Reglament – Club de tennis i pàdel de Benigànim\nSISTEMA DE JOC I HORARIS DE PARTITS\nA) El ranking està format per 4 categories i/o grups.\nB) Es juga una lligueta tots contra tots.\nC) De tots els grups baixen 2 parelles a la categoria inferior i cada grup de Tercera pugen 2 parelles a Segona.\nD) Totes les jornades tenen partits fixats\nE) Les jornades podran ser modificades per diverses causes (climatològiques, etc.) que considere oportunes la Comissió Esportiva.\nF) Les partides podran ser avançades de comú acord entre les dues parelles.\nG) Les partides podran ser ajornades de comú acord entre les dues parelles. En el cas de no haver-hi acord se li ho comunicarà a la Comissió, la qual decidirà.\nH) Les partides es juguen al millor de tres (3) sets, jugant-se en tots els sets un tie-break en cas d’empat a sis (6) jocs.\nI) Les regles de joc seran aprovades per la Federació Espanyola de Pàdel.\nJ) Les partides no jugades es consideren perdudes. Cal parlar amb la Comissió en cas de lesió o de que l’altra parella no vulga jugar la partida corresponent.\nSISTEMA DE PUNTUACIÓ I SANCIONS\nA) Els punts s’atorgaran a cada jugador individualment.\nB) Partida jugada 1 punt\nC) Set guanyat 1 punt\nD) Partida guanyada 1 punt\nParella A / Parella B 6/3 7/5\nParella A partida jugada(1)+sets guanats(2) + partida guanyada(1) = 4 punts.\nParella B partida jugada(1)=1 punt\nParella A / Parella B 6/3 6/6(7-9) 4/6\nParella A partida jugada (1) +sets guanyats(1)=2 punts\nParella B partida jugada(1) + sets guanyats(2)+ partida guanyada(1)=4 punts\nE) Partida no jugada per no presentar-se (= wo)\nParella que no es presenta -3 punts\nParella que es presenta 4 punts\nF) La parella que jugue menys de quatre(4) partides mantindrà els punts que haja aconseguit, restant-li tres(-3) punts per cada partida no jugada. Les parelles que hagueren de jugar contra la parella anomenada anteriorment, obtindran la puntuació com si hagueren guanyat la partida.\nG) Els punts obtinguts per cada jugador serviran com a base per a futurs tornejos tant de ranking com socials. No obstant això, la Comissió Esportiva es reserva el dret d’assignar punts a un determinat jugador en altres tornejos.\nH) Existeix la possibilitat d’eliminar de la competició a les parelles amb algun wo (=no presentades). Tots tenim mòbils així que no costa res avisar a l’altra parella.\n1.- Els quadrants i dades de les partides seràn exposades a les instal·lacions del Club de Tenis Benigànim i al Pavelló Esportiu Municipal, i a la pàgina web.\nSerà obligatori apuntar els resultats a la pròpia llista i comunicar-ho al Comité de Competició.\nCada jugador rebrà una còpia del calendari amb la inscripció de 5 €, que deurà abonar abans de començar la lliga.\n2.- Les partides podran jugar-se tant a les Instal·lacions del Club de Tenis com a les noves pistes municipals a l´Ortisa; als horaris reservats per el campionat o al que acorden les parelles de comú acord; reservant prèviament als telf.:\nCLUB DE TENIS…….. 655.42.16.50\nEls horaris disponibles a les pistes de l’Ortisa seran :\nDilluns i Dimecres – 1 pista – de 17.00 a 21.30\nDissabte – 1 pista – de 09.00 a 13.30\nDiumenge – dos pistes – de 16.30 a 21.00\n3.- Cada jornada tindrà un termini màxim de dos setmanes per a jugar-se; els aplaçaments s´hauran de comunicar al Comité de Competició.\nla parella que sol·licite l’ajornament, tindrà que posar-se d’acord amb l’altra per jugar la partida abans de finalitzar la jornada següent; del contrari, el Comité de Competició serà el que posarà la data i l’hora, dictaminant al respecte.\nContacte amb el Comité de Competició:\nVicente Boscá………… 679.17.39.16\nJose Vte Senabre……… 615.53.53.81\nJose Alejandro Pellicer.. 636.95.21.70\nTORNEIG PADEL FEMENI 02/02/2019\nACADÈMIA DE PÀDEL 15/12/2018\nSOPAR NADALENC PÀDEL FEMENÍ 19/11/2018\nVINE I GAUDEIX D’AQUESTES ACTIVITATS AL CLUB DE TENIS BENIGÀNIM 07/11/2018\nLOTERIA DE NADAL CLUB TENIS 15/10/2018\nNotícies de Tennis-Pàdel\nTelèfon: 655421650 Correu: clubtenisbeniganim@hotmail.com\nPàgina web realitzada per SOM Estudi Creatiu\nEl lloc web, utilitza cookies per a facilitar i millorar la navegació . Podeu consultar la informació sobre l'ús de les cookies prement en Més Informació o donar-li a Acceptar si està d'acord. Més info


Castellà: "El Govern ha de preparar el control efectiu del territori"\nEntrevista al líder de Demòcrates en la que recomana que "Cal treballar en secret perquè la República no es fa amb rodes de premsa"\nper Quico Sallés 05 de febrer de 2018 21:43\nAntoni Castellà (Barcelona, 1970) és un dels portaveus de Demòcrates, una start-up del procés sorgida dels independentistes d'Unió. Ara ha obtingut acta de diputat en coalició amb ERC. Contundent en la dicció del procés recorda que cal aplicar el resultat de l'1-O perquè no és "interpretable", prega fer més "estratègia que tàctica", defensa preparar el control efectiu del territori i espera treballar amb més discreció.\n-L'altre dia Demòcrates advertia que el seu vot no dependria del candidat sinó del programa de Govern…\nÉs molt important que el president legítim sigui el president Puigdemont, però el més important és donar continuïtat al mandat de l'1 d'octubre. Si malhauradament tenim polítics i dirigents de les entitats a la presó i membres del Govern a l'exili és per obeïr el mandat democràtic de l'1-O. La nostra condició és que hi hagi un pla amb les passes per desenvolupar la República.\n-Però això sigui qui sigui el president\nAquesta condició la posem al president Puigdemont, sinó no tindria sentit la seva posició de president de la República. Una condició que la posem a qualsevol candidat, i per qualsevol Govern i fins i tot pels grups parlamentaris. Cal fer passes, i ho diem amb prudència, i que no serà d'avui per demà. El mandat de l'1-O no és interpretable, és la gent que es va trencar la cara al carrer i hem de trobar els instruments per fer possible aquest resultat.\n-Però donar continuïtat al mandat és una mica difícil no? Sobretot atesa la pressió de l'Estat\nDoncs, aquesta és la nostra condició. Demòcrates va nèixer per assumir la independència del nostre país, hem de mirar de condicionar que això sigui així. Si que es poden fer coses. I seria un error gravíssim davant un Estat no democràtic i que està utilitzant tot tipus de guerra bruta, oblidar-nos d'això. Cal més estratègia i menys tàctica.\nEls partits competim per l'exercici del poder en funció de la representació democràtica que obtenim; però probablement ens trobem en una situació excepcional. Potser convindria oblidar-nos una mica de la lluita de poder perquè l'enemic que tenim al davant és enorme, el poder de l'Estat és enorme. I la tàctica, legítima, l'hauríem de deixar una mica enrere.\n-I respecte l'estratègia, parlem de cert replegament?\nNingú dins la coalició amb ERC m'ha parlat en aquests termes. En tot cas, les discussions internes que tenim -ERC o PDeCAT o CUP- és com podem seguir endavant i fer efectiu el mandat de l'1-O. Segurament hauríem de fer una estratègia diferent al que s'ha fet fins ara.\nVam tenir un mandat molt clar. Nosaltres, i ja ho deia com a Junts pel Sí, hauríem d'haver proclamat el 3 d'Octubre, anar a la resistència pacífica, i donar continuïtat al que va passar l'1-O que va ser que l'Estat va fer fallida dins el territori català.\n-No es va aprofitar?\nNo vam formar part de l'Estat major i respecto les decisions del Govern i del president de la Generalitat, però sempre he dit que hauria proclamat el dia 3, quan teníem la gent al carrer, resistir pacíficament i fer forat en la fallida de l'Estat. Això no es va fer, finalment assumint unes eleccions il·legítimes, hem assolit una majoria independentista. Una majoria que ha d'analitzar quins elements ens faltaven per prendre les decisions el dia 3, 10 o 27 i no posar-nos cotilles ni terminis, i no fer tantes de roda de premsa i sí treballar perquè en el moment adient poguem tornar a fer un pols.\n-Però per fer un pols no és contradictori amb el missatge que no cal enviar a ningú més a la presó per un no Govern\nHem de ser capaços que cada decisió que prenem, es pren perquè té un benefici determinat. L'únic matís que hi poso és que sempre sigui en funció de desenvolupar el mandat de l'1-O.\n-Desenvolupar el mandat de l'1-O…., pero els únics que han parlat darrerament de la unilateritat han estat vostès i la CUP, i no tota….\nDemòcrates no ha renunciat mai a la unilateritat, -tot i que no m'agrada el concepte-, perquè quan tu tens un objectiu polític com és esdevenir un Estat en forma de república i l'Estat espanyol no te l'accepta, no renunciarem a l'objectiu. Això és compatible en no tenir un enfrontament en termes sistemàtics en termes d'insurrecció. Dir que no renuncies a l'objectiu vol dir que fem una crida a la insurrecció, doncs… no té sentit sinó serveix per a res. Hem caigut en el parany del binomi d'unilaterilat-bilateralitat, com si renunciar a la via unilateral és com renunciar a l'objectiu i altra cosa és que prenguem decisions perquè l'objectiu sigui una realitat. Si ens dediquem a fer declaracions d'intencions… sinó serveixen per a res i a més tenen conseqüències negatives… ja em dirà vostè què estem fent. Estem en un moment, que les forces lleials a la república hem d'intentar pactar el pla de govern o el full ruta i fer-ho poc públic.\n-Què vol dir 'poc públic'?\nEstem en aquests moments ocupats per un Estat espanyol que no respecta el mínim de les regles del joc democràtic i un dels errors nostres, i pot seguir essent, que actuem com un Estat homologable a qualsevol estat de la Unió Europea. Davant un Estat disposat a exercir la violència política, judicial i fins i tot física, per defensar la unitat d'Espanya, la transparència absoluta que es demanaria a un Govern no tindria gaire sentit. Haurem de ser menys transparents.\n-Treballar amb més secret?\n-Implementar la República amb més secretisme…\nNo és tant secretisme, sinó que sempre, sempre, sempre i estic convençut que les decisions que hem de prendre per implementar la República són democràtiques i absolutament pacífiques i haurien de ser normals en un Estat democràtic. Però com que l'Estat espanyol no és democràtic i tot el que fem o diem que posi en risc la unitat d'Espanya serà utilitzat en contra nostra, i com que l'objectiu final és que això no passi, potser que millor no fem tantes rodes de premsa. La República no es fa amb rodes de premsa. Ara hem de reprendre el control dels pocs instruments que tenim.\n-Així ens trobem entre els que reclamen la legitimitat i els que busquen més pragmatisme\nAquesta distinció és, si em permet, una pura collonada. No sé si sóc legitimista o pragmàtic, jo tinc el mandat de fer operatiu l'1-O. S'ha de restituir el Govern legítim de Catalunya i el president Puigdemont, de la manera que sigui. Després recuperar els únics instruments que tenim governamentals, i no són altres que els de l'autonomia intervinguda que tenim. Depèn del que anem a fer té sentit recuperar aquests instruments. Si anem a fer autonomisme, segurament em retiraria; però si anem a complir el mandat de l'1-O, és possible treure de les grapes del PP les institucions catalanes, continuar internacionalitzant el conflicte sobretot l'opinió pública, mantenir el tren de la gent al carrer, encetar el debat de procés constituent i el Govern ha de poder desenvolupar els elements necessaris per exercir el control del territori quan estiguem en condicions.\n-I com s'agafa el control efectiu del territori\nFins aquí puc llegir. El que defineix un Estat són dues coses: que exerceix el control del territori i que té l'acceptació dels seus ciutadans. Per això, agradi o no a l'Estat espanyol o a Europa, Catalunya no és Espanya, però tampoc és República, és un territori en litigi, perquè l'Estat espanyol exerceix el control del territori però no és acceptat pels ciutadans. En canvi, la República té l'acceptació dels seus ciutadans però no té el control del territori. Tenim camí per córrer per guanyar aquest litigi.\n-Però em costa veure com en una autonomia intervinguda es pot implementar la República?\nD'acord, però com es pot fer si ni tant sols tens això.\n-I no seria més efectiu que ho fes la societat civil organitzada?\nI això és incompatible? Perquè hem de renunciar a un sol espai de sobirania? Si la majoria de treballadors públics són lleials a les institucions catalanes, perquè hem de deixar-los a mans del govern espanyol. Si hem d'aplicar el resultats de l'1-O, no entenc perquè hem de renunciar a instruments per fer-ho. Una altra cosa és que s'estigui disposat a fer una insurrecció, però llavors s'ha d'explicar. És el pas que hauríem d'haver fet el 3 d'Octubre.\n-Tindrem Govern aviat?\nJo crec que sí. Venim d'una situació excepcional. Demanaria comprensió als partits, tenir formacions amb líders exiliats o a la presó complica tot moltíssim. Les negociacions van per bon camí. I això vol dir fer compatible el paper institucional del president legítim de la República, Carles Puigdemont, i tenir un Govern que recuperi els pocs instruments que tenim de sobirania política i tots plegats marcar una estratègia comú, que tindrà que veure amb el control del territori i el paper internacional.\nCastellà, en un moment de l'entrevista | Jordi Borràs


Alta Ribagorça, 24 de maig 2017: SESSIÓ SOBRE TRÀMITS FISCALS A PONT DE SUERT 24 mayo, 2017\nAlta Ribagorça, 24 de maig 2017: SESSIÓ SOBRE TRÀMITS FISCALS A PONT DE SUERT\nAquest dimarts al Consell Comarcal de l’Alta Ribagorça s’ha organitzat una sessió informativa sobre tràmits fiscals. La formació, dirigida a empresaris i emprenedors, ha tractat quin tipus de documents i informes són necessaris per a cada tipus d’empresa, a més d’assessorar quin tipus de societat s’adapta més a les diferents necessitats de l’empresari.\nLa càpsula formativa ha tingut una durada de 4 hores i ha anat a càrrec de Joan Vianya, advocat i assessor fiscal.\nAl llarg de la sessió els 13 empresaris que han realitzat la formació han exposat la realitat fiscal dels seus negocis i han cercat possibles millores que els permetrà tenir una millor fiscalitat empresarial.\nLa formació forma part d’unes accions que gestiona GLOBALleida sobre diferents àmbits per millorar la gestió de l’empresa i facilitar les eines i coneixements necessàries als joves que volen iniciar un projecte empresarial.\nParlen al vídeo:JOSEP LLUÍS FARRERO, PRESIDENT CONSELL COMARCAL ALTA RIBAGORÇA\nArtículo anteriorAlta Ribagorça, 24 de maig 2017: VILALLER COMENÇA ELS PREPARATIUS PER SER VILA FLORIDA\nArtículo siguienteAlt Urgell, 24 de maig 2017: INSCRIPCIONS I NOVETATS DE L'ESCOLA DE MÚSICA


Avaluació - Memòria, curs acadèmic 2015-2016 (UPF)\nDes del curs passat, els centres adscrits han començat a formalitzar l’adaptació del Sistema de Garantia Interna de la Qualitat de la UPF per tal d’adaptar-lo a les seves característiques. En aquesta línia, properament s’iniciarà la preparació del procés d’avaluació per part de l’AQU que, a partir del 2017, certificarà la implementació del Sistema de Garantia Interna de la Qualitat a cada centre.\nDurant el primer semestre del 2016, s’ha iniciat el procés d’elaboració dels informes de seguiment que avaluen les dades del curs acadèmic 2014-2015. El principal canvi en l’estructura i el contingut d’aquests informes respecte al model d’anys anteriors és que en endavant serà un informe conjunt de centre adaptat als estàndards del procés d’acreditació. En total, s’estan elaborant 14 informes de seguiment complets, amb la participació de 20 graus i màsters i, com a novetat, dels 9 programes de doctorat. Paral·lelament, s’estan elaborant 7 versions parcials de l’informe de seguiment, amb la participació de 21 graus i màsters, degut al fet que aquestes titulacions han passat recentment per altres processos d’avaluació.\nDurant el segon semestre del 2015, el Departament de Comunicació, l’Escola Superior de Comerç Internacional (ESCI) i la Barcelona School of Management (BSM) van iniciar la preparació dels autoinformes i de les evidències que presentaran a l’AQU entre els mesos de gener i de març del 2017, amb un total de vuit titulacions implicades. Durant el primer semestre del 2016, han seguit el mateix procés el Departament de Traducció i Ciències del Llenguatge i el Departament de Tecnologies de la Informació i les Comunicacions, amb la participació de dues titulacions. En aquest mateix semestre, els quatre graus i el màster de l’àmbit d’economia han enviat a l’agència tota aquesta documentació i es troben en procés de planificar la visita externa, que tindrà lloc l’octubre del 2016.\nPel que fa als resultats, aquest curs s’han rebut l'informes definitius d'acreditació de vuit títols, sis d'ells amb la qualificació d'excel·lència. En síntesi, un total de 41 titulacions de grau i de màster han participat o estan participant en alguna fase del procés d'acreditació, corresponents a 5 centres, 5 departaments i 8 centres adscrits.\nDes del setembre del 2015 fins al juny del 2016 s’ha sol·licitat l’avaluació de les dimensions addicionals d’internacionalització (7 informes), desenvolupament i inserció professionals (6 informes més un en procés d’elaboració) i interacció entre recerca i docència (7 informes).\nD’altra banda, han tingut lloc 4 visites externes per a un total de 21 processos d’avaluació de dimensions addicionals. Pel que fa als resultats disponibles, es coneix l’avaluació favorable d’un d’aquests processos i l’avaluació favorable amb menció d’excel·lència en altres dos.\nTaula 9.1. Professorat: qüestionaris d'avaluació. 2015-2016\nLa Universitat disposa d’un model propi d’avaluació de la docència per part dels estudiants (AVALDO), que es fa des de la intranet de la Universitat i també des del mòbil mitjançant una aplicació.\nD'aquesta manera, la UPF s'assegura proporcionar al professorat els elements adequats de formació, informació i reflexió crítica per a la millora permanent de la pràctica docent. Facilita a la institució el retiment de comptes, tant individual com col·lectiu (departament, centre, universitat) i proporciona als estudiants una manera efectiva d'expressar el grau de satisfacció amb la docència rebuda.\nTenen accés als resultats tot el professorat, els degans i directors de centres i estudis, els directors de departament i els vicerectorats responsables. Igualment tots els membres de la comunitat universitària: professorat, estudiants i PAS tenen accés a la consulta pública dels resultats de totes les assignatures.


Assumpta Montellà: Calendari\nAqesta setmana anem "apretats" de presentacions:\ndimarts, dia 20, a les 18,30 h. La Garriga. Maternitat d'Elna\ndijous, dia 22 a les 20 h. llibreria l'Illa de Mollet. El Setè Camió\ndivendres, dia 23 a les 19,30 h. Biblioteca de Piera. El Setè Camió\ndissabte, dia 24 a les 8 h. Ruta de l'exili. La Vajol-Elna per les dones de Granollers\nEsteu tots convidats¡¡\nJa queda menys per Mataró no?\nNo es pot ser tant despistada...\n19 de novembre de 2007 a les 12:25\nJoana: estic esperant que l'Emilia d'el Robafaves em digui el dia adequat per venir a Mataró.\n19 de novembre de 2007 a les 14:59\nQue tinguis una molt bona setmana, Assumpta, apretada però feliç!\n19 de novembre de 2007 a les 18:27\nCaminant ha dit...\nHe llegit el setè camió i també la maternitat d'Elna.\nEl segon el vaig llegir d'una tirada i hem va deixar feta pols durant molts dies, per la duresa dels fets que expliques.\nEl setè camió encara que és també molt interessant, el pots pair més facilment.\nMoltes felicitats i endavant amb la teua tasca\nM'agradaria molt visitar els llocs que descrius perquè realment del que et queda ganes es d'anar a veure-ho.\nDins la teua agenda tens alguna presentació per les Terres de l'Ebre?\n19 de novembre de 2007 a les 19:26\nAssumpta: Es increible l'empenta de tot plegat.Això deu voler dir que les històries reals ténen molt més interès del que ens pensem.\nMolt bufona la gateta, no és com els de veritat però tampoc dónen feina,no?\nEsperant que arribi dissabte i veure-ho tot en "directe".Una abraçada!\n19 de novembre de 2007 a les 19:31\nForça en aquesta setmana!\nDels llibres que tens pendents no et deixis perdre: L'elegància de l'eriçó, La carretera i El Falcó del comte.\n19 de novembre de 2007 a les 19:52\nDigue'm Ariadna: realment serà apretada però fer el que t'agrada és un privilegi.\nCaminant: benvingut/da al blog. Gràcies per els teves opinions, i si, el Setè Camió no és tan punyent. L'altre dia em deien que La Maternitat d'Elna és un llibre de dones i el Setè Camió una història d'homes. (?).\nNo tinc cap presentació programada per les terres de l'Ebre, però quan vulguis, busquem el lloc, el col.lectiu, o el que sigui, i vinc ràpid.\nAfrica: La gata a més de virtual, també és de veritat, doncs a casa tenim una gata igual que la del dibuix .La meva filla Joana visitava sovint el blog de la bibliosfera on l'Anna té en Barat, un ratpenat que li tenia el cor robat. Va entrar en les diferents opcions d'animalets per adoptar i va veure la gata...i zas...la va transportar fins al meu blog.\nJo també tinc ganes que arribi el dissabte. Crec que ens ho passarem molt be.\nL'espolsada llibres: tots els llibres anotats en la llista d'espera estan ja damunt la meva tauleta de nit, i curiosament "el celler" va baixant fins al final.\nÉs un costum que tinc encetar varis llibres alhora.\n19 de novembre de 2007 a les 20:41


La UOC presenta el seu micro-MOOC sobre accés obert a la conferència anual de LIBER – El blog del CSUC\nPàgina d'inici / La UOC presenta el seu micro-MOOC sobre accés obert a la conferència anual de LIBER\nLa UOC presenta el seu micro-MOOC sobre accés obert a la conferència anual de LIBER\nCSUC / 12/07/2018 / Comentaris tancats a La UOC presenta el seu micro-MOOC sobre accés obert a la conferència anual de LIBER / Ciència Oberta\nLa Universitat Oberta de Catalunya (UOC) ha presentat el seu micro-MOOC (Massive Open Online Course) sobre accés obert a la 47a edició de la conferència anual de LIBER, celebrada a Lille, França, el passat 6 de juliol.\nAmb el títol “Micro #OAMOOC, fomenting literacy on Open Access through social media” Clara Riera i Rosa Padrós, ambdues de la UOC, han explicat en què consisteix aquest curs que s’imparteix íntegrament per mitjà de Twitter i té per objectiu difondre conceptes i nocions bàsiques sobre l’accés obert. Amb unes vint piulades diàries que es publiquen a @moocmicro, es mostren quins són els beneficis de la publicació en obert; quin és el marc legal que l’acompanya; quines són les polítiques editorials de les revistes; què són les llicències de publicació; quins són els estàndards i les eines per a gestionar, difondre i preservar les dades de recerca; i com l’accés obert té un impacte clar en la visibilitat de la recerca dels investigadors. Amb l’etiqueta #OAMOOC es poden piular comentaris i dubtes que són resolts per l’organització.\nA més de les 11 biblioteques universitàries catalanes i de Castelló que hi participen, també col·laboren en aquesta iniciativa el CSUC, LIBER, l’European University Association i SPARC Europe.\nEtiquetes: accés obert, biblioteca UOC, Ciència Oberta, LIBER, LIBER Annual Conference, Micro-MOOC, MOOC, open access, UOC\n← Nova versió de Scientia, el repositori institucional del Dept. de Salut\nDeclaració de la SELL per donar suport a l’accés obert →


Documenten a Coll de Nargó un petit molí per moldre cereal — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Documenten a Coll de Nargó un petit molí per moldre cereal\nEls Agents Rurals han documentat aquest dijous un petit molí per moldre cereal a Coll de Nargó. El giny conserva la majoria dels elements que el conformen: la bassa, la mola o corró i el rodet o turbina.\nDes del cos dels Agents Rurals s'ha anunciat que les petites dimensions de la troballa, que s'ha donat a conèixer a Patrimoni Cultural de la Generalitat, "diuen molt de l'adaptació tècnica als recursos naturals".\nA #ColldeNargó #AltUrgell documentem un petit molí per moldre cereal. Aquest conserva la majoria dels elements que el conformen: bassa, mola o corró i el rodet o turbina.\nLes seves petites dimensions ens diuen molt de l'adaptació tècnica als recursos naturals.@patrimonigencat pic.twitter.com/Jw4pfipYJC\n— Agents Rurals (@agentsruralscat) February 13, 2020\nD'altra banda, agents de les Unitats de Subsòl i Aquàtica dels Mossos d'Esquadra han inspeccionat també aquest dijous un pou que es va localitzar fa uns dies prop de la carretera C-14. El forat, d'un metre d'ample i 15 metres de profunditat, estava inundat parcialment. Després de comprovar-se que no hi havia res a l'interior, operaris municipals el van segellar.\nLa preocupació dels Mossos era que el pou no tenia protecció, fet que suposava un risc per a les persones i els animals. En l'operació hi van participar una desena d'especialistes.\nLocalitzem un pou abandonat i sense protecció a Coll de Nargó. Unitat de Subsòl i Aquàtica inspeccionen el forat de 15 metres inundat parcialment. Posteriorment, s'ha segellat pic.twitter.com/upbWCq6QWg\nMolí localitzat a Coll de Nargó (Foto: Agents Rurals)\nPou a Coll de Nargó (Foto: Mossos d'Esquadra)


Emili Casademont i Comas: setembre 2010\nAssenyala la història que sant Cosme i sant Damià, els patrons de les classes mèdica i farmacèutica, eren originaris d´Aràbia. I també assenyala que, durant la persecució que l’emperador romà Dioclecià decretà contra els cristians, els dos -que eren bessons- foren martiritzats l’any 187. El culte a sant Cosme i sant Damià, metges de professió, coneguts com els Sants Metges, s’estengué, a partir del segle V, per tot el món, fins al punt que, en honor seu, els fou construïda, a Roma, una basílica. Una tradició barcelonina, però, diu que sant Cosme i sant Damià obriren els ulls a la vida a la capital catalana. Concretament, al carrer dit «dels Metges», on hi ha, a la façana d’un edifici, una capelleta, en la qual sempre se’ls ha venerat, per tal d’agrair-los els favors que, practicant la medicina, realitzaren al llarg d’algunes guerres, en què, més que guarir els ferits, els ressuscitaven. Això, segons la llegenda, ocorregué, per exemple, en la llunyana reconquesta del nostre territori en poder dels sarraïns. Aneu-ho a saber.El que sí que, en canvi, se sap de manera certa és que, entre els segles XVII, XVIII i XIX, es dedicaren, arreu de casa nostra, moltíssims altars a sant Cosme i sant Damià, com els de les catedrals de Tarragona i de Lleida, el de l’ermita de Sarral (la Conca de Barberà), etcètera, i que, per allà l’any 1445, es col•locà un retaule a l’església catedralícia de Barcelona, atribuït a Bernat Martorell, fet que s’esdevingué després que Catalunya patís una terrible epidèmia de pesta, tifus i febres. Altrament, cal consignar que els Sants Metges han estat venerats -i, en molts casos, encara avui dia ho són- a nombrosos llocs dels Països Catalans, com les localitats gironines d’Esponellà, Llanars, Sils, Vilopriu, Sant Julià de Ramis, etc. En aquesta última població, per cert, s’han localitzat recentment, en unes excavacions practicades al subsòl de l’esglesiola dels sants Cosme i Damià, algunes monedes antiquíssimes, encara que no pas pertanyents a aquella remotíssima època -època barrejada d’història i de llegenda-, en què, trobant-se bona part de la comarca del Gironès «ocupada» per les aigües de la Mediterrània, arribaren a Sant Julià de Ramis, a bord d’un petit vaixell, uns esclaus fugitius de la destruïda ciutat de Troia, la de La Ilíada, i en fundaren una d’idèntica, a la qual donaren també el nom de Troia, que equival a Júlia, denominació convertida pel cristianisme en Sant Julià.Antigament, els metges, el dia dels seus patrons (alguns calendaris indiquen que és aquest diumenge, 26 de setembre, i d’altres, per contra, l’endemà), no visitaven. Tan sols ho feien en casos d’extrema gravetat. I és que hi havia la creença que, en tal data, els malalts no es morien, ja que ho impedien els Sants Metges. I com una extensió de la festa dels metges, també en feien els estudiants de medicina, que -no se sap per quina raó- eren qualificats de «cigonyes». Així, al patí de l’Hospital de la Santa creu, a la Ciutat Comtal, es lliuraven a grans gresques, tot oferint, per exemple, a les donzelles que passaven pel carrer, els seus serveis, i les que ho acceptaven eren ruixades amb xeringues, l’aigua de les quals era extreta del pou existent al costat d‘una farmàcia propera. I parlant de farmàcies, cal indicar que els farmacèutics o apotecaris també celebraven els Sants Metges, associant-se així a la festa dels seus companys, i no cobraven, durant tot el dia, cap medicament.Sant Cosme i sant Damià havien estat, igualment, els patrons dels barbers cirurgians. O sigui, d’aquells barbers que, sense tenir estudis, sabien adreçar ossos trencats, arrencar queixals, etcètera. Uns barbers que gaudien de la preferència de la gent, perquè, quan parlaven, ho feien de forma clara i catalana, mentre que ningú no arribava a entendre el que deien aquells que havien estudiat, atès que, per l’afany de presumir, deixaven anar «llatinades» a dojo. Aquests cirurgians eren anomenats, despectivament, «els llatins».I permeteu-me, benvolguts lectors, que, en la diada dels Sants Metges -molt celebrada encara enguany per la classe mèdica-, expliqui el motiu pel qual s’ha representat sempre la figura del metge amb bastó i ulleres. Això ve del fet que abans els homes de certa categoria portaven, com a signe de distinció, una espassa. I com que els metges consideraven que ells no podien dur-ne, car la seva missió era guarir i no pas «matar», es decantaren pel bastó i les ulleres; ulleres, per cert, totalment rebutjades pels citats homes de certa categoria (al•legaven que feien lleig), malgrat que molts es trobaven força malament de la vista i, per tant, les necessitaven. I així, bastants d’ells, anant pel carrer, en no veure un burro a quatre passes, sovint es «fotien» unes fortes trompades. Unes trompades que, en record dels presumits cirurgians «llatins» (presumits igual que els distingits portadors de l’espassa), foren denominades popularment, durant molt de temps, «trompades llatines». Església dels Sants Metges, a Sant Julià de RamisEmili Casademont i Comas Publicat per\nEl prestigiós i recordat escriptor, crític literari i traductor barceloní Leandre Amigó, arran de la mort de Ventura Gassol, als 87 anys, esdevinguda en una clínica de la ciutat de Tarragona (aquest diumenge, dia 19 de setembre, farà tres dècades), afirmava que «amb Josep Maria de Sagarra, Gassol no hi ha dubte que ha estat el poeta més llegit i recitat pel poble, després, cronològicament, de mossèn Cinto Verdaguer». I tenia tota la raó. Així, per exemple, els seus versos de Les tombes flamejants, tot un símbol de la persecució contra el català que desencadenà el general Miguel Primo de Rivera, foren recitats, al llarg d’aquell règim dictatorial, per la gent d’arreu del país. I, encara actualment, algunes persones d’edat força avançada que fineixen se’n fan posar un fragment (aquell que diu «Tan a la vora de la mar dormia», etcètera) a l’«estampa-recordatori» del seu funeral.Bonaventura Gassol i Rovira, considerat un dels homes més importants dins la història de Catalunya del segle passat, nasqué a la població tarragonina de la Selva del Camp i, en abandonar els estudis de capellà (li faltava molt poc per acabar-los), es traslladà a Barcelona, on, el 1916, ingressà en la Comissió de Cultura de l’Ajuntament. Un any més tard, publicà el seu primer recull de poemes, en un llibre titulat Àmfora, preludi de la seva intensa i guardonada producció literària i poètica: La cançó del vell Cabrés, La Dolorosa, Mirra, etcètera, a més dels citats versos de Les tombes flamejants, que ara, per dissort, encara continuen conservant certa frescor: «Fou una pàtria. Va morir tan bella,/ que mai ningú no la gosà enterrar;/ damunt de cada tomba, un raig d’estrella;/ sota de cada estrella, un català. // Tan a la vora de la mar dormia/ aquella son tan dolça de la mort,/ que les sirenes dia i nit oïa/ com li anaven desvetllant el cor. // Un dia es féu una claror d’albada,/ i del fons de la tomba més glaçada/ fremí una veu novella: el cant dels cants.// Foc nou, baixa del cel i torna a prendre./ Ja ha sonat l’hora d’esventar la cendra./ Oh Pàtria de les tombes flamejants!».Ventura Gassol fou nomenat conseller de Cultura de la Generalitat presidida per Francesc Macià (amb ell havia participat abans en els històrics fets de Prats de Molló, tot acompanyant-lo després a Amèrica del Sud, a fi de cercar-hi suport per enderrocar la dictadura d’en Primo), així com en la que, posteriorment, encapçalà Lluís Companys, dificilíssima etapa aquesta última, en què Gassol es distingí fent moltíssims favors. D’aquesta manera, en esclatar la Guerra Civil, a part de salvar el patrimoni artístic de Catalunya i d’evitar, gràcies a una acció duta a terme amb els mossos d’esquadra, que fos incendiada la Catedral barcelonina, impedí l’assassinat de nombrosos religiosos, com el cardenal Vidal i Barraquer i el bisbe de Girona Josep Cartanyà. Amenaçat de mort pels elements incontrolats de la FAI, Ventura Gassol hagué de fugir a l’estranger, cames-ajudeu-me, i no tornà de l’exili fins al 28 de juny del 1977 -ja traspassat l’altre dictador, Francisco Franco-, tot residint una llarga temporada a l’Hostal del Senglar (l’Espluga de Francolí) i, durant uns mesos, a Palamós. Però, trasbalsat pels òbits de l’Abel, el seu fill gran, i de Lucia, la seva segona esposa, s’establí de forma definitiva al Mas de la Coma (la Selva del Camp).Cap a la meitat de la dècada dels anys 1960, vaig conèixer personalment Gassol al seu «amagatall» francès, on li vaig fer una entrevista, en què parlava dels seus records de Girona, del poeta figuerenc Carles Fages de Climent (li havia prologat el poema Les bruixes de Llers), etc., entrevista en català que, després d’una dilatada espera, vaig poder publicar al diari Los Sitios, un cop desaparegut en Franco. Literàriament parlant, però, ja coneixia l’autor de Les tombes flamejants, que a tothom tractava de germà, des que jo era jovenet. En concret, d’ençà que, en els inicis dels anys 1950, vaig adquirir alguns llibres seus, venuts a preu de parracs en una parada dels populars Encants barcelonins. I, entre ells, hi havia un exemplar de Mirra, que lluïa la dedicatòria següent: «A Francesc Macià, primer president de la Catalunya renascuda». Tot un tresor, sens dubte, lamentablement menyspreat.L’última vegada que vaig veure Ventura Gassol, «en viu», fou per TV el 1977, quan el president Josep Tarradellas, des del balcó del Palau de la Generalitat, tot just retornat a la pàtria, pronuncià el seu famós «Ja sóc aquí!», car es trobava a prop seu. Un «Ja sóc aquí!», per cert, que l’hauria pogut pronunciar perfectament el mateix Gassol, atès que havia estat una de les personalitats intel•lectuals i polítiques catalanes exiliades proposades per substituir Josep Irla. Però, davant el «no» de totes elles, Tarradellas, que «sospirava» per convertir-se en el quart president de la Generalitat de l’era moderna, se’n beneficià.Emili Casademont i Comas Publicat per\nLa feina de les veremes, o de la collita del raïm, sol repartir-se entre aquest mes i el que ve. Per això, hom diu que les veremes duren una mesada, que comprèn mig setembre i mig octubre. I també hom diu que convé iniciar-les en lluna creixent, ja que resulten més productives i els raïms donen més vi. Antigament -i no tan antigament-, aquesta feina havia estat sempre acompanyada de cançons. Així, per exemple, pel que respecta a les comarques gironines, els veremadors (també anomenats veremaires) entonaven una melodia dedicada a sant Ferriol, típica de Besalú. I, tradicionalment, menjaven, a més de pa i figues, carn de cabra. D’aquí ve que hi hagi un parell de refranys que en facin referència: «Pel veremar,/ la cabra s’ha de matar» i «Verema sense cabra,/ com núvia sense arracada». I és que la cabra recordava el déu Dionís, fill de Zeus i de Sèmele, que fou qui ensenyà als homes a conrear la vinya i a elaborar el vi, segons la mitologia grega, divinitat molt venerada a diversos pobles de la vella cultura mediterrània. Aquest déu Dionís, per tal d’escapar d’alguns perills, s’assenyala que prengué, en moltes ocasions, la forma d’una cabra. Ah!, i no oblidem Bacus, nom donat en llatí pels romans al déu de la vinya, representat com un home-cabra. O sigui, amb un cos meitat d’home i meitat de cabra o de boc; boc (potser, no caldria que ho digués) és la cabra mascle.En tot moment, el vi ha estat molt relacionat pertot arreu amb sant Ferriol, fins al punt que a Figueres, per exemple, hi ha la Venerable Confraria de la Bóta de Sant Ferriol, confraria que, amb motiu del centenari del naixement de Salvador Dalí, organitzà, durant els primers dies d’octubre de l’any 2004, unes jornades de tast de vins, tot evocant el fet que el genial artista empordanès havia il•lustrat un llibre titulat Los vinos de Gala, on s’esmenten els que eren del gust de la seva esposa i musa. En aquelles jornades, per cert, la confraria investí Carles de Montoliu com a confrare d’honor, atès que, segons una llegenda, és descendent dels barons d’Albi, barons que, segons una altra llegenda, foren els que portaren a les terres catalanes, des de l’Àsia Menor, les despulles de sant Ferriol.I aquesta relació de sant Ferriol amb el vi té un origen la mar de curiós. Explica la tradició que Ferriol era capità de lladres (per això, els lladregots escolliren aquest sant per patró), i que, malgrat l’esborronador del seu ofici, tenia un bon fons i era creient. Així, cada vegada que cometia un crim, se n’anava a confessar i pretenia, sense penedir-se’n, que el capellà l’absolgués. I com que això no era possible, aleshores matava el pobre sacerdot. Es donà el cas, però, que un dia Ferriol en trobà un que aconseguí fer-li entendre que havia de canviar la seva forma d’obrar. I ell, ja ben penedit dels seus pecats, immediatament féu via cap a una taverna, on l’esperaven els components de la seva banda per anar-ne a fer una de molt grossa, i, en dir-los que calia deixar la mala vida que duien, el titllaren de covard, el mataren i, tot seguit, enterraren el seu cos sota una bóta existent al celler de l’establiment. Al cap d’un temps, el taverner observà que no s’acabava mai el vi d’aquella bóta i arribà a descobrir, després de remenar-ho tot, que un dit de la mà del cadàver d’en Ferriol la tocava, cosa que produïa el miracle.Això, segons els barcelonins, passà en una taverna situada al carrer de les Carretes de la Ciutat Comtal; però, segons la gent de la Garrotxa, a Besalú, on es veneraven (i avui encara es veneren) unes relíquies del sant. I així, cada 18 de setembre, diada de Sant Ferriol, molt jovent acudia a la històrica població garrotxina, atret per la devoció al sant i pel goig de divertir-se. La nota típica de la festa era un ball esbojarrat, en què intervenien tots els homes, mentre tenien forces per ballar i saltar. Per això, hom deia que «Irem a Sant Ferriol,/ i ballarem, si Déu ho vol». Per altra banda, convé remarcar que la parròquia de Falgons, al Pla de l’Estany, també havia posseït una relíquia de sant Ferriol (ignoro si actualment la continua posseint), que treien en processó quan es patia eixut. I no puc obviar el barri de Sant Ferriol, a la ciutat d’Olot, que honora el sant, ni el poble de Ceret, a la Catalunya Nord, que, en honor seu, celebra la festa major.Sant Ferriol donà origen a la popularíssima frase «Sembla la bóta de sant Ferriol», que s’utilitza per indicar, tant en català com en castellà, que hi ha abundància d’alguna cosa o que aquesta no s’acaba mai. No fa gaire, per cert, vaig poder llegir, en un article d’opinió publicat en un diari editat en llengua castellana (article que feia referència a un possible augment dels impostos per part dels governants), aquest encertat comentari: «Parece que el contribuyente es como la bota de san Ferreol, que no dejaba nunca de manar». Emili Casademont i Comas(“Diari de Girona”, 12-9-2010) Publicat per\nEls nostres avantpassats llunyans consideraven que el setembre era el darrer mes de l’any. El famós Tapís de la Creació, existent a la Catedral de Girona, així ho dóna a entendre. I també ho dóna a entendre la representació del setembre que hi ha a la portalada del monestir de Ripoll, ja que, al costat d’un boter (un home que adoba una bóta, feina que sol precedir a la verema), s’hi pot veure un soldat amb una llança, que recorda els vells costums guerrers de bregar només en bon temps. És a dir, des de la primavera fins a la tardor. Per aquest motiu, tan bon punt s’acostaven les pluges tardorals, la lluita es deturava i molts lluitadors se’n tornaven cap a casa, per tal de passar la hivernada amb la família. El gran rei En Jaume, per cert, bé prou que se’n queixa, d’això, a la seva Crònica, on explica que, en arribar les primeres fredors, els cavallers aragonesos l’abandonaren, deixant-lo en mans de la morisma, però sense mancar-li a la fidelitat, davant la població de Borriana (País Valencià), fet que el féu plorar.El mes de setembre ens porta la tardor (entre els dies 21 i 23, si bé, meteorològicament, ja ho fa el dia 1) i tot un seguit de festes majors (la d’Olot, la de l’Escala, etcètera, pel que respecta a les comarques gironines) i de diades molt assenyalades, com la de les Marededéus trobades, el dia 8, entre les quals figuren (pel que respecta igualment a les terres gironines) la del Mont i la de Núria. La primitiva imatge d’aquesta última Verge, segons la llegenda, fou obrada per sant Gil, fill d’Atenes (que arribà al nostre Pirineu per fer-hi vida de penitència), servint-se de fusta de noguera: «La Mare de Déu de Núria,/ feta de cor de noguer;/ les nouetes eren bones,/ la Mare de Déu també», diu la corranda. Al Santuari de Núria, que presideix la formosa vall del mateix nom, on fa 42 anys jo vaig contraure matrimoni, es redactà, per cert, el primer Estatut de Catalunya, el del 1932, durant l’època de la Generalitat republicana, presidida per Francesc Macià.I el mes de setembre ens porta també, el dia 11, la Diada Nacional de Catalunya. Repassant una mica la història, cal ressaltar que, després que les tropes de Felip V de Castella, ataquessin Barcelona el 25 de juliol del 1713, on trobaren una forta resistència, Rafael Casanova i Comes fou nomenat conseller en cap de la ciutat, o sigui, la màxima autoritat de la capital catalana. I un any més tard, en un atac ferotge contra la plaça, realitzat l’11 de setembre, es produí l’assalt final al Cap i Casal, que obligà Casanova a treure al carrer la senyera de Santa Eulàlia (molt venerada pels barcelonins i que tan sols sortia del lloc on era guardada en casos de greu perill), a fi de donar ànims al seu exèrcit. El conseller en cap, ferit en una cuixa, fou traslladat a un hospital de sang, el del col·legi de la Mercè, i el triomf dels borbons es consumà. A Rafael Casanova li foren embargats els béns i, tot seguit, passà a residir a Sant Boi de Llobregat, a casa del seu fill. Posteriorment, però, tornà a exercir la seva professió d’advocat a Barcelona, sense problemes, fins al 1737, moment en què es jubilà, i exhalà el darrer sospir, vuit anys més tard, al citat poble de Sant Boi. Per tant, Casanova (titllat per alguns, justament o no, de botifler), no morí pas l’11 de setembre, en contra del que, a vegades, s’ha afirmat. I, per altra banda, se li retornaren els béns confiscats, quan posà de nou els peus a la capital catalana. Això, en resum, és el que relata la història sobre Rafael Casanova, el personatge que, durant unes tràgiques jornades, comandà les forces barcelonines que foren vençudes per les borbòniques, després de lluitar amb veritable heroïsme contra elles, infinitament més nombroses, lluita en la qual moriren i resultaren ferits moltíssims defensors de Barcelona, fet que significà la pèrdua de les llibertats de Catalunya. L’11 de setembre, doncs, és el aniversari d’una tristíssima i cruel derrota. I celebrar aquella derrota és, sens dubte de cap mena, quelcom desencertat. «Malament -se sol dir, amb raó-, quan un poble celebra les seves derrotes»..L’11 de setembre hauria de ser, per tant, un dia de dol i de record per als herois barcelonins del 1714, però no pas el de la Diada, que podria ser traslladada, d’acord amb el que molts han demanat sempre, al 23 d’abril, dia de Sant Jordi, patró de Catalunya, data catalaníssima i joiosa, que s’escau en plena primavera. No obstant això, les peticions, en aquest sentit, sempre han estat desoïdes, lamentablement, pels polítics que, d’ençà que es recuperà la Generalitat, ens han governat. O, com alguns diuen -referint-se, sobretot, als d’aquests últims temps-, ens han desgovernat… Emili Casademont i Comas Publicat per


Declaració de l’Estat d’Alarma i restricció de la mobilitat nocturna – grupsisquella.com\nDeclaració de l’Estat d’Alarma i restricció de la mobilitat nocturna\nBy Sisquella Comunicació 29 d'octubre de 2020\nD’acord amb el nou Estat d’Alarma establert per Decret 127/2020, de 25 d’octubre, i mitjançant la Resolució SLT / 2620/2020, de 25 d’octubre, de la Generalitat de Catalunya, s’adopten mesures de salut pública, i en especial mesures de restricció de la mobilitat nocturna:\nA partir del 25 d’octubre (per un termini inicial de 15 dies) es prohibeixen tots els desplaçaments i la circulació per les vies públiques entre les 22.00 hores i les 06.00 hores.\nAquesta mesura de restricció de mobilitat, amb afectació laboral, estableix les següents excepcions:\nDesplaçaments per anar i tornar a el lloc de treball, amb el corresponent certificat d’empresa.\nDesplaçaments de professionals, i personal voluntari, per a serveis essencials, sanitaris i socials.\nHorari màxim d’obertura a públic i per tant de prestació de serveis a les empreses:\nEls serveis de comerç minorista i restauració fins a les 21 hores. El repartiment a domicili fins a les 22:00 hores.\nEspais públics fins a les 21:00 hores, inclosos espectacles públics, activitats recreatives i esportives autoritzades.\nLes activitats culturals fins a les 22 hores, permetent el retorn dels assistents entre les 22:00 i les 23:00 hores.\nLa limitació horària no afecta els serveis essencials i d’urgència: sanitaris, sociosanitaris, farmàcia, combustibles, emergència i actuals judicials\nAdjuntem l’enllaç i el model de Certificat de Declaració d’Autoresponsabilitat que justifica el desplaçament per presentar-lo davant controls policials editat per la Generalitat de Catalunya per a excepcions puntuals, així com un Model Genèric emès per l’empresa.


Els Mossos disparen bales de foam contra manifestants proHasel a Barcelona – l'actualitat.cat\nUna de les pancartes de la manifestació contra la detenció de Hasel a Barcelona el 16 de febrer del 2021 / Miquel Codolar\nEls Mossos han disparat bales de foam contra alguns manifestants que participaven en l’acte per reivindicar la llibertat de Pablo Hasel a Barcelona i que els han llançat objectes, entre els quals pedres, i han cremat contenidors. Els fets han tingut lloc al carrer de Bosch, on els manifestants han arribat després de sortir de plaça Lesseps, i que fins a aquest moment havia tingut un caire festiu. La concentració es movia enmig de càntics i reivindicacions a favor de l’artista amb una pancarta al capdavant amb la inscripció ‘Llibertat Pablo Hasel’. Quan han arribat al carrer Bosch, però, una desena d’agents impedia l’accés i alguns concentrats els han llançat objectes, entre els quals pedres. Els Mossos han respost amb les bales de foam.\nL’Audiència de Barcelona ha desestimat el recurs de la família de Pedro Álvarez, que demanava reobrir el cas per l’assassinat del jove l’any 1992. La sala considera que el cas ja ha prescrit perquè fa […segueix llegint]


#OPINIÓNAP Protegir el litoral: la Granadella - Alicanteplaza\nProtegir el litoral: la Granadella\nVALENCIA. Protecció versus massificació. Turisme i Sostenibilitat. Meravelles de la terreta que cal dossificar per gaudir-les sense que es puguen arribar a deteriorar. Parle en aquest cas en concret del nostre litoral, per tal de reconéixer que l’experiència pilot de limitar l’accés de cotxes a una cala tan particular i bella com la Granadella, a Xàbia, ha estat un encert. Cal trobar maneres de no morir d’èxit, ofegats per la saturació de vehicles que evidentment denosten aquest paratge natural, que no fa tant -setembre de l’any passat- va patir d’allò més amb un incendi forestal.\nPoc a foc la flora regenera les zones afectades i aquesta coneguda cala retroba el seu encant. En aquest sentit la instauració d’una barrera de control a la carretera que duu a la cala i que impossibilita l’entrada de vehicles a motor en temporada alta (fins setembre) entre les 10 i les 19 hores té sentit. No cal oblidar que la Confederació Hidrogràfica del Xúquer va decidir tancar el barranc que fins fa poc la gent emprava per aparcar just al costat de la Granadella (setanta places), i que llavors, aquesta situació obria una via de caos davant el gruix de banyistes que acostumen a baixar fins a la platja en vehicles que ja no tenien prou espai per circular i estacionar. De fet els darrers estius la sobreexplotació de la zona i el col·lapse circulatori feien complicada la tasca dels serveis d’emergència en cas de necessitat.\nLa mesura, és clar, ha estat acompanyada, sinó hagués estat insuficient i injusta, per una posada en marxa d’un autobús gratuït que fa el recorregut cada vint minuts i que s’ha hagut de reforçar en les hores punta davant la demanda de turistes i residents. El transport públic ha estat una iniciativa de l’ajuntament xabienc, que així soluciona dos problemes d’una tacada. El nou punt de trobada és una parcel·la municipal aprop de la carretera (de La Guardia) on s’ha habilitat un aparcament gratuït gran per a uns dos cents vehicles. Des d’allà els autobusos fan la ruta fins a la cala. Ara cal veure si els restauradors de la zona n’estan contents o no. Canvia el consum pel fet de baixar en cotxe o en autobús? Hi va menys gent? Pel que fa als veïns de la Granadella, als taxistes i als que van a treballar val a dir que sí que hi poden accedir amb llibertat d’horari.\nMenys saturació de vehicles\nAquest exemple de protecció del litoral s’hauria d’escampar a d’altres zones i cales de la nostra costa per revaloritzar el seu atractiu natural. És angoixant a vegades veure les línies de vehicles que s’aglutinen un darrere un altre a la recerca d’un espai per tal que els seus ocupants puguen gaudir d’unes hores d’esbarjo davant la mar en indrets tan especials com la cala Baladrar, a Benissa, per exemple. Massa trànsit en les carreteres del litoral. Saturació dels darrers anys versus la tranquil·litat amb la que es podia uno banyar fa no tant. Podem revertir la situació sense que això signifique que menyspreem el turisme? Podem dotar aquestes cales d’un plus especial i facilitar un accés menys contaminant amb transport públic? És viable aquesta proposta o ací a la Marina Alta estem ja tan acostumats a agafar el cotxe que ja no sabem com funcionar si no és engegant el motor? Si això succeeix pels residents i turistes que viuen en el mateix municipi que la cala imagineu-vos pels que venen de fóra, dels pobles d’interior.\nTornem al problema de sempre pel que fa a la Marina Alta, el transport públic. Tot i que la situació millore una miqueta en temporada alta està clar que en moltes àrees el servei és insuficient. Potser és que sóc una somiatruites i aquesta mena de solució no és viable econòmicament, o potser l’aïllament tan propi d’aquesta comarca de mar i muntanya és un fet endèmic que no s’acabarà mai.


El programa de David Broncano ha tractat amb una mica d'humor tota la situació que està vivint Catalunya\n'La Resitencia' imitant els Mossos d'Esquadra | Twitter\nL'humor negre, la ironia i l'espontaneïtat són els principals elements que fan que 'La Resistencia' sigui un programa diferent, motiu pel qual acaba de rebre el premi Ondas. Els aldarulls de Catalunya també han estat comentats al programa amb aquests elements tan característics.\nDavid Broncano és un dels còmics que més atrau, el seu estil el diferencia de la resta. Habitualment, el presentador arriba al programa sense preparar-se massa el guió tal com ell ha reconegut en diverses ocasions. Ell mateix, juntament amb la cúpula del programa van decidir comentar la situació de Catalunya d'una manera diferent, més relaxada i amb humor, encara que també han manifestat el seu malestar i han condemnat totes les agressions.\nEl Twitter del programa no té mesures\nEl Community Manager del programa de Movistar + sempre acostuma a penjar tuits molt ocurrents i molt originals. La seva guerra amb Piqué és tota una juguesca que tant el futbolista com el programa aprofiten per fer riure al públic. Doncs ara, ha estat torn de Catalunya, concretament dels Mossos d'Esquadra, que han estat imitats.\nMalgrat que al programa sempre han manifestat el seu respecte amb la situació, les xarxes han criticat algunes actuacions, com un tuit del programa que ha provocat alguns comentaris negatius. En el tuit en qüestió, apareix un GIF de Jorge Ponce fent foc, sota el comentari de 'Barcelona is on fire'.


Fil: Lexus RX300 1997-2003 Service Manual\n1997-2003 Lexus RX300-guia de reparació i manteniment. 1997-2003 Lexus RX300-reparació, manteniment i operació del vehicle.\nLa guia proporciona procediments pas a pas per operació, reparació i manteniment de RX300 1997-2003 Lexus. 1MZ-FE (3.0 l) de motors de gasolina versió equipada. aquest llibre pot ser utilitzat per a la reparació i manteniment de diferents sistemes de TOYOTA HIGHLANDER. La publicació conté informació detallada sobre detecció d'errors, ajustament i reparació del sistema de gestió de motor, les instruccions sobre com utilitzar la transmissió automàtica de sistema Self, ABS, TRC, VSC, SRS i recomanacions per a l'ajustament i reparació de transmissió automàtica, components de frens, direcció i suspensió. Detallada els procediments per a la comprovació, ajust i manteniment de sistemes: BA (impulsor de fre hidràulic), ABS (sistema d'antibloqueig de frens), TRC (sistema de control de tracció), VSC (sistema de control d'estabilitat de vehicle) i el SRS (sistemes de seguretat passiva). Proporciona els diagrames de cablejat detallada, components elèctrics i descriure els components elèctrics de proves. Les possibles fallades i remeis, coincidia amb la mida dels components principals i el seu desgast admissible, cos mides, recomana lubrificants i fluids. El llibre està destinat per al personal de les estacions de servei, reparació de botigues i als propietaris de cotxes. Text ocult\nFils similars: Manual de servei de Toyota Avensis (1997-2003) Lexus RX300 luxe sinó populars: Lexus RX300 (1999) manual de servei\nResposta amb citar 23/07/2011 19:40\nModel de rx300\n你可以給我一份嗎，很急，謝謝你的幫助，luyi8911@gmail.com Resposta amb citar 25/07/2011 11:23\nluyi8888-va contestar un missatge personal\nResposta amb citar 02 04:47\nUnir data 23.12.2009\nVostè pot obtenir un enllaç, si us plau blagodoren.\nResposta amb citar 02 08:31\nPavel b. 124-missatge personal, va respondre\nResposta amb citar 02.03.2013 23:54\nÚltima edició per AutoFan; 03.03.2013 a 21:52.\nResposta amb citar 03.03.2013 21:58\nsun56-missatge personal, va respondre\nResposta amb citar 07.07.2016 12:00\nUnir data 07.07.2016\nPot proporcionar un enllaç, si us plau\nLexus GS450h/GWS191 manual de servei\nLexus rx300 panha, Lexus rx300 vistes, katalog onderdil lexsusu rx 300, rx300, onderhoud lexus rx300, rx300 de lexus manual d'usuari, Especificaciones lexus rx300 fluidos, regseoseurx300ㅅsuri, rabop ของ rx300 vsc, RX300 維xiu, kā diagnosticē stūres pastiprinātāju ar problēmu lexus, Lexus rx300 instrukcja obsługi, Sach huong donen su fems xe 2000 lexus rx300, XE lexus rx300 noi den bao vsc, Som, RX 300, trc datoteka., vsc lexus rx 300 magyar, ما ho نظام lkess rx300 vsc, mkhtat aldwaaer alkhrbaea vi لكزسRX, lexusrx300, Mantenimiento lexus rx300, Manuel dutilisation lexus rx 300 2003, Lexus rks300, Lexus rx300 remontas\nDescarregar el Manual de Lexus RX300 1997-2003 servei Lexus RX300 1997-2003 Service Manual lliure descarregar RX300 1997-2003 Lexus manual en línia manuals de reparació automàtica manuals de reparació d'automòbils en línia lliure descarregar manual de reparació auto lliure descarrega manual de reparació automàtica reparació manual cotxe Auto reparació de formació programes mecànic auto tècnic de reparació d'automòbils millor auto reparació formació de reparació d'automòbils Núvol d'etiquetes de vista\nTotes les hores són GMT + 3. El temps ara és 08:26.


Invertir en música | El món a RAC1\nInvertir en música 22/01/2010\napadrinaunartista.com és una iniciativa original que permet als músics recollir diners per gravar un disc i als seus fans/inversors participar dels beneficis del disc. 100 Elephants és el primer grup català que ha reunit els 35.000 euros necessaris. El resultat és Madrid, Girona, Barcelona que ens presenten en RAC1stic.\nEls germans Xavier i Albert León, fundadors d’apadrinaunartista.\nPer conèixer a fons la iniciativa i el grup visiteu els següents webs:\n100 Elephantsapadrinaunartista.comEntrevistainvertirMúsica Facebook\nricardvm el 23 de gener de 2010 Voldria felicitar a aquests nois dels 100 elephants per l’empenta que demostren en el vídeo.\nNomés per ajudar-los a millorar, els hi faré una crítica constructiva, han provat de deixar de cantar en anglès? i cantar en la seva llengua materna, la que sigui, el català suposo…\nNo fa falta ser filòleg anglès per captar el que intento expressar. La fonètica del vostre anglès és molt… millorable. De la mateixa manera que tampoc em sembla bé que la Nelly Furtado per exemple faci canti cançons en castellà, veient-se d’una hora lluny que no és la seva llengua.\nPerquè les cançons així, segons el meu punt de vista, surten molt falses, molt artificials


L'expectativa valenciana en un nou Govern del PSOE\nAlegria però realitat en les files del Botànic. Els regionalistes critiquen a Compromís per no extraure beneficis dels socialistes per als valencians\n01/06/2018 - Pablo Plaza Moltó\nLa sentència judicial de Gürtel ha donat una autèntica bolcada a la política nacional. Un Pedro Sánchez en fora de joc va aprofitar la circumstància per a abanderar la moció de censura que, amb l’últim suport recaptat ahir a la vesprada, el del PNB, previsiblement tirarà endavant i col·locarà al capdavant de l’Executiu al líder socialista. A la Comunitat Valenciana la successió d’esdeveniments s’ha viscut amb especial interès, però a l’expectativa del que puga ocórrer.\nParadoxalment, el major grau d’escepticisme es viu en les files socialistes valencianes. Que de moment no hi ha canvi de Govern, que paciència, ens diuen en els cercles del president Puig. I és que, tal com apunten en Podem, és possible que ni els propis socialistes confiaven a poder traure avant la jugada, la segonda de l’esquerra contra Rajoy. “El problema de la política és que a voltes fas coses i va i t’ixen bé”, se cita a si mateix un diputat de la formació morada en les Corts.\nAmb Sánchez en el Govern, la situació de Ximo Puig dins del seu propi partit es traslladaria a un altre nivell ben diferent després del seu suport al sector susanista durant les primàries. Amb els seus dos socis de Govern a la Comunitat, Podem i Compromís, sustentant la candidatura del socialista a la Moncloa, les mires del Puig hauran d’obrir-se. Máxime ara mateix, amb José Luis Ábalos, un dels seus rivals en el socialisme valencià, com a mà dreta de Sánchez.\n[el seu_note note_color=”#ffffff” radius=”0″]\nAlleujament en el Botànic pels nombrosos recursos davant el Constitucional i pel sistema de finançament\nAmb diverses lleis valencianes recorregudes davant el Constitucional pel Govern de Mariano Rajoy i amb l’amenaça de recurs que sobrevolava la nova Llei de Plurilingüisme, la notícia és més que benvinguda entre les files del PSPV, Compromís i Podem. Alleujament per açò i perquè albiren una llum al final del que consideren el viacrucis de la reforma del sistema de finançament.\nLa cúpula de Compromís ja ha interioritzat que els Pressupostos aprovats pel PP són els que són, i que els del puny i la rosa no estan per la labor de canviar-los enguany, condició sine qua non per al suport dels nacionalistes bascos en la moció. Solament queda “executar el que hi ha”, assenyala un dels dirigents valencianistes, però això sí, posar les bases per a un nou sistema de finançament.\n“Concert per a tots”, diuen amb sorna en Compromís\nPerò, anem a veure -li preguntem-, abans de les eleccions autonòmiques es pot modificar? Qüestió de voluntat, ens respon. Però i els bascos? No fa falta tocar el concert, concert per a tots. Sorna la de les nostres fonts en un dia històric per a Espanya.\nPrecisament, algunes forces regionalistes com Som Valencians o Demòcrates Valencians han carregat durament contra els quatre diputats de Compromís en el Congrés per no fer valdre més el seu vot i beneficiar en major mesura els interessos dels valencians, com ha fet el PNB amb els bascos. La contrapregunta ara va per a Podem, on no estan en desacord.\nI alguna política activa a partir d’ara? Home -ens diuen els de l’ullet taronja-, retirar els recursos contra lleis aprovades pels Corts ja és una cosa molt positiva per a les polítiques del Botànic, assumpte en el que els seus socis morats estan d’acord. Però aquests segons van més enllà.\nGovernar amb les mans relativament lligades suposa un mal menor que en el Botànic estan disposats a assumir\n“Hi ha coses que no costen diners”, diu el diputat de Podem, com obrir una taula per a replantejar-se el sistema de les pensions o reprendre les converses amb Catalunya i fins i tot derogar la llei mordassa. Quant a la Comunitat, la fluïdesa de les comunicacions amb l’Administració Sánchez seria un punt positiu per als morats. Encara amb tot,”el problema és no governar“, per la qual cosa fer-ho amb les mans relativament lligades suposa un mal menor que en el Botànic estan disposats a assumir.\nReyes Maroto sosté que a la fi de primavera més del 30% de la població estarà vacunada\nOltra: "Fa falta apostar per una mirada femenina en la ciència i la tecnologia si volem que siga útil a tota la societat"\nIvace Internacional convoca 40 beques remunerades en internacionalització per a persones amb grau mitjà i superior d'FP\nEl PP de Català demana destinar fons estatals i europeus a les Societats Musicals Valencianes\nEl jutge processa a Rus, al 'yonki dels diners' i al seu ex sogre pel 'call center'\nRepunt de casos en l'última jornada: 147 nous positius en la Comunitat Valenciana


"Newcar", el seu perfum - Diari de Girona\n"Newcar", el seu perfum\njavier cuervo 11.01.2009 | 01:00\nQuin desinterès produeixen els anuncis de perfums. La noia que s'enfila per una muntanya de pomes ja està amortitzada després de tants Nadals. El llargmetratge curt del paio que no coneix Nicole Kidman, davant la qual cosa l'actriu no s'estranya i vol ballar amb ell en una terrassa té un clar desenfocament dramàtic. Ho presenten com "Nicole en París" però hauria de ser "Tarzan en Nueva York". L'actriu té poc misteri per aportar però algú que hagi crescut sense haver-la vist en una portada, una pel·lícula, una peça de telecuore, un peu de foto de les pàgines de celebrities dels diaris ha de ser un perfecte salvatge. Han volgut fer una comèdia romàntica però els ha quedat una llegenda urbana. L'estrella deu ser la Nicole però el protagonista és ell. Sospito que el tipus és un membre d'Al-Qaeda camuflat en una ciutat d'Occident preparant un atemptat des d'una teulada i potser no està encertat però és mès factible que la hipòtesi que planteja aquest fracàs dramàtic que ens encaramel·la quan hauria d'inquietar-nos.\nNo acaben d'anunciar el perfum que més sensacions provoca: l'olor de cotxe nou. Els cotxes nous no fan aquesta flaire de nou fins que se'ls tira aquest perfum, la fragància del qual dura sis setmanes. Hi ha poques aromes més excitants: als addictes al tabac els inhibeix el desig de fumar, als més febles els dóna sensació de potència, a molts els provoca l'afany de velocitat i, pel reflex condicionat, a molta gent li obre la gana sexual. A algú que faci olor de cotxe nou només ve de gust tractar-lo bé i evitar-li qualsevol cop o ratlladura física o sentimental. Esperava que no passés d'aquest any que es comercialitzés. La crisi mundial de l'automòbil acabarà afectant els proveïdors de perfum de cotxe nou.


Alumnes 2011: 2020\nJa tenim les gallines al nou galliner!\nDesprés de conèixer les tres races de gallines que tenim a les Illes Balears: mallorquina, menorquina i eivissenca; entre tots/es vàrem decidir que la raça que s'adaptava millor a les nostres característiques i necessitats és la gallina mallorquina.\nPer això, ja tenim 3 gallines i 1 gall d'aquesta raça, totes 4 jovenetes nascudes al 2020, i estan de luxe a aquest galliner amb tant bones condicions i aquestes vistes.\nEsperam que ben aviat comencin a fer ous, i que poguem posar a incubar ous i ampliar els habitants del galliner.\nVos deixam unes fotos i un vídeo de la seva arribada a Son Juny.\nAra, paciència i "poc a pooooooc"...\nPublicat per Nascuts 2011 a 15:19 Cap comentari:


Ajuntament de Sant Vicenç de Montalt - Ja podeu apuntar-vos a la trobada informal amb l'alcalde del març\nJa podeu apuntar-vos a la trobada informal amb l'alcalde del març\nSuspesa la trobada del dia 18 de març com a mesura de prevenció davant el Coronavirus\nLes trobades amb Javier Sandoval són sessions obertes relacionades amb qüestions del poble.\nSi hi voleu participar, només cal que empleneu aquest FORMULARI\nL’alcalde de Sant Vicenç de Montalt, Javier Sandoval, ha reprès amb regularitat mensual la iniciativa ‘Converses amb l’alcalde’, un canal directe d’intercanvi d’informacions i opinions amb la ciutadania. Tothom que vulgui conversar sobre aspectes generals del poble de competència municipal podrà fer-ho tot prenent un cafè o una beguda.\nL’objectiu d’aquesta proposta és conèixer de primera mà les principals inquietuds dels veïns i veïnes del municipi, així com respondre, de manera distesa, les qüestions que plantegen. Durant la trobada, s’oferirà un intercanvi de punts de vista amb una recollida d’inquietuds, preocupacions, crítiques i propostes de la ciutadania.\nLes trobades tindran lloc una vegada al mes, a les set de la tarda, i són obertes al conjunt de la ciutadania. El lloc es concretarà amb antelació abans de cada trobada.\nEl calendari de les properes sessions és el següent:\nEl 18 de març (19h)\nEl 15 d'abril (19h)\nPer assistir a les trobades amb l’alcalde cal inscripció prèvia, que podeu fer:\nEnviant un correu a comunicacio@svmontalt.cat\nTrucant al telèfon 93 791 05 11 (extensió 229)\nLes places són limitades, i es preveu que hi puguin assistir un màxim de 15 persones per sessió. El lloc es concretarà als i les assistents un cop se’ls confirmi la inscripció. Cada persona abonarà la seva consumició.\nIgualment, els col·lectius i les entitats que estiguin interessades a mantenir una reunió distesa fora l’Ajuntament per tractar alguna qüestió concreta, poden sol·licitar-ho per telèfon, al 93 791 05 11 (extensió 229), o bé per correu electrònic, a l’adreça comunicacio@svmontalt.cat.\nEls establiments que vulguin acollir aquesta activitat també poden posar-se en contacte amb l’Ajuntament per mitjà d’aquestes vies.\nConverses amb l'alcalde\nMida: 174,36 kB


Encuentra aquí información de Energías alternativas para tu escuela ¡Entra ya! | Rincón del Vago\nTema 4: Les energies alternatives\n- Fonts d'energia renoven de manera continuada en contraposició dels combustibles fòssils, dels quals existiesen recursos limitats.\nLa energia solar és una energia neta perquè és gratüita, inesgotable i disponible tots els dies de l'any, però també és neta perquè no produeix contaminació acústica, no genera residus que emeten gasos hivernacle a l'atmosfera, llavors no es crea ni l'efecte hivernacle ni la pluja àcida.\nInconvenients: la radiació arriba de manera dispersa a la superfície, s'ha de transformar en el moment en que arriba, són necessàries grans superfícies per captar-la, i és necessària una inversio de diners elevada perque els sistemes de captacio son cars.\nSistemes d'aprofitament de les centrals solars\nVia tèrmica: consisteix n la transformació de la radiació solar en energia tèrmica, i aquesta energia s'utilitza per a les calefaccions de les casses i utilitzen col·lectors.\nConversió fotovoltaica: mitjançant cel·lukes fotovoltaiques, capten l'energia solar i la transformen en energia elèctrica.\nCentrals de col·lectors distribuits (DCS): utilitzen uns col·lectors en un camp, que pel mig d'ells hi passa un tub amb aigua, i l'escalfen.\nCentrals solars de torre central (CRS): funcionen mitjançant uns heliòstats, que concentren la raciació solar en un receptor instal·lat a l'extrem superior d'una torre, en aquestes centrals el rendiment termodinàmic és més gran, perquè la temperatura aconseguida amb el sodi, és molt més elevada. Aquest procés s'anomena conversió fotovoltaica i les seves aplicacions són:\nInstal·lacions aïllades de la xarxa elèctrica comercial: electrificacions rurals, aplicacions agrícoles, senyalització i comunicacions.\nInstal·lacions conectades a la xarxa elèctrica: centrals fotovoltaiques i sistemes integrats enedificis.\nSistemes d'aprofitament de les centrals termoelèctriques:\nSistemes actius: capten l'energia solar amb un conjunt de col·lectors plans, i la seva transferència a un sistema d'emmagatzematge que abasta el seu consum quan és necessari.\nSistemes passius: la captació d'energia solar es realitza de manera natural, sense intervenció de cap element mecànic; aquest conjunt de factors formen part de l'arquitectura bioclimàtica, que consisteix en buscar l'obtenció del confort en els habitatges mitjançant la millor disposicióo dels elements arquitectònics que permeten l'aprofitament màxim de l'energia solar rebuda i de les possibilitats de ventilació, i els elements bàsics utilitzats en l'arquitectura bioclimàtica són:\n- Vidireres: capten l'energia solar i retenen la calor amb l'efecte hivernacle.\n- Massa tèrmica: materials aïllants que, durant el dia s'escalfen i a la nit desprenen la calor concentrada durant el dia.\n- Elements de protecció: aïllaments, persianes, volades i teulades.\n- Reflectors: incrementen la radiació a l'hivern, i actuen com a elements de protecció a l'estiu.\nEls elements que formen els col·lectors són:\n- Placa absorvent: element encarregat d'absorvir la radiació solar i cedir-la en forma de calor al líquid que circula pel seu interior.\n- Coberta transparent: serveix per reduir les pèrdues, crear l'efecte hivernacle i protegir la placa absorvent.\n- Aïllament tèrmic: redueix les pèrdues de la calor a través del fons i parets centrals del col·lector.\n- Caixa contenidora: on s'allotgen els elements del col·lector, ha de ser rígida i resistent.\nObtenció d'aigua calenta sanitària\nAltres aplicacions: escalfament de piscines, plantes desalinitzadores i assecadors solars.\n- S'aprofita l'energia del vent mitjançant unes tecnologies, anomenades aeroturbines, n'hi ha de dos tipus:\nAeromotors: rotor format per diverses pales (12 o 24), rendiment bastant baix, els fa falta mol poca velocitat de vent per posar-se en marxa, màquines de baixa potència i s'utilitzen per al bombejament de l'aigua en els pous.\nAerogeneradors: totors de poques pales (2 o 3), s'obtenen rendiments molt elevats, velocitats del vent més elevades que els aeromotors per a funcionar,\nParts d'una aeroturbina:\n- Rotor: es l'element que transforma l'energia del vent en energia mecànica, format per pales unides a l'eix.\n- Sistema d'orientació: té la funció de col·locar el rotor perpendicular a la direcció del vent, per a aprofitar l'energia al màxim.\n- Sistema de regulació: disminueix la velocitat d'engegada, mantenir la potència i la velocitat del rotor i aturar-lo quan sobrepassi una velocitat determinada.\n- Conversor energètic: part mecànica que transmet o transforma l'energia mecànica obtinguda a l'eix del rotor.\n- Bancada: element estructural junta m la carcassa, que suporta i protegéis el conversor energètoc i els sistemas de regulació i orientació.\n- Suport: el suport de tota la aeroturbina.\n- Aerogeneradors d'eix vertical: generador situat proa de la base, no necesiten sistemes d'orientació, rendiments inferiors als aerogeneradors d'eix hoitzonal, hi ha tres tipus:\nSavonius\tGiromill\tDarrieus\nAerogeneradors d'eix horitzontal: tenes uns sistemas de captació més desenvolupats, hi han de dos tipus: rotors de cara al vent i desquenes al vent, els de cara al vent necesiten un sistema d'orientació, però els d'esquena al vent no en necesiten. Els rotors poden ser monopales, bipales, tripales, o multipales. Aquests rotors es poden classificars seguons siguin de pas variable o de pas fix, això vol dir que les pales giren o no sobre el seu propi eix.\nSistemas de control en els aerogeneradors :\n-Control de potència i velocitat del rotor: en els rotors de pas variable s'aconsegueix variar l'inclinació de les pales. En els de pas fix, les pales estàn dissenyades per mantenir la potència, i per evitar que l'aerogenerador s'embali massa per un augment de la velocitat, o per una pèrdua sobtada del generador, s'instal·lan frens d'accionament hidràulic, en canvi en els rotors de pas fix s'aconsegueix mitjançan l'accionament controlat o automàtic dels frens aerodinàmics col·locats a les pales o al rotor.\n- Control d'orientació: són uns controls que s'utilitzen per a obtenir la màxima captació d'energia, mitjançant l'orientació del rotor. Hi ha sistemas actius o passius, als sistems actius, un microprocesador controla la posició del rotor a través d'un motor reductor a partir de les dades del vent i de la posició de la màquina, en canvi els sistemes passius l'orientació s'efectua amb elemnts mecànics com ara hèlixs o superficies aerodinàmiques que actuen de penell.\nEnergia\tva a les transforma\tva al es transforma\tva al\ndel vent\tpales del energia mecànica\tconversor\ten energia transfo\nrotor\tde rotació\tenergètic\telèctrica\trmador\naugmenta de tensió i\nl'envia a la xarxa ele.\npèrdues per pèrdues efecte\nSón istal·lacions que aprofiten l'energia elèctrica amb els aerogenerdaors i es classifiquen en:\n- Instal·lacions no conectadse a la xarxa convencional: utilitzen un aerogenerador de petita potència i han de desposar d'un sistema d'acumulació per asegurar el subministrament elèctric, són utilitzades a les electrificacions rurals, aplicacions agrícolas, senyalització i comunicacions.\n- Instal·lacions conectades a la xarxa elèctrica: com a suport de l'energia consumida en la xarxa, amb la finalitat de disminuir les despeses energètiques.\n- Instal·lacions connectades a la xarxa elèctrica amb la finalitat de subministrar-hi energia: generadores d'energia elèctrica.\nL'energia geotèrmica és aquella part de l'energia intríseca de la Terra que es manifesta en forma de calor. El calor es trensmet per conducció fins a al superficie terrestre però a a cause da la baixa conductivitat de les roques que formen l'escorça terrestre, molta queda enmagatzemada en el seu interior.\nLes anomalies geotèrmiques són els llocs on s'instal·len les centrals geotèrmiques.\nAnavantatges : les mateixes que la resta de centrals anteriors\nIinconvenients: les centrals tenen una vida de curta durada, aproximadament d'uns 40 anys, problemes de corrosió.\n- Serveixen per generar energia elèctrica a travès de les marees, les ones i les diferències tèrmiques de l'aigua, n'hi ha tres tipus i són:\nEnergia de les marees: aprofitament del flux de l'aigua provocat per les marees, utilitzada en embassaments\nEnergia de les ones: instal·lacions que aprofiten el moviment de pujada i de baixada de les ones\nEnergia tèrmica dels oceans: aprofiten les diferències de temperatura entre el fons del mar i la superficie.\nLa matèria orgànica d'origen vegetal o animal, obtinguda de manera o pocedent de les seves transformacions artificials, susceptible de ser utilitzada amb finalitats energètiques.\nGenerats per l'activitat domèstica en els nuclis de població o zones d'influència\nAvantatges: aprofitament del biogàs: es produeix mitjançant la fermentació dels residus orgànics, s'escampa apels abocadors i pot produir explosions i incendis, a més, a causa dels perills que provoca la seva emissió en el medi ambient atmosfèric es fa necesaria la seva extracció conrolada.\nrecupercació de l'energia tèrmica: és una instal·lació on té lloc un procés de combustió controlada del rebuig dels residus, els quals són transformats en cendres, escòries i gasos.\nInconvenients: gran impacte medioambiental, l'eliminació dels residus és complicada, hi ha varis tipus d'eliminació de residus:\nAbocament: emmagatzema els residus sobre el terreny i els enterra periòdicament amb terra.\nCompostatge: separació de la matèria orgànica de la resta de residus, i del seu tractament mitjançant processos de fermntació aeròbics per obtenir el compost.\nReciclatge: separació de les fraccions dels RSU, que poden ser reincorporades als processos de producció i consum amb un determinat valor de venda.\nIncineració; eliminació de residus mitjançant el procès de combustió i tractament dels gasos resultants.\nEnergia: capacitat que tenen els cossos per a realitzar un treball\nEnergia cinètica: l'energia que tenen els cossos a causa del seu moviment\nEnergia potencial: l'energia que té un cos a causa de la seva posició respecte al centre de la terra.\nEnergia mecànica: la suma de l'energia cinètica i l'energia potencial d'un cos.\nEnergia tèrmica: l'energia que té un cosa a conseqüència de la suma total que poseeixen les seves molècules.\nEnergia química: energia acumulada amb els enllaços químics.\nEnergia elèctica: flux de càrregues elèctriques en moviment.\nEnergia nuclear: energia que hi ha acumulada als nuclis del àtoms.\nEnergia radiant: energia que es trasllada mitjançant ones electromagnètiques.\nEnergia sonora: energia cinètica d'un moviment de vibració.\n- energia radiant\n- energia elèctrica\n- energia sonora\nEn moviment\t- energia cinètica Ec = ½ m · v 2\nConducció\tper contacte, en els cossos sòlids.\n- Calor\tRadiació en forma d'ones electromagnètiques.\nConvecció propagació als fluids, líquids i gasos.\n- energia potencial Ep = m · g · h\n- energia tèrmica\n- Energia química\nRendiment: és la relació que hi ha entre l'energia d'entrada i la de sortida.  = W/Ee\nEnviado por: Mik\nElectricidadMedio ambienteTecnologíaSolarEólicaResiduos solidos urbanosGeotérmicas


Descobreix les novetats de l'estació d'esquí de Grandvalira\nAquest cap de setmana podrem estrenar la nova temporada d'esquí. Si ja estàs esperant amb impaciència el dissabte 30 de novembre, aquí et portem les notícies que va anunciar Grandvalira sobre les seves novetats i millores. Vine a conèixer-les totes el proper pont de desembre, segur que t’encanten!\nUn nou sector i més pistes\nMolt a prop de l'hotel, passat Soldeu però abans d'arribar a Grau Roig, s'ha creat un nou accés a pistes pel sector del Peretol. Continua sent famós pel Sunset Park però ara també et permetrà accedir a l'estació, integrant 7 noves pistes a l'oferta d'esquí de Grandvalira.\nMillora dels accessos i la infraestructura\nL'any passat, amb motiu de les finals de la Copa del Món d'esquí alpí, es va crear una plataforma que sobrevola el riu Valira per millorar l'arribada de la pista Avet a Soldeu. Ara s'ha reconvertit en una zona per a debutants on també es troba un jardí de neu, un tapís i un teleesquí per als esquiadors debutants. Les plantes inferiors alberguen un pàrquing amb capacitat de fins a 450 places.\nNoves activitats per a grans i petits\nAquesta temporada Grandvalira ens sorprèn amb una nova proposta, que a més està molt a prop de l'hotel, al sector de Soldeu. Es tracta de baixar per tota una pista sobre trineus conduïts per un monitor: el Snake Gliss. I no només és per a nens! Els adults també podran acompanyar els seus fills en aquesta nova experiència. A més, només es pot accedir quan les pistes han tancat i ja no queden esquiadors.\nDes d'aquest any els més petits a partir de 3 anys ja podran iniciar-se a l'snow a les escoles d'esquí de Tarter, Canillo i Soldeu amb un innovador programa adaptat a la seva edat.\nT'agradaria ser dels primers a venir a conèixer totes les novetats de Grandvalira per a aquesta temporada? Reserva la nostra oferta amb hotel a peu de pistes i esquí. A més, nosaltres també et sorprendrem, ja que aquest any hem reformat el nostre spa, així que quan vinguis no et quedis sense veure el nou Park Spa Mountain Wellness Club.


Informació actualitzada sobre la campanya de vacunació al territori | Blanesaldia\n– Aquestes persones no han de demanar cita al seu CAP. NO han de trucar i tampoc s’han de desplaçar als centres de primària per demanar dia i hora. Des dels CAP se’ls contacta directament per agendar-los la cita i administrar-los la vacuna.\n– La vacuna d’AstraZeneca no s’administra a cap centre de la Corporació. Hi ha un conjunt de punts de vacunació establerts pel Departament de Salut i que es poden consultar aquí.\n– L’AstraZeneca s’està administrant actualment a les persones entre 60 i 69 anys. Aquestes reben un missatge del Departament de Salut que els dirigeix a un enllaç on han de demanar hora per administrar-se la vacuna en el centre que més els hi convingui.\n– Per tant, actualment s’estan administrant 3 vacunes diferents: Pfizer (majors de 70 anys, s’administra des de l’atenció primària), Moderna (Hospital Calella i Hospital Josep Trueta) i AstraZeneca (punts vacunals concrets). En aquests moments, la campanya està organitzada perquè cada centre vacunal administri un tipus de vacuna.\n← El Govern prorroga el confinament comarcal fins al 26 d’abril Detenido un preso que se fugó de la cárcel y que vivía en Lloret de Mar en una vivienda de lujo ocupada →


Pinzellades al món: 21/04/19 - 28/04/19\nVotar és un dret / Votar es un derecho / Voting is a right\nEl vot és un dret que tenim, en democràcia, com a ciutadans.\nQuan l'exercim estem expressant la nostra opinió\ni designem a les autoritats polítiques que ens representaran.\nAquest dret comporta, a la vegada, una responsabilitat.\nPensem abans d'emetre el vot en qui ens representa millor,\nqui defensa les nostres idees, interessos i valors.\nNo ens deixem enlluernar per la propaganda i la publicitat.\nper les paraules buides i les falses promeses.\nPensem, reflexionem, votem.\nSi no ho fem, els altres opinaran per nosaltres.\n(il·lustració de Francesc Rovira)\nEtiquetas: crítica social, Francesc Rovira, il·lustracions temàtiques, il·lustradors, il·lustradors catalans\nIl·lustracions d'Olga Peganova\nLes il·lustracions d'Olga Peganova semblen taques de color que prenen forma per donar cos als diferents personatges que sorgeixen dels pinzells. El roig i blau amb el blanc i negre crea tot un univers amb una empremta molt particular y personal.\nEtiquetas: il·lustradors, il·lustradors de Rússia, Olga Peganova\nDaliputxeta Roja / Dalirucita Roja /Dalí or Little Red Riding Hood\nDaliputxeta, Caputxali o Dalí disfressat de Caputxeta Roja?\n(il·lustració de Pablo Pino)\nEtiquetas: Caputxeta Roja, Dalí, il·lustracions temàtiques, il·lustradors, il·lustradors d'Argentina, Pablo Pino\nIl·lustracions infantils de Lee Kow Fong: joc i alegria a la infància\nJa sabeu com ens agraden les il·lustracions infantils de Lee Kow Fong, un retrat al món de la infància, alegre i feliç, juganer, creatiu i molt imaginatiu. Tant de bo tots els xiquets i xiquetes del món visqueren en pau i alegria com aquests!\nEtiquetas: il·lustracions de xiquets, il·lustracions temàtiques, il·lustradors, il·lustradors de Singapur, Lee Kow Fong\nVolen les paraules, en llibertat, en cadascun dels meus escrits.\n(il·lustració de Friederike Ablang)\nEtiquetas: escriure, Friederike Ablang, il·lustracions temàtiques, il·lustradors, il·lustradors d'Alemanya, llibertat\nVersions artístiques il·lustrades per Andrea Tamme -Lothlenan-\nAquestes versions d'Andrea Tamme -Lothlenan- són molt divertides. Ha utilitzat les seves habilitats artístiques per crear un projecte únic: va prendre algunes pintures clàssiques ben conegudes i va reimaginar els seus personatges principals com a diferents icones de la cultura pop!\nL’artista va tenir la idea d’aquesta sèrie mentre estudiava la pintura de Thomas Gainsborough titulada "Mr. i la senyora Andrews. Va decidir afegir un divertit gir a la pintura reemplaçant un dels personatges amb Lemongrab: un personatge histérico hilarant de la sèrie de dibuixos animats "Time d'Avent". Els amics d'Andrea es van enamorar immediatament d'aquesta idea i, finalment, l'artista es va convertir en una sèrie.\nUnes versions artístiques ben diferents a les altres que hem anat penjant al blog.\nEtiquetas: Andrea Tamme, il·lustracions temàtiques, il·lustradors, il·lustradors de Canadà, La jove de la perla, Mona Lisa, versions il·lustrades\nVotar és un dret / Votar es un derecho / Voting is...\nDaliputxeta Roja / Dalirucita Roja /Dalí or Little...\nIl·lustracions infantils de Lee Kow Fong: joc i al...\nParaules en llibertad / Palabras en libertad / Wor...\nVersions artístiques il·lustrades per Andrea Tamme...\nDía del Llibre 2019 / Día del Libro 2019 / 2019 Bo...\nSant Jordi, el drac i la princesa / San Jorge, el ...\nJuguem amb la milotxa / Jugamos con la cometa / We...\nPintant l'ocàs / Pintando el ocaso / Painting the ...\nMolt bona Pasqua / Feliz Pascua / Happy Easter


Toni Marcilla: “El dol sense comiat és un dels pitjors turments que es poden afegir al dolor de la pèrdua” | Catalunya Religió\nToni Marcilla: “El dol sense comiat és un dels pitjors turments que es poden afegir al dolor de la pèrdua”\n(Fundació Pere Tarrés) Arran de detectar la creixent necessitat d’atenció al dol per a moltes persones que durant la pandèmia han patit pèrdues de familiars i amistats, Toni Marcilla, treballador social i exalumne de la Facultat d’Educació Social I Treball Social Pere Tarrés-URL, va presentar un projecte al Consell Comarcal del Vallès Occidental que s’ha dut a terme durant el període de confinament. Ens ho explica en aquesta entrevista.\nQuè són els Grups d’Ajuda Mútua al Dol (GAM) sense comiat I d’on sorgeix el projecte?\nNeixen d’una iniciativa personal a partir de la necessitat de contribuir al suport emocional i d’un interès mantingut en el temps sobre el dol; elaborant i presentant el projecte al Consell Comarcal del Vallès Occidental per tal d’aprofitar l’auge de les aplicacions de comunicació i videotrucada i proporcionar un espai amb la finalitat de compartir l’experiència vital i millorar l’estat emocional de qui el pateix; compartint, donant i rebent suport del propi grup i socialitzant les experiències des d’una perspectiva de salut comunitària. Inicialment, els GAM es nodreixen de la derivació de la necessitat detectada a partir del Servei d’Informació i Acompanyament Emocional a la Ciutadania del Vallès Occidental.\nPerò neix també de la responsabilitat social, en tant que ciutadà (abans que res) i professional social (com a aval tècnic de coneixements). Neix de la disconformitat amb l’ordre o les estructures establertes. Neix de la necessitat de respondre a la carència i crear una resposta eficaç. I, si estem d’acord que la responsabilitat social s’activa amb la disconformitat, la seva reacció ha de ser, necessàriament, la nostra implicació.\nViscarret (2014) ja ho deia: a l’hora de resoldre un problema, el treballador social ha d’activar, enfortir o funcionalitzar les xarxes socials existents, i en el cas de que no n’hi haguessin, crear-les.\nCrec en una professió que ens crida a establir un compromís amb la societat en la que estem inserits; i utilitzar aquesta posició, en tant que professional i social, aquesta legitimació de la societat, per crear estructures quan l’exclusió surt de l’estandaritat a què el sistema de serveis socials dona empara. Aquest compromís aboca a una actualització constant, a fer-nos preguntes, a estar oberts als canvis, a la transformació. Es tracta, doncs, de col·laborar en una planificació dels serveis socials que, d’altra banda, també han d’exigir-se estar alerta; atents a la fatal possibilitat de caure en una exclusió de l’exclusió; vigilant per no ser còmplice de “quelcom” que, pel fet de no estar contemplat, no pot no ser garantit.\nQuantes persones hi han participat i de quins perfils?\nEl projecte estava pensat per grups d’entre 6-8 membres, sense comptar amb el dos dinamitzadors (un Treballador Social del Consell i un altre, jo mateix, de manera voluntària). Calia tenir present que l’aspecte tecnològic havia de ser un aliat i no una dificultat, tenint present la prioritària necessitat de donar espai suficient per a tothom. El grup original va ser molt heterogeni en gènere i edats i tots havien patit la pèrdua d’algú proper (pares, parelles).\nCom s’estructuraven les sessions?\nLa modalitat utilitzada va ser telemàtica, per videotrucada, mitjançant una aplicació. Precisament aquest va ser el repte, aconseguir un recolzament de grup quan les circumstàncies imposaven la no presencialitat, establint una nova dinàmica que ens oferís una alternativa viable a la necessitat de viure el dolor de forma unida i inclusiva, no de manera individual o en silenci.\nLa duració màxima de cada sessió es va establir en dues hores i la periodicitat va ser setmanal; concretament en sis sessions que es van produir durant els mesos de maig-juny del 2020 i que es van distribuir de la següent manera: Què es un GAM? (informació prèvia) - Què ens ha passat? - Què ens està passant, com ho vivim? - Com ho estem gestionant? - Com ho podem transformar? Estratègies (rituals de comiat, auto-cura física, emocional, relacional, mental espiritual) - Més enllà del GAM. Comiat. Avaluació. Plans de futur.\nÉs veritat que el projecte va néixer tard i la sessió final del primer grup va coincidir amb el final del confinament, el que va comportar que tot i que el servei no està tancat i segueix actiu a una possible demanda, es transformessin les necessitats. De fet, la darrera sessió ens va permetre fer un comiat presencial com a tancament. El projecte segueix operatiu, però la realitat post confinament és una altra de molt diferent.\nQuina és la millor manera d’acompanyar una persona que ha perdut a un ésser estimat amb motiu del covid-19 per ajudar-la a acceptar la pèrdua?\nEl dol sense comiat és, possiblement, un dels pitjors turments que es poden afegir al dolor de la pèrdua. En els darrers dies del que ha estat el nostre familiar, parella, amic... no l’hem pogut acompanyar, no l’hem pogut cuidar, ni l’hem pogut acomiadar com s’hagués volgut. No l’hem pogut veure, ni tampoc fer-li el darrer petó.\nImmersos en aquesta situació, moltes vegades, des de la nostra intenció “ajudadora” acabem dient frases molt maldestres, gairebé desautoritzant el dolor de l’altre; sense voler (n’estic segur) moltes vegades oferim fórmules tòpiques que no acostumen a aportar res més que la pròpia tranquil·litat davant de l'estrip i l'angoixa de l'altra persona.\nÉs llavors quan, potser, és millor acompanyar en silenci amb una bona comunicació no verbal, una mirada, un gest o alguna cosa molt concisa. De vegades és millor la transmissió d'empatia més que el discurs “metafísic” d'esperança.\nEls Grups d’Ajuda Mútua parteixen d’una idea fonamental: poder acostar-nos a l'expressió dels sentiments viscuts per cadascun i establir un vincle mitjançant l’experiència compartida. Des de la confiança i el respecte, oferint la nostra experiència (individual i també professional) per aconseguir la millora de la nostra situació, els GAM són un bon exemple d’instrument de transformació. L’expressió de les emocions esdevé un alleujament, proporcionant una escolta activa. Una empatia de qualitat amb la importància de poder viure aquest procés, des de la unió del grup, amb una experiència vital comuna.\nCaldrà també aprendre a entendre que el patiment, l’auto-càstig, la culpa, la manca de permisos no són sinònims d’estimació envers a aquell a qui s’ha perdut. El sentiment de culpa s’ha de gestionar i, al meu entendre, no des de la part fosca d’un sacrifici gratuït sinó des de la consciencia d’entendre que es pot honorar als nostres familiars perduts, també, des de l’alegria. Quan es parla de la persona que hem perdut des del record agraït, des del somriure i no des del nus a l’estómac, es genera esperança.\nL'objectiu no és mai oblidar al nostre ésser estimat, sinó ser portaveus de com hem viscut amb ell, diu el psicòleg clínic i especialista en dol Patxi Izaguirre.\nEn moments de col·lapse emocional necessitem algú extern que ens acompanyi i ens ajudi a superar traumes?\nEn les morts inesperades que succeeixen per circumstàncies sobtades es produeix una mena de nus constituït d'incredulitat, de ràbia, molta ràbia en el dol sense comiat, i de profunda tristesa. Un estat de divisió entre l'emoció i la raó, un “no enteniment” de la realitat, no comprenem com la vida segueix endavant quan nosaltres mateixos ens sentim com si estiguéssim fora d'ella. Tot això necessita d'un buidatge adequat per poder posar paraules a les sensacions que vivim.\nEn el moment de xoc i commoció, en la fase de trauma, quan ens donen la notícia, només es busca el retrobament amb aquesta persona. És la necessitat de constatar la realitat. Els sentiments inunden a la persona i de cop ens sentim en una altra realitat. La ment comença a reaccionar com obsessivament : “I si hagués fet, i si hagués anat, perquè no li vaig dir...” Són el “i si” que van inundar moltes de les nostres primeres sessions del GAM; un intent desesperat de donar la volta a una realitat que, lamentablement, és irreversible.\nPrendre consciència del què ha passat porta temps, però és necessari que l'angoixa i l'estrès no s’acompanyin, també, de profunda tristesa i solitud. El dol és una altra realitat, una nova realitat. És una invitació a construir un nou sentit a la vida, i en aquestes circumstàncies tenir un grup de suport format per algú que està en sintonia des de l’experiència traumàtica viscuda, és una bona manera de fer-ho: un espai on l’expressió de les emocions esdevingui un alleujament, proporcionant una escolta activa i una empatia de qualitat que contribueixi a aconseguir la millora de la nostra situació.\ndol, Acció Social, Pensament, Fundació Pere Tarrés


Els hospitals de Blanes i Calella comencen a vacunar contra la COVID-19 - Diari de Girona\nEls hospitals de Blanes i Calella comencen a vacunar contra la COVID-19\nl.t. blanes 12.01.2021 | 00:08\nUna treballadora de Blanes rebent la primera dosi. csms\nUna treballadora de Blanes rebent la primera dosi.\nAhir a la tarda va començar el procés de vacunació entre els professionals que treballen als hospitals de la Corporació de Salut del Maresme i la Selva, l'Hospital Sant Jaume de Calella i l'Hospital Comarcal Blanes. Va arribar una primera remesa de 150 dosis, 75 per a cada hospital, per ser administrades entre els professionals i es preveu que arribin més vacunes en els pròxims dies.\nEls professionals a vacunar han d'inscriure's prèviament en una enquesta donat que el procés és voluntari. A partir d'aquesta inscripció prèvia, des de la Unitat de Prevenció de Riscos Laborals es fa una priorització d'acord amb les recomanacions de les autoritats sanitàries. La vacunació als centres de la Corporació es va iniciar el passat dissabte 2 de gener a l'Hospital Asil Sant Jaume de Blanes, on es van vacunar residents i professionals del centre.\nHostalric aprova un pressupost de 5,3 milions.\nEl Museu del Suro de Palafrugell rep el distintiu d'accessibilitat.\nMés d'un miler de persones visiten l'exposició de Diorames de Lloret.