Es posa en marxa l’Escola de Feminisme i LGTBI en el marc del 8M | Mataró Audiovisual\nMataró tindrà un espai de debat sobre seguretat on es veuran representats tots els grups municipals\nEs posa en marxa l’Escola de Feminismes i LGTBI en el marc del 8M\nRedacció dv., 28/02/2020 - 14:46\nL'Ajuntament posa en marxa l'Escola de Feminismes i LGTBI, coincidint amb la programació del 8 de març, el Dia de la Dona. Aquesta escola es tradueix en un espai de trobada mensual i de reflexió sobre temes diversos del món feminista i LGTBI. Cada mes girarà al voltant d'una temàtica i es localitzarà en un lloc diferent de la ciutat. El mes de febrer s'estrena amb diferents propostes formatives i la presentació de l'obra teatral "Jauría", que tindrà lloc demà a dos quarts de 9 del vespre al teatre monumental, sobre el cas de la Manada. Els mesos vinents es tractaran temes com les noves masculinitats, el feminisme interseccional o visibilitat lèsbica. Es preveu que a principis del 2021 es pugui celebrar un congrés de polítiques feministes i LGTBI on es reculli totes les conclusions i aprenentatges de les activitats realitzades. Tot plegat amb la voluntat de debatre i crear una participació activa perquè la societat posi sobre la taula, temes que fins ara no s'havien plantejat. En aquest sentit l'Ajuntament posa en marxa la pàgina de Facebook i Instagram @igualtatmataro.\nLa programació al voltant del 8 de març tindrà com a leitmotiv la dona i l'art. Marisa Merchan, Regidora d'Igualtat, Feminisme i LGTBI, ha volgut destacar la participació de noves associacions i entitats a l’hora de realitzar activitats al voltant del Dia de la Dona, la 2a edició del Sorori-Art amb les actuacions de Clara Peya i Tribade, la tradicional manifestació i l'acte institucional que tindrà lloc l'11 de març a la sala d'actes de l'Ajuntament. Aquest any, a càrrec de Marta Selva, llicenciada en Història Moderna i Contemporània, que repensarà la figura de la dona en la cultura i l'art. Al final de l'acte hi haurà la interpretació musical de Maria Lamata.\nD'entre una vintena d'activitats també destaca la projecció del documental "Les Resilients", la presentació del llibre "Dones reporteres de Mataró. 10 anys de ràdio donant veu a les dones", la commemoració del 20è aniversari de la Vocalia de Dones de Rocafonda i la primera cursa solidària per l'apoderament de les nenes i les dones que organitza l'Escola Maristes Valldemia el matí del 8 de març.\nEscola Feminisme LGTBI


Cases i Masies rurals\nPosted by Pratdip Turisme on juny 18, 2013\nLa visita del MÓN NATURAL de Pratdip ens permetrà observar la naturalesa en estat pur. El paisatge característic fruit del treball del temps i l’home ens provoca una sensació de tranquil·litat i de grandesa. L’imponent de les nostres muntanyes et fa sentir petit davant la naturalesa que ens parla a través dels petits barrancs, de les coves, les plantes i els animals. L’experiència de sentir-te part de la natura en estat pur, sense aglomeracions, relaxadament. Observant la l’exuberància que ens ofereix la nostra terra fent-la única, original i irrepetible. El viatge et permetrà visitar les vessants meridionals de la serra de Llaberia, l’imponent Racó de la Dòvia o el Puig de la Cabrafiga. El vol dels rapinyaires us acompanyarà durant el camí així com la flaire de multitud de plantes que us podeu trobar. Multitud de fonts i basses et faran la visita més agradable, sent la de Santa Marina la més fresca i cabalosa de totes. Miradors excepcionals que et permeten veure tot el Camp de Tarragona i coves que et descobreixen les entranyes del terme. Podeu endinsar-vos al món natural de Pratdip amb la descoberta de la serra de Llaberia, una de les serralades més salvatges i desconegudes del sud de Catalunya...\nAmb la visita pel MÓN HUMÀ podreu participar de la cultura local i fer un recorregut per la nostra història. Des de temps antics fins avui dia, el pas de l’home ha deixat una empremta molt forta al poble, tant en la seva estructura com en la seva gent. És el món més gran, compta amb un gran número d’elements que conjuntats donen harmonia i tranquil·litat al visitant. Podeu endinsar-vos al món huma tot coneixent el casc antic de Pratdip, el qual, encara conserva la seva fisonomia medieval També podeu descobrir el món humà amb la visita al Santuari de santa Marina, un espai de tradició i devoció per pratdipencs i gent de pobles veïns ...\nÉs el MÓN FANTÀSTIC el més enigmàtic de tots. Pratdip es troba en un entorn carregat de màgia immortalitzat gràcies a l’obra de Joan Perucho “Les històries Naturals”. Les muntanyes de Pratdip és el lloc d’habitatge natural dels Dips, éssers mitològics vampírics els quals donen nom al poble a més de figurar al seu escut i protegir el poble des del seu monument situat a l’entrada. Diu la llegenda també, que allí on ara es troba el molí de Més Amunt, es troba enterrat un tresor embolicat en una pell de cabra, propietat d’un francès. Podeu descobrir el món fantàstic de Pratdip a través de la ruta dels Dips, es tracta d’una ruta urbana on el visitant es transforma en un buscador de dips Si voleu saber més coses sobre el món fantàstic i mitològic de Pratdip i la serra de Llaberia al Centre d’Interpretació de la serra de Llaberia situat a Pratdip podreu endinsar-vos en totes aquelles llegendes i històries que converteixen a aquestes muntanyes en uns llocs màgics i misteriosos....\nPosted by Pratdip Turisme on juny 28, 2013\nEl Centre d’Interpretació de la Serra de Llaberia i Oficina de Turisme de Pratdip dóna a conèixer al visitant els principals llocs d’interès, història i llegendes així com els diferents serveis d’allotjament, restauració i activitats que ofereix el territori. El centre, amb una atractiva i captivadora presentació, compta amb tres espais temàtics. El primer d’ells, l’espai informatiu de la Serra de Llaberia, està situat a l’entrada del recinte i està pensat per explicar als visitants els valors naturals i culturals de la Serra així com els serveis, les infraestructures i les activitats turístiques que s’hi desenvolupen. El segon és l’espai informatiu del municipi de Pratdip, on s’hi exposen i expliquen els recursos turístics i culturals més rellevants del municipi. El primer i el segon àmbit comparteixen un espai on els interessats poden rebre informació personalitzada sobre qualsevol qüestió relacionada amb la Serra de Llaberia, amb el municipi de Pratdip. El tercer espai, anomenat l’espai d’interpretació del món mitològic, es troba una vegada travessada la primera sala i el punt d’atenció personalitzada als visitants. Així doncs, un cop el visitant s’endinsa en aquesta nova atmosfera, es recrea un espai molt més misteriós, amb jocs de llums clarobscurs per tal de donar una misteriosa decoració i explicar històries màgiques i mitològiques. Centre d’Interpretació de la Serra de Llaberia i Oficina de Turisme de Pratdip Plaça de l’Església, 1 Pratdip Telèfon: 977 56 63 88 turisme@pratdip.cat Horari de dimecres a diumenge, de 08:30h a 14:30h ...\nPratdip Llegendari 2015\nJa s’acosta el festival de les llegendes i la por… Prepareu-vos i reserveu-vos el cap de setmana de Tot Sants per passar una bona estona. Trobareu tota la informació a www.pratdipllegendari.cat. Recordeu que podeu adquirir la bandera del festival a l’Oficina de Turisme i que a partir de la setmana vienent ja la podeu penjar als vostres balcons per anar ambientant el poble. Així mateix, us convidem a vestir-vos d’època durant els dies del festival, participant de la festa i passant-ho d’allò més bé....\nConcert a Santa Marina\nEl proper diumenge 16 d’agost a partir de les 19,00 h a l’ermita de Santa Marina gaudirem d’un concert de cant coral amb THE BEATLES JAZZ PROJECT. Soferirà berenar als assistents. L’acte l’organitza la Fundació Ermita de Santa Marina de Pratdip i per assistir-hi cal apuntar-se a l’Oficina de Turisme de Pratdip fins al 14 d’agost. El preu per als socis de la Fundació és de 5€ i per als no socis és de...\nSopar Pa i Porta\nSi encara no sabeu què fer el proper dissabte 15 d’agost, a Pratdip, com cada any farem el Sopar de Pa i Porta, organitzat per la Comissió de Festes, on tu et portes el menjar i nosaltres posem el beure, les postres i el cafè. Al finalitzar podrem gaudir de l’actuació dle monologuista PERE MARTÍ. El preu és de 5€ i cal apuntar-se a l’Oficina de Turisme per grups fins al 12...\nSortida noctura pluja d’estels\nEl proper dimecres 12 d’agost realitzarem una sortida noctura per a contemplar la pluja d’estels o llàgrimes de Sant Llorenç. Ens trobarem a l’aparcament de l’ermita de Santa Marina a les 20,30 i buscarem un lloc sense contaminació lumínica per gaudir d’aquest espectacle natural. Ens acompanyarà en Javier Castelo Torras, físic i entusiasta de l’astronomia (membre de l’Agrupació Astronòmica de Sabadell). Caldrà portar sopar, roba d’abric, llanterna i estoreta per estirar-nos al terra. Cal fer les inscripcions a l’Oficina de Turisme de Pratdip o trucant al 977 566...\nSopars-concerts a Mas Mariassa\nag. 6, 2015\nTots els dijous d’agost a Mas Mariassa podreu gaudir de sopars-concerts. Passaran pel xiringuito del mas els grups THE DIPS, LUCKY LOOSERS, T4 BITTER SWEET COVERS, reservant-se un grup sorpresa l’últim dijous d’agost. Si us agrada maridar bona música i bona cuina a la fresca no us ho podeu...\nA l’Agost Activa’t al Prat 2015\nag. 5, 2015\nJa està tot preparat per gaudir d’un mes d’agost d’allò més trepidant a Pratdip! comença a l’Agost, Activa’t al Prat. Tot un conjunt d’activitats per a tots els públics on participen moltes de les associacions que tenim al poble. A totes elles moltes gràcies!...\nFestes de Santa Marina 2015\nQuatre dies de festa és el que ens espera la setmana vinent amb les Festes de Santa Marina, del 16 al 19 de juliol. Tot un conjunt d’activitats que faran que gaudim d’aquests dies d’allò més. Tot començarà dijous 16 de juliol amb el repic de campanes i la tronada abans del Pregó de festes a càrrec de l’Il·lm Sr. Josep M. Tost, alcalde de Riudecanyes i Director de l’Agència de Residus de la Generalitat. La xaranga Suquet Calero acompanyarà el pregó amb els seus ritmes tant característics. Per la nit, sardinada popular i actuació de l’humorista Peyu que ens farà passar una bona estona amb el seu particular humor. Recordeu que els tiquets de la sardinada cal agafar-los a l’Oficina de Turisme fins dilluns vinent. Divendres, el tradicional romiatge a l’ermita de Santa Marina, on a l’arribar l’Associació de Dones oferirà un berenar als romeus (venta de tiquets a l’Oficina de Turisme fins dimarts 14). La nit serà jove, amb el correfocs, l’actuació de Cat Rock i Xeic i DJ per acabar la nit. Dissabte, parc infantil per la mainada i ponis, a la tarda Ball de Jotes de les Terres de l’Ebre i concert amb l’orquestra Cimarron. Per la nit, ball i xaranga pels carrers del poble. I diumenge, sardanes a l’ermita, missa i vermout popular. Per la tarda espectacle de ball amb el grup Wonder Dance que tancarà els actes de les Festes. Us esperem a tots!...\n4a Fira Fruits de la Terra a les Terres del Mestral\nLa MIDIT2020 organitza la 4a Edició de la Fira de Producte Local del Territori que es portarà a terme els dies 3 i 4 de Juliol de 2015 a partir de les 19:30 hores a la Plaça Catalunya de l’Hospitalet de l’Infant. En aquesta fira podem trobar-hi expositors de productors locals, restauradors i oficines de turisme dels pobles de la MIDIT, Pratdip, Tivissa i Vandellòs i l’Hospitalet de l’Infant. Aquest any, a part dels vins del territori, l’oli, les avellanes, les ametlles i les tapes elaborades sobre la Clotxa dels restauradors locals, podrem gaudir de les actuacions dels Xalecos Street Band i la Pixi Dixi Band. Es farà un sorteig d’activitats a fer a les Terres de Mestral (Vandellòs i l’Hospitalet de l’Infant, Tivissa i Pratdip) amb els tasts de vins, gràcies a Càmping Alberg Tivissa, a Hotel Meridià, Alberg Àster, GRIEGC i Càmping La Masia....


El Barça goleja el Manlleu (10-2).\nEl Barça va exercir de líder i de campió i va apallissar el Martinelia Manlleu per 10-2 amb gols de Llorca (2), Panadero (2), Nunes (2), Alabart, Gil, Rodrigues, Bargalló i Gil. Pels osonencs van marcar...\nEl Barça rep l’engrescat Manlleu.\nEl Barça, el líder, rep el Manlleu, motivat després de vèncer el Reus (9-5), en la 23a jornada de l’OK Lliga. en la qual prossegueix la lluita incerta pel descens. En la part de alta, en canvi, ja...\nL’Associació de Clubs d’hoquei sobre Patins masculins ha penjat a les xarxes un comunicat en què es queixa, de manera unànime, que la federació espanyola ha oficialitzat avui Lleida com a seu de...


La platja del Riells s'omple de gom a gom a ritme de Maribel - Canal 10 Empordà\nLa platja del Riells s'omple de gom a gom a ritme de Maribel\nEl grup de versions Orquestra Maribel va omplir la platja del Riells de gom a gom en el seu, ja tradicional, "Maribel amb Xancletes". Ballaruca i gresca per a tots els públics a ritme dels grans èxits dels anys 80 i 90.\nÈxit total del "Maribel amb Xancletes", que va oferir l'Orquestra Maribel divendres passat a la Platja de Riells. Els seguidors habituals dels de Sarrià de Ter, i els turistes, van gaudir d'un capvespre ballant a ritme dels grans èxits musicals dels anys 80 i 90, fins a les cançons més actuals que els va oferir el grup. La Platja de Riells i la Plaça Univers es van omplir de gom a gom de petits i grans cantant i ballant sense parar.\n"Maribel amb Xancletes" es un dels esdeveniments més esperats de l'any per als seguidors d'aquest grup. Habitualment es celebrava aquesta cita a la Platja de Colera, però enguany el grup va canviar la ubicació, portant aquest espectacle a l'Escala. Maribel és un grup que porta bon rotllo, molta festa i ballaruca arreu on va i ja fa uns quants anys que se'ls pot veure a moltes de les festes majors dels municipis empordanesos. A diferència del que és habitual, oferir un concert a la platja on els fans poden anar descalços, amb banyador i roba comode, és un alicient que sense dubte, no va fallar, tampoc, a l'Escala. Els components del grup van agraïr per les xarxes socials la participació multitudinaria, tot i el canvi d'ubicació d'aquesta festa. També van agrair la confiança de l'organització, l'Associació de Joves Escalencs, "Els Xalats", juntament amb la col·laboració de l'Ajuntament de l'Escala.\nMaribel tornarà a l'Escala per la Festa Major a l'escenari de les barraques, el proper 1 de setembre, encarant així, la recta final de la seva gira estiuenca "Sense tu no hi ha tour".


Bloc de Kirikú: La impròpia, 1a trobada de cultura oberta\nLa impròpia, 1a trobada de cultura oberta\nComença hui a València la impròpia, que com diuen a la seua web és ...\n... un festival de quatre dies que tracta de connectar dos parts d'un mateix món, la cultura lliure i la cultura tradicional, és a dir, la cultura de transmissió directa o cultura oberta com ens ha donat per dir-li.\n... anual, en el temps, i nòmada, en l'espai, sent l'objectiu trobar-se una volta a l'any en un barri diferent de la ciutat de València, establint un diàleg entre els col·lectius culturals del barri i altres d'arreu del món, mostrant les diferents formes en què trobem la cultura oberta, enriquint-la, enriquint-nos i repensant-nos.\nAl programa de la impròpia trobem, al costat de manifestacions de cultura tradicional, com és el cant d'estil, les albaes o un correfoc, les propostes més novedoses del que s'anomena cultura lliure: xerrades, projeccions, actuacions musicals ...\nD'entre tots aquests actes tan interessants, el que a mi personalment m'agradaria no perdre'm [però em perdré], és l'actuació d'iX. Dos alcoians residents a Barcelona que en les seues actuacions fresques, iròniques i teatrals, interpreten unes cançons que ens desperten de l’apatia i l’avorriment generalitzats. Han publicat en llicència copyleft un disc, les Cançons d’amor i activisme mil·lèsim, que també es pot descarregar des de la xarxa. Jo el tinc des d’ahir i vos puc assegurar que està molt bé. Diuen de la seua música que és post-folk activista. No ho sé, no entenc molt de classificacions musicals i tot això. Però vos dic que valen la pena. I encara més en directe.\nI per a que ho pugueu comprovar, deixe aquest enllaç a Desordre amorós, i també aquesta gravació de Alzheimer, feta al Teatre la Clau de l'Alcúdia la nit dels Sants Innocents de 2006:\nPublicat per kirikú a 22.5.08\nEl cartell és immillorable. A banda de dos dels grans del rock nostrat (Ovidi Twins i Ix) els de Grande-Marlaska (abans Garzón, Superjuez quan el darrer els va denunciar) són molt grans. I al seu web tenen tots els discos per descàrrega gratuïta. Jo no hi seré i em sap greu, però com que aniré al MiMed de Mislata a mitjan de juny no em puc permetre tanta festa per la capi.... :-(


"Ens agrada el teatre perquè no ens agrada el món" - Sala Beckett\nLa Sala Beckett i la Perla 29 tenim ganes de compartir i fer conjuntament un primer retrobament on line amb les nostres respectives associacions d’amics: L’Associació d’amics de La Perla i els Personatges de la Beckett.\nPer fer-ho, us proposem una conversa entre Oriol Broggi i Toni Casares amb la conducció de l’escriptora i periodista cultural Gemma Ruiz.\nEn la conversa, els directors artístics parlaran de com veuen i viuen el moment actual, amb la complicada crisi que vivim com a societat, i sobre les conseqüències que se’n deriven pel que fa al teatre, les arts en viu i la cultura en general.\nQuin paper tindran els espectadors? Com serà la nostra relació amb la ficció? Què hi haurà de ritual, encara, en els espais teatrals? Quina funció social té, tindrà o ha de tenir el teatre en el món contemporani, després de o durant tot això? És pensable un nou món, diferent del de fa dos mesos? En quina direcció? Què vol dir “nova normalitat”?\nAmb Oriol Broggi i Toni Casares\nModera: Gemma Ruiz


exemple - sensoryshop.net\nEl dèficit en el llenguatge està entre les característiques primordials associades a l'autisme. Alguns individus amb autisme poden mai arribar a desenvolupar completament el vocabulari de manera funcional. Aquells que sí aconsegueixen el vocabulari funcional les dificultats poden persistir en les interaccions socials. Els investigadors s'estan concentrant en les intervencions primerenques dels nens amb autisme que experimenten problemes comunicacionals, dins de les quals una estratègia des d'un dinosaure robòtic sociable.\n"La finalitat última per a l'ús de Pleo i altres intervencions similars en nens amb autisme és la seva habilitat per interactuar socialment."\nEls nens amb autisme van parlar més durant la seva interacció amb Pleo, el dinosaure robòtic, que amb altres persones. Els nens que van participar tenien entre 4 i 12 anys d'edat i havien estat prèviament diagnosticats amb autisme altament funcional.\nCió tenia 13 frases gravades i adaptades i 10 comportaments socials expressius programats. El comportament social El comportament social expressiu es van sincronitzar després amb enregistraments que simulaven la parla. Per exemple, Pleo baixava el cap i deia "Estic trist".\nEls pares dels nens estaven també a l'habitació i els demanaven als nens que interpretaran el comportament de Pleo dient, per exemple, "Per què creus que Pleo dir això?". Si la resposta del nen era correcta passaven a la següent activitat; si, en canvi, no aconseguien interpretar el comportament de manera correcta, els pares oferien interpretacions diferents dient per exemple, "Creus que Pleo està feliç? Penses que Pleo està trist? ".\nLa fi última per a l'ús de Pleo i d'altres intervencions similars en nens amb autisme és la seva habilitat per interactuar socialment. El resultat d'aquest estudi són els primers passos per a proveir noves eines per assistir al tractament dels nens amb autisme.


Tapa't de tapes: Bacallà amb verdures i festucs gratinat amb allioli\nQuan el bacallà és bo, la resta d'ingredients és bona perquè l'acompanya. Va ser el cas d'aquest bacallà, que vam fer l'altre dia per sopar, i que vaig acompanyar amb unes verduretes saltades. A la nevera hi tenia l'allioli, al rebost, els festucs. Unint-ho tot plegat, aconseguireu un plat nutritiu, gustós, lleuger, gairebé complet sinó fos perquè en aquest no hi ha hidrats, però vaja, si ho acompanyeu amb una bona llesca de pa amb oli ja ho tindreu tot solucionat!\nEl que fem primer és tallar petites i saltar les verdures al wok. Fer-ho en aquest recipient ens permet aconseguir una cocció ràpida, sense gairebé oli, de totes les verdures, conservarnt-ne gairebé intactes les viatmines.\nA continuació, enfarinem lleugerament el bacallà (jo ho vaig fer amb farina de fregitr, per primer cop, i la veritat és que va molt i molt bé, no s'estova ni fa grumolls). Primer coem amb oli abundant i durant 3 minuts el bacallà per la part de la pell i, quan aquesta sigui rossa, el girem i el coem uns 3 minuts més.\nTraiem el bacallà de la cassola i el deixem escórrer sobre un paper absorvent. Després, el posem en una safata per anar al forn, i l'untem amb allioli. Mentrestant, hem posat a preescalfar el forn, a 180 ºC, només engegant el gratinador. Podem el bacallà a gratinar durant 5 minuts.\nMentre el bacallà és al forn, fem una picada amb els festucs.\nJa quasi ho tenim tot a punt. Anem a muntar el plat. Com a base, i al centre, col·loquem les verdures. A sobre, hi disposem el bacallà gratinat.\nCompletem el bacallà amb els festucs per sobre. I ja tenim els dos lloms a punt!\nEtiquetes de comentaris: Bacallà, fruits secs, Segons, Verdures\nMarta e-cuina 30 de gener de 2014 a les 9:03\nQuè bo, Marina!.\nTens raó, quan el bacallà és bo, amb qualsevol acompanyament surt un plat deliciós.\nJúlia y Maria 30 de gener de 2014 a les 9:26\nOstres, quina bona pinta!! M'encanta la combinació. Un petonàs!\nPumuky a la cuina 30 de gener de 2014 a les 10:46\nUn plat de luxe Marina! Jo encara no tinc agafat el punt al bacallà, no m'acaba de sortir bé, a veure si m'aplico i faig un com el teu! Per cert, m'agrada molt la presentació, i les fotos molt maques!\nFem un mos 30 de gener de 2014 a les 13:27\nMarina, quin plat de bacallà més bo i amb verduretes. Amb el que m’agrada el bacallà ben acompanyat Ummm\nMaryLou 30 de gener de 2014 a les 14:12\nEl bacallà m'encanta! amb aques verduretes i els festucs ha d'estar mortal de necessitat!\nLA COCINERA DE BETULO 30 de gener de 2014 a les 15:10\nEs molt bo el bacallà amb l'all-i-oli gratinat amb festucs i amb el llit de verdures queda molt més vistós.\nmamilu 30 de gener de 2014 a les 15:16\nQuin plaer puguer tastar aquet bacalla....te una pinta deliciosa....\nCinta 30 de gener de 2014 a les 16:34\nOstres Marina, és un plat espectacular! Espero que provi aquest nou 2014! Com veus, poc a poc vaig tornant... petons!\nCristina 30 de gener de 2014 a les 17:14\nQuin color més bonic aquest plat i quina combinació d'ingredients tant bona!\nM'ha encantat! :) Petonets bonica!\nlolines 30 de gener de 2014 a les 21:09\nEl bacallà és un dels meus peixos preferits.\nI així amb all i oli,, deliciós.\nChus Castro 30 de gener de 2014 a les 21:26\nGenial I, com bé dius, una torradeta al costat amb oli o un sarpadet de mongetes seques I tenim un dinar complet I molt saludable. Petons.\nANA 30 de gener de 2014 a les 22:04\nMe ha gustado ese lomo de bacalao con los pistachos, una buena combinación. Besos!\nÀgata Albero 30 de gener de 2014 a les 22:21\nOstres, boníssim. i els festucs un encert trobo. Gràcies i petons!!!\nGemma 31 de gener de 2014 a les 8:27\nJa saps que jo no sóc de bacallà, però aquest teu té una pinta tan preciosa, amb aquests colors tan vius i els festucs per sobre, que estic segura que me'l menjaria molt de gust! I encara repetiria i tot, je je je...\nBruixes a la cuina (Dolors) 31 de gener de 2014 a les 9:55\nMolt bó Marina!! Llàstima que a casa això del bacallà... només m'agrada a mi! Un dia m'hauré de fer un "solo" :) La presentació és espectacular guapa!! :)\nmaria moncal 1 de febrer de 2014 a les 11:09\noriginal i tan fàcil de fer, sembla mentida!\nMònica Tarradellas 2 de febrer de 2014 a les 20:59\nNyam, nyam....això és un sopar de gala! Petons!


Més possibilitats de veure la pluja de les Tàurides\nOportunitat per veure les Tàurides, la pluja d'estels que arriba al seu màxim al voltant d'aquests dies. La nit de dilluns serà el millor moment.\nAlberto Alcántara 11/11/2012 - 09.00 Actualitzat 11/11/2012 - 16.51\nPerseides del 2010. (Font: Flickr/L. Brumm)\nEls núvols no ens han deixat gaudir plenament de la pluja d'estels que arriba al seu màxim al voltant d'aquests dies: les Tàurides. La nit de dilluns serà probablement el millor moment: s'esperen grans clarianes a Catalunya.\nLa pluja de les Tàurides és el resultat de la interacció de l'atmosfera amb les restes del cometa Encke, vist per primer cop el 1786 per l'astrònom francès Pierre François André Méchain. L'Encke deixa una estela de material molt àmplia i per això aquesta pluja es presenta amb dues fases de màxima activitat, les anomenades Tàurides del sud i del nord, que coincideixen amb els moments en què la Terra passa per les dues branques més denses. Les Tàurides del sud van tenir el màxim al voltant del 5 de novembre i ara és el torn de les Tàurides del nord. Els moments culminants es donaran aquest cap de setmana i fins dilluns.\nLes Tàurides són un fenomen modest si el comparem, per exemple, amb les Perseides, que mantenen una mitjana de 60 meteors observats per hora en els màxims d'intensitat. Les Tàurides apareixen amb una mitjana d'uns 7 estels per hora. A més a més, es tracta d'una pluja lenta: la velocitat d'entrada de les partícules a l'atmosfera és d'uns 105.000 km/h (uns 27 km/segon). Aquest fet, juntament amb la composició més resistent d'aquestes partícules, fa que els meteors s'endinsin a més profunditat que d'altres, fins a uns 44 km d'altitud. Una altra característica significativa de les Tàurides és que produeixen meteors molt brillants ("bòlids" o "boles de foc"), que poden estar acompanyats de sons audibles i, fins i tot, explotar. Podeu veure la gravació d'una d'aquestes "boles de foc" en la pàgina d'Space Weather.\nDurant qualsevol nit, el major nombre de meteors es pot veure a la matinada, després de la mitjanit. La millor manera de gaudir de la pluja d'estels és allunyar-se dels nuclis urbans per tal d'evitar la contaminació lumínica. Aquest dies, la lluna es troba en fase minvant, un factor natural que en facilitaria l'observació, tot i que l'altre factor natural decisiu, els núvols, faran la guitza a gran part del territori diumenge i, en menor mesura, la nit de dilluns.


ANC Sant Joan Despí per la independència: de novembre 2013\nL’ANC presenta el vídeo ‘Catalunya mestissa!’· L’espot reivindica la pluralitat de la societat catalana amb el testimoni de diversos independentistes.\nUn cop fet públic el seu posicionament respecte el moment polític actual, l’Assemblea Nacional Catalana (ANC) presenta el vídeo “Catalunya mestissa!”,un testimoni de persones que defensen el seu anhel d’independència, alhora que reivindiquen el mestissatge com a element fonamental de la societat catalana, una societat amb arrels també andaluses i d’altres zones de l’Estat espanyol.\nFet en col·laboració amb la plataforma “Altres Andalusos”, els testimonis reivindiquen la validesa de totes les  formes de viure la catalanitat i defensen la pluralitat de la població catalana actual. Els participants reivindiquen també una independència social que faci justícia a les generacions que als anys 40s-70s van immigrar de diverses zones de l’Estat espanyol per treballar i per buscar una vida millor. Demanen la independència d’una Catalunya orgullosa de la seva història social, que recordi que la lluita per la llibertat i per la justícia és un patrimoni nacional viu i compartit.\nEls participants defensen que aquest esperit revifi avui per empènyer Catalunya cap a la independència, aconseguint que l’esforç de generacions i generacions de catalans vagi pel benestar propi i pel dels fills i nets, en un país cohesionat, obert i amb futur.\nPrevista inicialment per a principis d’estiu, la publicació de “Catalunya mestissa!” s’ha ajornat fins ara per no coincidir amb altres campanyes i donar-li major visibilitat. Diversos musics catalans han cedit obres seves per “Catalunya mestissa!”.\nDECLARACIÓ DE NOVEMBRE\nEl Secretariat Nacional de l’Assemblea Nacional Catalana, reunit en sessió ordinària el dia 16 de novembre de 2013, a Barcelona, tenint en compte els moments transcendents que s’hauran d’afrontar en el futur immediat, ha aprovat el seu posicionament, que vol fer públic amb aquesta\nL'Assemblea Nacional Catalana és una organització popular, unitària, plural i democràtica, fonamentada en la democràcia de base i en la unitat d'acció, i integrada per persones que volem que Catalunya esdevingui un estat independent.\nL'11 de setembre de 2012, l’Assemblea Nacional Catalana va demostrar la capacitat de mobilització del poble català. I ho va fer amb una gran manifestació que va reunir més d'un milió i mig de persones als carrers de Barcelona. L'11 de setembre de 2013 hem tornat a demostrar no només capacitat de mobilització, sinó també d'organització, en repartir-nos ordenadament dos milions de persones al llarg del país, tot formant una cadena de més de 400 quilòmetres.\nAquestes multitudinàries mobilitzacions populars, i l'immens impacte que han aconseguit als mitjans de comunicació d’arreu del món, han posat la independència de Catalunya en el centre del debat polític i han col·locat la qüestió catalana damunt de la taula de les principals cancelleries del món.\nEl resultat de les eleccions del 25 de novembre de 2012 i tots els estudis demoscòpics solvents acrediten l’ampli suport de la ciutadania de Catalunya a l’exercici del dret a decidir. Però encara més, la voluntat de constituir Catalunya com a un nou estat independent ja és l’opció majoritària entre la ciutadania catalana.\nNi el fracàs de l’Estatut de 2005-2006 ni la crisi econòmica són elements suficients per explicar per què hem arribat a aquesta situació. Com molts altres països d’Europa, vivim una crisi de valors polítics tradicionals i de model de societat. En el nostre cas, això es complementa amb la reivindicació nacional catalana, mai resolta per l’Estat espanyol; un estat amb preocupants dèficits democràtics i amb una incapacitat històrica de repensar-se ell mateix en clau plurinacional.\nÉs a dir, vivim una situació de triple crisi: econòmico-social, democràtica i nacional.\nLa societat catalana, sense els mecanismes de poder que defineixen un estat, ha hagut de trobar altres camins per al seu progrés i la seva organització. Paradoxalment, això li ha conferit una solidesa excepcional. Només això explica que, històricament i en l'actualitat, Catalunya hagi pogut afrontar amb èxit reptes com la integració de successives onades migratòries, preservant la convivència i la cohesió social, o bé com la defensa dels més desafavorits, gràcies a la creació de xarxes socials de suport.\nEl poble català ha pres consciència que per lluitar contra la triple crisi que pateix li calen vertaderes eines d’estat.\nL’autonomia que suposadament garanteix la Constitució espanyola de 1978 és un frau. Catalunya no és reconeguda com a nació, ni l’autonomia assolida li és respectada. L’ofec econòmic sistemàtic a la Generalitat, així com la recentralització i l'atac deliberat del nacionalisme espanyol contra la llengua i la cultura dels Països Catalans, és una mostra evident que l’encaix dins de l’Estat espanyol només és possible si estem disposats a desaparèixer com a nació i com a poble.\nL'objectiu de l'Assemblea Nacional Catalana és recuperar la independència política de Catalunya, mitjançant la constitució d'un estat de dret, democràtic i social. L’Assemblea Nacional Catalana ha canalitzat la força de la societat civil, que empeny cap a un horitzó nacional nou i esperançador que ens permeti construir un país millor.\nVolem un Estat català perquè, com a poble que som, hi tenim dret. Però, sobretot, el volem perquè l'entenem com una oportunitat per construir un marc propi de relacions socials, econòmiques i polítiques. Un estat al servei de les persones on els ciutadans siguin el centre de les seves polítiques públiques.\nSom en un món cada cop més interdependent, però on cap estat renuncia a la seva independència. En aquest món, els catalans volem participar amb veu pròpia en la construcció europea, perquè creiem en la diversitat, la llibertat i la igualtat de les persones i dels pobles. Altrament, Catalunya té totes les condicions per esdevenir un estat perfectament viable i pròsper en termes econòmics. I aspira legítimament a compartir les transformacions que Europa haurà d’afrontar per resoldre la comuna crisi estructural i de valors actual, que és profunda i preocupant. Res d’això és possible si som una simple regió espanyola.\nLes forces polítiques han d’aparcar els tacticismes partidistes i han de pensar en el bé comú. Per això, cal que actuïn amb la màxima unitat possible per encarar amb força l'etapa definitiva del procés d'independència. La unitat es pot expressar, segons les circumstàncies, configurant un govern d’àmplia unitat, en forma d’amplis acords parlamentaris, de llistes unitàries d’ampli espectre, o bé compartint punts programàtics relatius al futur polític de Catalunya. En tot cas, i en darrera instància, correspon als partits polítics i al seu sentit de la responsabilitat concretar, de la millor forma possible, com s’ha d’expressar la unitat que considerem que en aquests moments reclama la ciutadania.\nSabem d’on venim i on volem anar, però cal dir també com podem arribar-hi. Per això, en el moment actual del debat polític, l’Assemblea Nacional Catalana creu necessari assenyalar uns punts que considera irrenunciables.\nSom davant d’un debat estrictament polític, sense limitacions jurídiques. En democràcia, només al poble de Catalunya li correspon decidir sobre el seu futur polític. En aquest sentit, la celebració d’una consulta sobre la independència del nostre país és un objectiu irrenunciable que no pot ser objecte de retards ni d’abaratiments.\nPer tot això, el Secretariat Nacional de l’Assembles Nacional Catalana fa pública aquesta\n1. La celebració d’una consulta sobre el futur polític de Catalunya durant l’any 2014 és irrenunciable.\n2. La consulta ha de tenir lloc al més aviat possible, preferentment abans del 31 de maig de 2014, i s’ha de convocar en el moment que es concreti el marc legal aplicable.\n3. La petició del Parlament de Catalunya al Congrés dels Diputats de poder organitzar la consulta no pot servir d’excusa per demorar-la. El Parlament ha de fixar una data límit per rebre’n resposta. Passada aquesta data cal aplicar la Declaració de Sobirania i del Dret a Decidir del poble de Catalunya, aprovada pel Parlament el 23 de gener d’enguany i convocar la consulta d’acord amb la legislació catalana.\n4. La consulta ha de tenir una sola pregunta, directa i clara, que s’ha de poder respondre de forma afirmativa o negativa, i ha de preguntar explícitament sobre la independència de Catalunya. Qualsevol altra possibilitat seria un frau, ja que el resultat no seria determinant i podria no ser reconegut per la comunitat internacional. En aquest sentit, l'Assemblea Nacional Catalana proposa la següent pregunta: “Vol que Catalunya sigui un Estat independent?”\n5. Per encarar l'actual etapa amb garanties d'èxit és imprescindible la màxima unitat d'acció entre les institucions catalanes, la societat civil i els partits polítics. Les forces polítiques catalanes han d’actuar amb el màxim sentit de la responsabilitat i amb unitat, perquè així ho reclama una gran majoria de la ciutadania, i posant els interessos col·lectius per davant dels interessos de partit. La unitat d’acció política ha de fer-se visible amb acords parlamentaris amplis i permanents i, quan calgui, amb la formació d’un govern de concentració nacional. La unitat serà la millor eina davant dels intents permanents dels aparells de l’Estat espanyol de torpedinar el procés i per defensar les institucions en cas de dissolució o intervenció de la Generalitat.\n6. Les eleccions europees del 25 de maig de 2014 seran un repte i una oportunitat per a Catalunya. Caldrà mobilitzar-se per assolir una participació tan alta com sigui possible, perquè la nostra determinació nacional serà observada i valorada pels països europeus en funció dels vots obtinguts per les candidatures favorables a la consulta i a la independència. L’Assemblea Nacional Catalana crida, doncs, a treballar des d’ara per fer possible una candidatura d’ampli espectre sociopolític, que pugui tenir el suport del màxim nombre de forces polítiques i de moviments populars.\n7. L’Assemblea Nacional Catalana seguirà amb atenció l’evolució de la situació i, si cal, convocarà noves mobilitzacions per garantir el dret democràtic de la ciutadania a ser consultada de forma clara sobre el futur de Catalunya i per defensar les nostres institucions nacionals.\nBarcelona, 23 de novembre de 2013\nDissabte, 23 Novembre, 2013\nEtiquetes de comentaris: Correus Secretariat\n# Totssom9N (4)\n#Ara República (14)\n#Endavant República (19)\n#Endavant República Catalana (69)\n#República ARA (3)\n#VOLEM ACORD (8)\n75è anniversari mort Companys (1)\nAl costat dels investigats (33)\nAniversari ANC (4)\nAra República (11)\nAra volem la nostra República (8)\nCampanya d'estiu (2)\nCampanya del Sí (4)\nCartells i díptics (82)\nComunicats ANC (15)\nComunicats AT (61)\nComunicats Conjunts (5)\nContra el 155 (4)\nCorreus Secretariat (64)\nDeclaració Independència (1)\nEleccions SN (3)\nFem país (8)\nFiscalitat catalana (1)\nFlama Canigó (7)\nI de maig (1)\nJudici pel 9N (5)\nLegislatura independentista (81)\nLlibertat presos polítics (87)\nManifest ANC (6)\nManifest conjunt (2)\nManifest suport sobiranista (1)\nMissatges ANC (67)\nMissatges de les ATs (8)\nNotes de premsa (52)\nPels represaliats (6)\nPer la tornada dels exiliats (19)\nPonts per la independència (1)\nProcés Constituent (7)\nProclamació República (5)\nRecull de Blogs (24)\nRecull de premsa (345)\nTaula pel Referèndum (3)\nTwitter de la AT\nTweets by @SJDxIND


Monedes transparents i a favor del poble | Centre d'Estudis Joan Bardina\n← Decrets Llei per una constitució del segle XXI\nMonedes transparents i a favor el poble →\nEn el marc del FSCat (Fòrum Social Català) el dissabte 30 de gener, el Centre d’Estudis Joan Bardina va presentar la ponència: «Monedes transparents i a favor del poble», basat en el «Sistema General»1 de l’Agustí Chalaux, a càrrec de Joan Parés.\n(1En aquest document Agustí Chalaux fa una gran elucubració científica de com es pot mesurar el mercat i de com es pot repartir millor la riquesa, i per això fa una teoria i explica que per aconseguir-ho, cal suprimir l’anonimat del diner i canviar-lo per la factura-xec telemàtica. Això és pròpiament el Sistema General.\nAmb la moneda telemàtica podríem fer ciència. Avui dia l’economia no és ciència, és una aproximació a la ciència. Els economistes no poden fer anàlisi precisos sinó que treballen amb índexs, treballen aproximant-se als fets, però no saben exactament el que passa).\nNo violència intel·ligent i activa\nTranscipció de la ponència «Monedes transparents i a favor del poble».\nVaig conèixer l’Agustí Chalaux l’any 1979, i el vaig conèixer fent una conferència al Club d’amics de la Unesco on ell parlava del diner i de coses que a mi m’interessaven i a poc a poc va néixer una formidable amistat.\nVàrem començar a fer apunts, classes amb en Xirinacs que va oferir la seva escola perquè anés a fer les classes durant tres anys. I un dels seus alumnes era el mateix Xirinacs, que feia moltes i moltes preguntes. D’aquests anys de feina, va sortir un llibre que és obra d’en Martí Olivella, que ja el coneixeu. Va escriure El Poder del Diner i allà explica les teories de l’Agustí.\nAl cap d’un temps va sortir un altre llibre: Assaig sobre moneda, mercat i societat on l’Agustí i la Magdalena Grau, economista, expliquen les seves teories.\nL’Agustí va néixer l’any 1911 a Sant Genís dels Agudells, sota el Tibidabo, una barriada molt maca i va morir el 2006 als noranta-quatre anys a Barcelona.\nL’Agustí Chalaux era de professió químic. I us diré quatre coses d’ell.\nVa estudiar química a França per entendre d’una manera científica els fenòmens. La química té un llenguatge molt precís, el llenguatge de l’Agustí també és precís.\nL’Agustí va viure una circumstància especial que explica el perquè es va dedicar a això del diner. De molt jove, adolescent, va viure a París, i va conèixer un gran banquer, Horace Finaly, que era importantíssim a Europa.\nDirigia la Banca Nacional de París i dels Països Baixos (Paribas).\nEl que explica l’Agustí de Finaly és molt llarg. Us explicaré una anècdota que surt a les memòries de Léon Blum. Aquest senyor que era socialista, va anar a veure a Finaly perquè l’ajudés amb diners per a la seva campanya electoral, i Finaly li va donar 500.000 francs. Léon Blum va resultar elegit President. Hi ha una cerimònia en què el President té una entrevista amb el Prefecte de Policia en una habitació tancada, on li presenten una colla de dossiers. El President llegeix i torna al Prefecte de la policia la sèrie de carpetes. Són secrets d’Estat. Una d’aquestes carpetes estava dedicada a Horace Finay. León Blum va obrir la carpeta i va veure que havia subvencionat a tots els partits parlamentaris amb la mateixa quantitat, exceptuant el de més esquerres i el més de dretes que els havia subvencionat amb més diners. Què vol dir això?, es pregunta Léon Blum. I dedueix que un banquer guanya diners mani qui mani, i si mana un extremista encara més.\nHorace Finaly era un banquer de cap a peus i aquesta oportunitat que va tenir l’Agustí de mamar directament d’un banquer, explica el perquè de la seva teoria i el perquè sabia el que sabia.\nEls banquers tenen una tradició de professió llarguíssima, que vénen dels jueus i saben molt bé que per fer-se ric no s’ha de fabricar res, el que s’ha de fer és comprar i vendre, i el millor és comprar i vendre diners, aleshores et fas multimilionari.\nAquestes historietes que a poc a poc, l’Agustí Chalaux, com adolescent que era, anava pescant d’en Finaly, van anar configurant un coneixement, molt esotèric.\nUn dia l’Agustí s’havia de trobar amb aquest banquer a casa seva. L’havia convidat a sopar i el banquer no hi era, i en no ser-hi, el majordom el va fer esperar a la biblioteca-despatx. Mentre s’esperava, l’Agustí, adolescent inquiet, va remenar els calaixos de la taula i es va interessar per un dossier que posava «confidencial». De sobte va rebre una bufetada immensa del banquer, que va entrar i el va trobar «in fraganti». La bufetada que li va clavar, devia ser forta, perquè estava emprenyadíssim i quan ja li va passar la ràbia, el banquer va dir, anem a sopar, i durant tot el sopar no van parlar d’aquell incident. Quan va acabar de sopar li va dir: Digues que has entès d’aquell dossier que has vist, i l’Agustí va dir que no havia entès gairebé res, però que li havien cridat molt l’atenció les conclusions.\nAquell dossier feia referència a una reunió que havien tingut Horace Finaly, J. P. Morgan, gran banquer d’Estats Units i Sir Henry Deterding que era el President de la Companyia Shell, una de les petroleres més grans del món.\nAquesta reunió havia fet durant uns quant dies a casa de Finaly. S’havien cridat tècnics perquè donessin la seva opinió i les conclusions van ser:\nI a l’Agustí li va cridar l’atenció aquesta frase, i el banquer li va dir: «Poc a poc t’aniré explicant coses i acabaràs entenent, però quan ho entenguis a mi se me’n fot, perquè ja faré malves, trigaràs molt a entendre-ho, jo ja t’aniré explicant coses perquè ho puguis fer». I així va ser. Durant quatre o cinc anys el banquer li va anar explicant coses que el van ajudar a entendre plenament aquesta frase.\nDesprès el banquer se’n va anar, va haver-hi la segona guerra mundial, es van perdre de vista i el banquer es va morir, però l’Agustí va seguir estudiant i investigant tot això.\nEn aquesta frase que us he dit, racionalitzar la moneda vol dir eliminar l’anonimat que ara té. Avui en dia la moneda és anònima, un bitllet de 500 el tens tu, desprès el passes… això s’hauria d’acabar, s’hauria de racionalitzar. Cada vegada que hi ha un canvi s’ha de conèixer.\nAquesta frase va portar l’Agustí a estudiar i va estar molts anys, i va fer un Sistema General.\nSistema General és un conjunt d’estudis i propostes. Unes fan referència a l’aspecte social i d’altres a l’aspecte econòmic per a resoldre els problemes que vivim.\nExplicaré breument els aspectes econòmics, però també m’agradarà explicar quins són els aspectes socials, perquè els aspectes econòmics són tècnics, simplement es tracta de suprimir l’anonimat de la moneda. En canvi els aspectes socials són més complexos, però molt macos.\nQuan l’Agustí explicava els seus projectes socials, tothom li deia: són molt interessants, són preciosos, però d’on sortiran els diners per fer això?, i ell deia: de diners no us preocupeu perquè n’hi ha els que vulgueu i més, el que no sabem és quan n’hi ha perquè el diner està molt mal repartit, entretingut i no funciona. El diner ha de funcionar, s’ha d’ajudar a l’intercanvi, i no ha de quedar paralitzat.\nTot això l’Agustí ho explica abastament en el seu sistema..\nEl Centre d’Estudis Joan Bardina és el centre que va crear ell mateix cap als anys 80-81 amb una colla d’amics per donar a conèixer aquestes teories. Encara que no tenim recursos econòmics, anem divulgant l’obra d’aquest home perquè ens sembla que val molt la pena estudiar-la.\nL’Agustí fa una proposta que es pot dir una nova Constitució, ja que les regles del joc es marquen en la Constitució i la Constitució que tenim ara, evidentment no val. Ell fa una proposta nova i engrescadora.\nFixeu-vos que la paraula llibertat ens omple a tots d’alegria, però de quina llibertat parlem?\nel llibertí: és el que fa el que vol i no li importen les conseqüències;això és una manca d’ètica.\nels llibertaris: aquests no entenen la llibertat si no és per a tothom.\nés per a tothom o no hi ha llibertat que valgui.\nSi la llibertat és només per a un individu, no s’hi val.\nSi la llibertat és només per a un grupet determinat, no s’hi val.\nHem de distingir molt clarament l’anarquista del llibertari. De vegades es confon però no és el mateix. L’anarquista no vol que el manin i el llibertari diu: en la vida privada no m’ha de manar ningú, però l’Estat ha de tenir un ordre.\nL’anarquista no vol sentir parlar de l’Estat, de la policia, de res. Viu en un món molt utòpic, però el llibertari diu: no, amb la meva vida privada no s’hi ha de ficar ningú, però amb l’Estat, la Banca, la Societat, ha d’haver-hi un ordre, una organització. Aquest és el pensament de l’Agustí Chalaux.\nHi ha gent que fa treballs utilitaris. El treball que fas no perquè vols, sinó perquè t’has de guanyar la vida, és diferent de fer feina. Fer feina en allò que t’agrada, és vocacional: jo vull ser metge, jo vull ser mestre…\nEn la Constitució que proposa l’Agustí o et dediques a fer un treball utilitari o a una feina voluntària, o a no fer res que també és un dret que tenim.\nL’aturat avui dia se’l veu com un paràsit, una persona inútil, una càrrega. El senyor aturat té tot el dret a estar aturat. Pel sol fet d’haver nascut té dret a viure dignament. Una altra cosa és si vol posar el seu esforç, llavors pot fer feina o un treball.\nTreballant es guanyaria més que fent feina. Això sí, el salari d’un metge ha de ser inferior al del senyor que treballa a la mina o al d’un senyor que va a la fàbrica o als ingressos de l’empresari eficaç, de l’inventor enginyós i del capitalista transparent. Hi ha molta gent que no ho entén així.\nL’Agustí diu: si vols cobrar molt, vés a la mina, a l’obra o a la fàbrica o fes-te empresari, inventor o capitalista i guanyaràs més que un metge o un mestre.\nUna altra cosa que diu l’Agustí és sobre l’economia, i és on posa el dit a la nafra.\nEconomia és una paraula composta que ve de: Eco que ve de oikos i vol dir «bé comú» i nomia que vol dir repartició. Economia segons l’Agustí és com s’ha de repartir allò que és de tothom.\nCom ho fem? I què és de tothom? Els recursos naturals: l’aigua, l’aire i la terra, no són producte del treball de ningú.\nDesprès parlarem d’això perquè segons l’Agustí, la terra, l’aigua, l’aire no poden ser de cap particular, el què si pot ser d’un particular és el resultat d’un treball, però la natura és de tothom, la matèria primera és de tothom.\nL’altre concepte revolucionari és el de com repartir diners. La societat fa negocis, hi ha uns diners que han de tornar a la societat, que són diners de tothom (plusvàlua comunitària). És l’herència dels que ja s’han mort, els qui ja estan en el cementiri. Ningú no paga “impostos” per la roda, i és un invent de la humanitat neolítica. Aquesta herència és de tots i només la fan servir uns quants.\nEl mercat. Què és el mercat? És el conjunt d’intercanvis elementals. El mercat va començar fa deu mil anys essent de mercès. Els tòtems quan anaven a la tribu, es feien regals=mercès. Però això de regalar era limitat ja que es quedaven sense res i van iniciar el (troc=canvi, permuta) sense diners, però també era limitat a l’hora d’establir el comerç, perquè no tothom té de tot.\nLa moneda local es pot fer a dins d’un Estat, però és limitada, no pot agafar tot l’Estat perquè si la moneda local comença a fer Bancs començà a tenir problemes.\nL’or i la plata van començar a ser moneda fa 4.500 anys i aquí va començar la corrupció. No us penseu que les muralles de Jericó van caure perquè van sonar les trompetes, van caure perquè amb les monedes d’or es va corrompre els qui vigilaven les muralles perquè deixessin entrar l’enemic.\nHi ha una història real. Coincideixen les monedes d’or i plata amb la caiguda de les muralles. Abans les muralles eren inaccessibles. Subornar és corrompre.\nPerquè la moneda sigui transparent és necessari que t’identifiquis.\nEvidentment que es poden falsificar targetes, però dificultes molt el delicte. Això és el diner transparent, també és diner transparent l’ecoseny. Es fa una moneda per intercanviar les coses i és una moneda gestionada amb honestedat i és transparent, a favor del poble.\nUn dels alumnes de l’Agustí Chalaux va ser gerent de Mercabarna. Mercabarna és el mercat central que abasteix Barcelona. Quan ell va arribar allà, els qui portaven mercaderies havien de pactar amb els quatre cacics que dominaven la situació.\nQuè va fer ell? Va fer instal·lar una pantalles on hi havia informació a temps real de les quantitats i preus a que es venien les mercaderies. Aquesta informació del que hi ha, es fa pública. La transacció de mercaderies l’ha de saber tothom, no pot ser que sigui un secret. Qui compra i qui ven no cal, però a quin preu s’ha comprat i a qui preu es ven sí.\nCom es reparteixen els diners avui dia? Bé, pot ser que et toqui la loteria. L’Estat ven loteria perquè la gent calli, i l’altra cosa és repartir misèria. Si no, mireu els 400 euros d’en Zapatero. Resulta que els jubilats cobren menys que l’any passat.\nEls Estats només saben repartir misèria i els polítics es posen contentíssims quan ens diuen que les pensions pujaran més que l’any passat. Han augmentat tres euros, fa riure i ho diuen amb tota la barra del món, tan tranquils!\n¿Perquè es van inventar els bitllets de 500 euros? ¿Algú de vosaltres els manega? ¡Ningú! Van ser els Estats d’Europa, i ¿per què? per facilitar la corrupció. Quan es paga una cosa secreta fa falta un maletí amb bitllets de 500 €. Els mateixos Estats faciliten la corrupció i l’anonimat.\nEls financers i les més grans fortunes, aquests si que guanyen. Ho tenim claríssim perquè acaba de passar: Si guanyen diners se’ls queden, no els reparteixen i quan hi ha pèrdues socialitzen, en canvi quan hi ha beneficis, no.\nEl treball utilitari: és el que va a la fàbrica, el que va a la mina, a pagès… aquests estan treballant i estant produint béns útils.\nL’empresari: també és un home que treballa a favor de béns útils si treballa net, si treballa brut no, o si és incompetent tampoc (també ho pot ser un treballador).\nTant el treballador què és competent, com l’empresari què és competent són unes forces de la societat.\nEl capitalista és el que li agrada guanyar diners i prou. Aquest capitalista fa unes regles de joc que no són falsables. Per exemple: coneixeu el Florentino Pérez? Aquest paio va contractar un jugador del Manchester i va pagar 90 milions d’euros. A les 24 hores d’haver-lo contractat, el senyor Ronaldo tenia una clàusula de recessió de mil milions d’euros. Florentino es va inventar 910 milions d’euros! Com pot ser que faci això? Això és una estafa.\n-Aquests mil milions no els cobrarà mai-, direu vosaltres.\n-Però aquests milions a la comptabilitat del club són actiu i, no és el mateix un patrimoni que val 10 que un de 100. Li permet més endeutament, més crèdit en definitiva-.\n-Florentino Pérez ho va fer davant de tothom, ningú no va protestar i ens va estafar a tots-.\nBé, el món del futbol, el món de l’esport, està inflat, algun dia petarà. Són preses de pèl que ens fan a tots i ningú no diu res. 910 milions en 24 hores, és una gran estafa col·lectiva.\nL’inventor, també fa que la societat utilitària funcioni. L’inventor aquí està molt malament, hi ha una llei de patents fatal. Després de la segona guerra mundial, a Alemanya, van fer una llei de patents fantàstica, que realment protegia l’inventor. L’inventor és un element de la societat que se l’ha de pagar molt bé. És una persona que ha d’estar reconeguda.\nFa quatre dies l’ex-ministre d’economia Borrell va sortir a la televisió i amb tota la cara dura, en un judici, va reconèixer que havia fet inversions a la borsa seguint el consell d’un amic, sots-secretari del ministeri i encarregat de temes borsaris! Com si fos la cosa més natural del món que un ministre s’aprofiti del seu càrrec.\nL’altra cosa interessant és la famosa separació dels poders: executiu, legislatiu i judicial. És absolutament impossible aquesta separació de poders avui en dia. El president del govern mana menys que el president dels banquers. Mana més en Botín que en Zapatero. Aquest últim va anar a preguntar a en Botín que s’havia de fer per sortir de la crisi!\nEn Zapatero està a les ordres d’en Botín. Doncs en Botín mana tant en l’executiu, el legislatiu, com el justicial, per tant… corrupció generalitzada.\nLa municipalització de la terra és un tema preciós. La terra no pot ser privada perquè no és el producte del treball de ningú. Henry George ho explicava molt bé. La terra ens ha d’estar donada. És il·lícit dir que aquesta terra és meva. Jo puc cuidar aquesta terra i treure-li el fruit, però la terra no és ni teva ni meva, és de tots.\nL’Agustí proposava la municipalització de la terra, amb un impost progressiu als propietaris o llogar-la al municipi.\nL’altre tema i acabo, és la «burrocràcia» -a l’Agustí li agradava posar-ho amb dues «rr»-. Les cues inacabables, els papers, els funcionaris, les oposicions. (Això de les oposicions és un sistema pervers). L’ administració esdevé un càncer que va matant la societat, xupa molt i no dóna gaire res.. Compte! Que hi ha persones fermes que s’entreguen molt, però el sistema és obsolet i funciona malament.\nI quina és la manera intel·ligent d’actuar?\nLa no violència intel·ligent i activa. En això l’Agustí i en Xirinacs coincideixen plenament. ¿En què es basa? En dues coses fonamentals:\nUtilitzar l’Internet, que ens permet treballar sense problemes de distància. Era impensable abans.\nAquestes són armes per utilitzar dins de la no violència intel·ligent i activa\nAquesta entrada ha esta publicada en burocracia, ciencies socials, corrupcio, economia, educacio, Joan Pares, legislacio, medicina, moneda telematica, municipalitzacio de la terra, no violencia, politica, ponencies, renda basica, Texts en castella, Texts en catala. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Els Tres Tombs — Ajuntament de Montgai\nEls Tres Tombs https://www.montgai.cat/actualitat/agenda/els-tres-tombs https://www.montgai.cat/actualitat/agenda/els-tres-tombs/@@download/image/sant-antoni-i-els-tres-tombs-a-butsenit-durgell.jpg\nEl dilluns 17 de gener, tindrà lloc la tradicional festa de Sant Antoni Abat amb els Tres Tombs de Butsènit. A 3/4 d'1 del matí es faran els Tres Tombs amb la benedicció de vehicles, maquinària agrícola i mascotes. I després, hi haurà un dinar popular a Cal Fuster de Butsènit (cal reservar el lloc, fins divendres al matí, al Xavier Villaró).\nA Butsènit encara es manté la tradició dels Tres Tombs.\nCada any, per Sant Antoni Abat (el 17 de gener), les persones que volen beneir les seues mascotes i els vehicles (cotxes i maquinària agrícola), els netegen, empolainen i guarneixen. I al voltant de les 12 del migdia, es troben a la Plaça de l'Església per donar tres voltes a tot el poble, aturant-se cada vegada davant del bar de Cal Rei, on se situa el mossèn per fer les benediccions.\nLa Festa de Sant Antoni o els Tres Tombs és la festa més celebrada a tot els territoris de parla catalana. Es tracta de la festa per excel·lència de l'hivern, preludi del carnaval, i és una celebració important en els països d'influència cristiana. Com a tradicional protector dels animals útils per a les feines del camp, se celebren en honor seu gran nombre de festes populars relacionades amb ells, per tal d'obtenir la fertilitat dels animals i dels aliments, i la seva purificació. En el passat va ser una festa clau en moltes poblacions, sent la festa major d'hivern o festa major petita. A molts indrets de Catalunya se celebren els tradicionals Tres Tombs, com a patró dels gremis de traginers.\nQuan 17/01/2022 des de/d' 12:45"\n« Anterior: Recollida porta a porta de residus voluminosos\nSegüent: Dia de Reis »


VIATGE CAP A LA MOBILITAT SOSTENIBLE | Peronamovilidad\nPer perona movilidad MOVILIDAD Y SEGURIDAD VIAL 12 gener, 2021\nArticle redactat al mes de juliol de 2020 i és una reflexió molt personal sobre com he arribat a treballar sobre temes de mobilitat i publicat com a col·laboració en un llibre de la Direcció General de Trànsit (DGT).\n“Els qui no estiguin disposats a enfrontar el passat no podran entendre el present i no seran capaços d’encarar el futur”\nBernard Lewis. historiador 1916-2018\nAquesta frase de l’historiador anglès em serveix de reflexió per realitzar aquest article que intenta traslladar la meva experiència personal sobre la mobilitat i que s’inicia en l’estudi de la seguretat viària.\nPorto prop de trenta anys treballant, estudiant i com a jurista analitzant les sancions de trànsit, i des d’aquest punt de vista he arribat a un major anàlisi de la seguretat viària i a estudiar la mobilitat amb les seves conseqüències positives i negatives.\nRealitzar una reflexió personal sobre la meva vinculació amb la seguretat viària ha resultat un exercici interessant de memòria i valorar trenta anys dedicat professionalment i vocacionalment a una activitat tan complexa com la seguretat viària.\nSegurament tot va començar en els primers anys 90, del segle passat, on la meva activitat professional al RACC i la seva Fundació, em va portar a denunciar aspectes com que l’embargament de comptes corrents per impagament de multes no s’ajustava a la legalitat d’aquell moment.\nPerò abans d’aquesta activitat professional, no he d’oblidar que com a fill d’un mecànic i conductor de cotxes la meva aproximació a el món dels automòbils, es produeix des de la infància, encara que percebre i valorar els accidents de trànsit es produeix més tard.\nEl aprofundir en els processos sancionadors em va servir per accedir a una realitat greu com eren els accidents de trànsit i sobretot les seves conseqüències, els accidentats i les víctimes mortals i ferits que patíem a casa nostra. L’any 1989 a Espanya havien mort 9.344 persones, quantitat molt elevada i que ha estat històricament la cúspide de víctimes per accidents de trànsit.\nLa tendència a realitzar una anàlisi de les multes i les infraccions m’ha permès observar l’evolució d’una normativa de trànsit que es modernitzava i passava d’una normativa estrictament sancionadora o de control a una sanció de major responsabilitat social.\nEl gran canvi en la percepció de la seguretat viària al nostre país es produeix amb la introducció del permís per punts com a element sancionador i que torna a reeducar aquella minoria de conductors que provoquen una majoria d’accidents.\nA partir de la meva feina com a assessor i professional de la consultoria en temes de mobilitat i seguretat viària, vaig escriure un llibre sobre les multes, que en principi pot provocar rebuig entre els puristes de la seguretat viària, ha estat un llibre seriós i rigorós que ha pretès divulgar amb total transparència la temàtica de les sancions i com en el seu pròleg deia l’actual director general de trànsit, Pere Navarro, “la seguretat viària és una equació d’informació i conscienciació, més vigilància i control”.\nEn aquest breu repàs de la història de la seguretat vial no he d’oblidar l’aparició d’una fiscalia general dedicada a la seguretat viària que ha estat l’altre gran element que ha permès que aquelles conductes greus i que atempten contra la seguretat de tots es puguin jutjar i posar com a exemple del que no està tolerat per la nostra societat.\nEls informes i treballs de la fiscalia i especialment com a jurista m’han ajudat a avançar en el diagnòstic de la seguretat viària, però sobretot crec que han tingut conseqüències positives en la conscienciació del món judicial perquè aquests delictes pel fet de ser realitzats per persones “normals” no podien deixar de ser impunes, així com que aquests delictes siguin clars per a la societat i diferenciats del que és una infracció administrativa.\nAquesta evolució que hem viscut en aquests anys m’ha anat aproximant a un concepte més ampli que la pròpia seguretat viària i és la mobilitat de les persones. La mobilitat en l’ésser humà ha estat necessària per cobrir les seves necessitats i cada vegada ha desitjat anar més ràpid, sense aquest aspectes històric i evolutiu no es pot comprendre l’actual mobilitat i el canvi d’hàbits d’una societat que cada vegada ha estat més motoritzada i on les persones volen realitzar el seu somni de mobilitat individual, sense compartir espais, temps i moments. Segurament és un excés d’individualisme, però és la realitat de la majoria de la nostra societat.\nAquesta mobilitat ha tingut històricament un punt d’inflexió, que ha condicionat la seguretat viària i és l’aparició de l’automòbil com a element de mobilitat motoritzada individual. Aquesta possibilitat de desplaçar-se sol en una bombolla motoritzada, té el seu aspecte més negatiu en la contaminació que produeix, tenint en compte les persones transportades i l’espai ocupat.\nArribat a aquest punt he de recordar i agrair als meus companys docents les seves experiències en seguretat integral i sobretot als alumnes que he tingut al llarg de vint anys de classes de l’Escola de Seguretat Integral de la Universitat Autònoma de Barcelona, (EPSI-UAB), que em permeten mantenir-me a el dia sobre els temes de mobilitat i, encara més important, conèixer l’opinió de les noves generacions i la seva visió de la mobilitat urbana i seguretat viària actual.\nEl contacte amb l’alumnat permet analitzar i enquadrar la mobilitat en un marc actual i real de la necessitat diària de desplaçar-se per anar a estudiar o treballar i les dificultats que es té en un país on el transport públic i sobretot el ferroviari són una assignatura pendent per la seva falta d’inversió i uns nivells de qualitat i servei poc fiables.\nEn aquests últims anys s’ha observat com estem passant d’una preocupació dels morts cada cap de setmana a un seguiment de les dades de contaminació urbana, producte de la mobilitat. El focus de la visió social es mou cap al tema mediambiental, que no és criticable sempre que tot això serveixi per reduir persones mortes.\nÉs una realitat que les elevades taxes de contaminació i de sorolls de les nostres ciutats, estan afectant els grans nuclis de població fins al punt en què es posa en crisi l’actual manera de mobilitat de les nostres ciutats. Aquesta és una realitat que hem d’acceptar de la mateixa manera que les solucions de mobilitat de les nostres ciutats no són iguals, sinó que les mesures s’han d’adaptar a les característiques d’estructura, orografia i condicions culturals i socials de cada municipi.\nAmb aquesta pandèmia vírica de Covid, una de les primeres lliçons que hem de treure és que alguns dels problemes urbans de mobilitat s’acceleren i d’altra banda que no existeixen veritats absolutes en la mobilitat urbana. L’experiència m’ha demostrat que no es pot imposar un model de mobilitat ideològic que estigui d’esquenes a la realitat social i cultural d’una ciutat.\nEl meu viatge personal després de reflexionar sobre el passat i l’actual moment, em deixa amb la idea de que com societat hem d’exigir més inversió en la millora de la salut i de la mobilitat col·lectiva i amb més educació per aconseguir una major responsabilitat individual. Crec que amb això podem encarar el futur amb una anàlisi dels nous riscos vials i que estarem davant d’una mobilitat diferent i condicionada per nous costums socials.\nEntrada anterior3 “R” PER LA NOVA MOBILITAT URBANA\nSegüent entradaNOVES VELOCITATS A LES CIUTATS\nPROBLEMES I REALITAT DELS VMP A LES CIUTATS\nTorno de nou al tema dels VMP (vehicles de mobilitat personal), per considerar que és un tema d’actualitat pel fet que en l’espai urbà…


Anthesis verifica el programa "Climate Pledge Friendly" d'Amazon - Grup Clade\nAnthesis ha donat suport al programa fent una revisió detallada de centenars de certificats i estàndards internacionals; examinant la seva rellevància, la seva credibilitat i els seus requisits per assegurar que el programa només utilitza aquells certificats que han demostrat tenir beneficis mediambientals, sent transparents, i amb descripcions clares i concises. Això significa que els clients d’Amazon podran estar segurs que els productes amb l’etiqueta Climate Pledge Friendly són veritablement més sostenibles.\n“Recolzant la nostra missió de fer de la sostenibilitat una realitat, Anthesis està orgullosa de treballar amb Amazon en el seu programa Climate Pledge Friendly, verificant que els certificats i estàndards de sostenibilitat externs ofereixen una autèntica reducció de l’impacte mediambiental. Aquest programa permet als consumidors i a les consumidores prendre decisions fonamentades a l’hora de fer les seves compres, amb la seguretat que els productes amb l’etiqueta Climate Pledge Friendly són veritablement més sostenibles.” Stuart McLachlan, CEO d’Anthesis Group


Què falla en la protecció dels menors víctimes de violència vicària? - À Punt\nAnalitzem les mancances del sistema amb expertes en la matèria\nImatge d'arxiu d'uns menors / À Punt NTC\n14 de juny 2021 - 18:54\nDes que es tenen registres el 2013, quaranta xiquets i xiquetes han sigut assassinats a Espanya pels seus progenitors, només amb la intenció de causar mal a la mare. És el que es coneix com a violència vicària.\nAgredir les dones a través dels fills: la violència invisible que destapa el cas de Rocío Carrasco\nAra, la mort d'Olivia, una de les xiquetes segrestades pel seu pare a l’abril a Tenerife, ha posat en evidència les llacunes del sistema per a protegir les criatures més vulnerables: la llei permet suspendre les visites a menors dels progenitors acusats de violència masclista des de 2015, però aquesta mesura pràcticament no s'aplica.\nSegons explica la magistrada especialitzada en violència de gènere Lara Esteve, la llei estipula que, en cas de no prohibir les visites, ha de ser el jutge o la jutgessa qui determine les condicions perquè es produïsquen de forma segura. Això és així, assegura, perquè, per damunt del dret del progenitor a veure les criatures, està l'obligació de l’Estat de protegir els i les menors.\nPerò, en la pràctica, açò no es produeix com estipula la llei, denuncia Esteve. De fet, segons les dades del Consell General del Poder Judicial, el 2020 la decisió de prohibir les visites no va arribar al 3%.\nÉs per això que expertes i experts en la matèria demanen un canvi de paradigma sota la tesi que un maltractador no pot ser mai un bon pare.\nDesprotecció als xiquets i xiquetes\nEn molts casos, indica Chelo Álvarez, presidenta d’Alanna, les mares passen molta por cada vegada que arriba el cap de setmana que el maltractador té dret a passar amb les criatures.\nPer això, des d’aquesta associació de protecció a dones víctimes de violència de gènere insisteixen que continua faltant formació en l'àmbit judicial i aplicar totes les mesures de protecció.


Com es veu més jove després de 40 amb l'ajuda de la roba\nUna dona de 40 anys coneix els seus punts forts i febles, sap com navegar a l'espai vital, té confiança en si mateix i un encant madur. Però de vegades, sense adonar-se, fa errors "estilístics" en la selecció d'un armari. L'elecció equivocada de la roba porta al fet que l'èmfasi en la bellesa i la feminitat es desplaça en la direcció dels matisos relacionats amb l'edat. Per evitar això, cal seleccionar acuradament la imatge diària i nocturna - per cridar l'atenció sobre els avantatges, no les minúscules de l'aparença.\nRestricció i feminitat: una recepta d'estil per a les belleses de quaranta anys\nLa roba d'un home pot dir molt sobre la seva amant. La capacitat per navegar a la moda és una qualitat especialment important per a dones madures. L'edat imprudent i despreocupada, quan va ser possible iniciar els experiments més desesperats amb estil, ja ha passat. I si la dona continuarà amb el mateix esperit i als 40 anys, hi ha el risc de semblar ridícul. El més important a aquesta edat és fer èmfasi en la vostra feminitat, per tenir un aspecte net, fresc i elegant. Per això, s'ha de prestar especial atenció a diversos aspectes importants.\nLes dones madures no tenen objectes de contraindicació. A més, no haureu d'escollir un estil en capes amb roba. Lligant una bufanda llarga al coll, posant un joc de jaqueta i una faldilla, les dones augmenten voluntàriament la seva edat.\nPer no perdre el volum, observeu unes regles simples: des d'un estil de moda jove, és més gran que es negui a favor de les coses sempre tòpics de tall clàssic, que se senten estrictament a la silueta. Les pullovers o faldilles massa soltes poden afegir-se a uns quants anys.\nOblida't dels abrics, impermeables i jaquetes sense format al teu armari. Canvieu-los per coses equipades amb una silueta.\nLes tapes exactament ajustants, les samarretes o els pantalons texans flacs també es reserven millor. Demostren instantàniament el defecte de la figura. Fins i tot si no n'hi ha, una dona adulta i bella tindrà el risc de veure còmic.\nBossa de bosses, reemplaça amb creuers més lleugers o embragatges. Les bosses voluminoses i massives no només creixen una dona, sinó que també la fan més pesada.\nLa longitud de la faldilla o el vestit també té un paper important. Als 40 anys, és millor apostar per midi. Les faldilles llargues i els vestits de maxi-longituds discretos poden arruïnar la bellesa i l'elegància de l'arc. Una mini faldilles, copiades d'alumnes joves, afegiran la impressió d'una dona que no pot trigar els seus anys a la seva riquesa. Però el midi també té característiques pròpies: aquesta longitud no s'adapta a totes les figures. Idealment, la longitud mitjana de les dones altes i esveltes. Per a altres tipus de complexió, seleccioneu faldilles o vestits per sota dels genolls per 5 cm.\nTall i decoració de roba\nL'estil perfecte per a un vestit és un trapezi o una silueta. Si la cintura s'expressa amb claredat, la funda de vestir amb la barca del coll és l'opció més adequada. Els estils de faldilles durant 40 anys també poden ser molt diversos. Tot depèn del tipus de figura. Si els malucs són estrets, la faldilla sol o mig sol, just a sota del genoll, alinea visualment les proporcions. L'olfacte i el tall asimètric amagaran l'excés de volum dels malucs. Una faldilla llapis clàssica és adequada per a gairebé qualsevol tipus de figura. Els pantalons texans són desitjables per escollir sense esquinçar, fetas, croquis, franges o àcars. El color no ha de ser tampoc freak. Doneu preferència al clàssic color blau clar o denim del color de moda de l'índigo.\nPantalons - longitud clàssica per silueta. Per a un entorn informal, podeu triar culottes, però només si sou propietari d'uns turmells prims.\nTextura de teixit\nPer estrany que sembli, fins i tot la pròpia tela pot imposar una solidesa excessiva, pràcticament pensional. A l'edat de quaranta anys, no s'ha de comprar roba de teles denses i pesades. Doneu preferència a les textures lleugeres i fluides. Per a una temporada càlida, materials adequats com gasa, cambric, viscosa són bons. En la temporada freda, utilitzeu caixmir o peces de punt de llana fina. No ha d'encerclar fortament una figura ni seure "sota l'aparença". Trieu roba de silueta mitja.\nNo cal ser partidari dels extrems. La brusa amb el ratolí de Minnie i els pantalons texans ajustats també semblen incòmodes en dones adultes floreixen, com els suéteres folgats d'àvia o les faldilles llargues sense forma. L'actitud adequada per a l'edat és la clau d'un estil d'èxit. L'arc més espectacular per als nens de 40 anys es recull de les coses de tall clàssic. L'estil moderat i estricte es pot diluir fàcilment amb accessoris elegants i no trivials. Per exemple, un conjunt de polseres primes o un embragatge de moda complementarà de manera efectiva els clàssics.\nL'esquema de color de la roba és capaç de fer meravelles. Les diferents ombres donen un aspecte saludable o malalt, rejovenen o envelleixen, refresquen la ceba o la fan sombría i sense interès. En 40 anys, cal seleccionar acuradament la roba per color. Els estilistes aconsellen triar els tons més clars per venciment. Els colors pastís delicats rejovenen, i el color negre només fa èmfasi en els aspectes de l'aparença relacionats amb l'edat.\nDesprés d'haver definit l'esquema de color, heu de prestar atenció a la figura del teixit. Elecció òptima: coses de materials monofònics. Les impressions, inscripcions i altres decoracions variades han de ser escollides amb precaució o fins i tot abandonades. Roba uniforme amb joies precioses, costoses o ornaments d'or amb estil - la manera més guanyadora d'ombra de la bellesa madura i femenina.\nLes sabates per a dones de 40 anys han de ser costoses i còmodes. Això no vol dir que, per comoditat, cal deixar de banda el taló. Al contrari, les sabates de la forquilla mitjana o les botes dels turmells sobre un taló quadrat estable faran èmfasi en la bonica línia d'aixecament i ompliran amb èxit la imatge elegant. En aquest cas, no només limiteu-lo al negre. Els dissenyadors creuen que les sabates negres indiquen la manca d'estil. Calçat de color seleccionat adequadament, al contrari, us ajudarà a crear el vostre propi arc únic i brillant. Les sabates de color blau fosc, morat, lila, gris o verd fosc no només salten visualment una dotzena d'anys, sinó que també es veuen de moda i moderns.\nA l'estiu, és impossible pensar en una millor opció que les sabates que són poc visibles pel color de la pell.\nConsell. Les sabates de color s'han de combinar a l'ombra amb qualsevol detall a la imatge. Tant si es tracta d'una bossa, bijuteria o patrons de colors sobre roba de roba.\nEls accessoris complementen la roba bella i elegant. Sense ells, la imatge és bastant avorrit. Les dones madures estan bé amb joies precioses fetes d'or, molt més que noies joves. Destaquen l'estat i la feminitat. Però el més important aquí no és ser massa zelós. No utilitzeu tot l'or del taüt. D'aquesta manera, pots tenir un aspecte més vistós que un de luxe.\nSi parlem de joies de disfresses, tampoc no ha de ser barat. No et deixis portar amb polseres grans i voluminoses, grans pendents i collarets massius. Trieu accessoris més prims i pràcticament sense pes.\nQualsevol que siguin els estilistes que ens diuen, no importa el consell sobre la moda, sempre haureu de centrar-vos en el vostre propi sentit de l'estil. Només ajudarà a crear una imatge ideal. Però per seguir alguns consells del gurú de la moda segueix encara. A continuació, per veure'ls impressionants i atractius a l'edat de quaranta, qualsevol dona.\nTaca de pèl blanc amb henna i cafè\nEls secrets importants d'un bell passeig\nQuè pot portar a menjar molta xocolata?\nCom arribar a ser prim: eliminar l'excés de pes\nDanko va acusar a Dmitry Shepelev de deshonestedat\nCroutons francesos amb rom\nLa picada de la serp verinosa en un nen\nNota de la mare: què es pot menjar i beure durant la lactància materna\nAutonomia off / on: carregador en miniatura JAQ\nVisita virtual a Nova York\nMini bollos amb nous\nAmor dot ru: què tan malament estan sortint a Internet?\nCap talent: Julia Proskuryakova va ser criticada per la nova cançó, video\nPocket Muse a canvi de tatuatge\n"Primers auxilis" a la bossa de cosmètics\nCistitis i el seu tractament\nÉs tan difícil vèncer l'insomni?\nTrastorns gastrointestinals durant l'embaràs\nLes receptes més delicioses de capkake: xocolata, quallada, amb llentiscle


La tarda » 2013 » març\n‘Los últimos días’, la primera pel·lícula apocalíptica amb segell català\n'Los últimos días' és el darrer film dels germans Pastor\n'Los últimos días' és la darrera aposta del germans Àlex i David Pastor, un film apocalíptic rodat íntegrament a Barcelona i amb un cartell de luxe encapçalat per Quim Gutiérrez i José Coronado. El film explica la història d’un futur proper, al 2013, on de cop i volta una misteriosa agorafòbia comença a estendre’s per tot arreu i obliga a deixar a la població atrapada als edificis. ‘Los últimos días’ s’ha filmat a la capital catalana però també al Prat del Llobregat, on s’ha aprofitat que la línia 9 del metro no funciona encara en aquest tram per rodar a l’interior d’una de les estacions i els túnels. Per saber-ne tots els detalls hem parlat amb la coordinadora de la Prat Film Office, Elena Torrent, i amb l'arenyenc Eloi Tomàs, ajudant de muntatge del film.\nLa Tarda, Emissores, El Prat Ràdio, Ràdio Arenys\nLes Caramelles, una tradició més de Setmana Santa\nEstampa d'unes caramelles\nLes Caramelles són les cançons populars que es canten per Setmana Santa. Tradicionalment tenien una temàtica religiosa, però en els últims temps han incorporat cançons de to festiu i, també, d'aire satíric sobre qüestions locals. El diumenge 7 d’abril, Castellví de la Marca, al seu nucli urbà dels Masets dels Cosins, acollirà la 34ena Trobada de Caramelles del Penedès. N'hem parlat amb la directora de les Caramelles de Castellví, Verònica Jiménez, i la regidora de Comunicació del Municipi, Marta Coll. A més, hem volgut conèxier com són les caramalles de Sant Cugat del Vallès, amb el president de la Societat Coral La Lira, Josep Garrell, i les Caramalles d'Aulesa, on els joves d'Olesa de Montserrat són els encarregats de mantenir aquesta tradició. [continua...]\nLa Tarda, Emissores, Cugat.cat, Olesa Ràdio, Ràdio Sant Sadurní\nPer Quaresma… mengem bunyols i brunyols!\nlatarda - 26/03/2013\nEls brunyols de l'Empordà són una tradició d'aquests dies\nTot i que teòricament la Setmana Santa és un període de dejuni i abstinència, paradoxalment és un moment en què proliferen els dolços a les pastisseries. Bunyols de Quaresma, bunyols de vent, brunyols de l’Empordà i moltes altres varietats són dolços molt típics d’aquesta època. A 'La Tarda' hem fet un tour gastronòmic per Catalunya per conèixer les millors receptes de dolços de casa nostra. Hem anat al Forn la Barceloneta de Figueres, actiu des de 1885; hem parlat amb el propietari de la pastisseria Roura de Sant Cugat i hem conegut les millors receptes d'Andalusia de la mà de la Dori Contreras, veïna de Sant Hilari. [continua...]\nLa Tarda, Emissores, Cugat.cat, Ràdio Sant Hilari, Ràdio Vilafant\nXarxes socials ‘made in Catalonia’\nA Catalunya també es creen xarxes socials\nCatalunya no s’ha quedat enrere en el sector de les xarxes socials. De fet, segons les dades del Baròmetre de la Comunicació i la Cultura del 2011, les xarxes socials compten amb 2.675.000 usuaris, és a dir, més d’un 40% de la població. I és que les xarxes socials van més enllà de Facebook i Twitter. A casa nostra n'hi ha d'altres, com és el cas d''Unnium', la 'Penedesfera' o 'Bhappy', les quals hem volgut descobrir al 'Valors Actius'. 'Unnium' neix a Sant Sadurní d'Anoia per posar en contacte els professionals de l'espectacle, la 'Penedesfera' és una xarxa interactiva que compta amb més de 1.000 blocs, mentre que 'Bhappy' permet als seus usuaris repartir felicitat. A més, hem descobert l'última aplicació per a Ipad de l'empresa lleidatana 'Plunge Interactive'. [continua...]\nLa Tarda, Emissores, Canal Blau FM, Emun FM, Ràdio Sant Sadurní, Ràdio Vic, Valors actius\nPep Marí: ‘La felicitat és la sensació que tens quan omples una sola necessitat’\nPep Marí als estudis de Cugat.cat\nEl cap del departament de psicologia del Centre d'Alt Rendiment Esportiu (CAR) de Sant Cugat, Pep Marí, ha explicat que 'la felicitat és aquella satisfacció que aconsegueixen les persones quan omplen una sola necessitat'. Marí ho ha dit durant l'Entrevista Compartida, en la qual ha presentat el seu darrer llibre, titulat 'La felicidad no es el objetivo'. Daltra banda, i referint-se al moment de crisi que vivim, el psicòleg esportiu ha afegit a més que 'fins que no acceptem aquesta etapa com una més del procés, no la podrem superar'. [continua...]\nLa Tarda, Emissores, Canal Blau FM, Entrevista Compartida, Olesa Ràdio, Ràdio Sant Sadurní\nEncisats pels ‘Trossos d’una vida sencera’ de Llúmia\nEn Dani i en Raúl van 'envair' els estudis de Cugat.cat amb els instruments\nCarregats amb teclat, guitarra, percussió i moltes coses més en Dani Campos i en Raül Pérez, membres de Llúmia, han estat els protagonistes aquest dijous de l''Acústics', on han vingut a presentar el seu primer llarga durarda 'Trossos d'una vida sencera'. Llúmia és un grup resident a Barcelona, nascut al 2010, que fusiona el folk atlàntic i el pop íntim en català. Finalistes del Sona9, protagonistes d'una campanya del club TR3SC i enamorats de la música, el grup proposa un treball conceptual, que veu de la música celta i que es va presentar la setmana passada a la sala Apolo de Barcelona amb uns 'padrins' de luxe: Els Catarres, Nyandú i Acousters. [continua...]


b) Estar en possessió del títol de Batxiller Superior, Formació Professional de segon grau o equivalent, o complides les condicions per a obtindre'l en la data que finalitze el termini de presentació d'instàncies. L'equivalència ha de ser reconeguda per l'administració competent i ha d'estar degudament acreditada pels aspirants. Els títols estrangers han d'estar degudament convalidats en la data de finalització del termini de presentació d'instàncies.\nc) No patir malaltia o cap defecte físic que impedisca l'exercici de les funcions, d'acord amb els quadres d'exclusions mèdiques que s'estableixen en l'annex II de l'Ordre de 23 de novembre de 2005, de la Conselleria de Justícia, Interior i Administracions Públiques, per la qual s'estableixen els criteris per a la selecció dels policies locals de la Comunitat Valenciana en les proves físiques, psicotècniques i el reconeixement mèdic, i tindre una estatura mínima d'1'65 metres els homes i 1'60 metres les dones.\nd) Tindre complits díhuit anys i no excedir, si és el cas, l'edat màxima de jubilació forçosa.\ne) No haver sigut separat/ada mitjançant expedient disciplinari del servei de qualsevol de les administracions públiques, ni trobar-se inhabilitat/ada per a l'exercici de la funció pública.\ng) No tindre antecedents penals per delictes dolosos o tindre'ls cancel·lats. S'haurà d'aportar un certificat d'antecedents penals en el termini màxim de tres mesos des de la constitució de la borsa.\nL'abonament s'ha d'efectuar en el compte que té obert aquesta corporació en el Banc Sabadell, número ES71 0081 1435 69 0001017406.\nLes instàncies per a sol·licitar prendre part en aquest procés selectiu, han d'estar degudament emplenades i s'han de dirigir a l'Alcaldia d'aquest ajuntament, Els aspirants manifestaran que reuneixen totes i cada una de les condicions i els requisits exigits.\nLes instàncies per a sol·licitar prendre part en aquest procés selectiu, han d'estar degudament emplenades i s'han de dirigir a l'Alcaldia d'aquest ajuntament. Els aspirants han de manifestar que reuneixen totes i cada una de les condicions i els requisits exigits.\nEl model de sol·licitud de participació en el procés selectiu està en el de l'annex IV d'aquesta convocatòria.\nLa instància s'acompanyarà de:\n- Justificant de l'ingrés de la taxa en concepte de drets d'examen.\n- Certificat mèdic oficial en què es faça constar expressament que la persona aspirant no es troba impedida o incapacitada per al seu accés a la funció pública i que compleix les condicions físiques i psíquiques establides en l'Ordre de 23 de novembre de 2005. Aquest certificat no podrà tindre una antiguitat superior a tres mesos; si és el cas, també s'acompanyarà d'un certificat o certificats que acrediten que s'ha superat la prova psicotècnica o les físiques expressament homologades per l'IVASPE, certificats que tindrà una validesa d'un any en el cas de la prova psicotècnica i de quatre anys en el cas de la prova física des de la seua realització, i eximirà durant aquest període l'aspirant de tornar a\nEn el Registre General d'aquest o en els llocs que determina l'article 16.4 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.


territoris.cat 19:11 04/11/16\nEl consistori vol que l'equipament estigui obert a tothom per tal de fomentar la relació intergeneracional\ngent gran centre casal juneda castanyada\nEl Casal de la Gent Gran reconvertit en Centre Cívic\nL'Ajuntament de Juneda ha reiniciat les activitats en el Casal de la Gent Gran, ara sota la denominació de Centre Cívic, després d'un període de reformes d'alguns mesos. L'actuació ha dut a terme un seguit de reformes en l'equipament per adaptar-lo a les noves necessitats de la població.\nEl consistori té la voluntat de donar suport a totes aquelles persones i associacions que ho requereixin, oferint un seguit de recursos per reforçar projectes adreçats a la millora de la comunitat, fomentar el desenvolupament integral de les persones, promoure els valors cívics i donar suport al teixit associatiu en el seu compromís amb la societat.\nPer altra banda el nou equipament cívic ha d'estar obert a tothom, per tal de fomentar les relacions intergeneracionals, amb l'organització de tallers, xerrades i activitats que facilitin la convivència.\nLes activitats del Centre Cívic es van inaugurar el passat dimarts, festivitat de Tots Sants amb el tradicional berenar de la Castanyada, en el que hi van participar un gran nombre d'usuaris de l'equipament.\nEl Centre de la Cultura de l'oli marida art i gastronomia en 'La Primera Premsada'


La Mostra, més atractiva\nLa fira es consolida com a mercat de referència del sector del teatre infantil i juvenil amb 635 propostes per participar a la propera edició\nLa direccció de la Mostra d'Igualada ha tancat el període de sol·licituds per participar a la propera edició, la 30a, del mercat de referència del sector que se celebrarà del 4 al 7 d'abril de 2019.548 companyies han presentat un total de 635 propostes escèniques, una xifra que mostra el gran interès del sector per ser presents a Igualadai la importància de La Mostra com a fira estratègica.\nEntre les propostes presentades cal destacar l'increment de les obres orientades a un públic juvenil (a partir de 12 anys), que arriben ja al 20%. Aquest creixement respon a l'aposta de la la direcció artística de La Mostra per aquesta franja d'edat, amb una programació i un espai propis: la Mostra Jove. D'altra banda, més de la meitat de les propostes presentades, un 53%, es dirigeixen a un públic familiar.\nPel que fa a la procedència de les sol·licituds, també cal destacar l'augment d'espectacles estrangers, responent al treball d'inernacionalització de la fira que s'està duent a terme des de l'organització en els darrers anys. Han arribat propostes d'Espanya (un 32%), França (4%), Itàlia, Bègica, Suïssa, Mèxic, Argentina, Xile, els estats Units, Honk Kong i l'Índia. El gruix més gran de sol·licituds prové dels Països Catalans, amb propostes de Catalunya (37%), País Valencià (8%) i les Illes Balears (3%).\nLes estrenes protagonitzen el gruix de l’oferta i són, sens dubte, un gran reclam pels programadors, que assisteixen a La Mostra atrets per les novetats que hi podran veure, a més de ser un punt de trobada, intercanvi i generació de coneixement entre professionals. També s’observa la varietat de disciplines que caracteritza la fira. El teatre de sala és el gènere dominant, seguit del circ, la dansa, el teatre musical, el teatre de titelles o objectes, la màgia, la música, la instal·lació, l’animació i la performance, entre d’altres.\nDes de la direcció de La Mostra han assenyalat que "la selecció d’una cinquantena de propostes té especialment en compte la contemporaneïtat, la innovació en el llenguatge escènic, l’aportació en el format, i la dramatúrgia, així com que s’estreni a La Mostra (o s’hagi estrenat en l’any precedent a la 30a edició) i que les companyies no hagin participat en La Mostra anterior".\n1 Una jove biòloga igualadina descobreix un exemplar d'orquídia únic a l'Anoia 3261 lectures


Ampli dúplex a l'entrada de Puigcerdà - GranVall\nAmpli dúplex a l’entrada de Puigcerdà\nVenda\t195.000€ - Dúplex, Pis\nPuigcerdà Est 115 4 Habitaciones 2 Cuartos de baño 1 Garaje 1990 Año de Construcción\nAmpli dúplex a l’entrada de Puigcerdà, a prop de tot tipus de serveis. Es distribueix en gran sala menjador amb llar de foc i sortida a balcó amb vistes, cuina independent reformada, una àmplia habitació de matrimoni amb molts armaris, una habitació doble, una habitació individual i dos banys reformats amb dutxa a la planta principal. I una habitació i zona d’emmagatzematge a la planta sota coberta.\nInclou garatge tancat amb zona d’emmagatzematge.\nA Puigcerdà, dues parcel·les pel sector de l’Avinguda del Segre\nDues parcel·les a Puigcerdà per la…\tMás detalles\nApartament a reformar a Bellver Casa adossada a Vilallobent