TV3 al País Valencià, la condició d'ERC a Zapatero - Notícies Comunicació - Notícies Comunicació - e-notícies\nComunicació · 31 d'Agost de 2009. 09:43h.\nEl conseller Tresserras assegura que la reciprocitat de TV3 i Canal 9 és un "objectiu cultural de primer ordre"\nTresserras, amb Huguet, en una imatge d'arxiu\nEl conseller de Cultura i Mitjans de Comunicació, Joan Manuel Tresserras, ha insinuat que ERC condicionarà el suport als pressupostos general de l'Estat per al 2010 a l'aprovació per part del govern espanyol del decret llei que permetrà l'emissió de TV3 al País Valencià.\nTresserras ha assegurat, en declaracions a Catalunya Ràdio, que el principal escull que impedeix la reciprocitat de TV3 al País Valencià i Canal 9 a Catalunya és el bloqueig d'un decret llei que ha de donar al govern valencià un nou múltiplex de televisió digital terrestre (TDT) a través del qual es podrà oferir la programació de l'emissora catalana.\nEl conseller considera que l'aprovació del decret, pendent des del 2007 quan Joan Clos estava al capdavant del ministeri d'Indústria, s'ha retardat, segons ha dit, per les "pressions" exercides per les televisions privades.\nPer Tresserras, aquest és "un objectiu cultural de primer ordre" per aconseguir "vertebrar" un espai audiovisual amb la llengua catalana a tot el territori.\nMaria Casado, estrella de TVE\n#18 valenciana, valencia, 20/02/2010 - 17:36\nTV3 fuera de valencia, si ellos no quiere canal 9 nosotros tampoco queremos su mierda y de país valencià una mierda, si os quereis independizar que os den pero no metais a valencia y baleares en vuestra mierda!\n#17 John, Glasgow, 01/09/2009 - 00:59\nUi quanta bilis i fatxenderia que hi ha en aquests comentaris! I això que només es tracta de la possibilitat que alguns pocs Valencians tinguin una mica més d'oferta televisiva amb la seva llengua... Quedeu ben retratats nois...\n#16 Quelo, R.V, 31/08/2009 - 20:40\nEn el Reino de Valencia ya hace demasiado tiempo que se ve la infecta tv3 lo que nunca se vera es en un pais que nunca ha existido, NI EXISTIRA.\nQue pretenden diciendo que se vea algo que ya se ve, por culpa de los politicos corruptos\n#15 Uno más, De aqui, 31/08/2009 - 20:22\nHay que ser NAZINICOS para no admitir que la denominación pv no es admitida en el Reino de Valencia y si la de C. V., lo de pv es ofensivo para los valencianos, vosotros solos os ganais nuestro desprecio, después os quejais de catalanofovia que provocais\n#14 Xavier, Sant Sadurni, 31/08/2009 - 20:03\nERC ha manipulado el tema -a su favor- todo lo que ha podido.\nLa posición de la Gene Valenciana era si coherente: si queréis que TV3 se vea en Valencia, Canal9 se debe ver en Cataluña ¿ Dónde está el problema ?


consorci del Parc com punt d’informació, museu i punt de partida de l’itinerari del Fondo de la Vallgrassa. Aquí trobem una variant del sender del mediterrani el GR. 92-4 que seguirem a la dreta, entrant de ple al fondo de Vallgrassa, seguim en tot moment pel fondo deixant un camí a l’esquerra, continuem pel fondo d’en Pitxot fins trobar el trencall a la dreta, que puja fins Campgràs pel collet d’en Pitxot. A Campgràs ens trobem de nou el GR. 92. Continuem a l’esquerra deixant la carretera, sempre seguint el GR. 92 que ens duu fins la Morella, el punt més elevat del jorn i del massís del Garraf, un bon mirador a 593 metres sobre el nivell del mar. Des del cim es pot observar bona part de la capçalera de la Vall de Joan, espai utilitzat com abocador fins l’any 2000, on l’empremta d’aquest encara avui segueix patent. Continuem des del cim de la Morella a llevant sempre seguint l’itinerari del GR. 92 que ens duu pel Coll Sustrell a la Serra del Clos. Deixant a la dreta el Puig de les Agulles, baixem fins la Collada de la Clota, on deixem a l’esquerra l’itinerari de la variant 3 del GR.92 que ens duu per Begues fins a l’Arboç. Davallem a la dreta pel vessant marí de la Desfeta, continuant per un camí planer. Al mateix camí ens trobarem l’Avenc de la Desfeta, tapiat per unes pedres per evitar caure dins de l’avenc. Sortim a una pista on davallem a l’esquerra veient la silueta del Castell d’Eramprunyà i l’ermita de St. Miquel, que ens farà de fita fins situar-nos sota d’aquest. Recomano visitar el lloc des d’on les vistes i l’indret ens deixarà un bon regust a la jornada. Tornem de nou a l’itinerari del GR. 92 que seguirem baixant amb una bona vista a la Penya Voltorera i la cova de la Mare de Déu. Aquesta cova es troba ben en mig de la paret.\nBaixant veurem les formacions a la pedra vermella de les cingleres, i atrets per aquest aparador ens aturarem davant la foradada ja que el lloc no ens deixarà indiferent. Arribats a l’ermita de Déu dels Bruguers, trenquem a la dreta, per baixar per unes escales al aparcament del restaurant. Aquí tindrem un petit problema, ja que si comencem el jorn de bon mati, passarem per davant del restaurant a l’hora del dinar, i el nostre olfacte serà atret per l’olor de la cuina del restaurant, vosaltres mateixos si\nDaniel Aranda Domínguez muntanyenc@gmail.com Centre Espeleològic Alpí Vallesà – CEAV http://ceav.montcada.cat vendopor.com\nVendopor 23-1.indd 11\nvoleu degustar la seva cuina, o aprofitar i fer una cervesa abans de continuar. A la dreta de l’aparcament surt un camí que baixa direcció al torrent de les Comes, el camí està senyalitzat amb marques grogues, i en alguns llocs anirem amb compte de no lliscar ja que la pendent es considerable. Arribem a una pista forestal per on anirem a l’esquerra, continuem sota Can Mas fins la carretera de Begues-Gavà, creuem aquesta davallant a l’esquerra, per continuar per la pista forestal de la dreta. A la que trobem que la pista trenca a l’esquerra continuarem per un camí més xic que ens duu seguint el torrent de Fontarellos on acabem el jorn a la ciutat de Gavà, a la rodona de la Carretera de Begues-Gava. Podem agafar un bus fins l’estació de RENFE o direcció Barcelona. Altre opció es fer una passejada fins l’estació de RENFE per la ciutat visitant alguns llocs pintorescos de Gavà, o simplement per recorre uns quants bars fins l’estació.


Viñas Bardolet, Clara | Transferència i Innovació a la UOC\nInici / Mapa del coneixement / Viñas Bardolet, Clara\nL'activitat R+D+I de la investigadora Clara Viñas Bardolet se centra en lanàlisi transversal dels determinants i els resultats dels usos de les TIC i dels fluxos d'informació, comunicació i coneixement sobre les persones i les organitzacions.\nA partir de l'establiment de les TIC com a tecnologies d'utilitat general i de la seva relació simbiòtica amb els fluxos d'informació, comunicació i coneixement, la intenció és desenvolupar una anàlisi transversal (tant des de la perspectiva de l'objecte material com des de la perspectiva de l'objecte formal) d'algunes dimensions, encara poc investigades al nostre entorn immediat, del procés de construcció de l'economia i la societat del coneixement.\nTot i que ja s'acumulen diverses experiències d'investigació que, des de diferents àmbits disciplinaris, han treballat aquest focus d'anàlisi encara hi ha pocs equips d'investigació que abordin l'anàlisi multidisciplinària d'alguns dels conjunts de determinants i de repercussions que la irrupció de les TIC, i dels processos de co-innovació que hi estan vinculats, generen a l'àmbit personal, econòmic, i social. La proposta és doncs, una anàlisi sistèmica, però a l'hora específica, dinàmica i relacional, sobre:\na) les relacions de complementarietat que expliquen els usos de les TIC, i dels fluxos d'informació, comunicació i coneixement, per part de les persones i les organitzacions; i\nb) el conjunt de determinants (tecnològics i no tecnològics) que expliquen els resultats dels usos personals i organitzatius de les TIC i dels fluxos d'informació, comunicació i coneixement.\nÉs membre del grup d'R+D+I i2TIC, (Investigació Interdisciplinària sobre les TIC) de la UOC.\nDeterminants, caracterització i resultats dels usos personals i organitzatius de les TIC\nAnalitza els determinants i resultats de la interacció entre TIC, persones i organitzacions.\nDeterminants del benestar a la societat del coneixement\nAquesta línia d’investigació pretén analitzar les noves fonts del benestar a la societat del coneixement.


Creure's la propaganda (Vicenç Villatoro)\nCreure's la propaganda\nVICENÇ VILLATORO Actualitzada el 06/12/2012 00:00\nDeu dies després de les eleccions costa trobar una interpretació satisfactòria del lloc on ha quedat la política catalana. D'interpretacions n'hi ha, i algunes de molt contundents. Però no sé si s'han posat en circulació per tal d'entendre amb lucidesa on som o per tal de forçar que les coses siguin d'una determinada manera. Passa sempre: en el discurs dels agents polítics -que no són tan sols els partits- serveix per explicar la realitat, però també per construir-la. L'actor de la política no sempre diu el que pensa. De vegades diu el que pensa que li convé dir. I no és igual. Em fa l'efecte que en les interpretacions que han circulat de l'endemà de les eleccions hi pesa més el que convé dir que l'anàlisi d'on som. S'hi val. Interpretar és una manera de fer propaganda. Només cal que els actors polítics no es creguin la seva propaganda. Que diguin el que creuen que els convé dir, però que en algun moment -encara que sigui discretament- pensin què passa en realitat, encara que no els convingui.\nPer exemple, en bona part dels discursos que ens vénen del nacionalisme espanyol hi ha el risc que es creguin la seva pròpia propaganda. Ens diuen que les eleccions del 25 de novembre van avortar l'onada sobiranista que vivia Catalunya. Que ja s'ha acabat. Com que en la seva tesi tot era estrictament un invent del president Mas, aturat en les urnes -i en una campanya electoral d'una agressivitat sense precedents-, el procés es pot donar per liquidat. Alegria perquè la seva estratègia agressiva per avortar-ho ha tingut èxit i proclamació de la pròpia victòria. Això és el que diu la propaganda. Però crec que farien bé de no creure-se-la gaire. El sobiranisme no és un invent de Mas, tot i que el lideri i el vulgui liderar. Hi ha un corrent de fons en la societat catalana, que és previ i que no s'ha aturat. El nacionalisme espanyol, davant d'allò que anomenen l' órdago secesionista , ha salvat en les eleccions un match ball , però no sembla clar que estigui guanyant el partit. La propaganda recomana cantar victòria. Però l'anàlisi fa que aquest càntic sigui prematur. Hi ha majoria sobiranista al Parlament. I hi ha un malestar nacional -sumat i vinculat al malestar social- que no ha desaparegut ni ha reculat.\nPerò el risc de creure's la pròpia propaganda existeix també a l'altra banda, a la del catalanisme. Potser com a reacció a la ràbia que fa el discurs que ens diu que el sobiranisme català ja ha estat vençut, hi ha un discurs que diu que el resultat de les eleccions va ser magnífic per al procés sobiranista o que, en qualsevol cas, no l'ha afeblit. També això és propaganda. També això és l'optimisme de la voluntat, més que el realisme de la raó. Perquè el procés cap a la consulta i la independència anés bé -al marge de consideracions partidistes- calia afrontar-lo amb la màxima força possible. Prou complicat és el procés, que necessita visualitzar al màxim la seva força democràtica davant de la societat catalana, d'Espanya i de l'opinió pública internacional. Això demanava un lideratge enfortit per les urnes, un govern amb una sòlida majoria al darrere i un Parlament en què el sobiranisme tingués un pes molt contundent. Hem sortit de les eleccions amb un lideratge afeblit, però sense alternativa; una majoria governamental agafada amb pinces i un sobiranisme menys fort i més esquerdat del que caldria. L'estratègia de confrontació de l'Estat s'ha demostrat efectiva. Si a més no hi ha govern de coalició, sinó un govern en minoria amb suports selectius des de fora, no es pot dir que es comenci el procés amb la màxima força imaginable.\nLa propaganda del nacionalisme espanyol diu que el fil roig de la reivindicació catalana s'ha trencat. Una part de la propaganda sobiranista diu que es manté tal com estava o que fins i tot s'ha reforçat. Està molt bé, com a propaganda. És el que convé dir, a uns i altres. Però em sembla que a uns i altres -però sobretot a nosaltres- ens convé que al costat del discurs de la propaganda hi hagi el discurs de l'anàlisi. I al meu parer l'anàlisi no diu ni una cosa ni l'altra: ni el fil s'ha trencat ni està com estava. S'ha aprimat. Entrem al procés en la posició més feble de les possibles sense que es pugui donar per trencat. Al meu parer, aquest és el mapa de la situació. I per pensar estratègies va bé mirar-se els mapes reals. Si fas servir el mapa construït per la teva propaganda -que diu que el fil s'ha trencat o que està encara més fort-, el més probable és que et perdis.


La Generalitat Valenciana millora la seguretat de la rodona sud del Pont del Salt del Bou d'Ontinyent a petició de l'Ajuntament | Valencia Extra\nS’ha creat un nou baden per reduir la velocitat, instal·lat senyalística fosforescent, millorat l’enllumenat i aclarit els elements de vegetació ornamental\nLa Generalitat Valenciana ha procedit a millorar la seguretat del pas de vianants de la rodona sud del Pont del Salt del Bou d’Ontinyent (p.k.27 de la carretera CV-660) a petició de l’Ajuntament. El regidor de Policia Local, Protecció Civil i Bombers, Pepe Gandia, explicava que “es tracta d’un punt on el veïnat de la zona venia reclamant una actuació, tenint en compte especialment que és un punt emprat per alumnat del col·legi Puresa de Maria per accedir al centre a peu. L’Ajuntament no podia actuar, ja que es tracta d’una via de titularitat autonòmica, però sí que hem pogut fer la gestió davant la Generalitat perquè aquesta actuara”, assenyalava.\nAixí, des de la regidoria es va demanar un informe al Comissari en Cap, Juan Muñoz, al qual es detallaven aspectes com l’ús que fa el veïnat d’aquest tram que comunica la urbanització Les Aigües i el barri de Sant Rafel; les condicions que afavoreixen l’augment de la velocitat dels vehicles o els problemes de visibilitat a determinades hores del dia, entre altres qüestions. Aquest informe va ser exposat i facilitat a la Generalitat, que ha dut a terme una actuació que ha inclòs la creació d’un nou baden per reduir la velocitat; instal·lació de senyalística fosforescent; millora de l’enllumenat o aclarit dels elements de vegetació ornamental que dificultaven la visibilitat.\nPepe Gandia tenia paraules d’agraïment per a l’Àrea de Carreteres de la Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat “i especialment per a la supervisora d’aquesta, Amparo Barrio, qui va entendre perfectament la necessitat d’atendre la nostra petició”, manifestava.


Relat "Ploma i espasa"\nInici > detall del relat: Ploma i espasa\nGoffredo Schiaffino destaca entre els poetes-homicides per la contundència del seu corpus, que combina el virtuosisme dels alexandrins amb la ferocitat de la seva obra criminal.\nEls que celebren la sensibilitat del seu vers, l'haurien d'haver vist esbudellar un inspector d'hisenda: amb quina empenta li enfonsava l'estilet al ventre i l'obria de baix a dalt amb un tall sinuós, imaginatiu, només a l'abast dels grans estilistes. Com en tots els poetes-homicides, les dues activitats són complementàries i en les composicions de Schiaffino delicadesa i arravatament es donen la mà. Si l'infortunat inspector va inspirar-li el celebrat sonet ‘La base imposable de l'estornell’, la decapitació de l'advocat Montisanti —amb una destralada precisa, lluminosa— va dictar al poeta els decasíl·labs de ‘Crepuscle escapçat’ i el budellam encara calent del polític ultradretà Mario Cravioto, la sextina satírica ‘La claveguera de l'estadista’. En Schiaffino, paraula i acció són indestriables.\nEl napolità és també un poeta ambiciós i la crítica ha ponderat l'elegància en la tria de les víctimes. Lluny de conformar-se degollant una bagassa en un carreró fosc (que inevitablement propiciaria uns versos truculents, vulgars), Schiaffino busca l'estímul poètic en les classes benestants i l'esplendor de ‘Sang solar’, per exemple, només pot explicar-se per la sèrie de crims que va perpetrar en la Costa Blava. La ploma amenaçadora del poeta va estroncar l'estiueig de banquers, empresaris i celebritats del món de l'espectacle, però va regalar-nos un dels poemaris més transcendents dels últims anys, la culminació de la seva obra lírica.\nPerò l'art de Goffredo Schiaffino ha estat víctima de la incomprensió i la ignorància. És lamentable que ara els amants de la poesia hàgim de conformar-nos amb unes elegies sense tremp ni alè poètic, escrites amb versos insípids, maldestres, impersonals. Quina desgràcia deixar el talent de Schiaffino en mans d'un jurat sense cap sensibilitat artística!\nNo hi estic gens d'acord[Ofensiu]\nNo estic gens d'acord amb la categoria que has posat al microrelat, John Sílver, potser sí que es tracta d'una biografia però terrorífica. Ai que estaré unes quantes nits sense poder dormir! Això s'avisa.\nallan lee | 16-04-2019\nescrius molt semblant a un amic escriptor que és fabulós, potser ets ell amb un altre nom de plume. siguis qui siguis, xapó.\nM'agrada el relat. Potser és que penso que la poesia sovint és massa sentimental.\nEntre els meus poetes preferits hi ha Marcial i F. Villon, enormes poetes, persones poc recomanables; un parell de cabronassos.\nClassifiques el relat com a biogràfic; espero que no sigui autobiogràfic.\nEl senyor Goffredo era un assassí i un bon poeta. Algú hi veu una discrepància?


Vallnord, un domini atractiu per a tots els públics - Diari de la neu\nVallnord, un domini atractiu per a tots els públics\nVallnord compta amb una completa oferta d'activitats de dia i de nit i no fa falta esquiar per gaudir de la neu i del #vallnording\nAndorraAgències 01.02.201719.15 h\nVallnord, un domini atractiu per a tots els públics Autor/a: Vallnord\nUn recorregut nocturn amb Snowretrack o una sortida en raquetes són dues activitats que permeten descobrir racons màgics a Vallnord. Sandra Gómez, responsable d’activitats de Pal Arinsal diu així: “La muntanya de nit és màgica i si a més tenim la sort de tenir lluna plena, podem inclús arribar a veure animals nocturns, cérvols, cabirols, mussols...”\nL'esquí és l'esport d’hivern rei a Vallnord. Però la neu dóna molt més joc i cabuda a tot tipus de públics oferint la possibilitat de gaudir del #vallnording tant a nens, com a famílies o clients amb un perfil més esportista i fins i tot gent que no esquia. Vallnord és un destí atractiu per a tots els públics.\nEls 90 quilòmetres esquiables són part de la tarja de presentació de Vallnord. Però més enllà de les pistes s'obre un nou món de diversió disposat a ser descobert. I qui millor que la Sandra Gómez, responsable d'activitats de Vallnord-Pal Arinsal, per ensenyar-nos-el: “Deixant de banda que evidentment l'esquí és el nostre producte estrella, l'activitat més sol·licitada són les excursions en raquetes de neu, tant diürnes com nocturnes”.\nDe la ma de Sandra Gómez a Vallnord - Pal Arinsal\nQui millor que la Sandra perquè recomani una activitat a Vallnord-Pal Arinsal. “Recomanar una sola activitat és difícil, ja que les opcions són tantes... que potser recomanaria un conjunt d'activitats per a una nit inoblidable en família, començaria amb un recorregut per l'estació amb la snowretrack, la muntanya de nit és màgica i si a més tenim la sort de tenir lluna plena, podem inclús arribar a veure animals nocturns, cérvols, cabirols, mussols... Després per la part alta de l'estació una excursió amb raquetes, acompanyats dels nostres guies i del silenci que envolta la vida nocturna de la muntanya. I per acabar un bon sopar a un dels restaurants, que ens ofereixen des de carns a la brasa fins a fondues”, explica la responsable d'activitats de Vallnord-Pal Arinsal.\nA Vallnord hi ha molta vida més enllà de l’esport rei, l’esquí: “Pots viure la muntanya en estat pur, baixar amb el trineu i fer curses amb els amics, pots gaudir del Parc de Cordes, en mig del Bosc de la Serra, pots fer motos de neu i visitar l'estació acompanyant als nostres maquinistes, pots fer raquetes nocturnes i sopar una fondue als nostres restaurants d'alta muntanya. No necessites esquiar per gaudir al màxim de la neu i la muntanya, les possibilitats són infinites”.\nI per a un perfil de visitant més esportista, la Sandra recomana “la pujada al Pla de Cubill amb esquís de muntanya o raquetes, permet gaudir de les dues perspectives, gaudir de la pujada i la inexplicable sensació d'esquiar de nit, en silenci...”\nOrdino Arcalís també compta amb una completa oferta d'activitats tant amb la neu com protagonista, com el Natural Park, com altres tan innovadores com l’Airstream. El Natural Park és un nou concepte que fusiona el Freeride i el Freestyle amb elements naturals. El projecte ha estat dissenyat per desenvolupar-se en tres escenaris com el Backcountry Park amb mòduls naturals aprofitant l’orografia del terreny, el Fun Track amb la construcció d’un pump track (circuit amb salts i peralts), i el Woodpark, que ja i que ampliarà la seva ubicació situant alguns mòduls en el bosc dels Canals. Cada un tindrà tres nivells diferents de dificultat (XS, XL i Insane) i aquesta temporada s’ha estrenat el primer ja que es tracta d’un projecte amb una previsió de tres anys. Per la seva banda, Airstream Experiencie by Schweppes permetrà gaudir d’una nit inoblidable a una caravana Airstream situada a la zona del Planells de Ordino Arcalís a 2.000 metres d’altitud. I és que l’única cosa que no hi ha a Vallnord és temps per avorrir-se.


IBLAMA BLOG : TROS: CARN A LA BRASA 070613 I HORTS D'EN RIC: LLIGANT PRIMERES TOMAQUERES 090613\nTROS: CARN A LA BRASA 070613 I HORTS D'EN RIC: LLIGANT PRIMERES TOMAQUERES 090613\nTROS – 5ena COLLITA DE FAVES I PÈSOLS I CARN A LA BRASA 070613\nLes darreres pluges han deixat la terra una mica malmesa. L’herba ha crescut de nou tot i haver fet el líquid quan tocava. A més molts dels murs de pedra que aguanten les parades han cedit. Amb els marges caigut descobreixes que a l’interior dels mateixos animalons diversos hi amaguen avellanes de la temporada corresponent suposo que per sobreviure a l’hivern. Doncs bé, el matí el vam dedicar a arranjar marges mig caiguts, collir les faves i pèsols de la setmana (cinquena collita) i a fer el tractament preventiu dels avellaners del diabló. Llavors va arribar la millor hora: l’hora de preparar el dinar. Vam fer foc i ens vam posar a coure la carn. Primer les carxofes i les patates i després la xistorra, la botifarra negra, la llangonissa i la carn de corder. Una amanida al mig i ensaladilla de primer plat. Inoblidable! Però el millor és que va pujar ma mare i tot, així que vam estar els tres junts. Ah, i mira a la tarda com que no teníem res per fer ma mare ens va tallar els cabells i ens va arreglar la barba: perruqueria a l’aire lliure!\nHORTS D’EN RIC – LLIGANT LES PRIMERES TOMAQUERES I COLLINT SOBRETOT PÈSOLS 090613\nHa estat un matí ben passat per aigua; s’han combinat estones de sol amb patacs curts però amb certa intensitat. Abans que plogués he pogut lligar unes quantes tomaqueres però tal com diuen els cànons després de ploure no pots tocar les tomaqueres ja que es més fàcil que es contaminin. Així que, com que feina sempre n’hi ha m’he posat a fer herba.\nDe nou el cel s’ha tapat i al final m’he acabat mullant una mica. Sort n’he tingut de l’alzina vella a tocar del barrancó; m’ha fet de cabana mentre pelava les quatre faves que havia collit. Ara sembla que el tema faves ja va de baixa; no sé si en collirem masses més. Ara el que va fort són els pèsols, n’hi ha per llogar-hi cadires però com dic la pluja m’ha impedit poder collir-ne molts. Una coleta i un broquilet, ah, i uns raves han estat el paquet de la collita del dia. Iblama\nPublicat per Iblama a 1:40:00


Travelling - Podcasts.cat\nMarc Garriga explica i recomana les estrenes de cinema més destacades de la setmana.\nMary Poppins torna, però Spiderman també, i millor\n"El retorno de Mary Poppins" és una de les estrenes estrella de la setmana, juntament amb "Spiderman: un nou univers" i "Aquaman", dos films de superherois. Marc Garriga ens explica les novetats de la cartellera, on també destaca "Un asunto de...\nA l'estiu, les estrenes de cinema no s'aturen, al contrari, molts estudis han reservat algunes de les seves produccions més cridaneres per a aquestes dates. Hi ha noves cintes dels superherois de Marvel, de la saga "Missió impossible" o d'"Els...\nEl terror psicològic de "Hereditary" destaca entre les novetats cinematogràfiques de la setmana, juntament amb "Con amor, Simon"; dos films d'empoderament femení, "El orden divino" i "Las guardianas"; i dos documentals, com "Miss Kiet's children" i...\nTres films alemanys de qualitat arriben aquest cap de setmana a la cartellera: "Western", "En tránsito" i "El pastelero de Berlín". A més, un film angoixant, "No dormirás", i una comèdia d'Amy Schumer, "¡Qué guapa soy!". Amb Marc Garriga...


Nova secció botiga El Bagul dels Jocs | El Bagul dels Jocs en català\nNova secció botiga El Bagul dels Jocs\nPublicat el Juliol 22, 2013 per El Bagul dels Jocs\nLa botiga de El Bagul dels Jocs està d’enhorabona. I és que ja té integrada una zona o àrea de clients que millora l’experiència de compra. Des d’ara, tots els nostres clients podran registrar-se a la nostra tenda i accedir a tots els detalls de les seves comandes.\nLa zona de clients és un nou servei molt útil. Amb aquesta novetat, quan feu compres a la nostra botiga podreu consultar l’estat i els detalls de la vostra comanda de forma senzilla, així com el vostre històric de comandes.\nCom em registro a la botiga?\nTan sol heu de completar el procés de compra marcant l’opció “Sóc un client nou” i emplenar el formulari. Si desitgeu tenir un compte de client, heu de marcar la casella corresponent i posar una contrasenya (Veure foto a baix). Totes les dades de registre us arribaran al vostre correu electrònic.\nCom puc accedir a la meva zona de clients?\nSi ja ets client registrat podràs accedir a l’àrea posant el teu email i contrasenya. Com en qualsevol servei d’Internet tipus Facebook, Gmail, etc.\nHem inclòs la zona de clients de forma molt discreta i intuïtiva, just en part superior dreta de la tenda online.\nEn resum, estem encantades de poder presentar-vos l’àrea de clients. No obstant això, és un element opcional. Sou vosaltres els qui decidiu en tot moment si voleu registrar-vos o no.\nL'entrada va ser publicada el EL BAGUL DELS JOCS per El Bagul dels Jocs. Guarda l'enllaç permanent.


Indígena - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Aborigen)\nEl terme indígena no té una definició estàndard, universal ni fixa. No obstant això, s'han elaborat proposicions acceptades amplament, per organitzacions internacionals importants com ara les Nacions Unides, l'Organització Internacional del Treball i el Banc Mundial.\nD'aquestes definicions, una definició contemporània de "poble indígena" té diversos criteris que tenen com a propòsit incloure als grups culturals (i llurs descendents) que tenen una continuïtat històrica o una associació amb una regió en particular, una secció d'una regió, o que, en temps antics o actualment habiten una regió que:\nabans de ser colonitzada o annexada; o\nal costat d'altres grups culturals durant la formació d'una nació-estat; o\nde manera independent o aïllada de la influència de la nació-estat que declara tenir-ne control governamental;\ni que, a més\nhan mantingut, almenys en part, les seves característiques lingüístiques, culturals i socials/organitzacionals distintives, i en fer-ho, romanen diferenciats, en cert grau, de la resta de les poblacions que l'envolten i de la cultura dominant de la nació-estat.\nAls criteris que s'han esmentat abans, generalment s'hi inclou:\npobles que s'autoidentifiquen com a poble indígena, i els reconeguts com a tals per altres grups.\nAltres termes relacionats per referir-se als grups indígenes són: aborígens, pobles natius, primers pobles, quart món, primeres nacions i pobles autòctons. El terme "pobles indígenes" es prefereix als altres, com a terme neutral quan els altres termes han adquirit una connotació negativa o pejorativa per causa del seu ús en el passat. El terme "pobles indígenes" és el terme promogut per les Nacions Unides i les seves organitzacions subsidiàries.\nGrups indígenes arreu del mónModifica\nPobles indígenes d'Amèrica (també anomenats "amerindis")\nPobles indígenes mexicans\nPobles indígenes de l'Àfrica\nPobles indígenes de l'Àsia\nPobles indígenes d'Europa\nPobles indígenes d'Oceania\nONPIA, Organització de les Nacions i Pobles Indígenes en l'Argentina\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Indígena&oldid=26149308»\nDarrera modificació: 26 gen 2021 a les 13:52\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 gen 2021 a les 13:52.


Adeu al certificat covid en bars, restaurants, gimnasos i residències - Komunica.press\nInici Covid-19 Adeu al certificat covid en bars, restaurants, gimnasos i residències\nA partir d'aquest divendres, acaba l'obligatorietat de presentar el passaport als locals i establiments on era necessari fins ara\nL’obligació de presentar el certificat covid per accedir a bars i restaurants, gimnasos o residències acabarà aquest divendres. Un cop valorat l’informe que ha encarregat al comitè científic que l’assessora, el govern ha decidit acabar amb aquesta mesura a partir de la mitjanit de dijous a divendres.\nAquest dimarts, la portaveu del govern, Patrícia Plaja, havia explicat que el certificat tenia com a objectiu reduir els contagis i, amb la nova variant, no està servint: “Aquesta mesura es va implantar en un context epidemiològic diferent, abans de la nova variant, i va ser un incentiu per a la vacunació, però aquest no era el seu objectiu, sinó que era minimitzar els contagis, i amb l’òmicron -que contagia també vacunats- és necessari qüestionar la seva utilitat.”\nSegons Plaja, retirar el certificat covid no requereix cap més tràmit que la publicació de la decisió al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya, que passarà aquesta nit de dimecres a dijous. D’aquesta manera, no hi ha necessitat que passi pel Tribunal Superior de Justícia de Catalunya.\nAquest canvi coincideix amb la fi aquest divendres de gairebé totes les restriccions per frenar la pandèmia. S’acaben les limitacions en els aforaments a la restauració o als equipaments culturals i esportius, es torna als horaris habituals i ja es podran fer trobades de més de deu persones. Fa una setmana, també es va acabar el toc de queda.\nEl certificat covid es va començar a demanar per accedir a locals d’oci nocturn a principis d’octubre de l’any passat, quan les discoteques van poder reobrir per unes setmanes.\nUn mes després, l’ús es va estendre als casaments, celebracions i actes socials celebrats en hotels i en restaurants en què hi hagués ball en recintes tancats.\nUnes setmanes després, el 23 de novembre, el govern va acordar que també s’hagués d’ensenyar el certificat per accedir a l’interior de bars i restaurants, gimnasos i residències.\nEn tots els casos, l’argument per aplicar-lo —amb al vistiplau del TSJC— va ser l’augment de contagis i unes dades epidemiològiques que, tot i ser més baixes que a data d’avui, eren dolentes. Així, per exemple, quan es va ampliar el certificat a la restauració, el risc de rebrot era de 220 punts. Aquesta setmana, s’ha situat per sobre dels 6.700.\nSi bé la sisena onada dona signes de desaccelerar, la variant òmicron ha marcat un nou rècord de contagis setmanals a Catalunya: 249.935 positius en els últims 7 dies. Aquest dimecres, hi ha 495 persones ingressades a les UCI, que són 19 menys que dimarts, i la Rt continua baixant lentament: està a l’1,14.\nArticle anteriorViladecans incorpora 27 persones en situació d’atur al Pla d’Experienciació Laboral\nArticle següentLa 171ª Fira de la Candelera torna al carrer


Fronteres - Fot-li Pou - Barça i més\nCom una crida sense resposta. Com algú que busca arribar a lloc segur. Com quan necessitem desesperadament connectar i estirem el coll i ens posem de puntetes però ningú ens veu. Ningú ens sent.\nCom el nàufrag que es posa la mà fent pantalla damunt dels ulls i força la vista. Arruga el front i s'afanya al mig del mar, damunt dels quatre taulons mal lligats d'un naufragi per, un dia rere un altre, veure un vaixell o un colom amb una branca d'olivera.\nCom aquells homes i dones que fugen dels seus i s'enfilen a reixats assassins, s'amaguen dins de camions o pugen a barques sense esperança, per arribar a la terra promesa.\nNo ens agraden les fronteres perquè les fronteres són límits. I no ens agraden els límits.\nCom quan estimes tant que voldries fondre't amb la persona estimada. Com quan es mor algú i voldries morir també. Com quan et fas gran i t'has d'aturar a respirar al replà de l'escala. Com quan mires de fer memòria i et costa recordar.\nCom quan proves d'explicar-te i no te'n surts. Com quan davant d'un full en blanc escrius i esborres i reescrius i tornes a esborrar.\nHi ha fronteres aberrants, absurdes o aleatòries, fronteres que ens empobreixen com a espècie i com a individus. Però hi ha fronteres auto-imposades, que ens ajuden a assolir una creació artística o un objectiu personal o col·lectiu. I també fronteres naturals, inherents a la pròpia existència, fronteres que, en acceptar-les, creixem, potser, com a espècie i com a individus.\nI finalment hi ha les fronteres polítiques.\nVull pensar que quan Joan Herrera o Ada Colau diuen que "ells són més de superar fronteres", es refereixen a tot el que he escrit fins ara. No vull ni imaginar que es refereixin a les fronteres polítiques.\nQuè vol dir "superar les fronteres polítiques"? Si sabéssim com fer-ho, encara hauríem de trobar la manera de gestionar-nos i de governar-nos, no? Com ho faríem? Parlaríem tots en anglès i aniríem a l'escola concertada? Quan dic tots, vull dir tots, és clar! També els Kazajo de Mongòlia i els Himba a Namíbia. També els Huli, els Kalam i els Asaro a Indonèsia, els Samburu a Kènia i tantes altres nacions i cultures al món. Moltes d'elles, per cert, amenaçades de mort pels governs dels països on viuen.\nO és que Joan Herrera i Ada Colau aspiren en secret al govern planetari? Podria ser que es vegin a ells mateixos enfilats a l'Empire State Building, saludant les masses mentre ho retransmeten a milers de milions de petites pantalles? Quina mena de governants serien? Com l'Emperador Palpatine o més aviat com el petit Yoda? Somien en tenir un consell de Jedis al seu servei? O voldrien aniquilar-los?\nLes fronteres també són maneres d'entendre el món, maneres de fer i pensar i sobretot: voluntat i desig de governar-se segons el propi criteri. Perquè fronteres també vol dir Riquesa. Riquesa cultural, econòmica, idiomàtica, de costums, artística, històrica, literària: riquesa humana.\nI estic convençut que l'Herrera i la Colau ho saben i ho comparteixen. Així doncs, per què no ho apliquen a casa nostra? Estan confosos perquè la paraula "fronteres" els evoca els seus propis límits i per això no els agrada? Potser és que consideren que no som prou bons per decidir per a nosaltres mateixos? O potser és que utilitzen la coneguda estratègia fastigosa i mesquina de fer simplificacions demagògiques per tal que siguem nosaltres els que ens confonguem?\nNo ho sé, fa dies que hi penso i no puc decidir-me... sóc a la frontera entre el dubte i la certesa i no sé per on tirar.


Apartamenty Sun&Snow Nautilus Gdańsk Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nul. BaLtycka 5, Jelitkowo, Gdańsk, Polònia - Veure al mapa\nBarri Jelitkowo Ciutat Principal Ciutat Principal\nSituat a Jelitkowo, Apartamenty Sun&Snow Nautilus és el lloc perfecte per gaudir de Gdańsk i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Galeria d'Art Modern, Catedral Oliwa, Museu Ethnogràfic.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Apartamenty Sun&Snow Nautilus asseguren una estada plaentera als seus clients. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar, restaurant són només algunes de les comoditats que fan que Apartamenty Sun&Snow Nautilus sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, escriptori, TV satèl•lit/cable, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartamenty Sun&Snow Nautilus és una elecció inteligents per a viatgers a Gdańsk, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nL’allotjament no disposa de recepció. Podeu recollir les claus a: Sopocka Rezydencja, Władysława Łokietka Sopot. Cal que informeu el Apartamenty Sun&Snow Nautilus de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 300 PLN per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.\nTots els tipus de viatgers (30) Parelles (6) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (11) Famílies amb infants grans (7) Grups (6)


El vi a les dietes - El bloc d'Uvinum\nEl vi a les dietes\nAlguna vegada en les nostres vides, tots hem seguit alguna dieta, potser imposada pel doctor o simplement per iniciativa pròpia, la majoria d’elles per reduir pes. I gairebé sempre aquestes dietes solen una mica complicades de seguir, fet que gairebé sempre ens empeny a abandonar-les.\nAvui veurem una manera més senzilla de portar una dieta complicada. Si la nostra dieta és per reduir pes, has de saber que el vi pot ser l’acompanyant ideal per a aquests règims que poden arribar a ser avorrits.\nCalories i vins\nVi negre 100 ml = 65 calories\nVi blanc 100 ml = 85 calories\nVi rosat 100 ml = 74 calories\nCom veiem a la nostra taula de calories i vins, on implica que 100 ml de vi està per sota de les 85 calories, el vi es converteix en una de les begudes amb contingut d’alcohol que millor acompanya una dieta per baixar de pes. Sempre si enim en compte altres begudes com la cervesa o whisky que està per sobre de 240 calories per cada 100 ml.\nEl vi, a més de ser una de les begudes més sanes amb contingut d’alcohol, és una de les més dietètiques de totes, doncs té un poder comprovat per evitar el concentrat de colesterol en el cos. Una prova la tenim en la dieta mediterrània, en la qual s’inclou 2 copes de vi al dia. El resultat va ser contundent i clar: les persones que consumien aquesta dosi diària tenien una menor concentració de colesterol als que no la van seguir.\nPerò no només aquest era el resultat de la dieta mediterrània, també es va trobar més baix nivell de greixos saturats i greixos poli-insaturats, fet que la converteix en més atractiva encara. Això fa que afavoreixi un perfil hemostàtic de menor risc.\nBàsicament, la dieta mediterrània consisteix a incloure 2 copes de vi al dia, una al dinar i l’altra al sopar (a més de seguir certs patrons dietètics dels països mediterranis: Espanya, França, Itàlia, Grècia …), i seguir religiosament. Recordeu que tota dieta o règim ha de ser supervisat sota observació mèdica, no totes les dietes poden ser seguides per tots. Aconsellem que proposis al teu nutricionista o dietista la inclusió del vi en els seus diferents règims o dietes. Els resultats poden ser molt favorables i fan molt més suportable aquella dieta.\nFont sobre la Dieta Mediterrània: Mezzano i col. PCVS\nLa literatura i el vi »\ndieta, dieta mediterrània, vi, vi i dietes\nFeu un comentari El vi a les dietes


Ingrés Mínim Vital, un pas necessari, però suficient? | TSCAT\nIngrés Mínim Vital, un pas necessari, però suficient?\nEl Col·legi hem fet un comunicat per valorar l'aprovació de l'Ingrés Mínim Vital per part del Govern Central. Considerem aquesta mesura un bon instrument per lluitar contra la pobresa que està colpejant, segons dades de la Taula d’Entitats del Tercer Sector Social, a més d’1,6 milions de catalans, afectats per les conseqüències de la crisi social i econòmica que està provocant la COVID-19.\n“És una bona mesura, però encara és aviat per fer una valoració 100% positiva, ja que s’ha de veure quin desenvolupament normatiu és fa del decret i com s’aplica”, assegura la degana del TSCAT, Conchita Peña.\nEn aquest comunicat es plantegen alguns dubtes o qüestions relacionades amb aquesta ajuda com el fet que es deixi fora una part de la ciutadania o que hi hagi una excessiva burocràcia a l'hora de sol·licitar-la. També es demana cooperació entre la Generalitat i el Govern Central i es mostra preocupació per veure com es tramitarà l'IMV, ja que es vol evitar que recaigui en uns Serveis Socials ja col·lapsats.


CGT en lluita contra la destrucció dels serveis públics - CGTCatalunya.cat\ndimarts 4 de febrer de 2014 / Comunicats / Visites: 322\nUnes vegades, directament empreses multinacionals i, unes altres, els diferents governs transfereixen el públic a la voracitat del mercat en nom de "l’eficàcia" i el "bé comú", espoliant drets de les persones, essencials per a la vida: la salut, l’ensenyament públic, l’educació superior, l’energia, els transports, la comunicació i en part els sistemes públics de Seguretat Social en capítols tan essencials com les Pensions.\nEs busca la protecció social en situacions de necessitat: i es redistribueix la riquesa que entre totes les persones creem, perquè totes les persones tinguin accés a drets essencials per a una vida digna, de manera igualitària.\nNo existeix un interès privat, particular, sinó col·lectiu perquè totes les persones tenim les mateixes necessitats i, ningú ha de lucrar-se o apropiar-se de manera egoista del que és de tota la ciutadania.\nLes prestacions públiques són cobertes amb els recursos que produïm entre totes les persones a través dels nostres contractes de treball, dels impostos, de les rendes. Totes hem de contribuir, qui més guanya més aporta. La societat exercita la solidaritat.\nLa gestió d’aquests serveis públics no es regeix pel principi de rendibilitat econòmica, sinó per principis de repartiment necessari i suficient, per a cobrir necessitats socials.\nEs busca la rendibilitat, el negoci per als i les accionistes i les i els gestors amb les regles de la competitivitat i la productivitat, sense importar les conseqüències sobre les necessitats socials.\nEls elements que es valoren són exclusivament econòmics i les decisions es deslliguen de les persones.


El Foment d'hoquei guanya l'Andorra i continua aspirant a l'ascens - Cassà digital\nEl Foment d'hoquei guanya l'Andorra i continua aspirant a l'ascens\nEsports,Lleure i festes,Societat DILLUNS, 10 ABRIL 2017. 20:45h\nAquest diumenge hem viscut una victòria molt treballada de l’equip de 1a catalana de hoquei sobre patins del Foment Deportiu Cassanenc contra l’Andorra. Amb aquesta victòria l’equip cassanenc es referma a la segona posició de la lliga.\nL'equip del Foment de 1a catalana\nEl Foment amb el Villejuif\nTarda de hoquei al pavelló del Foment, amb les grades plenes de gent que varen animar a l’equip de casa. El Foment es va imposar per un ajustat 5 a 4 a l’Andorra.\nL’equip de casa va començar marcant ben aviat. L’ Andorra va empatar a 1 gol i amb dues jugades afortunades es va posar per davant del marcador. A la mitja part es va arribar amb un 1 a 3 favorable a l’equip visitant. Reacció a l’inici de la segona part que va fer que l’equip de Cassà es quedés amb un 5 a 3. A set segons del final l’Andorra va marcar un altre gol. El resultat final per 5 a 4 va ser just.\nEs va veure un molt bon partit i el públic va sortir content i animat de veure com el Foment continua aspirant a l’ascens.\nAquesta setmana també es va jugar dos partits amistosos a la pista del Foment contra el Villejuif, equip francès del costat de Paris.\nJonquerenc 1 FD Cassanenc 2\nFD Cassanenc 17 Badalona 0\nArenys de Mar 10 FD Cassanenc 4\nFD Cassanenc 6 Taradell 4\nRipollet 6 FD Cassanenc 4\nFD Cassanenc 5 Andorra 4\nFD Cassanenc 2 Taradell 3


El blog del senyor i.: Un cop d'ull a la fassina Balanyà (2).\nLa primera entrada dedicada a l'antiga destil·leria d'aiguardent, transformada en museu, ens ajudà a comprendre el procés de destil·lació de la fassina Balanyà. Aquesta petita joia de l'Espluga de Francolí fou construïda l'any 1.834 i reconstruïda a finals del segle XIX. Vam seguir el camí de la brisa fermentada des de les olles o calderes de brisa a l'escaldavins, per acabar al refredador o refrigerador on es condensa i liqua el vapor alcohòlic en forma d'aiguardent. Però ens quedava descobrir el camí que seguien els diferents residus, sòlids i líquids, d'aquest procés. Quan s'havia acabat la vaporització de la brisa fermentada, s'obria l'aixeta de la caldera de brisa i el líquid restant es canalitzava fins a les bótes de la zona exterior. Aquest líquid reposava un temps en aquestes bótes fins que a la base sedimentava el tartrà. Aleshores es buidava el líquid de les bótes i es treia el tartrà, que es portava a la terrassa perquè assequés.\nTornem a la caldera de brisa ara ja sense líquid. El pas següent era buidar-la dels residus sòlids: pinyols, pells i rapes que mitjançant un vis sens fi anaven a la triadora.\nEl pinyol que passava pel sedàs s'aprofitava per alimentar el bestiar i la resta de rapa i pellofa es posava als dipòsits, que contenien aigua amb salfumant, durant tres o quatre hores. Amb aquesta operació precipitava el tartrà que passava als remenadors, Les restes de brisa que queden als dipòsits s'extreien per posar-los a les caixes que podeu veure a la propera fotografia.\nEls operaris trepitjaven aquestes restes de brisa per compactar-les i posteriorment les col·locaven en una vagoneta que conduïa a la premsa hidràulica que extreia tot el líquid. Una plataforma giratòria de fusta permetia maniobrar amb la vagoneta des de la premsa fins a l'exterior.\nUn cop premsades, els treballadors de la fassina empenyien les vagonetes al pati exterior on els paquets de restes de brisa, un cop secs, s'apilaven. Aquest paquets eren el combustible per produir vapor a la caldera.\nAl cobert on s'emmagatzemaven aquests paquets compactats de restes de brisa, actualment quan visiteu la fassina Balanyà podreu veure en directe la producció d'aiguardent a petita escala.\nUn matràs Erlenmeyer fa la funció de caldera de vaporització de la brisa, i un serpentí és el refrigerador. Com podeu veure a la propera fotografia de detall, de la dreta del serpentí surten dos tubs pels quals entra i surt aigua frega. Finalment, un vas de precipitats, recull l'aiguardent resultant ( a l'esquerra).\nMitja volta i tornem a entrar a la zona interior de la fassina. Abans ens saluda -orgullosa- la xemeneia de la destil·leria. Però, quin és l'origen del fum que hi sortia durant molts anys?\nA la tercera i última entrada dedicada a la fassina Balanyà descobrirem la zona de producció d'energia de l'antiga destil·leria d'aiguardent.


Alguns infants temen el moment d’anar a dormir perquè a la nit els assalten pors que els angoixen, però ben abordades acaben desapareixent\n“El goril·la ve cap aquí! S’acosta molt! És al meu llit!” Qui crida desconsolat d’aquesta manera és el Nil, de dos anys i escaig, que s’enfronta a un dels seus malsons recurrents per segon cop aquesta setmana. “Aquests terrors nocturns van començar fa tres o quatre mesos, quan vam muntar-li l’habitació nova”, explica la Mireia Carós, la seva mare. Durant aquests capítols, el Nil es mostra molt inquiet mentre dorm, crida, respira de manera més accelerada, dóna cops, qualsevol soroll ambient l’espanta, no para de moure’s... “I l’altre dia -relata la Mireia- fins i tot em va saltar al cap”.\nTot i ser un trastorn poc habitual, aquests terrors nocturns són freqüents en edats compreses entre els tres i els vuit anys, tot i que es poden donar fins a l’adolescència, i hi són més propensos els nens que les nenes. A l’hora de descriure’ls, Ana López -psicòloga del centre psicopedagògic AnCel- explica que es tracta d’“episodis d’agitació, confusió i angoixa que poden durar entre 10 i 30 minuts, durant els quals el nen afectat no respon si se li parla o se’l consola”. Passats aquests minuts, torna a agafar el son i l’endemà no recorda res del que ha passat.\nPrecisament aquest últim apunt -el fet de no recordar res l’endemà-és el que diferencia els terrors nocturns dels malsons normals. Els primers, per exemple, “solen aparèixer al cap de poques hores d’haver agafat el son, mentre que els malsons apareixen a partir de mitja nit i, sobretot, a mesura que s’acosta el moment de despertar-se”, afegeix la psicòloga Ana López.\n“Els més petits són molt sensibles als canvis bruscos i als estímuls intensos -com els sorolls i les llums-, així com als canvis en la seva vida quotidiana -canvi d’escola o de residència-, les pèrdues afectives -com la mort d’un familiar-, les catàstrofes, els accidents de trànsit o els incendis, entre d’altres”, afegeix Esther Miralpeix, també psicòloga i membre de Salusport. Tots aquests elements poden desencadenar els temuts terrors nocturns en els nens petits.\nPer la seva banda, Cristina Gutiérrez, educadora emocional i codirectora de la Granja Escola de Santa Maria de Palautordera, afegeix que una part de l’origen d’aquests episodis té a veure “amb un sistema nerviós hiperactiu i immadur en el moment de passar d’una fase del son a l’altra, però també amb situacions d’estrès, com poden ser haver d’enfrontar-se a una situació nova i, per tant, desconeguda o haver de dur a terme una interminable llista de tasques i activitats extraescolars al llarg de la setmana”.\nSembla que els canvis, que és una de les causes que més temors desperten entre els més petits, són l’origen dels terrors nocturns del Nil, que amb el canvi d’habitació va deixar de practicar el co-llit amb els seus pares per passar a dormir tot sol. “Ell em deia que volia dormir a la seva habitació, on hi ha unes lliteres molt xules, així que jo hi vaig accedir encantada. Ara bé, vam decidir mantenir intacte tot el ritual previ: rentar-se les dents, llegir un conte i prendre una mica de pit. Però també és cert que últimament aquest ritual s’allarga i al Nil li costa molt més baixar de revolucions per estar en condicions de ficar-se al llit”, destaca la seva mare.\n¿Com gestionen la Mireia i el seu home els terrors nocturns del petit Nil? “Quan comencen els crits i les pors vaig al llit on estigui dormint, que últimament torna a ser el nostre, i li pregunto què li passa, però ell està molt zombi i només pot balbucejar alguna paraula. Altres cops continua molt inquiet i directament li dono pit i es calma de seguida”, explica la Mireia, que també subratlla que quan practiquen el co-llit el sol contacte amb els seus pares tranquil·litza enormement el Nil quan les pors nocturnes comencen a rondar-lo.\nEsther Miralpeix recomana als pares “adoptar una actitud de calma, demostrar que coneixen la situació i fer servir paraules tranquil·litzadores, fins i tot poden permetre’ls dormir al seu llit, o si no acompanyar-los novament a la seva habitació”. Per la seva banda, Ana López, del centre AnCel, també fa èmfasi en el fet de “minimitzar la importància de les pors, ja que això calmarà l’entorn i el mateix infant”.\n“Els terrors nocturns són episodis pertorbadors que no tenen efectes traumàtics ni duradors per als infants”, apunta López. No obstant, si es tornen recurrents, interrompen el son de manera regular, apareixen altres símptomes, causen lesions o no remeten amb l’arribada de l’adolescència, la psicopedagoga recomana que siguin valorats per un especialista, ja que “poden acabar provocant insomni i una falta constant d’energia i de concentració, que pot afectar el rendiment en l’activitat diària de l’infant, ja sigui des del punt de vista escolar, social o relacional”.\nA Cristina Gutiérrez, experta en educació emocional, més que els terrors nocturns -“que si són esporàdics acaben desapareixent durant l’adolescència”- li preocupa “el fet que no es tractin les conseqüències d’aquesta ansietat i estrès associats”. Gutiérrez fa especial èmfasi en “les pors, el rerefons que tenen i en el fet que cada dia estan més presents en les criatures”. Aquestes pors, al seu torn, “ocasionen inseguretat i una baixa autoestima, que, afegides a la sobreprotecció i la falta d’autonomia dels nens en els moments actuals, fan que nens petits i adolescents se sentin mig buits, amb poca fortalesa i una tolerància mínima a la frustració”, conclou l’educadora.\nCom evitar els terrors nocturns?\nLa por, el rerefons


Aquestes entitats denuncien que estan patint una «problemàtica altament preocupant» relacionada amb el lliure exercici del dret a reunió i manifestació. «Tenim la ferma voluntat, per una banda, de compartir diferents perspectives en relació al context actual de Menorca i, per altra, defensar i assegurar que el lliure exercici d’aquests drets fonamentals estigui garantit», han explicat.\n«La construcció d’una societat implicada i participativa en qüestions polítiques és una finalitat que compartim totes les sotasignants, bé sigui en qüestions que afecten tant a l’escena local, com alhora també a les problemàtiques globals. D’aquesta manera, pensam que cal reivindicar i protegir els drets que sovint han costat tant d’aconseguir a través de les lluites socials que ens precedeixen. Alhora, estam convençudes que en una societat volgudament democràtica s’han de poder exercir aquests drets i, alhora, continuar amb les lluites i reivindicacions necessàries amb la finalitat de transformar la realitat que impacta de ple en la vida individual i col·lectiva», han explicat.\nA més, destaquen que les experiències dels darrers anys arreu de l’Estat i també a Menorca «demostren reiteradament la vulneració persistent pel que fa al dret a reunió i manifestació». «Repetidament patim casos de repressió cap a persones i col·lectius que hem sortit al carrer per dur les nostres reivindicacions a l’espai públic i alçar la veu.\nA través de diferents instruments, se’ns ha volgut silenciar: denúncies, sancions, amenaces públiques a través de mitjans de comunicació, assenyalament de persones concretes... Això genera un clima de por per entre aquelles persones que volem exercir el nostre dret a protesta».\nTambé remarquen que gran part d’aquesta repressió ha estat de caràcter aleatori, «ja que xerram de persones que en cap cas hem tingut actuacions indegudes, impròpies o violentes durant l’exercici de concentració i manifestació».\nPer a les entitats signants, des de fa un any, la pandèmia ha fet més evident encara, entre d’altres qüestions, la crisi estructural i sistèmica dels govern anomenats democràtics. «En el cas de l’Estat espanyol, ha dut a declarar un estat d’alarma que ha anat acompanyat de la coerció d’alguns drets fonamentals. A les Illes Balears i a les Pitiüses, i concretament a Menorca, s’ha optat per al·legar motius sanitaris en la prohibició de convocatòries, per evitar reunions i manifestacions públiques, drets que són essencialment fonamentals i encara més necessaris quan patim una crisi que sabem del cert que sempre desfavoreix les més vulnerables», han denunciat.\nÉs per tot això que denuncien públicament la vulneració sistemàtica de tots aquests drets i insten l’autoritat competent, en aquest cas la Direcció Insular de Menorca i la Delegació del Govern espanyol a les Balears, a «revocar totes aquestes qüestions i situacions que atempten greument els valors i les lògiques democràtiques que defensam fermament».\n— Jovent Republicà de Menorca (@JoventMenorca) April 26, 2021\nPer Uns molt i els altres molt poc, fa 17 dies\nPer intolerable, fa 17 dies


Resguardo, el HIST Cos estatal d´empleats públics destinats a la guarda i custòdia d´un lloc, litoral o frontera, per perseguir el contraban i també per evitar la introducció de gèneres sense pagar l´impost de consums. Va precedir el Cos de carrabiners, creat amb la mateixa funció. Del d´Eivissa n´hi ha nombroses referències el primer terç del s XIX: Josep Clapés i Juan li va dedicar un breu estudi a Los Archivos de Ibiza (1904), del qual es fa ressò Isidor Macabich Llobet . El Resguardo de las Reales Rentas a Eivissa abraça el període de 1815 a 1836, el regnat de Ferran VII i part de la regència de Maria Cristina en la minoria d´edat d´Isabel II, amb dues àrees, un Resguardo del moll i un Resguardo interior. Tot aquell temps, a excepció del trienni liberal, va ser-ne cap el funcionari d´Hisenda Joan Ferrer i Arabí; el 1815 fou nomenat visitador, denominació que canvià a guarda major el 1817, cap de la “Partida Fija” el 1830 i novament guarda major el 1833. Com a cap del Resguardo era també vocal nat de la Junta de Sanitat del port. El patró de la falua va ser en tot el període Joan Tur i el càrrec d´escrivà va recaure en Roc Sentí. El Reglament de gener de 1818 dóna la primera referència completa de la composició del cos i els emoluments respectius dels seus membres, elevats per a l´època. A més, tenien dret a una part del valor de les mercaderies recaptades. Sumaven 24 persones, organitzades en un cap, cinc amb major responsabilitat (l´oficial, l´escrivà, els caporals i el patró) i 18 subalterns a la base; tots en conjunt sumaven 65.530 reials de sou. Els càrrecs i les assignacions eren com segueix: un guarda major visitador amb 6.000 reials; un tinent amb 4.400; un escrivà amb 3.300; dos caporals a peu, el de la primera ronda amb un sou de 4.000 reials i el de la segona de 3.300; catorze ministres, sis per a cada una de les rondes a peu, que cobraven 6 reials diaris cada un, i dos muntats a 11 reials diaris; un patró de falua amb 2.920 reials de sou i quatre mariners a 5 reials diaris. Exceptuant els mariners de la falua, tots els membres eren de nomenament reial i tenien dret al tractament de “don”; segons Reial ordre de 1827 quedaven també integrats en el terç de voluntaris reialistes. El 1828 el Resguardo quedà organitzat en 17 persones: el guarda major, un caporal, l´escrivà, 9 dependents, el patró i els 4 mariners; augmentà el sou del caporal, que passava a cobrar 4.400 reials, dels dependents, a 2.100 reials, i dels mariners, a 1.825 reials. Però l´any següent es creà el cos de carrabiners i quedà reduït a una “Partida Fija” de 7 individus i a actuacions només a l´interior de l´illa. El 1833 tornà a ser reorganitzat com era el 1828 (i el sou del caporal ajustat a 4.000 reials) i finalment, el 1836, fou suprimit i substituït definitivament pels carrabiners. Els canvis a l´organització del Resguardo responien a les necessitats de la Corona davant la problemàtica de la hisenda pública, agreujada després de la guerra del Francès i en plena crisi de l´Antic Règim. El control, per tal d´augmentar les rendes de l´Estat, va fer que se´ls arribàs a ocupar també en la vigilància de la sal, per evitar-ne substraccions després de la collita; també intervenien en l´administració de Correus, en una tasca de censura, per interceptar correspondència clandestina. La població eivissenca, en especial la de la Marina, va fer tot el possible per burlar la vigilància de les rondes que, tanmateix, actuaven amb una certa eficàcia, tal com es dedueix dels expedients i les mesures adoptades. Els punts més sensibles identificats per a la introducció de contraban eren el moll d´Eivissa, el camí de s´Empedrat (Empedrat, s´ ) i el port de Sant Antoni. Entre les mercaderies confiscades es troben, especialment, tèxtils. [RVC]


Geocaching: Una passejada per Calaf I - El Camí del Rentador / Actividades / Alta Anoia\nAlta Anoia / Actividades / Geocaching: Una passejada per Calaf I - El Camí del Rentador\nTipus: Tresor Múltiple\nData inicial Catxé: 11 abr 2010\nCoordenades decimals: 41.73167 1.51667\nZvpeb 1 n yn cnerg n\nrfdhreen onvknag ryf\nZvpeb 2 ny sbeng\nq’han fbpn q’neoer.\nPngké svany qr\nqvzrafvbaf 25k14k8 pz.\nClau de desencriptació per a pistes addicionals\nAquest catxé és el primer de la sèrie de catxés Un tomb per Calaf:\nUna passejada per Calaf I - El Camí del Rentador\nUna passejada per Calaf II - Les Portelles\nUna passejada per Calaf III - L'Ermita de Sant Sebastià\nUna passejada per Calaf IV - Casc Antic\nUna passejada per Calaf V - Final\nÉs tracta d'una volta circular d'uns 2,3 km gairebé plans, on la meitat del recorregut és pista asfaltada i la resta caminet de terra. Durant el recorregut cal anar recollint una sèrie de pistes, entre elles dos micro-catxés. Si aneu amb cotxet de nens també es pot fer amb força facilitat.\nPodeu deixar el vostre vehicle a les coordenades N 41º 43,900 E 001º 31,000 a la zona habilitada com a pàrking en motiu del mercat de Calaf que es celebra els dissabtes i que us aconsellem visitar si teniu ocasió.\nUs recordem breument la llegenda que ens explica que un emboirat dia de mercat feia tant fred que es varen congelar las paraules i tot va quedar en silenci fins al migdia on amb la sortida del solet es varen desglaçar totes de cop i varen originar un autèntic guirigall que ha portat a la famosa dita popular quan a un lloc hi ha molt de xivarri de dir: "això sembla el mercat de Calaf..."\nTravesseu la carretera de Manresa i agafeu el camí asfaltat que mena cap a l'estació depuradora. Un cop travessat el pas a nivell, passareu per darrera del convent de Sant Francesc, una joia, avui en procés de reconstrucció, que guarda en el seu interior un bonic claustre i que des dels inicis de 1700 ha estat un testimoni de la vida calafina que amb aquesta restauració esperem poder tornar a gaudir.\nContinuem pel camí i arribem a peu d'una torre de totxo que hi ha a mà dreta. Avui ha perdut la seva funcionalitat original, però ens recorda quan antigament hi havia un molí de vent que accionava una bomba de pistons des d’on es bombejava l' aigua cap als antics dipòsits del poble que es troben al castell, que també avui en dia està en procés de reconstrucció.\nVeureu que la torre té una placa on hi figura un any (Foto 1). Preneu nota d'aquest nombre serà: HIJK.\nHIJK = any de la placa de la torre del rentador.\nAl seu costat a les coordenades N 41º 43,645 E 1º 31,149 hi ha un micro-pista que us guarda al seu interior la pista G.\nG = pista micro torre rentador.\nContinueu pel camí un centenar de metres i a mà esquerra, sota el camí teniu el rentador de Calaf, on us caldrà obtindre un parell de dades. Baixeu les escales i compteu quans graons heu de baixar.\nF = nombre de graons a baixar.\nTambé caldrà que compteu quants llocs per rentar hi ha actualment al rentador (pedres planes en forma de taula inclinades cap a l'aigua).\nE = llocs per rentar. Una pista per evitar confusions, ambdues xifres són nombres parells i sumen 14.\nSi continueu pel camí arribeu a l'actual estació depuradora. A la seva entrada hi ha una placa de metacrilat. Compteu quantes lletres V hi ha al rètol.\nD = nombre de lletres V del rètol depuradora.\nTambé ens caldrà saber quants fanals com el de la fotografia (Foto 2) hi ha a l'entrada.\nC = nombre de fanals.\nSi sou una mica tafaners aquí mateix teniu una curiositat, aneu uns 30 m en direcció SE pel camp erm que hi ha al davant de l'entrada i podeu veure una curiosa construcció còncava al terra en forma de cercle feta amb ceràmica. Es tracta de les restes d'una escultura efímera que es va realitzar en motiu d'una de les trobades d'escultors que es varen produir a Calaf durant els anys 1993 a 1996.\nReculeu uns metres i preneu el caminet que surt del costat de la granja i que mena cap una altra granja abandonada i al final a una fàbrica. Quan arribeu a l'asfalt davant la fàbrica, a la posició N 41º 43,607 E 1º 31,054 us trobareu un poste (Foto 3) amb unes lletres gravades. Quantes lletres hi ha?\nB = nombre de lletres del poste.\nDes d'aquí continuant pel caminet cap a Calaf, trobareu el sender que us portarà al bosquet on hi ha l'amagatall de la pista micro 2, a les coordenades N 41º 43,614 E 1º 31,127.\nA = pista micro 2 Bosquet.\nAtenció en aquest micro també hi trobareu la pista X que correspon al catxé final de la sèrie completa Un tomb per Calaf.\nAmb totes aquestes pistes i aplicant sols sumes i restes a la fòrmula següent ja podeu obtindre les coordenades finals del tresor, que són:\nN 41º KB.(A+C)(F-H)G E 1º 3D,JH(B+E)\nA = Pista micro 2 (Bosquet).\nD = Nombre de lletres V del rètol.\nE = Nombre de llocs de rentar.\nG = Pista micro 1 (Torre).\nHIJK = Any placa torre.\nBona sort i que us agradi l'excursió!!!\nNo hay comentarios. Sé tú el primero en comentar Geocaching: Una passejada per Calaf I - El Camí del Rentador !


Encaix - El Periòdic d'Andorra\nPublicat el Diumenge, 11 de juliol de 2010 | 01:00 h\nGràcies per fer-nos oblidar els problemes, la crisi, els polítics". "La primera comunió, la meva boda i avui són els dies més feliços de la meva vida". Aquestes declaracions de dos personatges anònims diuen moltes coses. Per exemple, que el futbol podria ser l'opi del poble. Adorm l'enteniment, allunya les preocupacions, i encara que sigui efímer, fa sentir una sensació de plaer. Llavors tothom d'aquell país se sent més bé i fins i tot el consum es reactiva. Sembla que si Espanya guanya el Mundial, el seu PIB creixeria el 0,7 %.\nEl que ha crescut molt més és la sensació de patriotisme. A moltes ciutats els ajuntaments munten pantalles gegants, perquè la contemplació col.lectiva fa augmentar el sentiment nacional espanyol. La gran taca vermella complau la massa i els seus dirigents. La casualitat ha fet que coincideixin en el temps dos esdeveniments importants. Mentre a Catalunya la gent va omplir els carrers barcelonins per palesar els seu rebuig a la sentència de l'Estatut, a Espanya la final Copa del Món de futbol d'avui concentrarà centenars de milers d'espanyols.\nLa manifestació multitudinària per la nació ha estat una demostració de sentiment català. Les concentracions multitudinàries per la selecció expressen un sentiment espanyol. Tot són sentiments. La paradoxa es produeix quan el nucli que porta el pes del joc de la selecció espanyola està composat per jugadors catalans, que la impregnen del seu estil, el de can Barça. Àdhuc un català de soca, Carles Puyol s'ha convertit per als espanyols en el referent pel que fa a la fúria, la lluita i l'eficàcia. Uns han marxat darrere d'una senyera, els altres han vestit una samarreta.\nCuriosament tots dos tenen els mateixos colors, però els costa molt encaixar. Són dos nacionalismes oposats que fa segles que no ho aconsegueixen. És una qüestió de poder, d'interessos oposats i de desigual nombre d'habitants. L'últim que han encaixat els catalans ha estat un altre gol amb una sentència castradora. Segur que continuaran lluitant per la seva nació.


EFM - Serveis de gestión económica externa y contabilidad\nSom el director\nfinancer de la teva empresa\nOrganització i planificació de l’equip comptable\nControl pressupostari i anàlisi de desviacions\nCoordinació amb assessors externs\nReporting a direcció, cases matrius i inversors\nControlling internacional de filials\nConselleria professional independent\nOptimització de l'àrea\nPensats i raonables, per a qui emprèn i per a qui ha d’invertir, ja sigui un inversor, un banc o un soci. Aconseguir finançament per començar és un camí llarg que requereix entrenament en un gran nombre d’habilitats per superar moltes de les fases.\nde l’àrea econòmica\nUna posada al dia de l’organització financera i administrativa imprimeix dinamisme en tota l’operativa. Acostumem a fer aquests projectes amb l’ajuda d’ACC10 dins del programa 360°.\nDefinir el projecte, els costos detallats, l’estimació retorn de la inversió, la tresoreria necessària.\nDefinir on som i on volem anar per fixar objectius consistents i construir un pla d’accions coherent i sostenible econòmicament.\nTotes les nostres àrees d’activitat són objecte de sessions de formació en empreses, organitzacions empresarials, col·legis professionals o administració pública.\nCoordinació d'implantacions informàtiques\nEstenent un pont entre l’empresa i l’equip informàtic implantador per aconseguir que el nou sistema sigui realment un pas endavant en la gestió de l’empresa.\nSubstituir l’equip econòmic de l’empresa no és fàcil, l’interim és una solució pràctica.\nAssessorem els nostres clients en la selecció del personal de l’àrea comptable i financera.\nPer a petites empreses, fins i tot per les que comencen.\nServei bàsic [+]\nPreparació de la comptabilitat mensual\nPreparació de Comptes Anuals per a les Societats Limitades\nEntrega de tancament mensual comptable\nComparat amb pressupost mensual\nEntrega mensual de llistat de cobraments i pagaments\nAmpliable fàcilment amb altres serveis:\nComptabilitat analítica per punts de venda, projectes o centres de cost bàsics\nVisita setmanal, quinzenal, mensual del nostre equip a l’empresa\nComptabilitat en anglès i reporting a matriu\nI qualsevol altre dels que realitzem habitualment\nEl servei bàsic té un preu totalment comparable amb el d’una assessoria tradicional. Pregunta’ns sense compromís i entra en la via del creixement en companyia d’un partner financer que creixerà amb tu.\nDesprés del contacte inicial ens coneixerem. Et reuniràs amb un soci/a per poder dissenyar el millor pla per ajudar-te.\nEt presentarem una proposta de treball i un pressupost perquè el valoris.\nDurant tot el temps que treballarem plegats tindràs un equip de professionals assignat, dirigit per un soci/a responsable a qui veuràs i contactaràs de manera habitual.\nLa dedicació de l’equip, inclosa la del soci/a, queda pactada sempre en el pressupost.\nNo tindràs mai sorpreses en la facturació dels nostres honoraris.\nEn els nostres serveis continuats no demanem als clients clàusula de permanència per un període determinat.\n6 valors bàsics\nCompromís amb l’empresa\nRigor en els criteris comptables\nComunicació dels avenços\nIntegració en l’equip de l’empresa


Pàvel Jígarev - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPàvel Fiódorovitx Jígarev\nПавел Фёдорович Жигарев\n6 de novembre de 1900\nBrikovo, província de Viatka (Imperi Rus)\n2 d'octubre de 1963(1963-10-02) (als 62 anys)\nMoscou (RSFS de Rússia)\nMariscal en Cap d'Aviació\nAviació d'Abast Llarg\nGran Guerra Patriòtica\nViceministre de Defensa de l'URSS\n5 octubre 1952 19th Congress of the Communist Party of the Soviet Union\nOrde de Kutúzov, 1a classe\nPàvel Fiódorovitx Jígarev (rus: Павел Фёдорович Жигарев) (19 de novembre de 1900 - 2 d'octubre de 1963) va ser un comandant militar soviètic, amb grau de Mariscal en Cap de l'Aviació.\nJígarev va néixer en el si d'una família camperola pobra de Rússia. El 1919 va allistar-se a l'Exèrcit Roig, servint al Regiment de Reserva de Cavalleria de Tver, tot i que gairebé no va participar en els combats de la Guerra Civil. Des de 1920 va ser membre del Partit Comunista.\nEl 1922 va graduar-se a l'Escola de Cavalleria de Tverskaia, exercint com a cap d'un escamot de cavalleria. El 1925 demanà ser traslladat a la Força Aèria Roja, començant els estudis de pilot. El 1927 va graduar-se a l'Escola Militar de Leningrad com a pilot-observador. El 1932 va graduar-se en un post-grau a l'Acadèmia de la Força Aèria Jukovski. El 1933 va ser nomenat cap de l'Estat Major de l'Escola de Pilots d'Aviació.\nEntre 1934 i 1936 va comandar diverses unitats d'aviació. Va participar en la Segona Guerra Sinojaponesa al costat de les forces de Chiang Kai-shek, encarregant-se de la defensa aèria i de la formació dels aviadors xinesos amb els avions soviètics.\nPoc després de l'inici de la Segona Guerra Mundial, el 29 de juny de 1941, Jígarev va ser nomenat comandant del de la Força Aèria de l'Exèrcit Roig durant el període més difícil de la Gran Guerra Patriòtica. Va participar directament en la planificiació i gestió dels combats de la Força Aèria durant la batalla de Moscou, sent promogut a coronel general el 22 d'octubre de 1941. Al març de 1942 va desestimar la comandància de la Força Aèria Roja; i des de l'abril de 1942 va ser comandant de la Força Aèria del Front de l'Extrem Orient. Des de juny de 1945 va comandar la 10a Força Aèria. A l'agost de 1945 les seves tropes van prendre part en la Guerra sovièticojaponesa, enquadrats al 2n Front de l'Extrem Orient a Manjurii, lluitant a Sakhalín i a les illes Kurils.\nA l'abril de 1946 Jígarev va ser nomenat vicecomandant de les Forces Aèries de la USS. Des de 1948 va ser comandant de l'aviació soviètica de llarg abast. Des de setembre de 1949 és comandant de la Força Aèria Roja, sent promogut a Mariscal d'Aviació el 8 de març de 1953 i a Mariscal en Cap d'Aviació el 3 de novembre de 1956. Des de març de 1955 va ser diputat el Soviet Suprem. Des de gener de 1957 va ser nomenat cap de la Flota Aèria Civil Soviètica. Des de novembre de 1959 va ser cap de l'Acadèmia de Comandament Militar de Defensa Aèria. Entre 1952 i 1961 va ser membre suplent del Comitè Central del Partit Comunista.\nVa morir a Moscou i està enterrat al cementiri de Novodévitxi.\nOrde de Lenin (2)\nOrde de Kutuzov de 1a classe\nTinent General de les Forces Aèries Iakov Smuixkevitx\nComandant de la Força Aèria Soviètica\nCap Mariscal d'Aviació Aleksandr Nóvikov\nMariscal en cap d'Aviació Konstantin Verxinin Comandant de la Força Aèria Soviètica\n1949–1957 Succeït per:\nMariscal en cap d'Aviació Konstantin Verxinin\n↑ 6 de novembre segons el calendari julà\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pàvel_Jígarev&oldid=21311357»\nMembres de la Força Aèria Soviètica\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 juny 2019 a les 20:57.


La Casa del Maestro Boutique Sevilla Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNino Ricardo 5, Casc Antic, Sevilla, Espanya, 41003 - Veure al mapa\nExcel·lent 8,6 (1456 comentaris)\nBarri Casc Antic Casc Antic Casc Antic Casc Antic Casc Antic Casc Antic Casc Antic Este Casc Antic Casc Antic\nAquest encantador hotel boutique és al centre de la Sevilla històrica, a poca distància a peu dels principals monuments de la ciutat, com ara la catedral i l'Alcázar. La Casa del Maestro és el lloc ideal per relaxar-se mentre visiteu l'animada ciutat. La decoració de l'hotel combina estils tradicionals amb colors vius. També disposa d'una zona de terrassa pati d'estil clàssic i elegant, equipada amb taules, cadires i gandules. Podreu gaudir de l'esmorzar a la terrassa del pati, sota el sol del matí. Des d'aquest hotel es pot passejar pel centre històric de la ciutat, amb els seus carrers ventosos i cafeteries boniques. Està situat al barri tradicional de Santa Catalina i des d'aquí podeu arribar fàcilment a peu a molts dels llocs d'interès. L'establiment va ser originalment la casa del mestre de la guitarra flamenca, Niño Ricardo, i posteriorment es va restaurar i convertir en un hotel boutique temàtic. Les 11 habitacions estan construïdes al voltant del pati central i cadascuna té un motiu decoratiu diferent inspirat en les cançons del Mestre.\nPoseu-vos en contacte amb l'hotel abans de les 17:00 si heu d'arribar a partir de les 23:00.\nTots els tipus de viatgers (477) Parelles (343) Viatgers en solitari (77) Famílies amb infants petits (29) Famílies amb infants grans (8) Grups (37)


The Tanjung Nakula Villas Bali Indonèsia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nJalan Nakula, Gang Baik-Baik 1, No. 11, Seminyak, Bali, Indonèsia - Veure al mapa\nOferint allotjaments de qualitat al les platges, els restaurants, compres districte de Bali, The Tanjung Nakula Villas és una selecció popular tant per oci com per negoci. A 1.0 Km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 3-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Consolat de Brasil, Espai d'Art Biasa, ONE-OFF-BALI Tailor.\nThe Tanjung Nakula Villas ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que The Tanjung Nakula Villas sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Bali, faci de The Tanjung Nakula Villas la vostra llar.\nJohnathan, Nova Zelanda


Com dir “amb tots els ets i uts” en xinès?\nQuan volem dir que algú ha descrit alguna cosa amb pèls i senyals, podem dir el següent:\nLiteralment significa “amb nassos i ulls”, i es fa servir com un adjectiu. Per exemple:\nWǒ lìjí rènshile tā yīnwèi tā tígōngle yǒubíziyǒuyǎnr de xíngróng.\nLa vaig reconèixer de seguida perquè em va donar una descripció amb tots els ets i uts.\nNota: aquesta expressió es fa servir bàsicament a Beijing. És el que s’anomena 北京土语 (běijīng tǔyǔ) o dialecte pequinès.\nAquesta setmana ha estat molt moguda a Catalunya i a l’Aragó amb la polèmica sobre la denominació del català a la nova llei de llengües aragonesa. Des d’ahir dijous 9 de maig, el català parlat a la Franja de Ponent s’anomena oficialment Lengua Aragonesa Propia del Área Oriental, i l’aragonès propi del nord del territori s’anomena Lengua Aragonesa Propia de las Áreas Pirenaica y Prepirenaica. Malgrat tot, a la xarxa s’han fet més populars els acrònims LAPAO i LAPAPYP, i com us podreu imaginar, les brometes i els acudit sobre aquestes denominacions han estat nombrosos.\nTot i això, al diari Ara va aparèixer la notícia de que LAPAO també era el nom d’una llengua parlada… a la Xina. I fent una miqueta de recerca, us donem algunes dades sobre aquest idioma.\nUna noia de l’ètnia Naxi\nEl Lapao, dialecte de l’ètnia Naxi\nEls Naxi (en xinès, 纳西 nàxī) són una de les 55 minories ètniques de la Xina (少数民族, shǎoshù mínzú), i viuen repartits entre tres províncies: la majoria viu a Yunnan (云南, yúnnán), a dins de la prefectura de Lijiang (丽江, lìjiāng), tot i que també se’n troben a les províncies de Sichuan (四川, sìchuān) i el Tibet (xīzàng). Són un poble de tradició nòmada, tot i que les noves generacions sembla que van perdent aquest costum.\nAquesta ètnia encara conserva el seu propi idioma, anomenat generalment naxi (纳西语, nàxī yǔ), tot i que aquest idioma està format per una munió de dialectes que entre ells no s’entenen. Aquests dialectes es poden agrupar en dialectes orientals (东部方言, dōngbù fāngyán) i els dialectes occidentals (西部方言, xībù fāngyán).\nLa llengua naxi\nA dins dels dialectes naxi ens trobem aquests dos subgrups:\nDialectes orientals (东部方言), on bàsicament ens trobem els dialectes parlats a Lijiang i rodalies, i entre els quals ens trobem el nostre protagonista, el Lapao (拉庞, lā páng)\nDialectes occidentals (西部方言), on ens trobem els dialectes parlats a Ninglang (宁蒗, nínglàng) i Yanyuan (盐源, yányuán)\nEscriptura dels Naxi\nAquesta llengua té un sistema d’escriptura força curiós: per un costat mantenen un sistema de pictogrames molt semblants als primitius ideogrames que van donar lloc als Hanzi, anomenat Dongba. D’altra banda, també tenen un sistema sil·làbic anomenat Geba. Poc a poc, però, degut al contacte amb d’altres ètnies i sobretot amb els Han, han anat adoptant els hanzi i ara per ara la gran majoria escriuen fent servir caràcters xinesos. Tot i això, els antics pictogrames encara es fan servir. També fan servir una variant pròpia de l’alfabet llatí.\nPer saber-ne més Podeu llegir la pàgina de la Wikipèdia en català dedicada al lapao, o les pàgines de Wikipèdia en anglès i xinès sobre la llengua dels Naxi.\nOmniglot: Naxi language\nTravelChinaGuide.com: Naxi Nationality\nSi en un post anterior havíem après com es feien els comparatius en xinès, avui li toca el torn als superlatius. Els superlatius en xinès són molt fàcils de fer. Si en català ho resolem col·locant “el més” al davant de l’adjectiu, en mandarí escriurem això:\nPer exemple, podríem dir això:\nChángchéng shì Zhōngguó shàng zuì cháng de jiànzhú\nLa Gran Muralla és la construcció més llarga de la Xina\nFixeu-vos que, tot i que ho hem traduït com “de la Xina”, literalment hem escrit “sobre la Xina”. Que no ens confongui la preposició catalana!\nTot i això, hi ha cops que no podem assegurar que una persona o objecte sigui el més alt / guapo / ric / barat de tots, i necessitem dir que aquest objecte o persona és un dels més alts / guapos / rics / barats de tots. En aquest cas, en mandarí afegirem 之一 (zhī yī) just després de la persona / objecte que estem definint. Un exemple:\nYáo Míng shì zuìgāo de zhōngguó rén zhī yī\nYao Ming és un dels xinesos més alts.\nCom sempre, si teniu dubtes, suggeriments o correccions les podeu fer arribar a través dels comentaris. I si us ha agradat, 请共享！\nA vegades necessitareu descriure objectes o persones comparant-los amb d’altres. Quan dieu que George Clooney és més guapo que Brad Pitt, o que els Ferrari son més cars que els Seat, ajudeu a que la persona que us escolta es faci una idea de com és el que esteu descrivint.\nEn aquest post aprendrem una sèrie d’estructures per fer aquest tipus de frases en xinès.\nSi volem dir que algú o alguna cosa és igual que una altra en una característica, farem servir l’estructura següent:\nS1 + 和 + S2 + 一样 (yīyàng) + Adjectiu\nPosem un exemple fàcil:\nZhè tiáo yú hé nà tiáo yú yīyàng cháng\nAquest peix és tan llarg com aquell (peix)\nTambé podem treure l’adjectiu si el que volem dir és que són iguals en tot:\nzhè běn shū hé nà běn shū yīyàng\nAquest llibre és igual que aquell (llibre)\nSi volem dir el contrari, que no són iguals, només hem d’afegir un 不 (bù) al costat del 一样:\nZhōngguó hé Jiātàiluōníyǎ bù yīyàng dà\nLa Xina i Catalunya no son igual de grans (you don’t say!!)\nComparatiu de superioritat\nQuan volem dir que alguna cosa té una qualitat superior a una altra (o sia, és més que…) podem fer servir aquesta estructura:\nS1 + 比 (bǐ) + S2 + Adjectiu\nPosem un exemple per veure-ho:\nnǐ de mèimei bǐ nǐ piàoliang\nLa teva germana és més maca que tu (mal exemple per dir a la nòvia / dona)\nSempre podem afegir, després de l’adjectiu, les paraules 一点儿 (yīdiǎnr, una mica) o 得多 (de duō, força més) després de l’adjectiu per acabar d’ajustar el significat:\nnǐ de gēgē bǐ nǐ nánzǐhàn de duō\nEl teu germà és força més “macho” que tu (possible resposta a la frase anterior)\nSi volem dir just el contrari, només hem de canviar el 比 per un 没有 (méiyǒu). Així, podem esmenar la frase del primer exemple per estalviar-nos dormir al sofà aquesta nit:\nnǐ de mèimei méiyǒu nǐ piàoliang\nLa teva germana no és tan maca com tu\nA vegades necessitem comparar a tres subjectes per dir que un és més que un altre, però que el tercer els supera als altres dos. Això ho fem afegint a la frase anterior la següent estructura:\nS3 + 更 (gèng) + adjectiu\nwǒ bǐ nǐ cōngmíng, wǒmen de bàba gèng cōngmíng.\nJo sóc més llest que tu, (però) el nostre papa és encara més llest.\nI ja estaríem. Deixarem per un proper post els superlatius (“aquest és el més…”). De moment, si teniu dubtes o correccions, només cal que feu servir els comentaris. I si us ha agradat, 请共享 (compartiu)!\nEstructures i frases, Parauletes i paraulotes\n1 Comment Sant Jordi 2013 – 圣乔治节2013\nPer celebrar aquest Sant Jordi hem fet una col·laboració especial: la Berta de Emotioners (una agència de viatges i rutes turístiques per Catalunya molt recomanable) ha fet aquest post al seu blog sobre què significa Sant Jordi i la seva llegenda. I com que l’hem trobat graciós, hem pensat de fer-ne una adaptació al xinès. Aquí la teniu (i si teniu suggeriments sobre la traducció, que ja us avisem que és força bàsica, feu-nos-ho saber als comentaris):\nActualització (22/04/2013): gràcies a la meva amiga Du Qian, he corregit alguns errors del text i us n’ofereixo una versió corregida.


Més canvis al centre d'esports Manresa - Canal Taronja Comarques Centrals\nIniciNotíciesEsportsMés canvis al centre d’esports Manresa\nContinuen els canvis al centre d’esports Manresa. Dues setmanes després de l’anunci de no continuïtat de l’entrenador José Solivelles i el secretari Tècnic, Miquel Ezequiel, ara el club ha anunciat que també hi haurà baixes en la primera plantilla de l’equip de primera catalana que lluita per ascendir a la tercera divisió.\nSegons un breu comunicat de premsa de la pròpia entitat,\nPer decisió tècnica, causen baixa definitiva del primer equip del C.d’E. Manresa, els jugadors Trulls i Chipi. El comunicat també explica que\nAquestes baixes entren, dins de la ja anunciada reestructuració del Club, a tots nivells.\nTot això s’anuncia després que Dani Andreu hagi agafat les regnes de la banqueta blanc i vermella en la que és la seva tercera temporada al club. De moment amb dues victòries en dos partits que ha estat com a màxim responsable de l’equip tècnic. El Centre d’Esports Manresa torna a tenir una revàlida el diumenge vinent al Congost davant el Joan Montcada, en un partit que es jugarà a les 12 del migdia.\nEls aficionats que s’acostin al Congost no podran aparcar el seu vehicle a la zona habitual d’aparcament, ja que s’han iniciat les obres de treball de pavimentació del pàrquing. En un comunicat del Centre d’Esports Manresa explica que les obres duraran unes set setmanes. Malgrat les molèsties que ocasionalment pugui causar la dificultat d’accés, el club es mostra satisfet per la millora substancial que les obres aportaran entorn de l’estadi municipal del Congost.\nCap de setmana amb Enduroc i Bell Race


El conseller de Salut inaugura la jornada Cribratge de Càncer Colorectal\nquery_builder 28 març 2012 11:34\nEl conseller de Salut, Boi Ruiz, ha inaugurat aquest matí la jornada científica Cribratge de Càncer Colorectal, que ha tingut lloc a la seu del Col·legi de Farmacèutics de Barcelona.\nAquesta jornada té com a objectius debatre els avantatges i les limitacions dels diferents models de cribratge d’aquest tipus de càncer a Catalunya i analitzar la relació entre el cost i l’efectivitat del cribratge mitjançant la detecció de sang oculta en femta, així com millorar la participació en aquest cribratge a través de la informació i la comunicació. S’adreça a tots els professionals sanitaris interessats en la prevenció i el control del càncer colorectal.\nA l’acte d’inauguració també hi han participat el president del Consell de Col·legis de Farmacèutics de Catalunya, Jordi de Dalmases; la directora general de l’Institut Català d’Oncologia, Candela Calle; el director general de l’Hospital Clínic de Barcelona, Josep Maria Piqué; i la gerent de l’Hospital del Mar, Olga Pané i la directora-gerent de la Junta de Barcelona de l’Associació Espanyola contra el Càncer, Àngela Sánchez.\nEl càncer de còlon i recte és el segon càncer més freqüent en les dones i el tercer en els homes. S’estima que, a Catalunya, es diagnostiquen més de 5.600 casos nous d’aquests tumors cada any. Es preveu que, abans dels 74 anys, se’n diagnosticarà un 3,5% de casos en homes i un 3,1% en dones ja que, en els últims anys, la incidència d’aquests tumors ha augmentat.\nEl càncer de còlon i recte, amb 2.200 morts anuals, és la segona causa de mort per càncer al nostre país, després del càncer de pulmó. A diferència de la incidència, la mortalitat mostra una tendència estable o decreixent en els últims anys. En aquest sentit, el 52% dels pacients que han patit aquest càncer estan vius després de cinc anys del diagnòstic i les dades indiquen una tendència d’augment de la supervivència.\nLa prevenció primària\n. Els principals factors de risc modificables del càncer de còlon i recte són l’alimentació, l’absència d’exercici físic i el consum d’alcohol. Una part significativa dels càncers de còlon i recte es podrien prevenir amb una dieta rica en fruites i verdures, evitant o moderant el consum de begudes alcohòliques i fent exercici físic regular.\nEl diagnòstic i el tractament. El càncer de còlon i recte és un dels tumors inclosos en el circuit de diagnòstic ràpid de càncer del Departament de Salut. Aquest circuit s’adreça als pacients que tenen símptomes que fan sospitar que hi ha tumors i estableix un circuit preferent i ràpid per confirmar-ne (o descartar-ne) el diagnòstic i, si escau, iniciar el tractament.\nLa detecció precoç del càncer de còlon i recte, mitjançant la prova de detecció de sang oculta en femta de tipus químic realitzada cada dos anys, és una estratègia d’eficàcia demostrada per reduir la mortalitat per aquest càncer en un 17% dels casos. La prova permet detectar aquest tumor en una fase inicial de desenvolupament, tant si és un càncer inicial, que és més fàcil de tractar i curar, com si és un pòlip avançat, que pot ser una lesió precursora d’aquest tumor i que s’extirpa per evitar-ne la possible progressió.\n. L’any 2000, el Departament de Salut va iniciar una prova pilot de detecció precoç de càncer colorectal al municipi de l’Hospitalet de Llobregat per estudiar la viabilitat i, en el seu cas, la millor manera de posar en marxa un programa de detecció precoç d’aquest càncer a tot el territori. La valoració de la prova pilot va ser positiva i el Departament va decidir estendre’l progressivament a tota la població (homes i dones de 50 a 69 anys), amb una prova de tipus immunològic pels avantatges que presenta (més sensibilitat per detectar lesions, més fàcil de realitzar per als participants, automatització del procés de lectura).\nEls resultats d’aquesta prova pilot van ser molt positius i actualment el Departament de Salut està estenent el Programa de forma progressiva per tot Catalunya.


Cuina amb Gadgets Receptes\nGadgets utilizats a la recepta:\nTallador galetes pollet 6,5 cm\nPasta Concentrada Vainilla Bou ...\nRecepta de les galetes per decorar amb motius de Pasqua. Una recepta on aprendrem a fer galetes usant talladors de Pasqua i estris de decoració perquè pugueu fer a casa les vostres pròpies galetes de Pasqua.\n250 gr mantega a temperatura ambient\n125 gr sucre llustre\nAroma (si és líquid treure aquesta quantitat de llet) o culleradeta de pasta pura de vainilla.\n80 ml aigua\n500 gr sucre llustre\nColorants alimentaris en gel.\nPassar la farina i el sucre llustre pel tamís\nBarrejar tots els ingredients fins a conseguir una massa homogènea\nEstirar la massa entre dos papers de forn.\nDeixar refredar la massa a la nevera fins que estigui ben dura i tallar les galetes amb els talladors de Pasqua.\nEscalfar el forn a unos 160º amb el ventilador o 170º sense ventilador.\nPosar les galetes al forn durant uns 10 o 15 minuts, segons el tamany de la galeta. Fins que la vora comenci a canviar de color.\nDeixar reposar uns minuts a la safata del forn i posar sobre una reixeta fins que es refredin del tot.\nPosar l'albúmina amb l'aigua i deixar unes hores fins que s'hidrati.\nAfegir el sucre llustre tamitzat i batre fins a aconseguir una glaça densa i brillant, uns 5 minuts.Posem en un bol la glaça i afegim una mica de colorant en pasta.\nPosem en un bol la glaça i afegim una mica de colorant en pasta.\nBarregem a mà amb l'ajuda d'una espàtula, fins a aconseguir un color uniforme (afegint més colorant si volem un color més intens).\nOmplim una mànega pastissera amb la glaça tenyida. Boquilla número 2. Amb aquesta glaça farem el contorn de les galetes.\nA la resta de glaça que tenim al bol afegim una mica d'aigua (uns 20 ml aprox.) I barregem amb l'espàtula, fins que quedi una pasta homogènia. Omplim un biberó. Amb aquesta glaça farem la superfície de la galeta.


Riberaonline.info - Priorat, Ribera d'Ebre i Terra Alta: Esquerra demana al govern espanyol que presenti el projecte per segellar dels pous del Castor\nLa diputada Norma Pujo ha afirmat que "vam quedar molt sorpresos que la ministra no digués res del Castor durant la compareixença que va fer al Senat per explicar les línies generals de la política del seu Departament. D'aquí que per la seva importància haguem sol·licitat la seva compareixença a les dues Cambres".\nPujol ha recordat que "el passat 31 d'octubre el Consell de Ministres va acordar demanar a Enagás que tramités, en un termini màxim de sis mesos, l'expedient del projecte tècnic per al segellament definitiu dels pous del Castor".\nTot seguit ha afegit que "a hores d'ara no tenim cap informació al respecte i per tant volem que la ministra expliqui quan i com es farà el segellat; si també s'han encarregat projectes per fer el desmantellament de les instal·lacions, i quin calendari d'actuacions establiran".\nLa diputada republicana ha lamentat "l'opacitat amb la qual han actuat els governs del PP i del PSOE en tot el que fa referència al Castor, com han demostrat negant-se de manera reiterada a facilitar l'accés als estudis tècnics del projecte".\nPujol ha demanat que "el segellat dels pous i el desmantellament del Castor es produeixin com més aviat millor, i que durant aquesta legislatura es puguin impulsar iniciatives parlamentàries que permetin exigir responsabilitats polítiques, tècniques i administratives als seus autors".


Qui Som - Egonhaus\nEgonhaus està format per un grup multidisciplinari en els àmbits de l’arquitectura, l’enginyeria i la construcció. Oferim solucions integrals per a construcció i reforma a Barcelona, objectives i adequades, on s’ofereix una visió global de tot el procés.\nComptem amb un departament tècnic i un equip d’obra propi, que s’implica a tots nivells del procés productiu, obtenint la màxima qualitat i eficiència, alhora que es genera un vincle de confiança amb el client.\nActualment som més de 15 professionals especialitzats en enginyeria i arquitectura, que duem a terme tots els processos necessaris per al desenvolupament de les obres i les rehabilitacions.\nEgonhaus s’ha especialitzat en l’àmbit tecnològic, aplicant les noves metodologies de treball mitjançant de les quals ens podem adaptar al nou paradigma laboral i social actual.\nEl homeplanner d’Egonhaus és la persona que farà possible que visquis el teu projecte amb tranquil·litat, el punt de trobada entre la constructora i el client.\nEl nostre homeplanner caminarà al vostre costat des de l’inici del vostre projecte resolent dubtes i assegurant-se que tots els dubtes i compromisos per part de l’empresa es compleixin segons el previst.\nEgonhaus forma part de 361 Group. És un grup constructor amb 10 anys d’història i una experiència d’equip de més de 25. Al llarg de tot aquest temps, s’han dut a terme, amb professionalitat i solvència, un gran nombre de projectes tan d’iniciativa pública com privada.\nApostem per la innovació com a eix vertebrador de la companyia, que ens permet millorar dia a dia en els processos constructius, assegurant la màxima qualitat en tots els nostres projectes.


PROFINSER Advocats i Economistes. Abogados y Asesores Tributarios. Lleida - INDUSTRIES\nEn més de quaranta anys de servei a les empreses familiars de Lleida des de PROFINSER s'ha prestat assessorament jurídic i econòmic a tot tipus d'empreses dels més diversos sectors. Sent el principal la indústria agroalimentària.\nLes característiques econòmiques de la província de Lleida tenen el seu major puntal en aquest tipus d'indústries: pinsos, agricultura, ramaderia, intermediaris de comerç, manipulat, empreses agràries prioritàries, societats agràries de transformació - SAT - Organització de Productors de Fruites i Hortalisses - OPFH -, etc .. Totes orientades a l'eficiència i amb caràcter exportador.\nGràcies a aquestes indústries Lleida s'ha col·locat en una immillorable posició competitiva en el context nacional, tenint una balança comercial positiva.\nTenim una dilatada experiència en assessorament a empreses dedicades a pinsos, agricultura, ramaderia, intermediaris de comerç, comerç a l'engròs, manipulat, empreses agràries prioritàries, societats agràries de transformació - SAT -, Organització de Productors de Fruites i Hortalisses - OPFH.\nTenim més de deu any d'experiència en empreses del tercer sector. Les Residències de Majors són unes de les activitats emprenedores amb més projecció en els últims anys.\nEls nostres professionals assessoren els empresaris i les famílies empresàries en la seva presa de decisions sobre les gestió del seu patrimoni empresarial, planificació fiscal, diversificació i successió empresarial.\nLes empreses de Retail i Consum s'enfronten a grans reptes en passatge competitiu de segle XXI, els canvis d'hàbits, internet, i innovacions. Des PROFINSER ajudem a ajustar el seu model de negoci per generar valor.\nEmpreses d'energia, projectes de plaques solars, valorització de residus, plantes de compostatge, són algunes de les iniciatives emprenedores a què hem assessorat.\nEls nostres advocats han assessorat i representat a administracions públiques d'àmbit local en defensa dels seus interessos.


La Marina Alta s’uneix per a reclamar a les Administracions el tren a Gandia « Infobenissa\nLa Marina Alta s’uneix per a reclamar a les Administracions el tren a Gandia\n19 de Maig de 2009 No hi ha comentaris\nPel seu interés reproduïm aquesta notícia apareguda al diari LAS PROVINCIAS el 19 de maig de 2009:\nSi per cada acte reivindicatiu s’haguera col·locat una travessa, el tren haguera arribat a Dénia ja fa anys. Però, una vegada més, els Ajuntaments de la Marina Alta s’han vist obligats a fer-se escoltar davant les administracions implicades (Conselleria d’Infraestructures i Ministeri de Foment) just ara que sembla que es van a reprendre les negociacions per a impulsar aquesta línia de via ampla entre Gandia i Dénia.\nAhir, la Casa Consistorial de Dénia va reunir els batles de pràcticament tota la Marina Alta, que van acudir a mostrar la seua adhesió al protocol que, en teoria, desenvoluparà la línia ferroviària Gandia-Dénia.\nLa batlessa de la ciutat, Ana Kringe, va afirmar que en la reunió institucional “es deixa a un costat els partidismes” i plasma “un punt comú que reuneix els representants de més de 200.000 veïns”. Kringe va exigir als governs nacional i autonòmic un “pas real que pose en marxa el projecte del tren”, una reivindicació que “encara que ja és vella segueix sent una necessitat actual que ací mai hem oblidat”.\nLa batlessa va definir la infraestructura ferroviària com a “eix bàsic de les comunicacions i la manca de les quals fa que la Marina Alta perda competitivitat en àrees com el turisme”.\nSegons defensa en acord subscrit per 26 batles, la línia ferroviària entre La Safor i La Marina Alta “ara per ara, constituiria un gran recolzament en la implantació d’un transport públic eficient i sostenible que revertisca en la prosperitat de tots, a més de generar oportunitats de treball i de formació per als nostres joves”.\nEl document subscrit tant per representants populars, socialistes i nacionalistes, ressenya que en l’anomenada societat de benestar, “considerem que la línia de rodalia és una demanda de la qual tots participem amb l’únic objectiu de contribuir a la prosperitat dels nostres municipis i entitats locals”.\nLes signatures dels representants de Xàbia, Calp Teulada, Dénia, Benissa, Pedreguer, Ondara, Gata de Gorgos, El Verger, Xaló, Els Poblets, Orba, Beniarbeig, Alcanalí, Benidoleig, Vall de Laguar, Castell de Castells, Sagra, Murla, Benimeli, La Xara, Dénia, Jesus Pobre i Vall de Laguar, entre d’altres, seran remeses hui a la Generalitat perquè les lliure als responsables del Ministeri de Foment en una reunió prevista.\nLes destrosses mantindran un mes tancat el tren entre Teulada i la Vila (23/10/2007)