300 ESPORTISTES Castelló viu la festa de l’esport - Noticias Esport Jove - El Periódico Mediterráneo\n300 ESPORTISTES Castelló viu la festa de l’esport\nEl pavelló Ciutat de Castelló va acollir l’acte de lliurament de trofeus dels XXXIX Jocs Esportius\nEls 300 esportistes premiats en aquesta edició van posar junts a les grades del pavelló Ciutat de Castelló per a fer una gran foto de família amb la qual recordar una gran jornada. - NOELIA LEÓN\nLes atletes del Playas de Castellón destaquen des de ben menudes. - NOELIA LEÓN\nEl pavelló Ciutat de Castelló va viure el darrer dilluns 3 de juny la gran festa de l’esport base de la capital de la Plana amb el lliurament de trofeus dels XXXIX Jocs Esportius municipals.\nUn any més va arribar el moment de premiar l’esforç i l’empenta dels joves esportistes de la ciutat, que al llarg dels darrers mesos han participat amb tota la seua il·lusió en les diverses competicions que enguany han format part d’aquest tradicional esdeveniment esportiu que tracta de fomentar els millors valors entre els xiquets i xiquetes, a més de la importància de l’esport per a tindre una vida sana.\nPer la pista del Ciutat de Castelló van desfilar els integrants de fins a 42 equips de bàsquet, handbol, futbol sala i voleibol, els quals van recollir les seues corresponents 325 medalles, a més dels 30 esportistes individuals d’atletisme i 25 d’escacs.\nProp de 300 esportistes, doncs, que van gaudir amb la clausura d’un nou curs esportiu que va començar la darrera setmana del passat mes d’octubre i que va acabar el darrer cap de setmana.\nTots ells van tindre el suport dels seus familiars, que no van deixar d’aplaudir-los durant el lliurament de trofeus, que va començar amb una multitudinària foto de grup, per a continuar després amb el moment més esperat per tots, el de rebre el seu trofeu.\nL’acte va tindre la presència del regidor d’Esports en funcions, Enric Porcar; i el gerent del Patronat d’Esports, Francesc Rubio, a més de José Miguel Varella, membre del Consell Rector del Patronat d’Esports. Tots tres van participar en el lliurament de trofeus i van encoratjar els joves per a continuar practicant esport i esforçar-se per arribar el més lluny possible, sense oblidar que el més important és gaudir al màxim amb el que fan.\nfinal de temporada / Ara arriba per a tots el moment d’aprofitar les vacances, descansar, practicar altres modalitats esportives en el temps lliure, i agafar forces per a buscar nous reptes la propera temporada, en la que els Jocs Esportius viuran una edició molt especial, amb la celebració del seu 40é aniversari. Segur que serà una temporada inoblidable i plena d’emocions!


Formació en comunicació | Undatia\nAjudem les persones a comunicar-se millor\nSaber estructurar les idees, redactar-les correctament i expressar-les bé són aspectes fonamentals per comunicar i convèncer. Una posada en escena adequada és un altre requisit indispensable, tant en intervencions presencials com als mitjans de comunicació.\nA Undatia Comunicació impartim cursos en habilitats comunicatives i cursos de formació de portaveus, amb metodologia pròpia, que es fonamenten en la pràctica de la comunicació verbal i no verbal. També oferim cursos per millorar capacitats específiques.\nA més a més, el nostre coaching de comunicació assessora i acompanya els portaveus en les seves accions de comunicació reals. El nostre Media training està concebut expressament per acostar col·lectius professionals i mitjans de comunicació. També formem responsables de comunicació.\nSaber estructurar els missatges. Ser capaços de plasmar-los de forma clara i concisa. Expressar-se bé. Pràctica de la comunicació verbal i no verbal. La posada en escena.\nDirigit a portaveus d’empreses i/o institucions. Millora les habilitats comunicatives. Proporciona pautes per a una presència adequada als mitjans de comunicació.\nLa figura del portaveu. Principis per a la gestió d’una crisi. El paper dels mitjans de comunicació en una situació de crisi. Simulacres de situacions de crisi.\nPreparació, acompanyament i avaluació del portaveu en els seus actes de comunicació reals. Missatges i posada en escena.\nFormació de futurs responsables de comunicació d'empreses i/o institucions. Formació avançada a responsables de comunicació.\nSer conscients del nostre propi perfil comunicatiu i del nostre interlocutor. Bases per evitar conflictes innecessaris, millorar la comunicació, obtenir relacions de confiança i millorar els resultats en la nostra comunicació amb els altres.\nEl bon control de la veu. La projecció d’una imatge personal correcta. La gestió de la intel•ligència emocional.\nAcostar col•lectius professionals, empresarials o institucionals i mitjans de comunicació. Ampliar i millorar les seves relacions a través del coneixement mutu.


El Girona ja té data i hora per jugar contra l'Sporting - Diari de Girona\nEl conjunt gironí visitarà l'Albacete un divendres (22:00) i s'enfrontarà al Màlaga un dilluns (21:00) en la segona i tercera jornada de Lliga\nredacció 15.07.2019 | 15:54\nLa Lliga ha fet oficials aquest migdia els horaris de les tres primeres jornades de Segona Divisió A. D'aquesta manera, el Girona ha conegut que s'estrenarà en la primera jornada contra l'Sporting de Gijón a Montilivi diumenge dia 18 d'agost a les nou del vespre (21:00). Menys habituals són les hores de la segona i tercera jornada en què el conjunt de Juan Carlos Unzué visitarà Albacete i rebrà el Màlaga. La visita al Carlos Belmonte ha quedat fixada pel divendres 23 a les 10 de la nit (22:00) mentre que el duel contra el Màlaga a Montilivi serà el dilluns 2 de setembre (21:00).\nMentrestant, el Girona continua preparant-se per la competició oficial i aquest matí -a la tarda hi tornarà- ha tornat a entrenar-se a La Vinya. Els homes de Juan Carlos Unzué s'estrenaran aquesta pretemporada dissabte a Barcelona en el primer amistós contra el Bournemouth (20:00). L'endemà serà el dia en què els jugadors gironins partiran cap a Manchester per realitzar una estada d'una setmana.


Una abraçada que marca el camí La República\nUna abraçada que marca el camí\nSi hi ha algun moment de la jornada d’ahir que es va merèixer un capítol a part, aquest és el de l’abraçada entre el president legítim, Carles Puigdemont, i el […]\nSi hi ha algun moment de la jornada d’ahir que es va merèixer un capítol a part, aquest és el de l’abraçada entre el president legítim, Carles Puigdemont, i el conseller legítim, Toni Comín. No fou només per l’expressivitat del conseller, persona que té la virtut d’exhibir la seva estima i passió sense cap tipus de complex, és també la imatge d’unitat que sempre s’ha exigit a la classe política que ha de conduir el país a la seva plena sobirania.\nEn l’abraçada d’ahir hi havia dues visions de país, la de l’esquerra i la del centredreta. Dues ànimes antagòniques que comparteixen un mateix objectiu. Una complicitat que allunya el fantasma de la desconfiança que en l’anterior legislatura, i aquests últims mesos, s’ha instal·lat entre ERC, PDeCAT i Junts per Catalunya.\nEn molts sentits aquesta abraçada pot semblar una anècdota, o es pot reduir a la mínima expressió assegurant que són dos amics que es retroben després de quatre mesos on la victòria jurídica i la pèrdua del germà del conseller, qui va haver de traslladar-se a Bèlgica per marxar acompanyat de la seva família, van estrènyer lligams. Però l’escena té un transfons més important.\nHi ha silencis que fan molt soroll, i aquesta setmana ens hem quedat sords amb la manca de comunicació de segons quines figures que observen el company com un adversari mentre l’enemic prepara per a la batalla.\nLa complicitat entre Comín i Puigdemont és el camí que fa mesos s’exigeix des de diferents espais de la societat civil, el de les abraçades i no el de les punyalades. Lluny han de restar els qui s’adjudiquen l’amor mentre conspiren, o els qui asseguren que la unitat és una llista única que pugui garantir les quotes de poder. La unitat no és cap altra cosa que anar junts en el fons, no en les formes. Tenir una estratègia conjunta, un objectiu comú.


Fundació Banc dels Aliments | Barcelona + Sostenible\nLa Fundació Banc dels Aliments és una entitat benèfica sense ànim de lucre, independent de tota ideologia econòmica, política o religiosa basada en la lluita contra el malbaratament i la fam més propera, la primacia de la gratuïtat i la coordinació i gestió gràcies a la participació de voluntaris.\nLa nostra missió és rebre productes alimentaris i repartir-los de manera gratuïta entre les entitats benèfiques homologades, perquè els facin arribar a les persones que ho necessiten del nostre entorn més proper. L'any passat, només en l'àmbit de la província de Barcelona, vàrem assolir repartir 18.000 tones d'aliments. La procedència de les donacions d'una manera esquemàtica serien les donacions de particulars, les provinents d'empreses industrials i comercials del sector d’alimentació i les gestionades gràcies a ajudes públiques.\nFins ara hem estat poc actius en el sector de la restauració donada la seva capil·laritat i característiques, però conscients de la realitat d'excedents que en el mateix es generen.\nEl projecte que estem plantejant de recuperació d’excedents alimentaris, de manera esquemàtica, consisteix en:\n1. Congelar els plats excedents que no han sortit de la cuina, envasar-los en envasos d’ús alimentari o en bosses de buit, etiquetar, congelar i emmagatzemar a -18oC.\n2. Posteriorment, el Banc dels aliments recolliria les racions utilitzant transport adequat per a mantenir la cadena de fred, en la mesura que les donacions que es facin justifiquin els recursos logístics que es requereixin.\n3. A continuació es distribuiria a les entitats.\nMés informació (enllaç): www.bancdelsaliments.org\nPla Acció Gremi de Restauració de Barcelona 2018


Els talls de cabell que triomfaran aquest nou any - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls talls de cabell que triomfaran aquest nou any\nBuscant un nou look? Aquestes seràn les noves tendències capil·lars durant el 2020\nl.m./madrid 12.01.2020 | 20:24\nEls talls que triomfaran aquest 2020 | Shutterstock\nEls talls que triomfaran aquest 2020\nLa moda canvia i també les tendències estètiques. Tots volem mostrar un 'look' adaptat als nous temps, i l'arribada de l'any 2020 és una nova oportunitat per a ensenyar al món una nova cara de nosaltres mateixos.El món de la perruqueria s'adapta als nous temps amb diverses tendències que permeten adequar la nostra estètica al que es porta ara, i aquestes seran les cinc línies que més es portaran durant aquest nou l'any.\nUna tendència que ja és dominadora en els talls de pèl masculins i que continuarà consolidant-se en 2020. Res que suposi una enorme revolució, però sí una consolidació de l'estètica per la qual ja aposten especialment els més joves.\nEl degradat es podrà combinar amb altres possibilitats com les variacions de color (els reflexos naturals estaran a l'ordre del dia) o els serrells llargs que dotin al pentinat encara de major personalitat i distinció.\nLes cabelleres estan de moda. Molts protagonistes de pel·lícules i sèries dels últims anys han portat llargues cabelleres i això es nota cada vegada més en el dia a dia de la nostra societat.\nNo obstant això, portar els cabells llargs no ha de ser una qüestió aleatòria i sí una cosa ben cuidada, buscant 'looks' que mostrin moviment i dinamisme. Cuidar el cabell amb màscares i xampús específics és un 'must' d'aquesta mena de cabelleres, i segons sigui el teu tipus de pèl, podràs optar més fàcilment per cabelleres engominadas o desordenades en aparença (però sempre ben planificades).\nTalls amb tisora\nUn clàssic atemporal que torna a cobrar força. Amb l'objectiu de mostrar sensació d'imperfecció en el teu 'look' diari, un estil cuidat amb aires naturals i desenfadats pot ser el teu millor aliat.\nPotser és l'estil que menys manteniment necessita, per la qual cosa pot ser ideal per a aquelles persones que viuen amb més presses o menys possibilitats per a acudir al seu perruquer de confiança.\nEl serrell, gran protagonista\nPotser la major tendència d'enguany que acaba de començar, molts seran els que apostin per estils en els quals la part frontal de la seva cabellera es destaqui en diverses i variades formes.\nD'una banda, els grans tupès són una opció creixent ja en els últims anys, que ara es moderarà i flexibilitzarà, en el sentit d'aconseguir una imatge més natural, desaliñada si es desitja, i menys exagerada.\nA manera de contrapunt, es popularitzaran també els serrells 'cap avall', amb el cabell una mica més curt que els anteriors, ocupant part del front.\nSi cap de les anteriors et convenç i vols una cosa encara més original, pots apostar per opcions menys habituals, com l''estil Peaky Blinders', popularitzat amb la sèrie televisiva i adaptat als nous temps, o altres tendències arribades del Regne Unit.\nA més, podràs apostar pels volums geomètrics, que dotaran el teu 'look' d'una personalitat més definida i que poden jugar amb determinats talls en forma de textures noves.\nCondemnat per agredir un home amb una ampolla de vidre a la cara, a Manresa.\nLa plantilla d'Ercros de Cardona tallarà avui la C-55 pel possible tancament.\nCastellgalí demana explicacions a Endesa pels continuats talls de subministrament elèctric.


L'alcalde d'Olesa i representants de la fundació FIL busquen solucions de futur\nPàgina principal >> Societat >> L'alcalde d'Olesa i representants de la fundació FIL busquen solucions de futur\nEl Comitè d'Empresa de la Fundació per a la Integració Laboral (FIL) i la UGT del Baix Llobregat han iniciat el procés de mobilitzacions arran la presentació de l'expedient de regulació d'ocupació (ERO) que afecta la fundació. Diferents representants sindicals i usuaris del centre es'han concentrat aquest matí davant l'Ajuntament d'Olesa per intentar arrencar del consistori olesà, un dels patrons de la fundació, un compromís en ferm envers el futur de la fundació. Des del comitè d'empresa s'ha valorat molt positivament la bona predisposició trobada en l'alcalde d'Olesa, Salvador Prat, que els ha rebut i els ha manifestat el seu compromís de buscar vies que facin viable econòmicament la fundació.\nSegons fonts del comitè d'empresa, i després de dues reunions al Departament de Treball, dins el període de consultes per l'ERO, “ha quedat clar que la situació actual es deu, bàsicament a la mala gestió empresarial dels darrers anys” que ha portat a una situació de desequilibri als comptes de la Fundació. Des del comitè apunten dos motius fonamentals: el deute a curt termini amb les entitats financeres, a la qual els ajuntaments del Patronat estan fent front; i el deute i pagaments pendents a mig termini amb altres entitats, com ara la Seguretat Social, els proveïdors i els mateixos treballadors.\nCarlos de Pablo, responsable d'acció sindical de la UGT del Baix Llobregat, ha explicat a Olesa Ràdio que fa uns dies es va decidir en assemblea fer concentracions davant els Ajuntaments de Sant Esteve, Esparreguera i Olesa per demanar el compromís dels patrons de què es garantirà el futur de la fundació. I és que, segons de Pablo, i més enllà de l'ERO, els treballadors creuen que és necessari que els patrons i la gerència elaborin un Pla de Viabilitat amb un projecte a mig termini, que contempli aspectes tant de finançament com d'impuls i incorporació de feines a la Fundació FIL.\nDesprés de la reunió amb l'alcalde d'Olesa, Salvador Prat, des del comitè d'empresa s'ha valorat molt positivament la seva bona predisposició a buscar vies de futur per a la fundació. Ara bé, segons de Pablo reclamen que sigui per escrit que se'ls faci arribar aquest compromís de tots els ajuntaments que en són patrons. I és que, assegura el representant de la UGT, per arribar a un acord en el sí de l'ERO necessiten per escrit garanties de futur i que es reforci tant el Pla de Viabilitat com el pla d'acompanyament social.\nPel que fa als acomiadaments que preveu l'ERO, concretament el d'onze monitors, la presidenta del comitè d'empresa, Irene Ruiz, ha destacat que està clar que no voldrien que hi haguessin acomiadaments, però que si n'hi ha d'haver, almenys es faci de la millor manera possible. De Pablo hi ha afegit que en tot cas encara estan esperant una explicació de com es reorganitzaran les tasques sense aquests monitors, i sobretot, que es justifiqui el nombre de comiats.\nPer solucionar la situació de la fundació, des de l'UGT i el comitè d'empresa consideren que hi ha unes mesures del tot imprescindibles com ara l'adjudicació del crèdit suficient per fer front als pagaments pendents de FIL o resoldre l'amenaça de rebaixar la subvenció del 75% del Sou Mitjà Interprofessional, actualment del salari dels discapacitats, al 50% a partir del 2012, per part de l'estat. També creuen necessari incrementar els encàrrecs de feina d'iniciativa pública especialment en aquells ajuntaments que no cobreixen les ràtios de participació en el Patronat i incrementar, també, la feina provinent de l'àmbit privat amb una gestió comercial eficaç. I finalment, reclamen l'adequació professional de la plantilla, mitjançant la formació i qualificació pertinent.\nCarlos de Pablo ha criticat també que des de gerència es pressioni els treballadors dient que hi ha una situació extrema per pagar els salaris, i a més, que encara se'ls degui un salari i s'amenaci, assegura, que potser no cobraran la paga de Nadal. Segons el representant sindical, no signaran cap ERO “que parteixi de no pagar als treballadors”.\nPer la seva banda, l'alcalde d'Olesa, Salvador Prat, i en declaracions a Olesa Ràdio, ha explicat que en la trobada amb els representants dels treballadors de la fundació FIL els ha manifestat que l'Ajuntament d'Olesa manté el compromís de tirar endavant la fundació. Segons l'alcalde, la resta d'alcaldes i alcaldesses dels ajuntaments patrons de la fundació també han manifestat el seu compromís per garantir-ne el futur, d'entrada, aportant diners per recapitalitzar la fundació. En aquest sentit, recordem que l'Ajuntament d'Olesa ha aprovat ja en sessió plenària una modificació de crèdit de més de 60.000 euros que s'ha de destinar a aquesta recapitalització, uns diners que, ha assegurat Prat, no ha estat gens fàcil aconseguir en aquest temps de dificultats econòmiques per als ajuntaments. D'altra banda, ha explicat l'alcalde, també hi ha el compromís dels patrons d'encarregar més feines a la fundació FIL.\nQuant a les crítiques envers la mala gestió per part de la gerència de la fundació, Salvador Prat ha recordat que sobretot aquesta mala gestió s'atribueix a l'antiga gerència i que ara hi ha un nou equip gerencial sobre el que els patrons de la fundació estaran atents per tal que faci bé les coses.\nEl patronat de la fundació FIL està integrat pels municipis d'Esparreguera, Olesa de Montserrat, Abrera, Sant Esteve Sesrovires i Collbató.\nEl Alcade de Esparreguera hace algo? Para solucionar los problemas de la crisis solo sabenque echar gente a la calle\nJustament l'alcalde d'Esparreguera és qui ha liderat les iniciatives per poder fer viable el FIL.\nL'alcalde ha pres les decisions més fàcils... fer fora a la gent i tancar serveis... així qualsevol...


Onda ha tramitat 14 expedients d'ajudes a la rehabilitació en el centre històric\nEl 80% dels tècnics facultatius que han intervingut en els projectes i de les empreses que els han portat a terme són de la localitat\nEl consistori ha tramitat ja 14 expedients en les dos primeres fases que significaran una inversió de més de 600.000 euros en immobles de la zona\nL'Ajuntament d'Onda ha tramitat ja 14 expedients d'ajudes de l'Àrea de Regeneració i Rehabilitació Urbana (ARRU) que van a servir per a invertir 3,4 milions d'euros en la localitat gràcies a la col·laboració entre el Ministeri, la Conselleria i el propi consistori i de les quals ja s'han publicat les dues primeres fases. Així, l'alcalde d'Onda, Ximo Huguet, assegura que “amb l'execució de les obres anem a millorar els habitatges del centre històric de la localitat i es convertirà en un lloc més atractiu si cap. A més, el ARRU ens ha ajudat a complementar la nostra aposta per la rehabilitació com potenciador de l'economia local que vam començar a l'inici de la legislatura” i destaca “el 80% dels tècnics facultatius que han intervingut en el projecte i el mateix percentatge d'empreses constructores són d'Onda, amb el que açò significa per a un sector que es va veure molt perjudicat per la crisi. Seguim creient que hem de construir la ciutat entre tots”.\nAixí, dels 14 expedients tramitats, sis han sigut en la primera convocatòria, significant una inversió de 370.000 euros, i vuit en la segona, amb 280.000 euros de despesa. D'aquests, 12 sol·licitaven la rehabilitació de l'habitatge i dos la renovació total i edificació. Aquestes xifres significaran que s'execute un 40% de les ajudes publicades d'aquest programa. El primer edil recorda que “en l'oficina municipal d'impuls a la rehabilitació que vam engegar des de la regidoria d'Urbanisme, que dirigeix Marta Piquer, s'han tramitat aquestes dues fases de les ajudes, però encara queda pendent la tramitació de la tercera fase que pot arribar a destinar 1,3 milions d'euros per a fomentar les obres en immobles de la zona afectada pel pla i que ens van a ajudar a dotar de millors instal·lacions al centre urbà d'Onda”.\nHuguet conclou que “des de l'inici de legislatura hem apostat per dur a terme obres reals i accions que siguen útils per a la ciutadania. Així mateix, hem sol·licitat tota sèrie de col·laboracions a d’altres administracions per a poder dur a terme aquests projectes que milloren la qualitat de vida de la ciutadania. El ARRU és un gran exemple d'aquesta política de gestió útil i del treball conjunt entre institucions, a més, ens ha de servir per a desenvolupar alternatives econòmiques en sectors que han vist reduïda la seua capacitat de negoci. Les xifres que estem obtenint estan sent molt positives per a aquests objectius, però anem a seguir treballant per a millorar-les i seguir avançant cap a una ciutat millor”.


Centerville (Washington) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n45° 45′ 08″ N, 120° 54′ 18″ O / 45.7522°N,120.905°O / 45.7522; -120.905\nCenterville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia una població de 120 habitants.\nSegons el cens del 2000, Centerville tenia 120 habitants, 47 habitatges, i 36 famílies. La densitat de població era d'11,7 habitants per km².\nDels 47 habitatges en un 21,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,2% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 21,3% no eren unitats familiars. En el 17% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 20,8% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 30,8% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.\nLa renda mediana per habitatge era de 31.250 $ i la renda mediana per família de 38.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 18.750 $ mentre que les dones 20.417 $. La renda per capita de la població era de 14.915 $. Aproximadament el 6,7% de les famílies i el 18,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nBiggs Junction (11 km)\nRufus (14 km)\nGoldendale (10 km)\nMaryhill (10 km)\nWishram (11 km)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Centerville_(Washington)&oldid=19219170»


Chavisme i oposició recorren a Noruega per temptejar el diàleg per acabar la crisi\nMaduro confirma les converses, mentre que els opositors discrepen sobre si és una opció vàlida\n4 min. Barcelona 16/05/2019 19:11\n651x366 Maduro intervenint davant de soldats en una base naval veneçolana / GOVERN DE VENEÇUELA / REUTERS Maduro intervenint davant de soldats en una base naval veneçolana / GOVERN DE VENEÇUELA / REUTERS\nLa Veneçuela polaritzada busca a Noruega una via pacífica per resoldre la crisi institucional, política i social que castiga el país des de les últimes eleccions, en què el règim va perdre la majoria absoluta a l'Assemblea Nacional, i que es va agreujar amb l'autoproclamació de Juan Guaidó com a president interí. Dirigents del govern i opositors intenten trobar un punt de partida que els permeti explorar possibles vies per iniciar converses. Seria la primera trobada entre les dues parts, després d'anteriors fracassos, l'últim dels quals supervisat pel Vaticà.\nL'arribada a Oslo de les dues negociacions ha sigut una "sorpresa", afirma Leiv Marsteintredet, professor de política comparada de la Universitat de Bergen, per a qui les dues parts se senten forçades a intentar les converses a causa de la crítica situació que es viu a Veneçuela i també la pressió internacional.\nSegons la televisió pública noruega NRK, les dues delegacions encara no s'han trobat, ja que s'està en una fase molt preliminar, amb converses entre els experts en mediació noruecs i els representants de cada banda. Per la banda del règim chavista, ha viatjat fins a Oslo el ministre de Comunicació, Jorge Rodríguez, i tot i que Nicolás Maduro ha assegurat que "Jorge està complint una missió a l'exterior molt important" i posteriorment el seu govern ha confirmat que hi ha unes converses en marxa.\nLa notícia de la possibilitat que hi hagi un diàleg ha agafat d'imprevist part de l'oposició veneçolana. Algunes fonts apunten que Leopoldo López, hoste de l'ambaixada espanyola a Caracas, li dona suport, mentre que Juan Guaidó s'ha limitat a enumerar les converses de Noruega dins d'una llista d'altres iniciatives internacionals obertes per desactivar la crisi , entre elles les de l'anomenat Grup de Contacte de la Unió Europea.\n— Juan Guaidó (@jguaido) 15 de maig de 2019\nPer contra, un dels rostres més populars i veterans, l'expresident de l'Assemblea Nacional Julio Borges, ha deixat clar que desconeixia les trobades i ha assegurat a través de Twitter que en cap cas "avala cap tipus de diàleg amb la dictadura" i ha reiterat que l'única via que accepta és la dimissió de Maduro, un govern de transició i eleccions lliures.\n— Julio Borges (@JulioBorges) 15 de maig de 2019\nLa divergència entre l'oposició reflexa les dificultats del procés perquè qüestiona "quina part de l'oposició ha anat a Noruega", subratlla Leiv Marsteintredet, que admet que la negativa de sectors més intransigents a ni tan sols conversar amb el chavisme pot fer fracassar el procés. "Que s'avinguin a conversar ja és una bona notícia per a Veneçuela, però no vol dir que arribin ara a un pacte", detalla.\nLa nova aproximació entre els dos bàndols enfrontats arriba en un moment en què després de diversos intents de l'oposició i de Guaidó de fer trontollar el règim demanant la deserció dels militars ha quedat més que evident que Maduro continua tenint sota control l'exèrcit, que es manté fidel i s'afiança com el gran actor que decidirà el futur del país. L'autoproclamat president es troba "debilitat" des de la intentona de sublevació del 30 d'abril en què les forces lleials a Guaidó van alliberar López del seu arrest domiciliari, indica el professor noruec i especialista en resolució de conflictes, que subratlla que el veterà opositor no ha suscitat mai consensos entre els opositors i, de fet, ha esquerdat el feble bloc que havia construït Guaidó des del gener, com un nou líder sense la càrrega d'errors del passat.\nPerò què pot oferir Noruega que no hagi ofert el Grup de Contacte de la UE o altres actors que s'han presentat com a mediadors? El país escandinau té una llarga tradició de mediació en conflictes i recentment es va apuntar l'èxit de les converses de pau entre el govern de Colòmbia i les FARC que van desembocar en l'Acord de Pau de l'Havana. Però el professor Marsteintredet assenyala un altre factor: "No posa condicions al diàleg com fan la resta de mediadors, que insisteixen en la convocatòria d'eleccions", diu en una conversa telefònica. Noruega es va desmarcar del reconeixement a Guaidó que van fer la majoria de països europeus i ha teixit bones relacions tant amb Cuba com el chavisme arran de les converses amb els colombians, així que Nicolás Maduro està còmode amb la interlocució de Noruega. Més còmode que els opositors i el mateix Guaidó, que es presenten amb més "escepticisme".\nEls militars, al centre del tauler polític


Engeguen una petició a la plataforma Change.org per aturar la construcció de l'Aldi - Calella Comunicació\nEngeguen una petició a la plataforma Change.org per aturar la construcció de l’Aldi\nDemanen frenar la construcció del supermercat i deixar al descobert les restes romanes. A Twitter s’ha fet viral la publicació d’un usuari que troba una “barbaritat” construir un supermercat sobre el jaciment. Escolars de Calella aprofiten la troballa per fer una classe d’història en viu.\n“Deixeu les restes romanes al descobert per facilitar que torni a ser la ciutat que era abans!!! No a la construcció del supermercat!!!” Aquestes són les demandes de la petició que una usuària ha engegat a la plataforma Change.org.\nAquesta pàgina web és coneguda per realitzar peticions que els ciutadans poden signar per mostrar el seu posicionament a favor o en contra i intentar tirar endavant o aturar alguna acció. En aquest cas, demanen que no es construeixi el supermercat Aldi i que es deixi al descobert el jaciment arqueològic del Mujal per tal de fomentar la “llibertat cultural” i “recolzar l’economia local”.\nLa petició, dirigida a l’alcaldia de Calella, s’ha creat fa dos dies.\nEva Garcia Guarro, la usuària que ha posat en marxa la petició a Change.org, exposa el següent: “Salvem Calella poble de turisme afectat per la pandèmia en el seu comerç local!! Deixeu les restes romanes al descobert per facilitar que torni a ser la ciutat que era abans!!! No a la construcció del supermercat!!! No a la especulació immobiliària!! Per la llibertat cultural i recolzament a l’economia local.”\nAquesta demanda arriba just després que es viralitzés una piulada de l’usuari @yungrovello, on denunciava que les runes romanes no es convertiran en un museu sinó que s’hi construirà un supermercat, fet que qualifica de “barbaritat”. El tuit acumula més de 5 mil “m’agrada” i 4.700 comparticions, a més de 130 comentaris.\nAixò son runes romanes trobades al poble (Calella), hi faran un museu?\nNo, hi faran un Aldi. A un poble on cada vegada el comerç local hi té menys espai. Compartiu aquesta barbaritat siusplau. pic.twitter.com/Se0RVWp9li\n— YungRovelló (@yungrovello) April 25, 2021\nEls alumnes de 4t de l’escola La Minerva han fet una excursió a les restes romanes per tal de conèixer una mica més la història de Calella. Dues de les arqueòlogues que participen en els treballs d’excavació han explicat als alumnes la feina que fan, l’origen del jaciment i com era la vida a aquesta vila romana de més de dos mil anys d’antiguitat.\nUna classe d’història en viu en la que segur que els escolars han après més que a través dels llibres de text.


L'ajuntament d'Alella anuncia canvis en el transport públic del municipi - maresme360 - Portal de notícies de la comarca del Maresme\nInicioUncategorisedL’ajuntament d’Alella anuncia canvis en el transport públic del municipi\nDes d’aquest dilluns s’apliquen els canvis en el transport públic d’Alella que ha aprovat el consistori. Concretament s’han suprimit alguns autobusos de la línia urbana Alella-Exprés i Alella Circumval·lació i s’ha ampliat el servei de taxi sota demanda.\nLa reestructuració elimina el darrer autobús del dia de la línia Alella-Circumval·lació, que fins ara sortia del port a les 20.30h. Pel fa a la línia Alella Exprés, que fa el recorregut d’Alella al Masnou, els nous horaris afecten les dues primeres i les tres darreres expedicions del dia, de manera que començarà a funcionar a les set del matí en lloc de fer-ho a les sis com fins ara. El darrer autobús, a més, arribarà a Can Lleonart a les 21h en lloc de les 22.30h.\nSegons l’Ajuntament aquestes mesures suposen un estalvi d’uns 50.000 euros i una reducció del dèficit que suporta el transport públic del municipi, que actualment és del 60%.


El Centre Excursionista de Benicàssim organitza les jornades ‘Temps de muntanya i natura 2020’ - Diari Millars, informació local en valencià.\nEl Centre Excursionista de Benicàssim organitza les jornades ‘Temps de muntanya i natura 2020’\nLa programació es desenvoluparà del 13 al 15 de febrer en l’Espai de la Música.\nEl Centre Excursionista de Benicàssim ha organitzat les jornades ‘Temps de muntanya i natura 2020’, que es desenvoluparan del 13 al 15 de febrer. La programació tindrà lloc en l’Espai de la Música Mestre Vila a les 20.00 hores i l’entrada és lliure i gratuïta.\nPost més nousLa nova campanya de Sant Valentí d’Alzira, sortejarà 1000 euros\nPost més vellsLa Diputació de Castelló reunirà Conselleria de Cultura i Bisbat per a reactivar la recuperació del santuari de Sant Joan de Penyagolosa


Inici » Notícies » EVS27 premiarà a les tres ciutats més sostenibles del món\nL’Associació Mundial del Vehicle Elèctric (WEVA) aprofitarà la celebració a Barcelona del Simposi Mundial sobre el vehicle elèctric (EVS27) per entregar, el proper 20 de novembre, els premis E-Visionaires a les tres ciutats més sostenibles del món. Els esmentats premis, que reconeixen l’esforç de les ciutats implicades en la promoció i el desenvolupament del vehicle elèctric com alternativa de transport sostenible, són entregats cada 18 mesos. Durant la passada edició de l’EVS, les ciutats premiades van ser Los Àngeles, Lisboa i Seül.\nLa candidatura al premi encara és oberta amb la qual cosa, les ciutats que vulguin presentar-se, tenen de termini fins l’1 de setembre per demostrar el seu compromís prolongat amb la mobilitat elèctrica i presentar els seus programes a llarg termini de foment de vehicles sostenibles i de reducció dels nivells d’emissions contaminants.\nLa quantitat de vehicles elèctrics en circulació a la ciutat candidata, el nombre de punts de recàrrega disponibles o la legislació i fiscalitat vigents en relació amb aquest tipus de vehicles són alguns dels criteris que el jutjat tindrà en compte a l’hora de premiar a les ciutats guanyadores.


Maduro guanya per molt poc les presidencials en una Veneçuela dividida - VilaWeb\nDilluns 15.04.2013 06:59\nMaduro guanya per molt poc les presidencials en una Veneçuela dividida\nCapriles, candidat opositor al chavisme, no reconeixerà els resultats 'fins que no es compti cada vot'\nEl candidat del Partit Socialista Unit de Veneçuela, Nicolás Maduro, s'ha proclamat guanyador de les les eleccions presidencials que s'han celebrat aquest diumenge a Veneçuela. El candidat del chavisme ha aconseguit, però, una victòria molt ajustada, amb un 50,6% dels vots. L'aspirant opositor de la Mesa d'Unitat Democràtica, Henrique Capriles, n'ha obtinguts el 49,1%. La participació en aquestes eleccions, convocades després de la mort d'Hugo Chávez, ha estat del 78,7%.\n'Hem aconseguit un triomf electoral just, legal, constitucional, popular', ha declarat Maduro, que ha qualificat el resultat com 'una victòria del poble i un homenatge a Chávez'. 'Chávez segueix invicte i guanyant batalles', ha reblat Maduro.\nPerò arran dels resultats tan ajustats, Capriles ha dit que no els acceptaria fins que es comptés cada vot. I ha demanat que hi hagi una auditoria.\n'Avui vós sou el derrotat i el seu govern', ha dit Capriles. 'Aquí la foto del país és una altra, i jo respecto profundament el poble que va votar per una altra opció, però exigeixo respecte per al poble que m'ha votat a mi'.\nI ha demanat al comitè electoral 'que obri totes les caixes i que es compti cadascun dels vots dels veneçolans, un per un'.\nLa polarització entre simpatitzants i detractors de Chávez i els seus triomfs i fracassos han marca aquests deu dies de campanya electoral, la més curta de la història de la democràcia veneçolana.\nMaduro buscava la legitimitat del vot dels veneçolans per esdevenir la nova figura del chavisme i encapçalar el moviment bolivarià després de la mort de Chávez. Per la seva banda, Capriles s'havia erigit en la veu autoritzada de l'oposició per criticar el chavisme i les seves polítiques.\nEntre els reptes del pròxim president de Veneçuela hi ha la seguretat, principal preocupació del ciutadans del país, que té una de les taxes d'homicidis més altes de l'Amèrica Llatina. Però també hi ha l'envit de gestionar un país que s'ha evidenciat dividit en aquestes eleccions.\nMaduro es proclama guanyador de les eleccions.\nWeb de les eleccions veneçolanes.\nAgència Bolivariana de Notícies


La Filmoteca s'apropa a la música amb 8 pel·lícules | Enderrock.cat\nRedacció | 31/10/2017 a les 15:50h\nArxivat a: Enderrock, Filmoteca, cinema, Liceu, L'Auditori, Palau de la Música\nPer amor a les Arts, així es diu el cicle de cinema que la Filmoteca de Catalunya reedita per segon any consecutiu i en què l'entitat col·labora amb altres institucions culturals catalanes. La Fundació Miles van der Rohe, la Institució de les Lletres Catalanes, el Mercat de les Flors, el Servei de Biblioteques de la Generalitat de Catalunya, el Teatre Lliure i el Teatre Nacional de Catalunya són les entitats que han proposat pel·lícules que es passaran a la sala del Raval d'octubre a juny.\nTambé el Palau de la Música, el Gran Teatre del Liceu i L'Auditori han aportat el toc musical a la programació. El 17 d'octubre ja es va projectar el documental proposat pel Palau de la Música Matt Shepard is a friend of mine, i fins al juny encara queden 8 films amb la música com a protagonista. Us els enumerem perquè els tingueu en compte.\nLe femme d'à coté / Un chien andalou\n(Luís Buñuel, 1929)\nDues versions comparades i anteposades de Tristany i Isolda proposades pel Liceu.\nConegudíssim musical que transcorre en un Nova York multiracial entre porto-riquenys i anglosaxons. A més aquest any se celebra el centenari de Leonard Bernstein, el compositor de la pel·lícula. L'Auditori proposa aquest film.\n(Ken Russell, 1970)\nPel·lícula sobre la problemàtica sexualitat de Txaikovski que també parla dels problemes de la creació artística. La projecció es farà en connexió amb el concert dedicat al compositor rus a L'Auditori.\n(Renato Castellani, 1954)\nClàssic de Shakespeare que en la seva adaptació al cinema va guanyar el Lleó d'Or de Venècia. Rodada íntegrament a Verona, el Liceu recrearà l'obra dels dos enamorats en òpera la mateixa setmana que la projecció.\nLe double vie de Véronique\n(Krzysztof Kielsowski, 1991)\nFilm francès amb música de Zbigniew Preisner i una interpretació màgica d'Iréne Jacob que anirà en paral·lel amb el concert del pianista polonès Rafal Blechacz al Palau de la Música.\n(F. W. Murnau, 1926)\nLa potent imaginació de Murnau és un talent que s'ha de veure en pantalla gran. El Faust que adapta amb un romàntic 'Demon' va en sintonia amb la programació del Liceu.\nUna òpera cinematogràfica que va causar polèmica quan es va estrenar, la projecció servirà per valorar-ho al mateix temps que passa pel Palau de la Música el compositor John Adams.\n(Yôichi Higashi, 1981)\nUna història d'amors complicats a la qual Higashi suma l'ambient japonès. La mateixa setmana el Liceu presentarà l'òpera de Puccini.


Guillermo del Toro: "Més que una pel·lícula és una emoció. És l'amor al cinema"\nDes del Festival Internacional de Cinema de Sitges hem parlat amb Guillermo del Toro, que hi presenta "La forma del agua". Una faula que revisa la història de la Bella i la Bèstia, ambientada en plena guerra freda i plena de poesia i imatges oníriques. Del Toro ha tingut una conversa cinèfila amb Mònica Terribas, Àlex Gorina i Marta Vives.\n"El galliner" des de Sitges: Els nens d'"Stranger things" no vindran per la situació a Catalunya\nEl Festival de Cinema Fantàstic de Sitges celebra aquest any la cinquantena edició. Amb l'Àlex Gorina, la Gemma Ruiz, l'Alfons Gorina i la Marta Vives ens transportem fins al Garraf per entrevistar Guillermo del Toro, un dels noms estrella d'aquesta edició, que ha aprofitat el festival per presentar la seva última pel·lícula, "La forma del agua". A més, al llarg d'aquesta hora també parlem amb Jaume Balagueró i Àngel Sala, el director del festival, que ha explicat que els nens actors d'"Stranger things" han suspès la seva visita a Sitges a causa de la situació política que es viu a Catalunya.\n"El galliner": D'"Operación Concha" al Piolín, passant pel TNT de Terrassa\nJordi Mollà i Karra Elejalde són els protagonistes de l'última pel·lícula d'Alfonso Cuadri, "Operación Concha", que s'estrena aquest divendres a la cartellera cinematogràfica. Des del Festival de Sant Sebastià, amb l'Alfons Gorina, hem repassat algunes de les estrelles que hi han passat aquests dies; també hem explicat per què no ens podem perdre el festival TNT de Terrassa i la Núria Marín ens ha explicat tot el marro que hi ha darrere de la pel·lícula "La llamada".\n"El galliner": Del "Don Joan" més cràpula al Brossa més reivindicatiu\nAvui, a "El galliner" hem parlat amb David Selvas (director) i Julio Manrique (actor) de la versió més estripada de "Don Joan" que es reposa ara al Teatre Goya, després de l'èxit que va tenir al TNC la temporada passada. Però amb la Gemma Ruiz i l'Àlex Gorina també recomanem l'obra "Peccatum", de Toni Gomila, a la Seca Espai Brossa; l'exposició precisament sobre Joan Brossa, al MACBA, o els 60 anys que es cumpliran el 26 de setembre de l'estrena de "West Side Story" a Broadway.\n"El galliner": De "La calavera de Connemara" a "It" passant pel CCCB\n"La calavera de Connemara" ens trasllada a un cementiri de la Irlanda profunda, de la mà d'uns personatges perdedors i solitaris que saben demostrar la tendresa de la vida. Dos dels seus protagonistes, Pol López i Oriol Pla, ens expliquen el calidoscopi dels seus personatges, intensos i ben definits. Aneu-los a veure a la sala Villarroel. Gorina vs. Gorina discuteixen sobre les adaptacions de Stephen King al cinema i la Gemma Ruiz ens presenta una programació imperdible de converses al CCCB. I la Núria Marín ens vesteix de glamur després de prendre apunts de les últimes tendències a la Mostra de Cinema de Venècia i també s'ha colat al Congrés dels Diputats i ens en porta notícies fresques.\n"El galliner": "Estiu 1993" camí als Oscars\nLa pel·lícula de Carla Simón "Estiu 1993" ha estat seleccionada per l'Acadèmia de Cinema espanyola com a candidata a representar Espanya en la categoria de pel·lícules de parla no anglesa a la gala dels Oscars, que se celebraran a Los Angeles, el 4 de març. Amb Àlex Gorina i Gemma Ruiz n'hem fet el balanç i hem fet un repàs d'algunes de les propostes culturals (en cinema i en teatre) que no ens podem perdre en els pròxims dies.\n"El galliner": De la cultura als països nòrdics a Tom Cruise\nKarl Ove Knausgaard, Marina Abramovic, Paula Rego, "Estiu 1993", "Bodas de Sangre", "Cabaret", Tom Cruise i Lady Di. Sóns alguns dels noms propis que trobareu si pugeu, avui, fins a "El galliner" d'"El matí de Catalunya Ràdio".


"No volíem eixir a l'escenari amb gaiato" - Nonada\nAl Tall plega veles. Després de 40 anys, el grup s’acomiada el divendres amb un concert al Palau de Congressos de València, on s’envoltaran d’amics de viatge i companys de la música. L’epitafi de la banda s’escriu amb les paraules de sempre: llengua, cultura, país i consciència social. Parlem amb un dels seus fundadors, Vicent Torrent.\n«Pensàvem que acabaríem el comiat en tres o quatre mesos, però s’ha allargat a un any, perquè han hagut moltes peticions, homentages, actuacions de comiat… ens ha oxigenat molt, balsàmic. Se n’anem contents perquè hem notat l’estima de la gent». Foto: Guillem Sanchis.\nLes entrades s’han exhaurit en sis dies. És producte del comiat, de l’estima que vos tenen, o també d’un ressorgiment de la música tradicional?\nDe tot un poc. Amb la música tradicional està passant com amb la llengua. En el primer esclat d’aconseguir la presència de la llengua en la societat, ens al·lucinava, perquè fins aleshores el valencià no existia públicament. Al pas dels anys no hem arribat on havíem d’arribar, però s’ha ampliat molt la gent que no passa vergonya per la llengua, sinó que li pareix normal portar als xiquets a l’escola en valencià. I de vegades no és gent militant de res. És la població en general, que li agrada. En la música tradicional ha passat un poc el mateix. Nosaltres eixíem acollonats en els primers concerts de cantar com cantava la gent major, treure una bandúrria, una dolçaina, un guitarró, amb baix elèctric i bateria, i pensàvem: ‘la gent ens tirarà a patades d’ací’. Però no, la gent ho va entendre immediatament. Després han eixit més grups, s’han diversificat els estils, i és una qüestió tal volta no normalitzada, però es veu com una opció més. El fenomen Botifarra, per exemple, és la punta més alta de la pèrdua de vergonya respecte de la manera de parlar i de cantar tradicional. Nosaltres diguem que al Tio Canya no només se’l discriminava per parlar com parlava, sinó per cantar com cantava.\nTot i això, encara hi ha gent a la qual li esmussa sentir cantar en valencià.\nSón els efectes de la colonització que hem patit i continuem patint: sentir vergonya de ser com eres, de parlar com parles, de cantar com cantes. Es considera que fer això és una cosa de casa, que no és digna d’anar més enllà. Eixos processos de superar la substitució lingüística, en la llengua i en la música, són llargs. No és de hui per a demà. Costa de digerir que la llengua i la música en valencià serveixen per a moltes coses.\nParlant del Botifarra, la Generalitat li ha donat un premi el 9 d’Octubre. Com ho valoreu, és un gest o marca una tendència?\nHo vegem bé, perquè la Generalitat és de tots. Li ho poden donar en el sentit de què ells no estan incòmodes perquè Botifarra no té uns continguts reivindicatius com té Al Tall o altres cantants, que posen en guàrdia a la dreta i als ‘espanyoleros’, que es posen nerviosos. Botifarra fa coses més blanques, és una cosa superpositiva, però més blanca. Ells poden donar-li premis còmodament.\nAmb vosaltres no han sigut tan generosos…\nAmables no ho han sigut mai, ni amb els mitjans ni les institucions. A Catalunya ens van donar la Creu de Sant Jordi. Després les distincions i homenatges han sigut de la societat civil. Bé, l’últim any sí que ens donaren la Medalla de Plata del Consell Valencià de Cultura, a més, per unanimitat. Però Grisolia estava molt enfadat perquè no estava Canal 9 en l’entrega!\n«El fenomen Botifarra és la punta més alta de la pèrdua de vergonya respecte de la manera de parlar i de cantar tradicional»\nQuines sensacions teniu aquestos dies previs?\nEstem nerviosets. D’una banda, perquè serà una mica complex. Farem un repertori amb les cançons més populars, però hi haurà un fum de convidats. Serà un entrar i eixir d’amics. I d’altra banda, clar, abaixes la persiana, i et dóna un poc de ‘canguelo’, de vertigen.\nQuan vau prendre la decisió, s’imaginàveu així l’adéu?\nEns ha sorprés. Pensàvem que acabaríem en tres o quatre mesos, però s’ha allargat a un any, perquè han hagut moltes peticions, homenatges, actuacions de comiat… ha sigut un any que ens ha oxigenat molt, balsàmic. Se n’anem contents perquè hem notat l’estima i que molta gent ens aprecia.\nCom es gesta l’adéu d’Al Tall?\nLa cosa és senzilla: arriba un moment que la gent es jubila… si pot. Ens fem majors, no tots som igual de majors, però ja comença a pesar el tema. Jo ho tinc clar des de sempre, no volíem eixir a l’escenari amb un gaiato. És un moment que està bé perquè encara podem fer les actuacions, costa molt de cansament, però queden de puta mare, i quedem contents. I és millor tancar en un moment així, tancar el cicle, i està tota la producció que hem fet, i està tot molt clar. I cadascú que s’escudelle, com se sol dir.\nI el dia després, què fareu? Continuareu vinculats a la música?\nSí, tots. Jo mateix, que sóc el més major, pense continuar fent música, però sense pressions ni data fixa. Anar jugant. Això que no he pogut fer mai, jugar amb ella, sense presses, pegar-li la volta, anar pastant les coses i realitzant les fórmules que tens al cap. Tinc ganes també d’escriure moltes coses que estan embrollades, i no s’han formulat. Com hem arribat a certes conclusions, contar com ens ha anat. Manolo Miralles vol formar un grup amb altre nom.\n«Mirar cap al Sud, on hi ha una barbaritat de recursos musicals vius, t’alimenta». Foto: Al Tall.\nEn la mateixa línia que Al Tall?\nSí. Bé, mai serà la mateixa, però sí que vol continuar en el món de la música tradicional, als escenaris. Jo, als escenaris, ja no, i altres, tampoc.\nQuantes de les coses a les quals heu cantat s’han aconseguit? Com se sent ú quan una cançó escrita fa 30 anys continua tenint vigència?\nTot pega moltes voltes però, segons quines coses, han canviat més o menys. En el tema de la llengua, dels drets com a poble, s’ha avançat. Està molt mal tot, però hem avançat. Ara, amb el tema de l’organització de la societat, de la política, de la globalització, açò està cada vegada més fotut. No sé com rodaran les coses. En la Transició teníem clar que s’havia de fer la revolució, que l’anàvem a fer, i canviaríem el sistema. I el sistema no ha canviat ni de conya. Al contrari, s’ha anat endurint. Al pas dels anys, de la lluita en la Transició, molta gent progressista i revolucionària es féu postmoderna, que deien. No calia posar-se tan agressiu. Es reien d’allò que dèiem de què la culpa la tenia el sistema, i la solució era la revolució. Nosaltres no hem deixat de creure-ho mai. Estem on estàvem. ‘Obriu, obriu, cabretes’, la nostra primera cançó, ‘Quan el Moreno dóna la força’… Tot està encara molt viu.\n«En la Transició teníem clar que s’havia de fer la revolució i que canviaríem el sistema. I el sistema no ha canviat ni de conya»\nPer què tots els que gireu cap a la música tradicional valenciana heu acabat mirant al Sud, a la música àrab, i a la Mediterrània?\nPerquè al Sud està molt viva la substància musical. No hi ha hagut una substitució lingüística i musical, com ací, i també perquè hi ha molts recursos. La tradició musical ací ha anat arruïnant-se, perquè s’ha substituït. És un paisatge en runes ple de perles i pedres precioses, però en runes. Mirar cap al Sud, on hi ha una barbaritat de recursos musicals vius, que ja no es gasten ací, t’alimenta. No tant per fer música àrab o grega, sinó per xuclar recursos i vitalitat per a fer música que també és d’ací.\nSón territoris hui molt convulsos. On podem acabar els d’esta regió del món?\nNo ho sé, perquè no sóc politòleg ni profeta. Però pense que el que passa al Sud d’Europa i més encara el que passa en el món àrab és un poc el límit al qual està arribant la contradicció del sistema capitalista. S’està arribant a uns extrems en què es radicalitzen les zones pobres a conseqüència de l’explotació a mans de les zones riques.\nI al País Valencià? Ho vegeu amb preocupació, o els que heu viscut tantes èpoques ja no vos produeix esglai?\nAcí, tants anys votant a la dreta és una cosa dura d’entendre. Pense que són restes de la colonització. És terrible que continuem votant als que ens estan arruïnant. Malgrat tot, jo sóc optimista, no sóc gens catastrofista. Pense que la dreta ha treballat molt bé el seu mur de contenció. Però l’aigua va pujant sense parar, i cada vegada hi ha més gent. Està tot molt soterrat. Però en el moment que hi haja una escletxa, això s’anirà obrint del tot. Les últimes enquestes que s’han publicat són un bon auguri. Crec també que la situació a Catalunya, on estan farts i van a per la independència, serà un factor que beneficiarà. Quan eixe tipus de tabús es posen damunt de la taula, ajuda. Ací al País Valencià, el caràcter de la gent és molt elàstic. De seguida cremen la falla i en planten altra. Canviem les coses de seguida, i això també és una virtut. Té parts positives i negatives. No compartisc la idea de què el país s’està acabant. Açò girarà en un moment determinat, i tinc bons pressentiments.\nQuè vos agradaria que la gent recordara d’Al Tall?\nQue es donaren compte de què les coses, en un cert moment, van canviar un poc positivament, que estes cançons i el nostre posicionament fou un moment de molta il·lusió.\nAmb quina cançó acabareu l’últim concert?\nSerà el Tio Canya. No passa de moda, i és la que la gent més ha agafat. El Tio Canya és més famós que Al Tall, i això és fantàstic.\n“Gràcies, Al Tall!”\nBiano (Orxata): “Tots els projectes han de tindre un principi i un final, i em pareix genial que diguen adéu quan encara tenen forces, és envejable. Perdem els seus directes, però queda tota la seua obra, que els farà immortals. Estilísticament, Orxata i Al Tall estan molt lluny, però ens han fet estimar la nostra tradició sonora i adaptar-la als nostres temps i, en eixe sentit, eixa forma d’entendre la música està impregnada en Orxata de principi a fi. L’aprenentatge que ens han oferit va més enllà de la música, es tracta de valorar la tradició i la seua potencialitat present”.\nMiquel Gironés (Obrint Pas): “Ens han deixat una empremta important, tan personalment com a tota una generació, i també a Obrint Pas. Formen part de la banda sonora de la meua infància. Han aconseguit que música tradicional sone moderna, i que música que ells han creat sone tradicional. A més, han dignificat instruments tradicionals, i han mantingut sempre el seu compromís amb el país, la llengua i la cultura. Els diria que gràcies, per la música i per haver-nos deixat compartir tants moments amb ells. El vostre record perdurarà sempre”.\nPau Alabajos: “En l’estil no m’han influenciat massa, perquè ells han tirat mà d’una sonoritat mediterrània marcada per la tradició, i jo vinc més de la Nova Cançó. Però ells, dins del seu camp, també han tractat temes d’urgència social i política des d’un punt de vista valencià i, en eixe sentit, sí que ens han influït als cantautors valencians. Han provocat que el límit entre el folk o la cançó d’arrel i els cantautors siga difús i ens han marcat a tots. No vaig escoltar un disc d’Al Tall fins als 20 anys, però obres com ‘Som de la Pelitrúmpeli’ són importantíssimes per a la cultura valenciana”.\n#Al Tall #biano #folk #lanoactualidad #Manolo Miralles #Miquel Gironés #música en valencià #música valenciana #nonada #obrint pas #Palau de Congressos de València #Pau Alabajos #Pepe Gimeno Botifarra #som de la pelitrúmpeli #últim concert #Vicent Torrent\n3 Responses to “«No volíem eixir a l’escenari amb gaiato»”\n14/10/2013 a las 18:22\nÉs una bona entrevista. Al País Valencià hi ha un antes i un després d’AL TALL. Ens han emocionat amb la seua música, ens han fet sentir molt endins l’orgull de servalencians. Ells pleguem, però la seua obra permaneix.\nPingback: Toni de l'Hostal: "La joventut ja no aguanta el món de la faràndula"\nMUVI Fest, un festival para salvar bandas emergentes


Centre de Documentació d'Atenció a les Persones catalog › Details for: La Organización local de la educación de adultos\nDetails for: La Organización local de la educación de adultos\nMaterial type: BookPublisher: Madrid Popular 1992Description: 239 p.Subject(s): Educació d'adults | Formació del professorat | Participació escolar Summary: 'La Organización Local de la Educación de Adultos', escrita per Paolo Federighi i Col·laboradors, és un treball que te mèrits suficients com per a justificar plenament la seva edició a 'Biblioteca de Educación de Adultos'. Els seus autors tracten amb propietat temes rellevants de l'actual agenda de l'Educació d'Adults, com el de la seva pròpia reconceptualització. El llibre està dirigit principalment als agents educatius, culturals, polítics que mantenen una responsabilitat a nivell local, provincial, regional i en les institucions públiques. Aquest treball ha estat el de presentar un instrument metodològic per al treball quotidià d'aquests educadors. Per això s'ha intentat fer més fàcil la lectura, suprimint del text les fites i reservant les notes per a les referències bibliogràfiques. S'ha donat al text una estructura molt articulada.\nMundet Educació 06 Org (Browse shelf) Available 20150958\n'La Organización Local de la Educación de Adultos', escrita per Paolo Federighi i Col·laboradors, és un treball que te mèrits suficients com per a justificar plenament la seva edició a 'Biblioteca de Educación de Adultos'. Els seus autors tracten amb propietat temes rellevants de l'actual agenda de l'Educació d'Adults, com el de la seva pròpia reconceptualització. El llibre està dirigit principalment als agents educatius, culturals, polítics que mantenen una responsabilitat a nivell local, provincial, regional i en les institucions públiques. Aquest treball ha estat el de presentar un instrument metodològic per al treball quotidià d'aquests educadors. Per això s'ha intentat fer més fàcil la lectura, suprimint del text les fites i reservant les notes per a les referències bibliogràfiques. S'ha donat al text una estructura molt articulada.


OBRINT TRAÇA: 03/01/2011 - 04/01/2011\nCombinada per la serra del Pradell 2011 (Diumenge 3 d'abril)\ncada any, amb les ganes d'organitzar alguna cosa, faig amb amics i coneguts una sortida, on obro les possibilitats a fer un recorregut ja sigui en bicicleta, corrent o caminant i l'idea és anar tots els de la btt junts, idem pels de correr, i el mateix pels corredors.\nAquest any la zona escollida ha estat Riudecanyes-Castell Escornalbou i serra del Pradell.\nEls recorreguts complets (hi han alternatives per retallar si s'esta cansat) són:\nBTT (Sortida 9AM / 47kms): Riudecanyes-pista al Castell D'Escornalbou,baixada a Vilanova d'Escornalbou-Argentera-Coll Teixeta-Ermita Puigcerver-Riudecols-Botarell-Riudecanyes\nA Peu(sortida 8AM) /Corrent (sortida 9AM) (completa 27kms): Riudecanyes-Duesaigües (possibilitat de començar a Duesaigües)-Castell Escornalbou-Argentera-Coll Teixeta-Barrranc dels masos-Duesaigües-Riudecanyes. +700 metres de desnivell positiu\nAnnexo mapa amb les alternatives, a qui s'apunti li facilitaré els tracks i un quadre amb les distàncies possibles per qui vulgui retallar.\nNo és res oficial, per tant cadascú es fa responsable dels seus actesi de mesurar les seves forces.\nPer dinar, segurament anirem a l'hostal Rovira a Riudecanyes, amb possibilitat de paella previ avís, si no fariem menú(15 eur) i/o entrepans allí. Per això demà màxim hauria de saber qui som.\nMapa a peu ruta completa / perfil:\nMapa en btt ruta completa / perfil:\nOpció A (sortint de Duesaigües):\nRecorregut Distància Temps previst caminants Temps previst corredors\nComplet 21 5 hores 2,5 hores\nBifurcació 1, baixant serra Pradell 15,5 4 hores 2 hores\nBifurcació 2, baixant serra Pradell 16,5 4,15 hores 2 hores\nReduït (Agafant camí Argentera-Duesaigües) 8,5 2,5 hores 1,5 hores\nOpció B (Sortint de Riudecanyes):\nComplet 27 6,30 hores 3 hores\nBifurcació 1, baixant serra Pradell 21,5 5,30 hores 2,5 hores\nBifurcació 2, baixant serra Pradell 22,5 5,45 hores 2,5 hores\nReduït (Agafant camí Argentera-Duesaigües)14,5 4 hores 2 hores\nSi al Castell d’Escornalbou algú esta molt cansat, sempre pot baixar per la ctra (4,5km), es ràpid però pesadet.\nBici de muntanya:\nSortint de Riudecanyes\nRecorregut Distància Temps previst\nComplet 47 5 hores\nSense Puigcerver, baixant des de coll Teixeta 37 4 hores\nBifurcació 2, baixant serra Pradell 32,5 3,45 hores\nReduït (Agafant camí Argentera-Duesaigües) 25,5 2,5 hores\nReduït 2 (agafant Camí de Vilanova a Riudecanyes) 20 2 hores\nTenim molta més informació, però qui la vulgui que ho sol·liciti i se li enviarà per mail.\nAnnexo fotos Castell,Coll Teixeta i Ermita Puigcerver:\nAl observar que la ruta del Carrasclet del mes passat no m’havia deixat masses ferides, vaig decidir apuntar-me a la Marxa de la Selva. Ja l’havia fet fa 2 anys, però considerant que l’estat de forma no és el que tenia, la volia fer tranquil, sense pressió en la marca a realitzar.\nFeia més de 6 mesos que no feia una cursa i ja no me’n recordava del nervis del dia abans, la nit fen tombs al llit i el matí amb nervis. Això forma part de l’entrenament, a més curses més bona nit. Per acabar-ho de complicar, l’aparcament està gairebé impossible, la gent va amb nervis pq s’acosta l’hora de sortida i el fet de no haver guarda rupia, implicar fer un llarg viatge fins al cotxe. Potser per això són gairebé les 7 i poca gent a la sortida. De sobte comença a arribar la gent, coet i ja hi som. Comença el festival. D’Obridors només he trobat la Txell i Isma. No veig a l’AlbertB i el Marc que em van dir que vindrien.\nAls pocs metres ja em trobo l’AlbertB i anem els primers km junts. M’informen que el Marc ja està amb el tete de la cursa, però plegarà a Prades.\nDurant la pujada a l’Albiol anem trobant gent i fem petar la xerrada. Li dic a AlbertB que al ser la seva primera cursa llarga, que vagi al seu ritme, sense forçar. L’important és acabar. Al Mas del Bonretorn em trobo qui serà el company de fatigues durant tot el trajecte, el Carles del Borges Trail. Agafem un ritme alegre però còmode i anem menjant kms. Abans de l’Albiol ens trobem al fantàstic tàndem Toni-Alessia que van a buscar la primera posició femenina. Parlem una estona de les seves 4 maratons des sables amb moltes experiències viscudes.\nA l'Albiol parada per treure’ns la samarreta tèrmica que la calor ja apreta. De baixada al riu Glorieta ens agafa l’AlbertB, baixem els 3 a bon ritme guanyant algunes posicions. Arribem al riu, degut a la crescuda, hi ha cua per passar per les pedres, les miro i veig que la gent es mulla gairebé tots els peus, decideixo passar per dins l’aigua, i ja que m’he mullat els peus aprofito per apretar una mica per separa’m de grup perseguidor. Als pocs metres m’agafen el Toni-Alessia i el Carles. Arribem a Mont-ral, parada d’entrepà i regular els nivells de líquids. Comencem la baixada a Farena tranquils per anar paint l’entrepà. Arribem a Farena i coneixedors de la forta pujada que ens espera, fem un bon avituallament. Aquí deixem el tàndem Toni-Alessia que van com un coet. La pujada a Cogollons a ritme però reservant. Arribem al control dels Cogollons, em trobo l’Isma que diu que abandona per problemes musculars i el Xavi Serra que diu abandona perquè el cos no tira. Enredo al XaviS perquè vingui amb nosaltres, m’acomiado de l’Isma i seguim cap el tros que, per mi, és el més dur de tota la marxa, Cogollons-Prades. Tots 3 anem patint pels tobogans de la cresta, però a bon ritme, arribats als peus del Tossal, el Xavi ens diu que no tira, que seguim nosaltres. Ens acomiadem i l’animem que ja queda poc per Prades on segur que es recuperarà o bé ho tindrà més fàcil per abandonar que als Cogollons. Mig en broma també li demano perdó per haver-lo enredat quan ja sabia fet la idea que no seguia i el vaig fer sofrir una mica més. Perdó Xavi.\nArribo a Prades una mica tocat però em trobo l’Inma i el Jordi al control. Això i l’espectacular avituallament m’anima. També em trobo el Marc ja canviat. M’explica que ha arribat amb el grup capdavanter, que han anat a molt bon ritme i ha estat un bon entrenu, que era el seu objectiu. Li dic que esperi el XaviS que segurament voldrà baixar amb ell. Quan ja estem abandonant el control arriba l’AlbertB, fresc com una rosa i sense suar. Aquest nou fitxatge és una màquina i cada dia ens sorprèn més, sobretot a l’arribada com ja explicaré. Aprofito per felicitar a l’Inma i el Jordi, obridors que han col•laborat amb l’organització, que ens serveixi d’exemple que a les curses hi ha feina per a tots.\nSortim de Prades i em costa seguir al Carles, li dic que fins que l’entrepà no arribi a l’estómac vaig a mig gas. Baixant a Capafonts l’entrepà ja està a la caldera i tot funciona correctament. En un tomb ens trobem de cara un grup de motoristes que pugen a ritme de cursa de motocross, ens hem d’apartar del camí per no ser atropellats, quin susto!!!. Arribem a Capafonts a l’hora de dinar i amb poca gent pels carrers, però si em trobo els cosins Carlos i l’Eva que anaven a caminar. A aquests dos no aconsegueixo enredar-los perquè em segueixin fins la Selva...jejeje.\nArribem als Mutllats un pèl justets per la forta pujada del Pont del Goi. Coneixedor de la zona sé que hem d’intentar fer tots els mutllats corrent. En aquest terreny ple de pedres si camines ja no arranques a córrer, i així ho fem.\nControl del Coll, gel, molt de líquid i moltes bromes i bon humor amb els simpàtics col•laboradors. Amb piles recarregades anem cap a l’Albiol. Aquest sector és molt bonic, senderó gairebé pla, amb molta vegetació i molt divertit. Gairebé sense adorar-nos arribem a l’Albiol. Avituallament ràpid, que ja tenim ganes d’acabar. Arribem a les famoses pistes de ciment del final, estic tocat però la panxa no funciona (igual que al Puça) i ja no sé que posar-hi, així que decideixo aguantar el globo com puc. A dos quilòmetres de l’arribada el Carles em diu: “està baixant un a fondo que segurament no deu ser de la cursa”. Als pocs segons ens avança com una bala l’AlbertB amb un ràpid “ADEUUUUUU”, ostres ens freguem els ulls i diem no pot ser. Seguim el nostre ritme i finalment aconseguim l’arribada tan desitjada. Ja som finishers. L’AlbertB ens ha tret 2 minuts, ens explica que a la baixada ho ha donat tot i que ha arribat a 0 d’energia. Aquest noi està fet un bou volador. Marc i Pere, tremoleu!!! .\nMolt content de la cursa 8h59m i sobretot molt sencer, sense cap rampa i mal important. A diferencia de fa 2 anys que vaig fer 8h24m i vaig acabar lesionat del genoll. Si considerem que no tinc l’entrenament que tenia i les parades llargues que hem fet als controls, per mi és un molt bon temps i com diu lo Jan “que no estamos tan mal”. Fins la propera. [by JOAN]\nTemps dels obridors:\nFE D'ERRATES: Segons m'han informat si que hi havia un servei de guarda-roba, potser la son de les 6:00 del matí no m'hi va fer fixar. Ara ja se segur que per a pròxims anys, tindré la bossa al costat de la dutxa.\nEls expedicionaris de la TRANSGRANCANARIA ens realten la seva ventura:\nAquest cap de setmana passat una expedició OT (Ester, Montse i Enric) vam anar a l'arxipèlag a fer la TGC. Només arribar vam pensar on collons ens havíem fotut (Las Palmas), va coincidir que eren carnavals i concretament la gala d'elecció de la/el millor drag queen (quanta maricona suelta) inclús els gossos semblaven de l'altra cera, només es veien chiuauas i algun pinscher. L'hotel estava al mig del bullici, perquè us feu una idea, era com una pensió al mig del Raval de Barcelona (sexshop's, yonquis, extracomunitaris, Kebab's, gay's, travelacos i xinos a punta pala). Què voleu! la costa ja les té aquestes coses... i en un remot indret de la Playa de las Canteras (Auditorio Alfredo Kraus) sobrevivien un grupet de malalts lliures de tanta barbàrie, perversió, vici.. eren els quatre malalts que recollien el seu dorsal per participar en una de les quatre modalitats de la TGC (Starter, Maraton, Sur-Norte i Transgrancanaria).\nL'Ester no estava molt fina i va optar per fer de "pacer" a la Montse i a l'Enric.\nEl dissabte a les 00:00 es donava el tret de sortida de la Transgrancanaria de la Playa del Inglés a Maspalomas (Sud de l'illa). El recorregut era 123 km direcció Nord fins la Playa de las Canteras a Las Palmas i un desnivell total acumulat d'uns 8500 metres, ascendint de 0 m. fins 1900 i pico (pico de las Nieves) passant per les preses dels pantans i visitant el famós pedregot (Roque Nublo). El recorregut en general molt bonic, potser el tram final més lletjot perquè es passava per un barranc pla i ple de pedres. El temps no va acompanyar gaire ja que tant la primera com la segona nit va ploure. l'Enric va finalitzar la travessa amb un temps de 23:06 hores.\nPD: a 1900 metres ni rastre de maricones.\nEl dissabte a les 10:00 es donava el tret de sortida de la Maratón des de Garañón fins la Playa de Las Canteras, 42 km i un desnivell total acumulat de 3400. A la sortida feia força fred, un fred que va passar en el moment de començar a córrer i es transformà amb energia i ganes de fer un bon temps, tot va transcórrer millor del que la Montse s'esperava, portava un ritme amb el que hagués finalitzat la cursa en un temps de 5h30m., però tres km abans de l'arribada va entrebancar i la caiguda ho va enviar tot en orris. L'orgull, però, era superior al dolor, acompanyada d'un dels ciclistes de l'organització va finalitzar la cursa, encara que caminant, amb un temps de 5h. 59min. Tot i així, se sent satisfeta de la seva proesa.\nAquest escrit no pretén ofendre a cap dels seus lectors. Tot i que pugui semblar vexant, degradant, discriminatori, aquest no és l'ànim dels seus editors. Calia fer-ne esment perquè era una cosa bastant exagerada i com a conclusió es pot reafirmar que l'ambient de muntanya és més sanot que el de costa ...però això ja ho sabíem tots!!\nMolt bona organització, amb la col·laboració de l'Ejército Español inclosa i amb l'èlit del món ultra: Lizzy Hawker, Nerea Martínez, Igor Zurrieta, un tal Csaba, Sebastian Chaigneau, Iker Carrera i tants d'altres..\nDesprés d'uns dies de realitzar la fantàstica ruta del Carrasclet (PR-C88), el company del Trote Extrem JaumeG ha trobat temps per fer-nos un vídeo de la ruta. No se'l podeu perdre.\nEn el seu blog ens explica la penitència que ha hagut de passar realitzant el vídeo, però l'esforç ha valgut la pena. Gràcies JaumeG.


Concert amb The Teasers | Ràdio Calella Televisió\nDins la programació de NEC’17, aquesta nit, a les 10 al Far, concert amb The Teasers.\nEl preu de l’entrada és de 8 €. La venda d’entrades anticipades es fa al Museu Arxiu, de dimarts a dissabte, de 6 a 9 del vespre, diumenges i festius, d‘11 a 2 de la tarda. I a taquilla dues hores abans de l’espectacle, sempre que no s’hagin exhaurit.\nSegüent Calella registra una ocupació turística del 97 per cent aquest estiu\nAnterior 30 aniversari de la travessia de la platja de Calella


Aprovat el programa del cicle de l'aigua de la Garrotxa - Olot TelevisióOlot Televisió\nAprovat el programa del cicle de l’aigua de la Garrotxa\nEl ple del Consell Comarcal de la Garrotxa ha aprovat per unanimitat el programa del cicle de l’aigua, el primer programa comarcal de Catalunya, que planteja un mapa d’actuacions en matèria de medi natural, abastament i sanejament de les aigües fins el 2015. D’altra banda, el ple ha deixat sobre la taula el conveni de col·laboració per subvencionar part de la construcció de la planta potabilitzadora d’aigua de Besalú. A una pregunta del PSC, el govern, de CiU, no va saber concretar la procedència de la partida que invertiran perquè el conveni sigui possible. El ple del Consell Comarcal de la Garrotxa ha aprovat per unanimitat el programa del cicle de l’aigua, que planteja un mapa d’actuacions en materia de medi natural, abastament i sanejament de les aigües fins el 2015. El programa contempla les prioritats que la garrotxa planteja per trobar l’excel·lència en el sistema hidrològic del territori.\nEls projectes plantejats al programa dependran del finançament de les administracions supracomarcals. El cost és ara difícilment assumible, però el consell manté el programa com a referència.\nD’altra banda, el ple ha deixat sobre la taula el conveni de col·laboració per subvencionar part de la construcció de la planta potabilitzadora d’aigua de Besalú. A una pregunta del PSC, el govern, de CiU, no va saber concretar la procedència de la partida que invertiran perquè el conveni sigui possible.\nEl PSC va demanar transparència i va voler si una inversió a fons perdut a l’ajuntament de Besalú serà un precedent per a futurs convenis de col·laboració amb altres municipis de la comarca. El president els va respondre que es troben ara plantejant un altre projecte similar amb Sant jaume de Llierca en els mateixos conceptes, però que les condicions futures amb altres convenis s’hauran de concretar.


Com fer vi negre d’estiu - Entrenosotros | Consum\nCom fer vi negre d’estiu\nEl vi negre d’estiu, o vi i llimonada, és una de les begudes més apetibles en època de calor. T’expliquem com es pot fer un bon vi negre d’estiu per a refrescar-te.\nEl consum de vi i llimonada a Espanya ha crescut els últims deu anys, fins i tot per damunt de la sangria. Sembla ser que el seu origen va nàixer als anys vint del segle XX en una posada de Còrdova que es deia Vargas, l’amo de la qual va començar a servir el seu vi de la casa mesclat amb sifó per a alleujar la sufocant calor de les nits d’estiu cordoveses.\nEl sifó contenia soda a pressió per a “donar vida” a les begudes com el vi o el vermut. De tota manera, no va ser fins als anys seixanta que es va popularitzar el seu consum al nostre país. La mescla de vi i gasosa o llimonada per a alleujar la calor a l’estiu també es va veure potenciada per la publicitat d’una famosa gasosa espanyola.\nTipus de vi negre d’estiu\n• Amb gasosa\n• Amb refresc de llima\n• Light: amb gasosa o refresc de llima sense sucre\n• 0,0: amb vi sense alcohol\n• Amb un toc sofisticat: si utilitzem vi negre de criança o li afegim un raget de rom o vermut.\n• Variants: amb vi blanc o rosat, o amb refresc de taronja.\nAl País Basc també es coneix com 'pitilingorri' la mescla de vi (negre, rosat o blanc) amb refresc de llima o de taronja. També hi ha el 'kalimotxo', que substituïx la gasosa pel refresc de cola, popularitzat als anys setanta.\nCom podem fer vi negre d’estiu casolà\n- És important utilitzar un vi negre de “certa” qualitat, amb una acidesa baixa perquè ens quede millor.\n- Tant si utilitzem gasosa com refresc de llima és important que estiguen ben freds, ja que la seua funció és aportar bambolla i frescor al vi.\n- L’ideal és utilitzar la mateixa quantitat de vi que de gasosa o refresc de llima, encara que això depén de gustos.\n- El gel és un altre element fonamental que hem d’utilitzar en abundància, sense escatimar. I no tingues por que et quede aigualit, perquè com més gel hi poses, més tardarà el vi a fondre’l.\n- Finalment, la fruita cítrica, llima o taronja, o els dos alhora, en rodanxes. Si optem per gasosa, que és menys àcida, es recomana utilitzar llima. Però això també depén de gustos. També admet llima dolça o pomelo i, si eres sibarita, pots utilitzar fruita tropical o cireres de marrasquí.\n- A l’hora de servir-lo, en got ample o en copa de baló, evitant el got de tub.


COM EL PRÍNCEP FELIP VA INSPIRAR LA PEL·LÍCULA DE DISNEY - REIALS\nPríncep Felip va ser la inspiració darrere d’un dels personatges de Disney més populars de tots els temps, i qui és el que us pot sorprendre.\nEl príncep al clàssic de Disney La Bella Dorment va rebre el nom del duc d’Edimburg.\nCreada el 1959, la pel·lícula va ser la primera de la pel·lícula de Disney a nomenar-ne el príncep, i suposadament els escriptors es van inspirar en la monarquia britànica.\nD'acord amb Express.co.uk , un lloc web de fandom de Disney explicava per què Philip va ser la inspiració del personatge icònic: “Phillip va ser el primer príncep de Disney que va rebre un nom propi i un personatge desenvolupat.\n'Es diu que va rebre el nom del príncep que els nord-americans coneixien millor en aquell moment, el príncep Felip, duc d'Edimburg, marit d'Isabel II'.


L’activista finlandès Ilja Janitskin, content però estrany de sentir-se en llibertat - Altaveu el diari digital d'Andorra\nL’activista finlandès Ilja Janitskin, content però estrany de sentir-se en llibertat\nEl tribunal d’Hèlsinki assegura que un cop celebrada la vista no hi ha raons per mantenir l’exeditor de la revista ‘mv-lehti’ empresonat i l’allibera en espera de sentència el setembre\n27/06/2018 (10:00 CET)\nIlja Janitskin just en sortir de les instal·lacions del tribunal que finalment el va alliberar.\nL’activista polític finlandès Ilja Janitskin està en llibertat provisional. Una vegada celebrat el judici per múltiples acusacions, els magistrats de la Cort del districte d’Hèlsinki van considerar que no hi ha motius per mantenir empresonat el fundador de la revista electrònica ‘mv-lehti’. La fiscalia demana per a Janitskin, detingut a Andorra l’agost de l’any passat i enviat el mes d’abril cap a Finlàndia, un any i vuit mesos d’empresonament.\nEn sortir de les instal·lacions del tribunal de la capital finlandesa, on es va fer una petita vista per decidir sobre la petició de llibertat sol·licitada per la defensa de l’activista polític, Janitskin va declarar als mitjans locals que se sentia estrany de poder recuperar la llibertat. I no va voler fer gaire apreciacions més respecte del procés, en considerar que molt probablement el cas acabarà davant el Tribunal Suprem vist que molt probablement hi haurà recursos.\nEn qualsevol cas, la Cort d’Hèlsinki, després de diverses peticions de llibertat formulades per l’advocada que defensa els interessos de Janitskin al seu país, va considerar que havent-se jutjat el cas, l’activista polític pot restar en llibertat fins que es dicti la sentència, una decisió que s’espera per als darrers dies de setembre. A Ilja Janitskin se li atribueixen múltiples delictes. Però aquell en què s’hauria insistit més en el seu cas és el de vulneració del dret a la propietat intel·lectual per haver reproduït en la seva revista electrònica articles d’altres mitjans sense consentiment.\nI, a partir d’aquí, tot un seguit d’altres acusacions com apologia de l’odi contra els immigrants o blanqueig de diners procedents de recaptacions il·legals. Els seus fidels seguidors, com tantes altres vegades, esperaven a les portes del tribunal i van celebrar l’alliberament de Janitskin.\nEl Constitucional rebutja el recurs que pretenia frenar l’extradició de l’activista polític finlandès lliurat el 13 d’abril\nLes autoritats judicials finlandeses descarten alliberar Ilja Janitskin


Salut Sense dubtes: iniciem la campanya Fes tres preguntes – Landing FSM\nSalut Sense dubtes: iniciem la campanya Fes tres preguntes\nEn el marc de la campanya “ Fes sempre tres preguntes” del programa “Salut Sense dubtes” de la Xarxa d’Hospitals i Entitats Promotores de Salut comencem una nova etapa en la qual es posarà a disposició de les i dels usuaris , des de la pantalla de consultes externes, o amb pósters a l’hospital de dia o salut menta, entre d’altres serveis, la recomanació de fer aquestes preguntes al professional de la salut .\nAquesta campanya està directament vinculada amb el principi de “participació activa” del nostre model ACP entenent que, la persona que comprèn allò que té, sap què ha de fer i el per a què, és una persona millor preparada/alfabetitzada per a prendre decisions compartides amb el professional i per tant fomenta la seva participació activa respecta el control i millora de la seva salut.\nDurant el 2021 ja es va fer la primera prova pilot a 66 persones de Salut Mental o de Consultes Externes d’ORL amb grans resultats.\nQuè és la campanya “Fes sempre 3 preguntes?”\nLa Campanya “Fes sempre 3 preguntes” va dirigida als pacients per millorar la comunicació durant la seva visita o consulta amb el professional de la salut. Està basada en el programa Ask Me 3© (Institute for Healthcare Improvement, Boston, Massachusetts, Estats Units), que ja s’ha implementat àmpliament a països com Estats Units, Regne Unit o Irlanda.\nL’objectiu és simplificar el procés comunicatiu entre els professionals de la salut i els pacients, familiars o cuidadors que visiten els seus centres, un dels eixos principals de l’Alfabetització per a la Salut o Health Literacy. L’OMS té a la seva agenda 2030 la promoció de l’alfabetització per a la salut entre un dels seus objectius, des de setembre passat.\nA través d’una guia de tres preguntes: -1) Què tinc? 2) Què he de fer? 3) Per què ho he fer?, es vol apoderar el pacient per tal que surti de la consulta o visita amb una informació valuosa, ordenada i imprescindible per entendre el seu procés i seguir el seu tractament.


Vicent Cabrera trasllada a l’executiu local directrius urbanístiques que el PSOE considera claus per a la Benissa del futur « Infobenissa\nVicent Cabrera trasllada a l’executiu local directrius urbanístiques que el PSOE considera claus per a la Benissa del futur\n28 de novembre de 2019 No hi ha comentaris\nEl Partit Socialista té clar el model urbanístic que vol per a la Benissa del futur més immediat i reclama donar celeritat a l’aprovació d’un Pla General Estructural que substituïsca l’actual PGOU, datat de 1982, un document que està totalment obsolet i no s’ajusta a la realitat actual del municipi. Així li ho ha exposat el secretari general de l’agrupació local socialista, Vicent Cabrera, al batle de la localitat, el popular Arturo Poquet, en una entrevista que han mantingut els dos polítics recentment.\nEl dirigent socialista ha posat sobre la taula les directrius que ha de complir el Pla General segons el seu punt de vista, posant l’accent principalment en la zona costanera, advertint que les Unitats d’Execució no resulten operatives si són de més de 50.000 metres quadrats.\nD’altra banda Cabrera advoca per la necessària intervenció en la zona de la Llobella, en contra d’una política de conservació sense cap mena d’actuació. El socialista fa referència a l’afecció del PATIVEL sobre aquest espai natural.\nD’altra banda, reclama una revisió de les necessàries zones verdes en la franja litoral, perquè siguen més àmplies, a l’estil, apunta Cabrera, dels grans parcs europeus, que ajuden a contrarestar les zones residencials.\nRespecte el nucli urbà, el secretari socialista, detecta un error en la proposta de l’equip redactor del document urbanístic, i suggereix repensar la programació de la zona nord del municipi plantejant la creació d’un corredor verd. Respecte la zona est de Benissa, Cabrera es mostra partidari de mantindre el sòl urbanitzable a Bellita, amb usos mixtos: sanitari, residencial,… pensant en la possibilitat de crear una Residència de Majors en aquest emplaçament.\nD’altra banda reclama la necessitat de fer créixer la zona esportiva, dotant a Benissa d’un segon camp de futbol i d’una nova pista d’atletisme. I inclou entre els punts a abordar dins del document, la necessitat de zones d’aparcament en el centre del nucli urbà, però prioritzant els pàrquings en superfície en lloc dels subterranis, perquè segons explica Cabrera, aquests segons són més cars i costosos d’executar.\nCabrera assegura que les propostes dels socialistes van ser ben vistes pel batle, que va coincidir en diverses de les puntualitzacions del secretari del PSOE.\nPel seu interés hem reproduït aquesta notícia apareguda el 26 de novembre de 2019 a la web de Ràdio Litoral.\nEleccions 2011: Entrevista a Vicent Cabrera – PSOE (19/5/2011)\nEl PSOE de Benissa presenta la seua nova executiva local (15/11/2019)\nVicent Cabrera durà als jutjats el portaveu popular de Benissa (1/2/2008)


Bellprat. El poble dels llibres\nArribar a Bellprat significa entrar en un altre món —i en un altre temps, gairebé (i, sense gairebé, també)—, on la paraula, els llibres i la literatura, i per tant, el silenci i la calma, són els protagonistes.\nJa ens podem submergir en la lectura d’una novel·la de la magnitud i el magnetisme d’Una qüestió personal, del premi Nobel Kenzaburô Ôe, sabent que el trasllat s’ha fet per via directa i en mans d’un professional tan expert en la llengua i la cultura de l’original com Albert Nolla.\nEmpúries publica la novel·la de J.K. Rowling el 19 de desembre\nEl dia 19 de desembre Empúries publica 'The Casual Vacancy', la primera novel·la per a adults de J.K. Rowling amb un tiratge inicial de 30.000 exemplars. Hem parlat amb els traductors de Rowling al català, Francesc Rovira i Albert Nolla.\nKenzaburo Ôe per fi en català\nFins ara, els lectors catalans no podíem llegir cap novel·la d’Ôe en la nostra llengua. La publicació d’Una qüestió personal, editada per 1984 i excel·lentment traduïda per Albert Nolla, comença a corregir aquesta anomalia.


Lleida encén les llums de Nadal i suma 60 arbres al guarniment de la ciutat - Teleponent\nInici Tradicions Lleida encén les llums de Nadal i suma 60 arbres al guarniment...\nLleida encén les llums de Nadal i suma 60 arbres al guarniment de la ciutat\nPer primera vegada, la il·luminació festiva també pren la façana de la Paeria en l’avinguda de Blondel\nUn gran arbre de Nadal encapçala la Plaça Paeria\nLleida ja llueix l’ornamentació pròpia de les festes de Nadal, Cap d’Any i Reis.\nEnguany, a les tradicionals llums s’han sumat una seixantena d’arbres de Nadal que s’han ubicat en els diferents barris i places de la ciutat. Una altra novetat és la il·luminació de la façana de l’av. de Blondel de l’Ajuntament de Lleida amb diferents motius nadalencs de grans dimensions i en constant moviment.\nEl paer en cap Fèlix Larrosa ha presidit l’acte d’encesa de les llums que, com cada any, ha anat a càrrec dels nens i nenes i del Banyetes. Tot seguit, el públic ha gaudit de les nadales de la Coral Infantil de Shalom que ha interpretat “Les dotze van tocant”, “Fum, fum, fum”, “El noi de la mare” i el “Canon de la Pau”.\nLa Clau de Volta de la Seu Vella, motiu nadalenc\nEntre la seixantena d’arbres de Nadal que s’han distribuït per Lleida, destaquen, per les seves dimensions, els de les places de la Paeria i de Ricard Viñes. Tots dos s’han decorat amb la Clau de Volta del Turó de la Seu Vella per realçar la candidatura d’aquest conjunt monumental com a Patrimoni Mundial de la UNESCO.\nFèlix Larrosa ha remarcat que les novetats en el guarniment festiu de Lleida són un exponent de la capitalitat de Lleida especialment en el sector comercial i també posen de manifest el relleu que la ciutat i l’Ajuntament donen a la candidatura de la Seu Vella.\nA l’acte d’encesa de les llums de Nadal, ha assistit una nodrida representació de la Corporació Municipal: els tinents d’alcalde Rafel Peris i Montse Parra i els regidors i regidores Carme Culleré, Ángeles Ribes, José Luís Osorio, Dolors López i Joan Vilella. També ha estat present el sector comercial de Lleida, representat per la Federació d’Associacions de Comerciants de l’Eix, la FECOM i PIMEC Comerç.\nProp de 18 quilòmetres de garlandes amb il·luminació completament led engalanaran la ciutat fins al pròxim 6 de gener.\nArticle anteriorAlmacelles instal·la una nova escultura de l’artista argentí Miguel Ángel González\nArticle següentEncesa de llums de nadal a Lleida