragua no va permetre-ho: la Facultat no es va arriscar a dur estudiants allà. Però a mi em va quedar el cuquet de marxar. Llavors és quan em van comentar aquest projecte de Fundació Plataforma Educativa i em va motivar molt, sobretot el tema d’educació sanitària per donar a les mares.\n“87 dies: 3 mesos, l’estada més llarga lluny de casa, fora de la zona de confort. Al lloc on em va tocar crec que vaig aprendre la part més crua d’aquella societat”\nI el que t’agrada més?\nL’enfocament. El projecte no està pensat des del paternalisme. No és “ara venim els blanquets a solucionar-vos la vida” Les persones feien les xerrades eren els mateixos locals, que coneixen perfectament els recursos que compten i la seva realitat\nI quina realitat et vas trobar contrastada amb allò que esperaves?\nVaig mirar d’anar-hi sense prejudicis. Em vaig informar, és clar. Però hi anava sobretot amb l’esperit de “vull que em sorprengui allò que em trobaré”. I em vaig trobar que hi havia una necessitat urgent i real de promoure al màxim la lactància materna i que les mares estiguin informades. La base de l’alimentació a Guatemala, la base de l’alimentació és el blat de moro, cosa que no aporta els nutrients necessaris per a un correcte creixement. I això s’ha de treballar.\nMalnutrició no és desnutrició\nSí. És això: el blat de moro és un “afartapobres”. La carn, el peix… La gran part de guatemalencs no s’ho poden permetre a diari. Com a font de proteïna tenen el frijol, proteïna vegetal, encara que no és el mateix. Per això per nens és important que en la primera infància s’allargui la lactància materna, la llet de la mare porta tot el que un nen necessita.\n“És important que en la primera infància s’allargui la lactància materna, la llet de la mare porta tot el que un nen necessita”\nI què és el que et va xocar més de l’entorn que et vas trobar?\nJo vaig estar acollida amb una família molt humil que tenien 10 fills al departamento Totonicapan. Dins del nucli familiar, molts problemes de masclisme, alcoholisme, etc. Jo estic molt contenta d’aquesta experiència i la repetiria (em van tractar bé, vaig aprendre molt) però ara penso que hi aniria amb algun company amb qui compartir aquells moments d’experiència. 87 dies, 3 mesos, l’estada més llarga lluny de casa, fora de la zona de confort. Al lloc on em va tocar crec que vaig aprendre la part més crua d’aquella societat.\nA nivell hospitalari he après molt sobretot observant i estic molt contenta també pel granet de sorra que vaig aportar: vaig insistir en el tema del rentat de mans entre pacient i pacient. Hi ha les malalties nosocomials, gent que va a l’hospital sana i surt malalt (aquí també passa, però tenim els protocols higiènics més marcats).\nVaig aprendre també la importància de la potabilització de l’aigua. Les aigües, aquest és un gran problema, afecten molt negativament a la Salut de la població. Evidentment que un nen estarà mal nodrit si la base de l’aigua ja està malament.\n“A nivell hospitalari he après molt sobretot observant i estic molt contenta també pel granet de sorra que vaig aportar”\nI què te n’endús?\nLes 23 hores d’avió donen per pensar molt. Jo he fet un diari emocional i vital per no deixar-me res de tot el que he après: persones, assistència, qualitat de vida. El que m’emporto ho podria resumir en una frase, a nivell hospitalari: “amb menys recursos es poden fer les coses molt ben fetes”. I a nivell d’impost personals i vitals: la gent molt maca, el poc que tenien t’ho donaven, les teles precioses, els seus colors llampants, això era preciós.\nQuè diries als futurs practicants?\nQue s’animin a tenir una experiència com aquesta, que de tot s’aprèn. Que tinguin molta paciència, també. Que no hi vagin amb una imatge preestablerta, fora prejudicis. Que no només es quedin amb allò visible (la punta de l’iceberg) i s’ha d’anar més enllà, més endins per conèixer l’autèntica realitat guatemalenca.\nLa Neus Albesa, lluint indumentària tradicional guatemalenca\n7 de febrer de 2019 /by Administrador\nTags: practicants UdG, Malnutrició infantil, cooperació Guatemala, Infància en risc\nhttps://www.plataformaeducativa.org/portal/wp-content/uploads/2019/02/IMG_20181103_095417_892.jpg 4220 3376 Administrador https://www.plataformaeducativa.org/portal/wp-content/uploads/2022/02/Logo_PE.png Administrador2019-02-07 11:39:582020-05-29 10:19:04Entrevista: Neus Albesa, practicant d'infermeria al projecte "Infància en risc: Prevenció de la malnutrició infantil a Guatemala"\nEntrevistem al president del CE Horitzó, Josep Bernabeu. Entrevista: Evelyn Zambrano, voluntariat en acció


seguridad industrial app\nUn any més, València lidera la promoció de la seguretat industrial en el sector de les petites empreses.\nAquesta comunitat autonòmica, aposta decididament per la seva difusió en aquells sectors que no estan tant habituats o desconeixen la normativa, respecte a les inspeccions periòdiques per mantenir els seus edificis, locals o instal·lacions en un bon estat de salut.\nLa darrera setmana es va presentar la web app SÍ Check amb un objectiu clar: les empreses poden disposar a partir d’ara, d'una eina que ajudi a l'autodiagnòstic de l'estat de compliment documental i de manteniment de les instal·lacions que es regeixen pels reglaments de la Seguretat Industrial.\nSegons declaracions de la directora General d'Indústria, Energia i Mines de la Generalitat Valenciana, Empar Martínez Bonafé: “aquesta web app multiplica la importància de la difusió de la Seguretat Industrial des del moment en el qual pots fer la teva pròpia prova. El salt és espectacular. A més té un element molt útil que és que redirigeix a tràmits i procediments, clau per als nostres objectius”.\nÉs una app senzilla, sols s'han d'introduir les dades relatives a l'establiment com a nom, CIF de l’empresa, ubicació, nombre de treballadors i se selecciona el tipus d'instal·lació de què es tracta. En aquest vídeo de presentació es pot veure com de fàcil és la seva utilització.\nFelicitem a la Comunitat Valenciana pel treball que porta a terme en la difusió i promoció continuada en favor de la Seguretat Industrial.


Murals d’acord i tres cases de discòrdia | De Valldoreix\nPublicat Per: Noticies Externeson: Divendres,22 novembre , 2019 No hi ha comentaris\nCONTRACRÒNICA. El savoir faire del nou mandat a Can Valldoreix sembla que s’assenta a mesura que Junts per Sant Cugat Valldoreix és conscient que cal arribar a acords polítics per governar la vila. I no, no és una sorpresa arribada al novembre. Fa mesos que la negociació política i la recerca d’acord són sobre la taula. Una mostra d’un govern en què les vocalies han aconseguit tant o més pes que la presidència i això ha permès empènyer l’acció política cap al diàleg a l’oposició.\nUna bona mostra –apareguda només a un comentari a la sessió plenària de novembre– és el Consell de la Vila. El que havia estat un dels grans temes de disputa abans de les eleccions ara és, de sobte, una oportunitat d’acord amb un treball iniciat originàriament entre la vocal de Participació, Elena Degollada, i la socialista Susanna Casta. Unes trobades per començar a redefinir l’òrgan de participació que acontenten també la resta de l’oposició, que hi podrà dir la seva abans no s’aprovi un nou reglament.\nAquest nostrat novembre de Ple curt i fred al carrer ha tingut una nova mostra d’aquest acord, una moció aprovada per quasiunanimitat (la vocal de Ciutadans hi ha votat en contra) i que partia d’un desacord inicial. L’EMD de Valldoreix fomentarà murals al carrer en parets públiques i s’encarregarà de fer-ne seguiment per repintar les parets quan calgui i així aconseguir un art efímer que embelleixi la vila.\nEl vocal de Joventut, Bernat Gisbert, ho ha reconegut com un acord polític. També la vocal socialista. Cap dels dos, un cop adaptat el text al seu gust, han dubtat a sumar-se a una moció que havia estat presentada inicialment per ERC-MES i la CUP-PC. Menys difícil era posar-se d’acord a la moció de la CUP-PC per garantir el pressupost necessari per garantir la conservació del Castell de Canals, una proposta que ha acabat aprovada per unanimitat i sense cap inconvenient.\nClar que hi ha desacords. Aquesta és l’essència de la política. I per això CUP-PC, ERC-MES i PSC han acabat retirant una moció per fer un Pla de Mobilitat específic per a Valldoreix davant del desacord presumptament tècnic de si la vila pot desenvolupar el seu propi Pla. Al proper Ple la mesura tornarà a ser sobre la taula i millorada –de fet, han intentat introduir canvis d’urgència però el vot contrari del govern i de Ciutadans ho han impedit–. Tampoc s’ha aprovat l’altra moció cupaire per posar cartelleres, ja que el govern ha reivindicat la digitalització i Ciutadans n’ha criticat el cost.\nPerò la discòrdia política no és una moció no aprovada. El desacord latent és a altres llocs, de moment mig amagats però que poden guanyar força. Un ja és ben present arran de la sentència que obliga a enderrocar tres cases al carrer Sant Francesc. El vocal d’ERC-MES, Jaume Sanmartí, demana que es convoqui d’una vegada la comissió informativa perquè l’oposició tingui més detalls que els que va publicar aquest diari en dos articles d’investigació (un sobre el cas i un sobre l’empresari). Ara el president, Josep Puig, diu que la comissió serà efectiva abans d’acabar l’any.\nI el mateix Sebastià Altet que va construir aquelles cases ha instal·lat una pantalla lluminosa a l’edifici de l’antic registre de la propietat. Hi té permís? No és perillós per al trànsit? No molesta als veïns? Un seguit de preguntes raonables que el mateix Sanmartí ha tornat a portar a la sessió plenària i que han estat contestades amb un “ho repreguntarem al tècnicˮ tot dient que l’empresa no cobra als anunciants per ser-hi.\nMentre hi ha una aparent pau, Valldoreix també resta a l’espera de tenir l’informe de la Diputació sobre la compatibilitat laboral del president, que de moment combina la seva tasca a l’administració amb la que té a la seva empresa que treballa a la mateixa vila. La discussió del primer Ple queda lluny però l’informe podria reobrir-ho; com també pot reobrir la discòrdia política com acabi sent l’aparcament de Can Cadena davant la petició d’una subvenció que a ulls d’una part de l’oposició pot suposar que tot l’aparcament sigui gratuït i no amb ús prioritari per als valldoreixencs, tal com la vocal de Mobilitat, Susana Herrada, defensa que serà.\nValldoreix passa així un Ple tranquil, mostra de l’acord polític d’un nou cicle però pendent de possibles discòrdies.\nLlegeix la noticia sencera a El Cugatenc: Murals d’acord i tres cases de discòrdia\nLes parets públiques de Valldoreix estaran a disposició de l'art d'entitats i artistes\nEls 22 establiments de Sant Cugat que participen en el Gran Recapte


elCastell: Una part de les places d'aparcament de darrere de l'estació serà per a usuaris de tren i bus\nUna part de les places d'aparcament de darrere de l'estació serà per a usuaris de tren i bus\nAcaben els treballs que han permès la connexió del carril bici del carrer de Joanot Martorell amb la Universitat, l'habilitació d'un nou gran espai per aparcament, un nou punt de recàrrega doble per vehicles elèctrics i la millora dels accessos a la zona escolar dels instituts Josep Lluis Sert i Les Marines • Part de les places d'aparcament funcionaran amb el sistema anomenat 'park and ride'\nLes obres d'adequació del nou aparcament de darrere l'estació de Renfe, així com la construcció d'un nou carril bici i un nou tram de vorera han quedat enllestides aquest mes d'agost. L'actuació ha servit per relligar un carril bici que es localitza a la vorera est del carrer de Joanot Martorell amb la Universitat Politècnica de Catalunya, habilitant un nou gran espai per aparcament i millorant els accessos a la zona escolar dels instituts Josep Lluis Sert i Les Marines.\nEl projecte ha integrat l'adequació d'un gran aparcament per a vehicles (150 places noves aprox.) en un solar que restava sense ús, la construcció d'una important plataforma única destinada a vianants per creuar el carrer Antic Camí Ral de Valencia i la generació d'un corredor segur per vianants i bicicletes.\nAquest projecte és una solució provisional mentre es desenvolupa el planejament en aquest sector de la ciutat. La duració de les obres ha estat finalment de 2 mesos i mig. El pressupost d'adjudicació va ser de 220.464,00€ + IVA.\nEn favor d'una mobilitat sostenible i segura\nGràcies a aquesta actuació, l'antic aparcament (la part més propera a l'estació) funcionarà com a intercanviador afavorint que moltes persones accedeixin en el seu vehicle a l'estació i utilitzin el transport públic per desplaçar-se a altres municipis. Es destinarà una quarta part de l'aparcament als usuaris del tren i bus, el que s'anomena P+R ( Park and Ride). Castelldefels serà un dels primers municipis que posarà en marxa aquest servei com a prova pilot amb la col·laboració de l'AMB a partir del proper mes d'octubre.\nAmb l'ampliació, l'aparcament remodelat disposarà d'un total de 275 places, 150 places més que abans. S'ha col·locat també un punt de recàrrega doble per a dos vehicles elèctrics.\nD'altra banda, la connexió del carril bici afavoreix els desplaçaments en bicicleta, sobretot d'estudiants, ja que en la proximitat es troben tant el campus de la UPC com els instituts Josep Lluís Sert i Les Marines. El nou itinerari, que ara es continu, millora sensiblement la seguretat dels ciclistes.\nLa remodelació de la vorera que continua per l'antic Camí Ral de Valencia, a l'altra banda de Joanot Martorell, ofereix ara un espai segur per al vianants entre l'estació i l'accés a la UPC i els instituts.\nJa està obert el nou aparcament de darrere de l'estacio de Castelldefels\nNova zona destinada al P+R (Park and Ride).\nNou punt de recàrrega doble per vehicles elèctrics\nLa connexió del carril bici afavoreix els desplaçaments en bicicleta


'Es un premi individual, però és un èxit col·lectiu' - somVallès\nLa Pilota d'Or i la molletana, tornant en avió | Twitter Alèxia Putellas\nDavant l'atenta mirada de l'elit del futbol mundial en la gala de la revista France Football a París i amb milions de teleespectadors a les seves cases, Alèxia Putellas va tenir paraules d'agraïment després de recollir la desitjada Pilota d'Or.\n"És un moment molt especial per a mi i també ho és tenir a les meves companyes aquí, amb les que tant hem viscut i viure-ho amb elles em fa molt feliç. Vull agrair a totes les meves companyes que he coincidit al llarg de la meva carrera, però sobretot a les que tinc en l'actualitat. Aquest és un premi individual, però es un èxit col·lectiu, això ho sento jo. Gràcies als entrenadors que han cregut en mi i a l'afició, que em fan sentir molt feliç i gaudir molts anys més", deia la molletana, que va fer un discurs en castellà i també català quan es va dirigir al FC Barcelona: "al club li he d'agrair també. El destí ha volgut que avui sigui el seu 122è aniversari. Moltes felicitats culers, és un privilegi estar aquí representant al Barça".\nUn dels moments més emocionants del seu discurs va ser quan va dedicar-li, especialment, la Pilota d'Or del seu pare, Jaume, que va morir fa anys. "A la meva família li vull dedicar perquè tinc la sort de tenir a la meva tieta, la mare i la meva germana aquí, i tots aquells que estan en casa. També als meus amics, us estimo molt. Però vull dedicar-li aquest moment que sempre ha estat, és i sempre serà molt especial per a mi. Per qui faig tot, espero que estiguis molt orgullosa de la teva filla, això és per a tu papa", va dir la molletana.\nDe jugar amb els amics a la professionalitat\nDe ben petita jugava a l'hora del pati a futbol fins que els seus pares van inscriure-la al CE Sabadell, on va jugar durant quatre temporades. Després es va incorporar al futbol base del FC Barcelona, però només va estar una temporada perquè el club blaugrana va fer una reestructuració i amb 12 anys Putellas no tenia equip. Aleshores, la molletana es va vincular amb el RCD Espanyol, que aleshores era el club referent en el futbol femení.\nLa molletana era una de les migcampistes més prometedores de l'Espanyol i amb 16 anys va debutar a la Primera Divisió espanyola, com a blanc-i-blava. La bona feina va fer que el curs 2011-2012 fitxés pel Llevant, de València. Va destacar a la lliga amb 15 gols en 34 partits i va fer que el Barça es fixés en la molletana per nodrir de qualitat el seu nou projecte esportiu. Des del juliol del 2012, Alèxia Putellas ha crescut a les files del Barça, sent ara la capitana i màxima referent de l'elit mundial. La temporada passada va signar una campanya per emmarcar amb el triplet històric de la Lliga de Campiones, la Lliga i la Copa de la Reina.


juliol 2021 - ttp\nCerca per Mes: juliol de 2021\n“Laika”, de la companyia sòcia de la TTP Xirriquiteula, finalista als Premios MAX\nLaika, la gosseta astronauta de Xirriquiteula Teatre cada vegada orbita més amunt, i és que aquest espectacle de la companyia badalonina, creat i estrenat l’any 2018, és un dels tres finalistes en la categoria de millor espectacle per a públic infantil, juvenil o familiar de l’edició d’enguany dels Premios MAX de les arts escèniques. Laika competeix amb […]\nEl clown JAM, soci de la TTP, participa en un festival a Itàlia com a guanyador del Sibiu International Theatre Festival\nEl clown JAM (Jaume Jové) actuarà aquest cap de setmana (divendres i dissabte) al Festival Veregra Street d’Itàlia, a la ciutat de Montegranaro (Fermo). JAM forma part del cartell del festival italià en qualitat de guanyador de l’edició del 2019 del Sibiu International Theatre Festival romanès, en el qual la seva obra El Mêtre va ser reconeguda com la […]\nWorkshop Sin Filtros, aquest setembre a Eivissa impartit per Exchange Live Art\n“SENSE FILTRES. Art d’acció, comunicació i creació compartida”13-18 SetembreImparteix Exchange live artEn el marc del Territori Festival En aquest taller de 6 dies el procés creatiu girarà entorn del tema de la comunicació, proposa la performance com una pràctica artística que serveixi d’eina per a crear, observar-se dins del col·lectiu al qual es pertany i reflexionar sobre com ens comuniquem. […]\nLes aportacions reintegrables són uns ajuts econòmics en forma de “cofinançament” que permeten a l’empresa disposar de finançament a priori per a un projecte cultural. L’objecte és la concessió d’ajuts amb la tipologia següent: • Ajuts a projectes de distribució i explotació d’espectacles arreu de Catalunya, excepte Barcelona, dels àmbits del teatre, la dansa, el […]\nS’obre la convocatòria per presentar sol·licituds a Danza a Escena 2022\nLes companyies professionals de dansa que desitgin concórrer a la convocatòria Dansa a Escena 2022 poden presentar les seves sol·licituds fins al pròxim 10 de setembre a les 12.00 (hora peninsular). Cada companyia podrà presentar un màxim de dues propostes el caixet de les quals no excedeixi els 8.000 euros + IVA. REQUISITS – Igual […]


Fregadora Versa - Maquinària i productes de Neteja - Dibosch\nPer a superfícies fins 3000 m²\nMaquinària » Fregadores » Fregadora Versa\nLa nova fregadora Versa de Comac és una màquina amb tracció i disponible amb dos raspalls de 55 o 65 cm així com una versió escombradora amb dos raspalls de 50 cm. Aquesta màquina ha estat fabricada amb l'objectiu d'oferir productivitat, autonomia y prestacions elevades en una mateixa fregadora. Versa és còmode, pràctica i fàcil d'utilitzar, ja que tots els comandaments estan a la vista de l'usuari, simples i intuïtius.\nLa bancada, la connexió amb la boquilla d'aspiració i el xassís estan fabricats amb alumini fos a pressió, característica que fa de Versa, una de les màquines més robustes, fiables i duradores del mercat. A més, incorpora 2 rodes addicionals i un sistema de control de pressió dels raspalls que proporcionen una major estabilitat a la màquina fins i tot, en terres irregulars.\nA més, es pot sol·licitar la versió de tancs antibacterians ideals per al sector sanitari que junatment amb el sistema Easy Clean de Comac, permet que no s'adhereixi la brutícia a la superfícies facilitant el procés de neteja i desinfecció dels tancs.\nQuatre rodes garanteixen una gran estabilitat per a un millor fregat i un òptim assecat.\nLLESTA EN POCS MINUTS\nSistema de ompliment pràctic per tal de tenir llesta la màquina en pocs minuts\nVERSA pot equipar-se amb el sistema de control de flotes per controlar remotament les flotes: si estan en moviment, a on estan, l'operador que l'està usant, si requereixen un mantenimentm etc. Tot un sistema que permet intervenir immediatament evitant l'excés de reparacions.\nTOTES LES FUNCIONS A PRIMERA VISTA\nComandament molt senzill d'utilitzar que incorpora un comandament pràctic per augmentar o reduir la velocitat segons les necessitats de l'usuari.\nCARREGADOR A BORD\nAmb el carregador de bateries a bord es proporciona una càrrega més còmode, ràpida i senzilla.\nGestió de l'aigua i del detergent. Amb el sistema CDS podem regular la dosificació de detergent i quantitat d'aigua segons la zona a netejar\nPrement el sistema ECO reduïm el consum d'energia i nivell de sonoritat. Ideal per a neteges de manteniment en ambients sensibles i amb presència de persones.\nEl correcte manteniment diari garanteix una vida útil de la màquina. Per aquest motiu les parts més sensibles a mantenir són de color groc per a facilitar a la feina a l'operari.\nMÀXIMA FIABILIAT DURADORA\nEl xassís, el connector de la boquilla d'aspiració i la bancada estan fabricats amb alumini moldejat a pressió garantint peces robustes i resistents a cops.\nVERSA 55 BT\nVERSA 65 BT\nVERSA 55 BTS\nAutonomia de treball (h)\nRaspalls de disc nº\nRaspalls cilíndrics (Ø cm)\nAmplada boquilla d'aspiració (Ø cm)\nTanc de solució (cm)\nNivell acústic dB (A)\nBateria 24 V\nCartellera de manteniment bàsic VERSA 55 / 65\nCatàleg comercial VERSA 55 / 65\nManual d'ús i manteniment VERSA 55 / 65\nFitxa tècnica reduïda VERSA 55 BT\nFitxa tècnica reduïda VERSA 65 BT\n2272 FERRI DA STIRO\nIndicada per a superfíces de fins a 3.300 m² » Més informació\nDiscs per neteja...\nAmplia gamma de solucions per a diferents... » Veure productes\nUtilitzar desinfectant per a les mans redueix els dies de malaltia\nPer què la neteja és important per a la reputació de la marca\nCas d'Èxit: Bugaderia Nelja


CLUB TENNIS FLIX Tennis i Padel a la Ribera d'Ebre: 2008\nQuina Temporada !!!\nELS JUGADORS INFANTILS DEL CT FLIX ES PROCLAMEN CAMPIONS PROVINCIALS FASE CONSOLACIÓ !!!\nDesprés d’haver guanyat als favorits del Torneig (el CT Gimnàstic de Tarragona) en Semifinals els jugadors de l’equip Infantil Masculí que per motius de manca d’instal·lacions han de jugar amb llicència del CT Mora d’Ebre, guanyen la Final disputada aquest passat Diumenge dia 14 a les pistes de l’altre finalista el CT Segur de Calafell.\nLa Final es va decantar ràpidament del costat del nostre equip que a l’acabar els primers quatre partits d’individuals ja havíem guanyat els quatre punts que ens donaven el títol. Robert España (6/1,6/3), Adrià Muñoz (6/2,6/2), Xavi Aragon (6/1,6/0) i Jordi Castellví (6/0,6/0) no van donar cap opció als seus rivals i de forma contundent van imposar-se en una imatge de clara superioritat. Per acabar el darrer partit d’individuals Eric Bazan també el va guanyar per un mes ajustat 5/7, 6/4, 6/4 i en un partit final de dobles la parella Castellví-España guanyaven a Lucas-deFrancisco per un clar 6/0,6/2.\nUn resultat final de 6-0 que confirma que el brillant paper de l’equip no es fruit de la casualitat.\nEl CT Flix i el CT Mora d’Ebre vol agrair a tots els integrants dels Equips que han participat als Campionats Provincials Trofeu Coca-Cola la seva entrega i actitud que ha estat corresposta amb aquests resultats:\n· Benjamí Masculí: Andreu Mur, Lewis Bush, Germè Tora, Cristian Helbitch, Marc Climent i Ivan Navarro.\n· Aleví Femení: Remei Mani. Semifinalista Consolació.\n· Aleví Masculí: Ivan Navarro i Adrià Muñoz.Campions Consolació.\n· Infantil Masculí: Jordi Castellví, Robert España, Llorenç Peral i Adrià Muñoz. Campions Consolació.\n· Cadet Femení: Marina Montané i Remei Mani. Subcampiones Consolació.\nUn total de tres Finals i dos Títols que per primera vegada s’assoleixen en tennis base a les postres comarques, fet que ens serà reconegut per la Federació Catalana de Tennis en l’entrega de Trofeus de la propera Diada del Tennis Tarragoní.\nDes-de la Direcció Tècnica del CT Flix us volem expressar el nostre reconeixement i encoratjar-vos per continuar defensant el nom del nostre Club tan bé com fins ara !!\nPublicat per Francesc Castellví Esteban a 16:38 1 comentari:\nPublicat per Francesc Castellví Esteban a 20:34 Cap comentari:\nL’equip Aleví Masculí del CT Móra d’Ebre amb el que juguen els jugadors del CT Flix Adrià Muñoz i David Navarro aconsegueix guanyar la Final del Campionat Provincial per equips en la fase de consolació (perdedors de 1ª ronda). Després d’estar molt prop de guanyar la Final Cadet Femenina, a estat en la Final del Aleví Masculí que es va jugar a les instal·lacions de La Sènia Tennis Club aquest passat Diumenge dia 9 on per fi aconseguim el primer títol per equips a nivell provincial. La final es jugà enfront de l’equip local i després de guanyar tres dels cinc partits individuals, solament necessitàvem guanyar un dels dos partits de dobles per proclamar-nos campions i tot i així es varen guanyar els dos. Un resultat clar de 5-2 en que es reflexa l’excel·lent paper dels nostres jugadors a la competició. Enhorabona Campions !!\nAixí mateix i en l’enfrontament del Campionat Aleví Femení corresponent a la Semifinal del Campionat Provincial (també en la fase de consolació) en el que jugàvem enfront el CT Salou a les pistes del CT Móra d’Ebre varem perdre per un ajustat resultat de 3-2 en el que la jugadora local Remei Mani va jugar el seu primer partit oficial amb una molt bona imatge i encara que acabà perdent el seu partit la veritat es que va deixar clara la seva qualitat tècnica inclús per damunt de la resta de competidores que de ben segur la farà obtenir millors resultats en el futur.\nPer acabar dir que el darrer dels nostres equips que manca per entrar en competició es l’Infantil Masculí en el que Robert España, Llorenç Peral, Jordi Castellví i Adrià Muñoz jugaran el proper Diumenge dia 16 a les pistes dels actuals Campions de Catalunya ( CT Tarragona ).\nPublicat per Francesc Castellví Esteban a 13:22 Cap comentari:\nCAMPIONATS PROVINCIALS PER EQUIPS\nBé, com ja venim repetint contínuament, els i les jugadors/es del nostre Club som els únics de tot el poble que ens veiem obligats a competir i traure’ns la llicència federativa per un altre Club, en aquest cas el CT Mora d’Ebre.\nEn categoria Veterans ja son varies les vegades en que alguns jugadors locals ( Jordi Climent, Jordi Torres, J Mª Carranza ó Francesc Castellví ) han estat Subcampions Provincials i m’agrada recordar que en el tennis es juga contra els millors de la Província ( us imagineu que el Flix de futbol pugues jugar amb el Nàstic ó el Reus ?).\nAquest any em aconseguit fer equip de les següents categories :\nLa veritat es que no està gens malament per començar i la resposta del nostres tennistes ha estat molt positiva. Us passarem a parlar de les competicions que ja estan acabades.\nBenjamí Masculí: aquesta competició es va disputar a començament d’any i ja era la nostra segona participació. En aquesta categoria i gràcies a les bones relacions amb la Federació ens permeten jugar els partits de casa a les nostres dos pistes. Els integrants de l’equip van ser: Andreu Mur, Marc Climent, Lewis Bush, Germè Torà, Ivan Navarro i Cristian Helbitch. Els resultats que varem aconseguir van ser força bons, en la primera jornada vam donar la sorpresa derrotant a domicili al CT Salou, això ens va donar força i confiança però a la següent jornada vam patir una inesperada derrota a casa enfront La Sènia que molt ajustadament i al desempat ens va treure la possibilitat de classificar-nos per la fase Final ja que el darrer enfrontament era amb el CT Serramar que es l’actual Campió Provincial. De totes formes una bona actuació dels nostres.\nCadet Femení: en aquesta categoria ja ens veiem obligats a jugar amb llicència de Mora, i l’equip està format per: Marina Montané, Ivette Castellnou, Paula Fustero, Ivone Sastre, Sara Labia i Remei Mani. La veritat es que el sorteig no ens va ser gens favorable i vam tenir que jugar la primera ronda amb el tot poderós Reus Monterols, naturalment vam perdre aixó sí, guanyant un dels partits de l’eliminatòria. Per lo tant vam passar a jugar la fase de consolació i vet aquí que ens vam plantar a la Final. Aquesta es presentava molt tancada ja que la jugàvem amb el CT Montblanc, un Club que compta amb jugadores amb molt bona classificació nacional. De totes formes vam anar a jugar sense complexos i la cosa va anar força bé. Els quatre partits d’individuals ens van deixar amb empat a dos punts ( victòries d’Ivone i de Marina que va fer el partit de la seva vida per acabar guanyant a la nº 1 de Montblanc en un dramàtic partit de 3 hores!!). La Final es tenia que resoldre al partit de dobles i amb l’entrenador de Montblanc ( Florian ) vam decidir que ni les seves ni les meves jugadores estaven per suportar un partit sencer, així que el dobles es va jugar a un set amb resultat final de 6-4 per Montblanc. Una fantàstica Final per les nostres jugadores que van sorprendre al públic que va presenciar el partit .\nEnhorabona Subcampiones !!\nDe la resta de competicions us anirem informan a la seva conclusió. Adeu!!\nPublicat per Francesc Castellví Esteban a 11:33 Cap comentari:\nPublicat per Francesc Castellví Esteban a 10:47 3 comentaris:\nDEBUT AMB VICTÓRIA\nBé, ja hem debutat al campionat d'aquest any, tal i com s'esperava l'enfrontament amb el CT Salou ha estat molt igualat. Està clar que per nosaltres sempre serà un inconvenient jugar en terra batuda i aixó posava les coses molt dificils a les seves pistes.\nDe totes formes els jugadors han sortit bastant més centrats que, per exemple, l'any passat i aixó s'ha notat.\nEls partits d'individuals han estat força entretinguts. Andreu Mur jugà un partit seriós i la veritat es que no ha patit massa per guanyar per 4-2,4-2. Un gran resultat per ell i per l'equip.\nL'altre partit el disputava Ivan Navarro, i després d'un inici una mica afectat pel nerviosisme ( perdent el primer set per 4-2) ha pogut remuntar la situació i empatar el partit guanyant el segon set per 4-1. Així doncs, solament el desempat i amb un resultat molt ajustat ha fet que acabés perdent per un 7-5 final que diu l'ajustat del partit. Enhorabona pel partit !.\nL'enfrontament es tenía que decidir al partit de dobles i pel CT Flix jugarien Lewis Bush i Andreu Mur...\nUn durísim partit amb moltes alternançes de joc i molta tensió tant a dins de la pista com a les grades ens a donat la victória definitiva. El resultat explica com ha començat el partit amb clar domini flixanco ( 4-2 ), com al segon set la confiança a fet que ens empatessin el partit( 2-4 ) i com al desempat final i com bon partit de tennis la emoció no ens ha deixat respirar fins l'últim i inapelable punt que ha caigut del costat del.... CT FLIX !!\nUna magnífica tarde d'esport, competició, patiment i.... victória !! Enhorabona !!!\nAra ens espera el proper cap de setmana la visita del potent equip de La Sènia Tennis Club.\nPublicat per Francesc Castellví Esteban a 22:11 1 comentari:\nUn cop més i per segon any consecutiu el nostre Club pot participar en un dels Campionats per Equips. Com sabeu la manca d'una tercera pista de tennis ens fà imposible la participació en aquests Campionats en altres categoríes, de tal forma que molts dels nostres tennistes tant veterans com més joves es veuen en la obligació de jugar amb llicéncia d'un altre Club ( actualment son 12 els que ho estan fent ), amb el perjudici que aixó ens porta en quant al nombre de llicéncies ( la Federació ens deixa d'ingressar diners ), així com en el pròpi perjudici pels jugadors, pares, entrenadors, etc. Així doncs, aquesta es la única categoría en la que podem competir al nostre poble, després els nostres nens i nenes s'en han d'anar a un altre lloc !!. A veure si ho arreglem !!.\nCom anavem dien aquest Dissabte dia 5 anirem a jugar al C T Salou, esperem que les coses vagin bé i malgrat alguna baixa a veure si podem guanyar. Ànim a tots !!.\nAndreu Mur, Marc Climent, Lewis Bush, Germé Torà, Ivan Navarro i Cristian Helbitch.\nPublicat per Francesc Castellví Esteban a 9:40 1 comentari:\nCAMPIONAT SOCIAL 2008\nEl Social 2008 ja està en marxa !!. A falta de concretar alguna que altra inscripció podem avançar que un any mès i haurà un èxit total d'inscrits. a hores d'ara ja estem parlant de més de 70!! entre les categoríes Femení, Masculí, Sub-14 i la nova categoría de +50 !!. ( aquesta darrera per confirmar). Com podeu veure la gent de Flix segueix tenint moltes ganes de jugar a tennis i poder practicar aquest bonic esport.\nCom sempre el Campionat es desemvoluparà en dues fases, una lligueta inicial fins fimals de Juliol i el quadre Final amb cloenda a Festes Majors.\nTant pronte com es concretin els inscrits ho publicarem al Blog. Prepareus!!.\nPer cert no creieu que ens mereixem unes pistes com les de l'encapçalament ?\nPublicat per Francesc Castellví Esteban a 16:08 Cap comentari:\nDespres de 20 anys demanan l'arrenjament dels accesos a les pistes, per fí s'han començat les tant esperades obres. La veritat es que ha costat molt poder fer comprendre la importància que aquesta actuació té tant per la imatje del nostre Club com en general per tota la Zona Poliesportiva Municipal. Encara que l'arrenjament no complirà plenament les nostres peticions (la tanca metàlica no es sustituirà, malgrat haber 3 pals totalment trencats), al menys es farà una reparació que evitarà el perill que aixó comporta.\nAixi mateix la sustitució de la font i un nou mobiliari donarà a la zona un aire una mica més d'acord amb l'index d'utilització que tenen les nostres instal.lacions.\nEsperem que pronte finalitzin les obres i disculpeu les molèsties que aquestes us puguin causar.\nPublicat per Francesc Castellví Esteban a 15:56 Cap comentari:


Muntanyes Apalatxes: tot el que has de saber | Meteorologia en Xarxa\nAvui venim amb un tema de geologia bastant curiós i cridaner. Anem a parlar dels muntanyes Apalatxes. Es tracta d'una serralada de prou importància que es troba entre Carolina de el Nord i Estats Units. El seu nom en anglès és Appalachian Mountains i és una serralada amb gran valor geològic i geomorfològic. Té diversos sistemes amb pics que superen els 1000 metres per sobre de l'nivell mar.\nVols conèixer totes les característiques i secrets més importants sobre les muntanyes Apalatxes? En aquest post podràs descobrir-ho tot. Només has de seguir llegint 🙂\n2 Economia en els Apalatxes\n3 Geologia, flora i fauna\nEncara que tots els seus pics tinguin una alçada d'uns 1.000 metres per sobre de el nivell de la mar, hi ha un pic que destaca sobre tots els altres. Es tracta d'la muntanya Mitchell i es troba a Carolina del Nord. Mesura 2037 metres i és el punt més elevat de tot Amèrica del Nord.\nEl seu origen va tenir lloc a finals de l'era Paleozoica durant la formació de l'Pangea. Pangea no és més que el supercontinent que es va formar al planeta Terra i que era fins llavors gairebé tota la superfície terrestre existent en aquell moment. Això se sap gràcies a la teoria de la Deriva Continental de Alfred Wegener.\nAtès que Amèrica de Nord llavors estava unit a Europa i el nord d'Àfrica, la cadena muntanyosa que tenia els Apalatxes formaven part de la mateixa cadena muntanyosa del que avui dia a Espanya es coneix com les Villuercas i l'Atles al Marroc.\nConforme el temps avançava i els continents s'anava desplaçant després de la ruptura de Pangea, també es va fracturar i amb això va formar també la serralada actual. Sembla increïble que en tres continents diferents en l'actualitat es trobi una serralada amb les mateixes característiques per haver-se format quan el supercontinent Pangea unia tota la superfície terrestre.\nEconomia en els Apalatxes\nAquesta serralada és protagonista de grans recursos naturals i, per tant, de recursos econòmics per a la societat. Es tracta de grans dipòsits de carbó d'antracita i hulla bituminosa. De l'extracció i explotació de l'carbó s'encarreguen els ciutadans de Pennsylvania. Els jaciments es troben a l'oest situats entre Maryland, Ohio, Kentucky i Virgínia. Tots aquests emplaçaments estan plens de sediments de carbó.\nExisteix un mètode d'extracció de l'carbó que està posant en perill els cims de les muntanyes Apalatxes. I és que hi ha un mètode d'eliminació cim de la muntanya a la mineria de l'carbó que està provocant la destrucció de grans àrees i ecosistemes importants de la regió de muntanya. Aquest mètode el que fa és eliminar el cim d'aquella muntanya amb gran contingut de carbó per minimitzar el risc de la mineria i millorar les condicions dels treballadors.\nEl descobriment d'aquests jaciments de carbó va tenir lloc el 1859 i és llavors quan va començar a vendre ia arribar la indústria moderna a aquests llocs. També s'ha descobert recentment jaciments de gas natural comercial, de manera que la indústria petroliera ha tornat a posar els seus ulls en els Apalatxes.\nLa veritat és que és una llàstima que un emplaçament amb tant valor natural i històric per a la Terra estigui d'aquesta manera danyat per la mà de l'home. Cal pensar que aquest tipus de serralades guarda una part importantíssima de l'estudi de la Terra.\nEs porten més de 500 muntanyes arrasades per col·locar pedreres i explotar el carbó a l'màxim. Aquestes obres estan provocant que el paisatge original sigui irrecuperable. El gran nombre de demolicions que han tingut lloc en aquestes zones han alliberat grans quantitats d'elements tòxics com ions i metalls pesants que han provocat greus danys a la diversitat animal en rius i valls de muntanya.\nGeologia, flora i fauna\nLes muntanyes Apalatxes es divideixen en dos: Apalatxes de Sud i de el Nord. En cada un predomina un clima i uns processos geològics diferents. En el primer, a tenir una menor elevació existeixen gran quantitat de rius que desemboquen en l'Oceà Atlàntic i formen nombrosos torrents. El clima és típic de la costa i humit. Hi ha tres tipus d'erosió: eòlica, glacial i fluvial.\nD'altra banda, tenim els Apalatxes de el Nord en els quals també hi ha erosió fluvial, glacial i eòlica, encara que el clima és humit i de muntanya.\nEls rius que es troben a les muntanyes Apalatxes tenen característiques especials. I és que flueixen a gran velocitat i produeixen bellíssimes cascades. Els més importants són el Hudson, Delaware i el Potomac. Aquests rius no són molt llargs però tenen un gran cabal que dóna lloc a la formació de cascades. Hi ha una plana central on molts rius fan la seva aportació i també posseeix valls més profundes amb aspecte de canons. Ens trobem amb el Tennessee i el Ohio. Aquests dos afluents són importants aportacions fluvials per al Mississipí. A més, les seves aigües tenen gran qualitat i són capaços de fertilitzar totes les terres de la regió.\nPel que fa a la flora tenim els arbres com l'avet, faig, bedoll, xiprer, cedre, làrix, pal vermell, pi blanc i groc, roure, castanyer, freixe, auró, om, àlber, tell, etc. A la zona de Apalatxes de nord hi ha diferents espècies esteses que es desenvolupen en vivers com són les guineus, la marta i el visó. El nord té espècies en abundància com l'alci, ren, uapití, ós, antílop, linx, llop, etc.\nTot i que les muntanyes Apalatxes és íntegrament un monument natural, destaquen alguns llocs perfectes per visitar. El primer és el Museu dels Apalatxes. En aquest museu es pot conèixer més sobre les armes, joguines, fabricació de ceràmica, etc. Que hi havia a l'època.\nDesprés tenim altres llocs com:\nShaker Village. És una zona amb 3000 hectàrees de terreny i consta de museu, hotels on allotjar-se, àrees de pícnic i botigues.\ncavernes Luay. Es tracta d'boniques formacions de calcita en la qual també han col·locat piscines dins de les coves.\nCom poden veure, les muntanyes Apalatxes són tota una meravella natural digne de conèixer. Has anat o t'agradaria anar alguna vegada?\nRuta completa cap a l'article: Meteorologia en Xarxa » Meteorologia » Ciència » muntanyes Apalatxes


La bagenca Paula Fernández i el martorellenc Eric Garcia passen el tall per a l'Onze d'Or - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa bagenca Paula Fernández i el martorellenc Eric Garcia passen el tall per a l'Onze d'Or\nPaula Fernández arxiu particular\nEl comitè tècnic del fòrum Futbol Drift ha donat a conèixer el primer tall de 55 jugadores promeses que opten a l'Onze d'Or femení i el segon de 77 jugadors per a l'Onze d'Or masculí. Opten a aquest reconeixement joves del futbol estatal, en el cas de les noies, nascudes entre els anys 1997, 1998 i 1999, i dels nois, el 1998, 1999, 200 i 2001.\nEn el cas de l'Onze d'Or femení, ha entrat en el primer tall de 55 jugadores la santfruitosenca Paula Fernández, actual jugadora del Màlaga, que milita a Primera Divisió. Fernández competeix en la posició de mitja punta amb Jone Ibáñez (Athletic Bilbao), Teresa Rey (Sevilla), Maite Oroz (Athletic Bilbao) i Marta Peiró (València).\nPel que fa a l'Onze d'Or masculí, ha accedit a la segona llista de 77 futbolistes el martorellenc Eric Garcia, actualment al Manchester City. En el seu cas es troba en el grup de millors centrals drets conjuntament amb José Maria Amo (Sevilla), Juan Berrocal (Sevilla), Juan Brandariz Chumi (Barça), Mujaid Sadick (Deportivo), Hugo Guillamón (València) i Pablo Ramon (Mallorca).\nA l'abril hi haurà un nou tall i quedaran 55 nois i 33 noies.


Productes disponibles (Post-part):\nCALCIGAN LIQUIDO és un calci oral en forma de gel. Compost per 11% de calci en forma de formiat de calci, propionat de sodi, sorbitol i llevats mortes.\nRecomanat especialment en la fase de post-part de la vaca, ideat per ser utilitzat sistemàticament després de el part en animals adults i amb produccions altes, conté una concentració alta de calci.\nEl tipus de calci que conté no afecta la mucosa gastro intestinal.\nCALCIGAN+FOSFORO PLUS és un calci de ràpida absorció en forma de gel oral compost per 10% de calci, 8% de fòsfor, fosfat dicàlcic, fosfat monosòdic, llevats i vitamina D3.\nRecomanat especialment en la fase de pre i post-part de la vaca, ideat per ser utilitzat sistemàticament després de el part en animals adults i amb produccions altes.\nÉs una aportació de calci, fòsfor i magnesi de ràpida absorció i utilitzable en vaques de munyiment per a cobrir les necessitats de calci de les vaques a l'hora de el part.\nCONTROL VLAP és un additiu especialment dissenyat per a vedelles en creixement, vedelles gestants i vaques a periparto.\nAporta suplement de vitamines i minerals quelatats.\nLEVOLAC FEED és un aliment predigerit mitjançant diverses soques de bacteris làctics vives (probiòtics) i nutrients com fructooligosacàrids i β-glucans (prebiòtics). Producte ric en enzims: α i β amilases, glucosidases, hemicel·lulases, proteases, fitases, etc.\nAfavoreix la multiplicació i desenvolupament de determinades poblacions microbianes autòctones. En els remugants en general, algunes de les soques seleccionades tenen una potent capacitat d'assimilar l'àcid làctic. Principal causant de l'acidosi, convertint-lo en metabòlits no tòxics per a l'animal, pel que resulta un producte excel·lent per al tractament de la indigestió i les seves complicacions.\nLEVOLAC LÍQUIDO és un complement alimentari compost per cereals germinats i fermentats pel procés exclusiu FAP®.\nAfavoreix la multiplicació i desenvolupament de determinades poblacions microbianes autòctones.\nActua evitant el desenvolupament d'altres microorganismes potencialment patògens com E. Coli, Clostridium, i Strep.bovis.\nLEVOLAC PORCINO és un aliment predigerit i fermentat pel procés exclusiu FAP® - (Facteur d'Assimilation Process), mitjançant diverses soques de bacteris làctics i nutrients com fructooligosacàrids i β-glucans (prebiòtics). Producte ric en enzims: α i β amilases, glucosidases, hemicel·lulases, proteases, fitases, etc.\nLEVOLAC RUMIANTES és un complement alimentari compost per cereals germinats i fermentats pel procés exclusiu FAP®.\nLEVOLIE CÁPSULAS es tracta d'un modificador de la flora ruminal. Compost per:\nEspecialment dissenyat per a problemes de rumia, en casos de bloqueig o parada ruminal.\nPer recuperació d'animals després de processos diarreics.\nROOF FORT és una combinació de complexos minerals orgànics , zinc, manganès, coure potenciats amb turó i metionina, substàncies d'acció vitamínica amb acció sobre el metabolisme .\nUtilitzar per millorar la salut dels cascos i fertilitat.\nVLAP-GEST és un additiu especialment dissenyat per a vaques seques així com vaques a periparto.\nAporta un suplement balancejat de vitamines i minerals quelatats als quals aporta un suplement.


És hora de canviar les estratègies de màrqueting per correu electrònic quan ... | Martech Zone\nÉs hora de canviar les estratègies de màrqueting per correu electrònic quan ...\nDijous, maig 8, 2008 Divendres, octubre 6, 2017 Douglas Karr\nEls vostres correus electrònics tenen aquest aspecte:\nPotser un tema més atractiu i personalitzat en lloc de "ChangeThis: número 46"\nPotser alguns salts de línia de manera que no hagi d’embolicar-me mentre llegia (no ho vaig llegir, era impossible).\nPotser correus electrònics MIME de diverses parts per enviar text a aquells que vulguin un aspecte senzill, però HTML als que gaudim d’un correu electrònic ben dissenyat.\nPotser una introducció convincent?\nPotser hi ha un espai en blanc entre temes per facilitar l'escaneig?\nPotser encapçalaments per ressaltar els diferents temes i diferenciar-los de les descripcions?\nPotser una llista amb vinyetes amb els enllaços i la informació associada a cadascun d’ells?\nPotser una llista d’enllaços comuns que tornen al lloc web?\nPotser una altra Proveïdor de serveis de correu electrònic si el vostre és difícil d’utilitzar?\nLa part terrible aquí és això ChangeThis'byline és:\nChangeThis està creant un nou tipus de suports. Una forma de suports que utilitza les eines existents (com ara PDF, blocs i la web) per desafiar la manera de crear i difondre les idees.\nÉs una gran organització amb una gran quantitat de material per motivar el canvi de líders i empresaris. Simplement és una llàstima que triïn ignorar el mètode de comunicació únic que em fa tornar al seu lloc web.\nEm vaig donar de baixa.\n5/8/2008: Tot i que em vaig subscriure, avui he rebut aquest correu electrònic. No estic segur del que podria haver passat, però va suposar una gran millora:\netiquetes: llista amb vinyetescanvia aixòenllaços comunscorreu electrònicformat de correu electrònicencapçalamentsintroducciósalts de línialinksmimmim de diverses partsbutlletí de notícieslinia de subjeccióespai blanc\nLes finals del premi Cisco I!\nMaig 8, 2008 9 a: 17 AM\nPotser la vau colpejar bé al cap. Bon missatge i un bon consell.\nMaig 8, 2008 10 a: 30 AM\nMaig 9, 2008 10 a: 17 PM\nEl que més m’agrada és quan un client defensa el seu “número 46” a l’assumpte i té cada número d’emissió a l’assumpte. De fet, vaig escoltar a algú dir: "És perquè els nostres subscriptors puguin organitzar correus electrònics arxivats al seu client de correu electrònic"\nEm prens el pél? Em pagueu molts diners per dir-vos com obtenir millors tarifes d'obertura i de clics, però no esteu disposats a canviar el tema? Bona sort en aquestes mètriques ...


Canvis i novetats importants a Mozilla | mozilla.cat\nDegut al descens en la quota de mercat del navegador Firefox, Mozilla està preparant una reestructuració a la seva junta directiva i canvis importants en la seva estratègia comercial.\nLi Gong, el president de Mozilla, i Rick Fant, el vicepresident de la divisió mòbil deixen els càrrecs. Gong portava a la Fundació des del 2007 i abans havia estat executiu a Microsoft Xina i treballador a Sun Mycrosystems. Fant, per la seva banda, portava només 2 anys a Mozilla i liderava la divisió mòbil gràcies a la seva experiència prèvia a empreses com Vodafone, Volantis i Microsoft.\n“Li Gong i Rick Fant deixen Mozilla per buscar noves oportunitats” assegura Chris Beard, el CEO de Mozilla. “Els donem les gràcies per totes les seves contribucions i els desitgem el millor en les seves properes aventures. En aquesta transició, estem contractant un nou vicepresident del Firefox OS per centrar-nos en la següent fase de desenvolupament del sistema operatiu”.\nLa sortida dels dos membres de la junta es produeix just un any després que el CEO Brendan Eich, que va durar 10 dies en el càrrec, hagués de dimitir per pressions de la comunitat de Mozilla en descobrir el seu suport en una campanya contra el matrimoni homosexual.\nTambé s’ha filtrat la intenció de la companyia de realitzar una important campanya de màrqueting per atreure més usuaris al Firefox. La campanya, que començarà aquest mes de maig, inclourà una major inversió en publicitat i una intensa col·laboració amb el seu nou soci de cerca, Yahoo. Entre els dos intentaran convèncer als usuaris de que el Firefox és el navegador d’internet més fiable per a la privadesa.\nUna altra de les novetats que Mozilla ens té preparades és el llançament d’una versió del Firefox per iOS. Amb l’arribada d’iOS 8 sembla ser que s’acaben les restriccions a navegadors que no utilitzen el motor de cerca webkit. Una gran notícia pels usuaris de productes d’Apple.\nL’objectiu és utilitzar el 10è aniversari de la fundació per intentar recuperar més quota de mercat i fer créixer la base d’usuaris, que actualment és d’uns 300 milions.


Joan Manuel Serrat, ‘doctor’ a Lleida | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nJoan Manuel Serrat, ‘doctor’ a Lleida\nEl cantautor rep el màxim reconeixement de la universitat de la ciutat davant 800 persones\nLleida 25 MAI 2017 - 15:15\tCEST\nEl cantautor, en una foto d'arxiu. Bernardo Perez\nNo era la primera vegada que Joan Manuel Serrat es posava el birret i la toga per rebre un doctorat honoris causa. Ho havia fet ja nou vegades (quatre a Mèxic, dues a Argentina i tres a Espanya i ho tornarà a fer d'aquí a dos mesos a Argentina, a la Universitat de Rosario), però aquesta vegada no ho va fer en la solemne intimitat d'un acte acadèmic ni entre les quatre parets d'un recinte universitari sinó davant les més de vuit-centes persones que omplien l'auditori Enric Granados de Lleida. Com si es tractés d'un concert de gala les invitacions s'havien esgotat amb setmanes d'antelació i molta gent es va quedar al carrer.\nLa tarda del dimecres la Universitat de Lleida va concedir al cantautor barceloní el doctorat honoris causa i la cerimònia es va viure com un autèntic esdeveniment ciutadà i, en realitat, ho va ser. Una àmplia presència universitària va abrigallar a Serrat en la investidura. "Quan una universitat concedeix un doctorat honoris causa l'honor és mutu", va explicar el rector Roberto Fernández Díaz. "La universitat se sent encara més honrada".\nAl matí, en roda de premsa, Serrat va explicar que ho vivia "com un acte d'afecte i estimació que és molt d'agrair quan un s'apropa a una certa edat. Tots els reconeixements que he acceptat els visc amb gratitud i alegria, els que no he acceptat no". Sobre la presència de la cançó popular en l'àmbit acadèmic el cantautor va afirmar: "La universitat s'ha obert al món, a la realitat quotidiana, apropant-se amb naturalitat a àmbits de la cultura popular que abans quedaven al marge". Per la seva banda, Fernández Díaz va matisar que "la universitat no només és coneixement científic, és també coneixement en el seu aspecte més ampli. La cançó popular que reuneix veu, poema i música en tres minuts pot expressar els sentiments més profunds de la condició humana. Joan Manuel Serrat s'ha convertit per a milions de persones en la crònica sentimental de la seva pròpia vida. Ens ha cantat la vida com és i com a molts ens agradaria que anés i ho ha fet sempre d'una forma molt tendra, molt humana i molt sensible".\nEn aquesta mateixa roda de premsa Serrat va condemnar enèrgicament l'atemptat de Manchester (pel qual després es guardaria un minut de silenci a l'inici de l'acte acadèmic). "És una baula més d'una cadena espantosa que no va començar ahir. Aquests atemptats no s'eviten augmentant les mesures de seguretat, és una guerra global en la qual no hi ha aspectes d'entesa entre els quals podrien posar mesures per detenir aquesta violència".\nA la tarda, en un auditori ple a vessar, Serrat va rebre de mans de Fernández Díaz el birret (d'un blau radiant ja que es tractava d'un doctorat de lletres), l'anell i els guants blancs que l'acrediten com a nou doctor honoris causa.\nFernández Díaz en la seva lectura bilingüe va defensar "que el propi dels humans és ser promiscus en qüestions musicals. De Marifé de Triana a Beethoven, de la Piquer als Beatles, de Juanita Reina a Serrat tot és acceptable, tot ha de ser benvingut i ben escoltat".\nEn el seu discurs d'acceptació, i fent esforços per no perdre el birret en l'intent, Serrat va deixar molt clar "no tenir cap interès a jubilar-se" i va instar a la gent a cantar: "que no deixin de cantar, és una actitud molt saludable". I els presents li van fer cas. L'orquestra i cor de la universitat va interpretar alguna de les seves cançons aconseguint en un moment determinat trencar el rígid protocol i que el món acadèmic cantés a l'uníson Paraules d'amor (això sí: no es van encendre encenedors ni llums de mòbils).


Romeva diu que la DUI va ser una decisió de Puigdemont\nL'exconseller Raül Romeva | JORDI BORRÀS\nL'exconseller diu que els altres membres del Govern la van "secundar"\nL’exconseller d’Afers Exteriors, Raül Romeva, ha volgut deixar ben clar que la decisió de fer una Declaració Unilateral d’Independència la tardor de l’any 2017 va ser del president Carles Puigdemont, i que la resta de consellers del Govern la van “secundar“. Així ho ha afirmat en una entrevista al mitjà digital ‘Crític’, en la qual ha insistit que el líder de Junts per Catalunya i del Consell per la República va “liderar” la DUI i que l’executiu la va “assumir“. De totes maneres, Raül Romeva assegura que la Declaració Unilateral d’Independència era “el que tocava fer” en aquell moment.\nPer altra banda, Raül Romeva ha lamentat que Junts per Catalunya es desmarqui tant de la taula de diàleg, i ha assegurat que és un posicionament que “no va bé a ningú, ni tan sols a ells“. De fet, ha recordat que el mateix Carles Puigdemont a voler apostar pel diàleg quan va suspendre la declaració d’independència i “de manera reiterada, quan a l’altra banda no hi havia ningú”. “Si llavors era una opció, avui també ho ha de ser”, opina.\nL’actual vicesecretari general de Prospectiva i Agenda 2030 d’Esquerra Republicana de Catalunya considera que el seu partit i l’actual president de la Generalitat, Pere Aragonès, estan complint amb l’acord d’investidura respecte la taula de diàleg: “El que està fent l’executiu és complir el que diu l’acord. Si algú creu que aquest acord s’ha de revisar, ha d’explicar com i per què”, afirma a l’entrevista.\nRaül Romeva també ha opinat sobre l’aeroport del Prat i la inversió per tal d’ampliar-lo. Ha assegurat que Pere Aragonès té “més autoritat” que el vicepresident Jordi Puigneró. Segons Raül Romeva, “Junts ha sigut molt explícit sobre quin model vol per al Prat”. “És el que han plantejat sempre. Però no és el model del Govern”, ha reblat.\nRobert Octubre 26, 2021 | 16:03\nEstà clar que Puigdemont era i és dels pocs polítics creïbles. El Romeva i el Junqueras el van enganyar i ens van enganyar a tots amb les suposades estructures d'estat i el recolzament exterior. Si Romeva, ER va trair el socis de govern, i a tots els independentistes, aliant-se amb els espanyols encapçalats per la Soraya i ja veus com us han pagat, amb tres anys de presó. Potser us hi mereixeu!\nTano Octubre 26, 2021 | 16:54\nUn altre que escombra cap a casa.\ngràcies per dir-nos-ho! Però ja ho intuíem Octubre 26, 2021 | 17:28\nDoncs enhorabona pel President Puigdemont!, és dels pocs polítics que se salven, i amb nota alta, no com els Junqueras i cia (vés per on, la majoria són ER) que els van faltar dos c.....s i es van dedicar a posar pals a les rodes mentre cobraven.\nSió Octubre 26, 2021 | 18:19\nTenia en més bona consideració a Romeva, me l'imaginava més seriós i conseqüent. Sembla que no recorda les 155 monedes de Rufián i la bel·ligerància de la Marta Rovira perquè ho tires endavant. Entre aquestes declaracions i les d'ahir demanant els seus militans perquè volen la independència, la veritat, ens sentim enganyats.\nespanya no compleix mai Octubre 26, 2021 | 18:39\nUna cosa era la taula de negociació que es demanava abans, i amb un mitjancer internacional perquè fos vàlida. I una altra cosa és una taula de diàleg en la que qui sap de què s'hi parla, amb dos anys de coll per treure'n d'ella un acord i tot un segle per endavant per dur a terme les engrunes acordades, Espanya mai compleix la seva paraula, només és repressió i espoli.


Alcalà-Alcossebre prepara les instal·lacions esportives municipals a l’aire lliure de cara a la Fase 1 de la desescalada | Canal56 Notícies\nInicio Alcalà de Xivert Alcalà-Alcossebre prepara les instal·lacions esportives municipals a l’aire lliure de cara a la Fase 1 de la desescalada\nJordi Batiste, regidor d'Esports d'Alcalà-Alcossebre\nL’Ajuntament d’Alcalà-Alcossebre es prepara per a l’obertura de les instal·lacions esportives municipals a l’aire lliure, en cas que s’aplique la Fase 1 de la desescalada en la Comunitat Valenciana a partir del dilluns 11 de maig.\nUna de les novetats del pas a la Fase 1 és que es permetrà l’ús d’instal·lacions esportives a l’aire lliure sense públic i per a esports en els quals no existisca contacte. En aquest cas, les instal·lacions que s’adapten a aquesta mena de normativa, són les zones de raquetes de tennis i paddel d’Alcalà i Alcossebre que s’obriran per a l’ús per part dels veïns seguint una sèrie de mesures de protecció: s’autoritzarà únicament el joc individual, mai per parelles; quedarà completament prohibit l’ús de vestuaris, per la qual cosa la gent haurà d’anar canviada; s’emportarà el material estrictament necessari per a la pràctica esportiva a desenvolupar i s’accedirà a les instal·lacions de manera individual, sempre guardant els dos metres de distància de seguretat.\nAbans d’accedir a les pistes de joc, els usuaris s’hauran de desinfectar les mans amb gel hidroalcohòlic i durant la pràctica esportiva, cada 15 minuts aproximadament. Serà imprescindible, per a poder usar les pistes de joc, realitzar reserva prèvia al telèfon 663 360 143 perquè no els usuaris no coincidisquen ni en les zones comunes ni en les pistes. A més, no es canviarà de camp durant el joc i tampoc existirà salutació entre usuaris, evitant el contacte físic i es farà un ús exclusiu de la pala pròpia. Les instal·lacions es desinfectaran de manera completa prèviament a la seua obertura i de manera periòdica i abans i després de cada ús tant de les instal·lacions com del material.\nLa Nostra Gent Especial Covid19 08-05-2020


NOVES LLUNES: de juny 2016\nSobre el possible “Brexit”\n“La democràcia s’ha convertit en un\ninstrument de domini del poder econòmic,\ni no té la capacitat per controlar els abusos\nd’aquest poder.” -JOSÉ SARAMAGO-\nMalgrat que les xifres no afavoreixen la sortida de la Unió Europea, tots els sondejos vaticinen que el proper dijous dia 23 de juny, guanyarà el sí al “Brexit”, paraula que s’ha inventat per a la possible eixida del Regne Unit de la Unió Europea.\nLa pressió migratòria ha afavorit encara més aquesta opció, que d’altra banda no serà gens beneficiosa (almenys a curt termini) pels interessos dels britànics. Els partidaris d’anar-se’n es multipliquen, mentre que el ministre de Finances George Osborne (no sé si serà parent del Bertín...) ha declarat que s’hauran de rebaixar les dispeses socials i també les de Defensa (ves per on!) en un 2%. La solució que ha proposat el ministre britànic és incrementar l’Impost sobre la Renda, el que suposa retallades salvatges per tal de recaptar els 38.000 milions d’euros, que són els que calen per tapar el forat fiscal del “Brexit”.\nSembla que els darrers dies els partidaris de la permanència s’estan incrementat, i a hores d’ara tenim, segons les darreres enquestes, un empat tècnic. Potser la por ha fet acte de presència, i els ciutadans britànics estan preocupats per les conseqüències negatives de la sortida, que per cert, han estat ben airejades pels mitjans informatius que controlen, tant el govern de Cameron com els poders fàctics.\nLa veritat és que l’Estat espanyol també sofriria aquestes conseqüències. El Regne Unit encapçala la compra d’habitatges al territori espanyol, entre tots els Estats estrangers (21%). També són els súbdits britànics els que més ens visiten (15,5 milions l’any passat), i a més a més, es gastaren més de 14.000 milions d’euros. D’altra banda, les inversions de les empreses espanyoles al Regne Unit, duplica el de les britàniques a Espanya. Estem parlant d’empreses punteres, com ara, Santander, Sabadell, Ferrovial, Telefònica, Iberdrola, etc., mentre que les empreses britàniques que operen al nostre territori (Vodafone, BP, IAG, Altadis, etc.) facturen 5.600 milions d’euros menys.\nTambé és important el fet de que el Regne Unit és un dels països que contribueix a la UE molt més del que rep (us sona d’alguna cosa?). Concretament, aporta un 12,57% del pressupost, i tan sols està superada per Alemanya, amb el 21,36 % i per França, amb un 15,70 % respectivament. L’Estat espanyol contribueix a les arques europees amb poc més del 8%. (Totes aquestes dades han estat publicades a l’edició del dilluns del diari “El País”).\nEntre les conseqüències negatives per a l’Estat espanyol, també cal esmentar que podria perillar el permís de residència dels 200.000 ciutadans espanyols que viuen al Regne Unit, molts d’ells estudiants i rebent ajuda social. Per contra, els 280.000 residents britànics a Espanya, la majoria pensionistes, podrien perdre l’assistència sanitària gratuïta, en cas d’abandonar la Unió Europea.\nPer resumir, a curt termini, el “Brexit” seria un desastre, per la incertesa que crearia als mercats, i també pel probable efecte dominó, però a la llarga, dependria dels acords comercials que signaren, i també del possible acord amb els Estat Units, sobretot en cas de que el proper president fóra Donald Trump, que de sempre s’ha mostrat favorable al “Brexit”. Cal tenir en compte que els americans són els primers clients del Regne Unit, pel davant dels alemanys i dels Països Baixos\nPense que el més greu, sense arribar al catastrofisme d’alguns, que albiren “la destrucció de la civilització occidental” (sic), (Donald Tusk, president del Consell Europeu), seria el que hem anomenat abans “efecte dominó”, que podria produir als altres socis europeus.\nL'article al Diari digital "LAVEU":\nPublicat per Francesc Arnau a 16:51 1 comentari:\nPublicat per Francesc Arnau a 18:35 3 comentaris:\nCloenda del recital (Foto: Núria Arnau)\nPINAZO en versos (II)\n-recital poètic amb música i imatges-\nPer fi va arribar el gran dia...\nEl diumenge, 29 de maig, dia del recital, havíem quedat per esmorzar una hora abans de l’assaig general i la prova de so.\nLa veritat és que li havíem demanat a la Regidora de Cultura, Tatiana Prades, que ens financés l’esmorzar, perquè pensem que això fa “pinya” entre els participants (ho sé per l’experiència de l’Homenatge a l’Ovidi), o si no, un sopar per a després de l’actuació. En total nosaltres érem deu persones, i les dispeses podien ser, com a molt, de 200 euros. Tanmateix, Tatiana ens va dir que això era impossible, i que des de l’assumpte dels “tratges de Camps” (sic) aquestes coses estaven mal vistes.... La veritat és que no li veig per cap lloc la semblança, i aleshores vam pensar que encara no estem tan arruïnats (temps al temps), per a fer l’esmorzar a tant per u... (com sempre fem la gent corrent).\nA les 10 del matí ens reunírem al Bar Central de Godella, per anar a l’asador “El racó de Manolo”, que hi ha al Carrer del Reformatori, on férem un lleuger esmorzaret a base de carn i embotits a la brasa, acompanyat d'una esplèndida amanida i creïlles fregides. Calia carregar les piles per a la feina que ens esperava.\nAlgun despistat va confondre el lloc de reunió de l’esmorzar, però això és prou habitual al món dels artistes (sobretot dels poetes) que sempre tenim el cap en un altre lloc. Després dels cafès ens dirigírem cap el Teatre "Capitolio", on amb la inestimable ajuda de la tècnica municipal, Núria Torres, vam mamprendre l’assaig general. Sobretot ens va servir per ajustar les imatges al temps dels poemes, que era el que estava menys trillat. Les músiques, llevant de petits ajusts dels que els músics s’encarregaren de solucionar, estaven enllestides gairebé al cent per cent, després dels canvis introduïts al darrer assaig del dia 24 de maig.\nDesprés de que tots férem les nostres actuacions amb l’ordre establert pel nostre Coordinador, Francesc-Andreu García “pakiu”, se n’anàrem cap a casa per dinar. El meu amic i jo anàrem a comprar begudes i gel, per tenir provisions a l’abast de tots els col·laboradors. Ho deixàrem tot a la nevera i se'n anàrem a dinar cadascú a casa seua.\nJo vaig dinar un àpat lleuger, i després de descansar una mica, ens dirigírem (el meu amic “pakiu” i jo) cap el teatre, on havíem quedat mitja hora abans del començament (a les 18 hores).\nCom ja vaig comentar a l’anterior entrada del blog, l’acte coincidia amb la processó del Corpus, on el Grup de Danses “El Poblet” hi participa de manera molt activa. Ells haguessen estat al nostre recital, però no va poder ser, i també moltes persones que assistiren a la processó, com així ens ho han manifestat. Malgrat tot, va començar un degoteig de públic, que va esdevenir en una entrada prou bona. Molt millor del que esperàvem...\nI es va alçar el teló...\nDesprés dels parlaments del nostre Coordinador i de la Regidora de Cultura, breus i concisos, va agafar la paraula el presentador del recital, Cèsar Vercher, que també és membre de la directiva del Taller d’Història Local de Godella. Va fer un repàs àgil i documentat del que anàvem a fer, i també una miqueta d’història del personatge principal de la funció; Ignasi Pinazo Camarlench. Acte seguit, em va presentar, doncs jo vaig ser el primer poeta en obrir foc, amb els poemes: “PINAZO”, amb acompanyament musical de “Homenatge a Teresa” de l’Ovidi Montllor, “LES COVES DE GODELLA”, amb el tema popular “Pregària d’una adolescent”, i “LA CARN VOL CARN...”, poema sobre els quadres eròtics de Pinazo amb el cèlebre “Je t’aime moi non plus”, de Serge Gainsbourg.\n"La carn vol carn..." (Foto: Núria Arnau)\nVídeo de la meua actuació (Núria Arnau)\nA continuació li va tocar actuar a Dori Palencia (el seu debut a les taules). I se’n va sortir la mar de bé, com si el primer poema “PASSEJANT PER LA MAR”, que va estar acompanyada per l’havanera “El peix enamorat” d’Eliseo Parra, li hagués marcat el que anava a ser la seua actuació: un passeig en barca. A continuació ens va oferir els poemes “LA COMETA” i “PUJADA DE L’ERMITA”, amb acompanyament de la música de Celso Machado (“Paçoca” i “Piazza Vittorio”). Les imatges de Nerea San Félix van acompanyar els poemes de forma gairebé perfecta, destacant sobretot el vídeo de la voreta de la mar, mentre la seua mare recitava el primer poema.\nDori Palencia (Foto: premsa Ajuntament)\nA continuació, el gran poeta Antonio M. Herrera, que els darrers anys està tenint una gran acceptació, rebent premis, fent recitals, conferències, i fins i tot gires (com els artistes del rock), va interpretar el seu poema “EN LA CASA MUSEO”, que tenia dues parts; “EL JARDÍN”, acompanyada de la “Romanza” de Francisco Herrera i “EL TALLER”, amb la magnífica “Cavatina” de Stanley Myers. Després va recitar “BUSTO DE IGNACIO PINAZO CAMARLENCH”, amb el sublim “Adagio” de Johann Sebastian Bach, per finalitzar amb “LA TARARA”, que va estar acompanyada per una adaptació de la cançó popular del mateix nom que va fer Salvador Caballer Tarín. Cal destacar el maridatge perfecte entre les imatges de Nerea i els versos de l’Antonio, sobretot en els dos primer poemes.\n"El jardín" 1ª part del poema d'Antonio M. Herrera (Foto: premsa Ajuntament)\nActe seguit, l’Eduard Marco va pujar a l’escenari, per recitar el seu poema “LA PARRA DE LA CREU”, mentre que els músics ens delectaven amb una magnífica i increïble adaptació per a corda de la marxa “Mater Mea” de Ricardo Dorado, que tots coneixem de les processons de Setmana Santa. Després va fer un poema també molt “pasqüero”; que va titular “PASQUA”, i que va estar acompanyat per una adaptació de Salvador Caballer Tarín de la popular “Estos tres dies de Pasqua”, que fa alguns anys va popularitzar el grup “Carraixet”.\n"La parra de la Creu" d'Eduard Marco (Foto Núria Arnau)\nEl nostre presentador, que havia fet una semblança de tots els poetes, va aprofitar que té a casa seua un quadre de Pinazo, per fer el poema “HORT DE LLIMERES”, que va estar acompanyat pel vals popular “Tammy”.\n"Hort de llimeres" de Cèsar Vercher (Foto: Núria Arnau)\nCarles Cano va eixir a l’escenari del “Capitolio”, per demostrar totes les taules que atresora. Això ho dic sense desmerèixer els magnífics textos que va aportar al recital. Va començar amb “ENVEJA”, acompanyat pels acords de la popular cançó “Envidia” d’Alfredo García, va continuar amb “PINAZO A GODELLA”, un poema amb aires estellesians; (“No et pariren ací, / però ací estigueres, / i ací vas viure/ i vas dir la teua...”), que va estar acompanyat per la composició de José Antonio Ferrando, “Declaración), i per rematar, va fer el poema “PINAZO, PINTOR.”, en el que fa un repàs per la trajectòria artística i vital del pintor. Va estar acompanyat per la música del gran Lluís Llach (una de les meues febleses), amb la cançó “Un núvol blanc”.\nCarles Cano (Foto: premsa Ajuntament)\nCom a colofó del recital, pujàrem a l’escenari tots els poetes per fer una interpretació del poema de Vicent Andrés Estellés, “Ignasi Pinazo”, del seu llibre “Mural del País Valencià”, del que cadascú de nosaltres recitàrem una estrofa. Triàrem entre tots, per acompanyar el poema, “La Muixeranga”, del que els nostres músics feren una excel·lent interpretació.\nTots els poetes interpretant el poema d'Estellés (Foto: premsa Ajuntament)\nVa estar una casualitat que el darrer vers del poema d’Estellés digués: “Les fulles grans de la festa del Corpus”...\nDoncs això, com deia abans, va estar la processó del Corpus el principal “handicap” amb el que ens trobàrem, però pense que tot va sortir molt bé, la gent que va vindre ho va gaudir, i si podem fer una segona audició pel públic que no va poder venir, almenys ja tenim la certesa de que l’espectacle funciona.\nA continuació es va servir una “picadeta” per a tots els assistents, perquè sembla que això sí que és políticament correcte (almenys de moment), i res més, el que he manifestat abans; si ens donen una data estem disposats a repetir-ho.\nLa "picadeta" (Foto: Núria Arnau)\nPinazo pintant (Foto: THLG)\nPublicat per Francesc Arnau a 19:31 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Antonio M. Herrera, Capitolio, Carles Cano, Centenari Pinazo, Cèsar Vercher, Dori Palencia, Eduard Marco, Estellés, Godella, J. Antonio Ferrando, Música, Nerea San Félix, pakiu, Poesia, Salvador Caballer, THLG\nCartell oficial del recital (disseny de Leti García)\nPINAZO en versos (I)\nPer a trobar els antecedents de la idea d’aquest recital, cal remuntar-se a juny del 2011. Miguel Gago, que era en aquells temps el Regidor de Cultura, ens va proposar a Antonio M. Herrera i a mi, que férem poemes sobre les obres de l’exposició “Cent Anys d’Expressió Artística a Godella”, que s’havia realitzat al Centre d’Art “Villa Eugenia” del nostre poble uns mesos abans.\nA més de Pinazo, també férem poemes sobre quadres de Balbino Giner, Salvador Rodríguez Bronchú, Lluís Giner i d’altres. Recorde que fins i tot, l’Antonio va fer un esplèndid poema inspirat en l’edifici de “Villa Eugenia”, que va dedicar al Modernisme.\nMiguel Gago també va convocar al pianista Josep Manel Campos, que és també el director del Cor “Lambert Alonso”, i per tant, està molt vinculat al nostre poble. Entre les composicions que va triar per acompanyar els nostres poemes, i els nostres suggeriments, va eixir el programa del recital, del que per cert vaig fer una crònica molt completa a la revista digital “Lo Càntich”. Aci teniu l’enllaç:\nQuan el nostre Taller d’Història Local de Godella va convocar aquelles reunions per a organitzar, amb les entitats culturals del poble i els particulars interessats, els actes que li donaren relleu a l’Any Pinazo, decretat per les Corts Valencianes, i assumit pel govern de la Generalitat, amb motiu del centenari del traspàs de l’insigne pintor, tan arrelat al nostre poble, li vaig comentar al meu amic Francesc-Andreu García “pakiu”, que nosaltres podíem fer un recital com aquell, convocant els poetes del nostre poble. Aleshores, ell ho va proposar en una d’aquelles reunions, i el THLG va agafar la idea, i alhora ens va donar llibertat total per dur-la a bon port.\nContactàrem amb els poetes, i al remat aconseguírem la participació dels cinc que ens vam comprometre. Proposàrem fer cadascú tres poemes, per donar-li al recital agilitat i evitar que el públic s’avorrís. Llavors, ens posàrem en contacte amb els músics, que ja havien col·laborat amb la presentació del meu llibre “L’espill de l’orb”, i dels que guardàvem molt bons records.\nSalvador Caballer Tarín (guitarra) i Jose Antonio Ferrando “El Sevillano” (bandúrria), són dos mestres de la corda, i des del primer moment ens van ajudar als poetes a triar les músiques adients (a aquells que no ho tenien clar), i també a fer els arranjaments corresponents d’aquells temes que alguns els demanàrem per a les nostres composicions poètiques. La veritat és que cada vegada que he gaudit de la seua gran professionalitat, m’han deixat bocabadat. Fins i tot van fer un arranjament del “Mater Mea”, una marxa que es toca a les processons, el cèlebre “Je t’aime moi non plus...”, que els vaig demanar per acompanyar el meu poema sobre els quadres eròtics de Pinazo, “La tarara”, sobre un poema de l’Antonio, “Un núvol blanc” de Lluís Llach, i la magnífica versió de “La Muixeranga” que va acompanyar el darrer poema de recital (“Ignasi Pinazo” de l’Estellés).\nAssaig del poema d'Estellés\nAssajàrem a l’estudi de Salvador el dia 9 d’abril, i des del primer moment vaig comprendre que estàvem en el bon camí, i que el recital seria tot un èxit. Més endavant, el 24 de maig férem un segon assaig, on deixàrem el programa pràcticament enllestit, per a donar-li el darrer cop el mateix dia del recital, el diumenge 29 de maig, de matí, al Teatre “Capitolio”, on férem (després de l’esmorzar reglamentari) l’assaig general i la corresponent prova de so.\nAssaig a l'estudi de Tarín (Foto meua)\nDori Palencia (Foto meua)\nCèsar Vercher (Foto meua)\nCarles Cano (Foto meua)\nSi parlem dels poemes, cadascú de nosaltres ho hem tractat de forma diferent. Alguns han fet poemes sobre un quadre concret, però també hi ha sobre el personatge del pintor, sobre els sentiments que ens provoca, i sobre alguns aspectes de la seua obra. Fins i tot hi ha un poema sobre la Casa Museu, que va fer l’Antonio M. Herrera. El seu director, José Ignacio Casar Pinazo, besnét del pintor, i actual director del Museu Sant Pius V, ens va facilitar un dibuix inèdit de Pinazo per a la portada del llibret que es va repartir al teatre. Un llibret amb tots els poemes, les composicions musicals que els acompanyen, i una selecció a les pàgines centrals dels quadres que els han inspirat. Ací el podeu veure en format digital:\nPortada del llibret amb el dibuix inèdit de Pinazo\nEl cartell va ser un disseny de Leti García, que va fer a cavall entre Londres i Bangkok. De presentador comptàrem amb el nostre company del Taller, Cèsar Vercher, que va aprofitar que té a casa seua un quadre de Pinazo (el pintor li’l va regalar al Tenor Alonso, besavi de Cèsar), per fer un poema inspirat en el mateix: “Hort de llimeres”.\nUn dels aspectes que pensàrem es podria millorar respecte al precedent de fa cinc anys va ser el de les imatges que acompanyen els poemes. Per això li vam proposar a Nerea San Félix que es fes càrrec de la part audiovisual.\nEl jardí de la Casa Museu (Foto: premsa Ajuntament)\nI poc més que afegir. La Regidoria de Cultura ens va recolzar en tot, el mateix que els tècnics municipals. Tan sols tinguérem el “handicap” de la data, per la coincidència amb la processó del Corpus, amb la que no comptàvem, però que amb tota la nostra implicació, fent propaganda (entrevistes, cartells, xarxes...), vam aconseguir minimitzar aquesta circumstància tan negativa. De totes les maneres, li vam comunicar a la Regidora i també a l’alcaldessa, la nostra disposició a fer una segona representació, si ens donen una data al llarg d’enguany. Tots els participants així ho manifestaren.\nEl meu amic "pakiu" i jo entrevistats a Ràdio Godella\nI ja per finalitzar aquesta crònica de la gestació del recital, volia agrair al meu amic Francesc-Andreu García “pakiu”, que ha exercit de coordinador de tots nosaltres. Sense la seua embranzida, res de tot açò haguès estat possible. Ell ha estat l’autèntic “alma mater” del recital. A més a més, ell ho ha fet de manera totalment altruista. Nosaltres, els artistes, encara que no cobrem, sempre ens resta la vanitat, l’amor a l’art, però ell ho ha fet per convicció, i perquè és una de les persones més eficients que conec.\nMoltes gràcies, amic!!!\nAspecte general de l'escenari (Foto: Premsa Ajuntament)\nEtiquetes de comentaris: Antonio M. Herrera, Carles Cano, Cèsar Vercher, Dori Palencia, Eduard Marco, Godella, J. Antonio Ferrando, Leti García, Música, Nerea San Félix, pakiu, Pinazo, Poesia, ràdio, Salvador Caballer, THLG\nPlaca commemorativa de l'aniversari (Foto: web godella.es)\nAhir dissabte, 4 de juny, va estar un dia d'aquells per a rememorar...\nEm vaig llevar molt prompte, i feia un dia d'aquells que diríem rars. Fins i tot van esclatar un parell de trons, i també va ploure (una cosa que fa molta falta).\nLa placa de 1978 que ara ha estat restituida (THLG)\nEstava llegint al balcó el darrer llibre de Vicent Alonso, un dietari que es diu "Sobre una neu invisible", que compren del 2003 fins 2005. M'agrada perquè el pots deixar i mamprendre'l després del temps sense cap trauma. Estava amb una tranquil·litat i un relaxament que no té preu, observant el gat a la teulada de la casa d'enfront.\nQuan ja era ben a prop l'hora establerta per a l'homenatge a Peset Aleixandre (11,30), va començar de nou a ploure, com si Sant Pere s'hagués posat de part del cardenal (no diré el nom). Em vaig dirigir cap el carrer Major, i semblava que la pluja amainava (s'hauria posat Sant Pere de part dels bons?). La veritat és que no ho sé, però allí ens vam ajuntar uns quants ciutadans del poble, amb els representants de l'Ajuntament, membres de la família del metge, la Banda del Casino Musical que va interpretar l'Himne de Godella, i els organitzadors de l'acte, el grup de Memòria Històrica de Godella "Paraules contra l'oblit". La veritat és que vaig trobar en falta els representants locals de la dreta, que si volen donar una imatge de demòcrates, haurien de començar a assistir a aquests actes de desgravi en favor de totes aquestes persones que van ser assassinats impunement, sense cap garantia legal. Tan sols per les seues idees...\nHomenatge al Dr. Peset Aleixandre al 1978 (Foto: Leo Molina Castillejo)\nFoto: Ginés Ruiz Montesinos\nAlmenys no van tocar la "marxa reial", tractant-se d'un afusellat per les seues idees, i mentre es descobria la placa commemorativa, alguns dels presents vam xiular "l'Himne de Riego", (jo també) en homenatge al Doctor Peset Aleixandre.\n"Himne de Riego" (Orquestra Internacional de Praga)\nA continuació hi havia un vi d'honor a l'Ajuntament, però nosaltres anàrem pel nostre compte al Casino, on esmorzàrem (una miqueta). Vaig estar parlant amb Pepito de la cançó que vol incloure al nou disc, de la que he fet la lletra. El títol (provisional) és "Idomeni", i parla dels refugiats que vénen a Europa fugint de les guerres i de la misèria.\nAmb Pepito i Ximo (Foto: premsa Ajuntament)\nPer la vesprada vaig anar al Teatre "Capitolio", on es va representar l'obra "Els fusells de la senyora Carrar", una adaptació al valencià de la Companyia "Cant del Cigne", de l'obra original de Bertold Brecht. Vaig seure amb "Apa" i Teresa, i la "mise en scène" va estar força aconseguida, però la veritat és que vam sortir del teatre amb un nus a l'estomac.\nCompanyia "El cant del Cigne" (Foto: premsa Ajuntament)\nVaig anar a casa i de camí em vaig trobar amb el Ricardo Esteve i el Jesús Gimeno, que assíduament acompanyen al Josep Aparicio "Apa". Resulta que actuaven a l'Escorxador, amb motiu del "Dia Mundial del Medi Ambient",acompanyant al cantautor "Burguitos", que ja havia vist al seu espectacle "Jerez-Texas". Vaig quedar amb ells, i després d'un lleuger sopar a casa (una dorada) em vaig dirigir cap a l'Escorxador, on vaig gaudir de la seua actuació. El cantautor em recorda molt el Sabina, i l'acompanyament dels músics va estar genial, amb reminiscències del flamenc i del jazz.\nHomenatge del 1978 (Foto: Leo Molina Castillejo THLG)\n"Burguitos Quartet" en acció (Foto: premsa Ajuntament)\nDesprés vaig estar raonant amb el Ricardo (nosaltres li diem l'Echanove pel que es sembla a l'actor), i li vaig comentar els proper projectes de col·laboració amb "Apa". La més immediata com és la buleria a la que li he posat lletra (Idomeni), així com una balada (d'aires dylanians) pèr al poema que li vaig dedicar a "Agustinet el barber", padrí de Pepito, i que ja hem interpretat en algunes de les nostres particulars "trobades".\nI res més, tan sols vull dir que amb molts dies com el d'avui, la vida sembla molt millor.\nPrograma oficial de les "Primeres Jornades Peset Alwixandre"\nPublicat per Francesc Arnau a 0:16 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Apa, Bertold Brecht, Capitolio, Casino Musical, Escorxador, Godella, homenatge, Música, Paraules contra l'oblit, Peset Aleixandre, Teatre, Vicent Alonso\nPresentació de la novel·la "La luna en agosto" d'Avelina Chinchilla\nImatge que m'ha fet arribar l'autora\nEl passat divendres, 27 de maig, va tenir lloc a la Llibreria Primado de València, la presentació de la primera novel·la de la meua cosina Lina Chinchilla, que duu per títol "La luna en agosto". Ella viu a Alacant, encara que va néixer a València, i per això volia fer la presentació en valencià, i aleshores va pensar en que jo fos el presentador de l'acte.\nLa veritat és que de seguida li vaig dir que sí, fins i tot abans de llegir el llibre. És la primera presentació que faig, i no em considere cap expert en Literatura. He fet, i continue fent els meus poemes, així com els contes, els micro-relats i els articles d'opinió, però el món de la novel·la és una altra cosa, i ja m'agradaria ser tan valent com ha estat Lina, i endinsar-me en aquest món de la narrativa amb majúscules, que tant admire, i de la que sóc un lector compulsiu.\nLi vaig comunicar a la meua cosina que jo faria una introducció sobre l'autora, i ella després comentaria la seua novel·la. Li va semblar bé, i així ho férem.\nA l'hora en punt, 19,30 de la vesprada, ens reunírem tots dos en un bar (regentat per xinesos), i vam estar una estona parlant del llibre, de la meua presentació, i de la seua intervenció "a posteriori", parlant-nos de les claus de la seua obra.\nEl pública abans de l'acte (Foto meua)\nLa "tia" Avelina i la seua germana (Foto meua)\nL'assistència va estar d'allò que diríem normal en aquests esdeveniments (coneguts, familiars, i potser algun despistat), i jo vaig mamprendre a parlar de la meua cosina, i de la nostra relació familiar, Fins i tot, la "tia" Avelina (mare de l'autora) em va dir que si pensava fer-los plorar, però jo tenia clar el meu discurs i així ho vaig dur endavant.\nEn primer lloc vaig parlar dels absents (en especial del "tio" Paco i de ma mare), i vaig posar l'exemple dels poemes que els hi dedicàrem tots dos (Lina i jo) al seu moment:\nLos guerreros mueren de pie de Lina Chinchilla\nEl meu poema "Urc de fill" (traducció al castellà de Lina Chinchilla)\nAleshores, en fer la comparació dels dos poemes, vaig adonar-me'n de que els dos havíem retratat als germans Chinchilla (Paco i Ángeles) de la mateixa manera. Tots dos havien demostrat una valentia exemplar davant de l'adversitat, de la malaltia i fins i tot de la mort.\nAls preparatius de la presentació (Foto meua)\nDesprés vaig estar parlant de les xarxes, d'Internet, i també del misteri de la nostra predisposició (potser genètica) envers del món de la Cultura i de les arts en general (som uns quants els cosins que hem conreat gèneres diversos). Ja per finalitzar, i abans de cedir-li la paraula a Lina (sobretot per a que no li passés com a Paco Umbral...), vaig fer algunes reflexions sobre la prosa en els poetes, i també sobre la novel·la que presentàvem, que per cert, no és el tipus de Literatura que més m'agrada, però que fa passar una bona estona, i està escrita amb molt de sentit i gust literari. El lector (sobretot el novell) es sent atrapat pel relat, i quan comença ja no ho pot deixar. Aquesta implicació del lector és força important, si tenim en compte que el llibre és (en la meua opinió almenys) l'artefacte més interactiu del món. El lector li posa cara als personatges, a les situacions i als llocs, i pense que aquesta primera novel·la d'Avelina Chinchilla, que no deixa d'ésser una primera provatura, facilita aquesta implicació de la que us parlava abans.\nEspere que després de "La luna en agosto" vindran moltes més novel·les que ens facen gaudir als lectors.\nEn plena presentació (Foto meua: "Lina i jo")\nDesprés vaig deixar la paraula a l'autora, que ens va explicar les claus del seu llibre, però pense que això cal que cada lector ho descobresca per ell mateix.\nDesprés d'acomiadar-me de tots, vaig aprofitar per deixar uns cartells del recital que anàvem a fer al Teatre "Capitolio" de Godella el diumenge següent. La meua cosina es va disculpar, doncs, havien de tornar cap a Alacant.\nEl dilluns calia anar-hi de nou al tall!\nPortada del llibret de mà del recital "PINAZO en versos"\nAl blog de Lina:\nPublicat per Francesc Arnau a 0:53 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Alacant, Capitolio, Godella, Lina Chinchilla, llibres, novel·la, Pinazo, Poesia, presentació, relats, València


La poesia de Batet, les Constitucions d’Álvarez de Toledo i els punts de llibre de Borràs | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nUn dia de campanya electoral entre discursos, llibres i roses\nBarcelona 23 ABR 2019 - 20:17\tCEST\nCayetana Álvarez de Toledo signa un exemplar de la Constitució. JUAN BARBOSA\nLa jornada ha començat plujosa, però les candidates per Barcelona a les eleccions generals ja estaven a punt per barrejar els seus missatges polítics amb roses i llibres. Una cosa així com "Bona diada de Sant Jordi, però vota'm a mi". La més matinera ha estat la socialista Meritxell Batet. “Avui és un dia especial i cal celebrar la festa del llibre. He pensat que la millor manera de fer-ho és regalar llibres als meus adversaris polítics en campanya. Els he escollit jo. Són tots de poesia perquè sembla que la poesia està més aparcada en el món de les lletres i cal potenciar-la més”, apuntava la candidata. Digue'm la veritat sobre l'amor, de W. H. Auden, és el llibre que ha escollit per a Laura Borràs; per a Inés Arrimadas ha optat per una antologia de Federico García Lorca; per a Gabriel Rufián, Vent d'Aram, de Joan Vinyoli; per a Cayetana Álvarez de Toledo, Desglaç, de Maria Mercè Marçal, i per a Jaume Asens, El lament d'Europa, de Francesc Vélez.\nBatet ha començat el passeig a la parada dels socialistes de Rambla de Catalunya amb caramels i llibres de capçalera socialistes, no hi faltava el Manual de resistencia de Pedro Sánchez o el de política més propera de Jaume Collboni, Imaginem Barcelona. Entre salutació i salutació, trobada amb l'expresident de la Generalitat José Montilla.\nUna mica més avall, al mateix passeig i quan el sol començava a sortir entre els núvols, era la candidata per Barcelona de Junts per Catalunya (JxCat), Laura Borràs, qui no posava cap mena d'objecció a fer-se selfis amb tothom que l'hi demanés, previ lliurament d'un punt de llibre amb fons groc: “Un altre Sant Jordi sense vosaltres. Fem que sigui l’últim. A la parada de JxCat també llibres de política i per a polítics –Escolta, Europa, de Carles Puigdemont; El quadern suís, de Quim Torra, i 34 dies de tardor i 1 de primavera, de Borràs– i una televisió en la qual apareixien en bucle les rodes de premsa i intervencions en mítings dels candidats d'aquesta formació des de la presó de Soto del Real. No tothom sap bé qui són els candidats: Qui és?, preguntava una dona a la seva amiga. “Laura Borràs, la d'Esquerra”.\nSant Jordi en directe\nI a la cantonada de Rambla de Catalunya amb la Gran Via, la candidata del PP, Cayetana Álvarez de Toledo, signava i regalava exemplars de la Constitució. “Per una Espanya de ciutadans lliures i iguals. Amb afecte, Cayetana”, es llegia en un dels exemplars. Roses i pans de Sant Jordi eren altres obsequis de la parada popular, on també signava Josep Bou, candidat del PP a l'Ajuntament de Barcelona, exemplars del seu llibre Barcelona és Espanya.\nEl passeig d'Inés Arrimadas, la candidata de Ciutadans el 28-A, ha estat llarg, gairebé dues hores i mitja, des d'Enric Granados fins al passeig de Gràcia amb la Gran Via, per donar el seu suport a la Diada de Sant Jordi, una jornada que el seu partit proposa des de fa temps i sense èxit que substitueixi l'Onze de Setembre com a dia nacional de Catalunya. La líder de l'oposició ha comprat Yo Julia, de Santiago Posteguillo. Sense cap mena d'incident i entre la indiferència generalitzada dels ciutadans, Arrimadas ha saludat una desena de persones que se li han acostat i, de passada, s'hi han fet una fotografia.\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha demanat aquest dimarts una mediació internacional per solucionar el conflicte polític a Catalunya, en la seva declaració institucional amb motiu de la Diada de Sant Jordi. En el seu tradicional discurs del 23 de abril, en el qual ha combinat el català i l'anglès, des de la Galeria Gòtica del Palau de la Generalitat, Torra ha denunciat que aquesta és la segona Diada de Sant Jordi amb "presos polítics i exiliats" com a conseqüència de la "repressió" de l'Estat. Amb una "senyera" i una estàtua de Sant Jordi decorada amb roses grogues de fons, Torra ha fet una crida a "renovar avui, amb més força encara, la lluita pel retorn i la victòria de la llibertat".\nL'afirmació del president de la Generalitat de la seva voluntat d'internacionalitzar el procés sobiranista no ha provocat gran debat entre els candidats al 28 A: “El que toca és que les forces polítiques espanyoles i catalanes ens asseguem a parlar”, ha comentat Batet. La candidata del PP li ha retret al president “contaminar" la festivitat de Sant Jordi encara que a continuació no ha dubtat de qualificar el nacionalisme com “la pesta”. En canvi, Borràs ha lamentat que Pedro Sánchez afirmés en el debat televisiu de dilluns que a Catalunya hi ha un problema de convivència.\nEl conte del cavaller poruc, la princesa valenta i el drac vegetarià


Plymouth Reliant - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n1,742 ( ) m\nPlymouth Acclaim →\nEl Plymouth Reliant o Dodge Dart Volare a Mèxic va ser un dels primers, juntament amb el Dodge Aries, anomenats "K-Cars" (usen la plataforma "Chrysler K"), fabricats per Chrysler. Presentat el 1981, el Reliant va substituir al Plymouth Volare, el qual va tenir una vida comercial molt curta com a substitut del popular Plymouth Valiant.\nPlymouth Reliant familiar\nMides del Reliant\nBatalla (Wheelbase): 2,547 m\nLlargada (Length): 4,536 m\nAmplada (Width): 1,727 m\nAlçada (Height): 1,333 m\nConstruït a les indústries de Newark, Delaware, Toluca, Mèxic i Detroit, Michigan, podia elegir-se amb 3 diferents versions: coupé de 2 portes, sedan de 4 portes i una versió familiar.\nMecànicament el model de Plymouth gaudia d'un assortiment de motors. La versió base era un 2.2L. En opció hi havia un 2.6L de Mitsubishi de 1981 a 1985 un 2.5L, però aquest va ser substituït per un 2.5L TBI degut als problemes de fiabilitat que tenia el motor nipó. També el 2.2L adoptarà un sistema d'injecció electrònica TBI.\nRespecte de les transmissions, el Reliant gaudia d'un ampli assortiment de caixes de canvi:\nAutomàtica de 3 velocitats: Torqueflite A413 i Torqueflite A470\nManual de 4 velocitats: A460\nManual de 5 velocitats: A465, A520 i A525\nPlymouth Reliant del 1987\n1985-1989 2.2 L Chrysler K 2.2 TBI I4 93 cv 165 N·m\nEl motor 2.2L de carburació del Reliant del 1981 amb caixa manual de 4 velocitats cobria el 0-60 milles en 12,52 segons d'acord amb Motor Trend. El mateix 2.2L però amb sistema d'injecció electrònica i caixa automàtica feia el Reliant del 1988 cobrir el 0-60 milles en 10,6 segons, d'acord amb Car and Driver .\nModels que competien amb el Reliant eren el Chevrolet Citation, Ford Tempo, Dodge Aries, Chrysler LeBaron entre d'altres.\nAl 9 de desembre de 1988 van sortir els últims Reliant de fàbrica. El model de 1989 no era altre que el de 1988. El Reliant va ser substituït pel Plymouth Acclaim el 1989.\nL'èxit dels "K-Cars" està motivat perquè eren barats, raonablement fiables i complien tot el que el fabricant anunciava, com un mitjà econòmic de transport per a 6 persones, per aquest motiu es diu que aquests cotxes van ajudar a millorar la situació econòmica de Chrysler. Ells van ser els que van fixar una nova era de cotxes més petits i més eficients en consum de tracció davantera, una tradició que avui dia segueix GM, Ford i Chrysler. I el Reliant hi ha participat un paper molt important, per exemple, en les vendes dels "K-Cars" (Reliant i Aries):\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Plymouth Reliant\nhttp://www.allpar.com/eek/k/k.html (en anglès)\nhttp://www.allpar.com/eek/k/kp.html (en anglès)\nhttp://www.dragtimes.com/Plymouth-Reliant-KN-Air-Filters-m37-n1883.html (en anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Plymouth_Reliant&oldid=17837055»