universitat | enciclopedia.cat\nInstitució docent integrada per diferents centres, anomenats facultats o col·legis, segons els països, on són impartits els estudis superiors de les diverses branques del saber i són atorgats els títols corresponents.\nÉs regida per un rector, amb l’assistència d’una junta de govern o d’un organisme similar. Les universitats medievals s’organitzaren com a comunitats de professors, anomenades universitas magistrorum (París), o comunitats d’estudiants, denominades universitas scholarium (Bolonya). En les primeres els professors s’agrupaven en facultats i elegien les autoritats acadèmiques (degans), a les quals corresponia el govern de la institució. En les segones, els estudiants, repartits en nationes, segons llur procedència, formaven corporació o gremi i elegien llurs representants (procuradors). L’ensenyament era impartit en llatí, i la universitat es reservava el dret exclusiu de conferir els graus acadèmics de batxiller, llicenciat i doctor. Protegides per les autoritats laiques i eclesiàstiques, aquestes institucions tenien un ampli marge d’independència i gaudien de privilegis. Hi eren ensenyades les set arts liberals, teologia, medicina i dret. El clergat tingué gran ascendència sobre la universitat i contribuí a donar a aquesta institució una orientació religiosa que la caracteritzà durant segles.\nLa tradició cultural de la noblesa de Llombardia i el moviment comunal desenvolupat a Itàlia, que necessitava sobretot juristes i administradors, expliquen la fundació, ben aviat, d’escoles jurídiques a Roma, Pavia, Ravenna i Bolonya. La universitat bolonyesa es convertí, al segle XII, en el gran centre europeu d’estudi del dret civil i canònic; en sortiren els juristes i canonistes que ocuparen importants càrrecs a les corts europees i dins l’Església romana del segle XIII. Els estudiants de dret s’agrupaven a Bolonya en dues universitats: l’una, citramontana, que agrupava els italians, i l’altra, ultramontana, constituïda per estudiants procedents de la resta d’Europa. Arran de secessions d’estudiants i professors de Bolonya sorgiren les universitats de Vicenza (1204) i Pàdua (1222).\nDurant l’edat mitjana la Universitat de París, principal centre europeu d’ensenyament de la teologia, fou l’àmbit on es desenvoluparen les lluites espirituals i ideològiques més importants d’Occident.\nEn el pas del segle XI al XII l’activitat docent passà dels monjos al clergat secular, i progressivament el cos docent parisenc es nodrí de professors estrangers, que vers el 1250 formaren un gremi, la universitat, que el bisbe s’esforçà a controlar. A París hi havia tres facultats: la de teologia, la d’arts i la de dret canònic. El pes principal de l’ensenyament requeia en la facultat d’arts, on al segle XIII hom estudiava filosofia i les seves disciplines auxiliars —el trivium—; i al segle XIV, unes altres de més cientificonaturals: el quadrivium. Els mestres d’arts aconseguiren un èxit decisiu vers el 1220, quan s’alliberaren de la jurisdicció episcopal. La Universitat de París estava llavors enfrontada a les autoritats eclesiàstiques i seculars de la ciutat; arran d’aquesta pugna tingué lloc (1228-29) una primera gran emigració d’estudiants i professors parisencs cap a Oxford, Cambridge, Angers, Tolosa, Orleans i Reims. La Universitat de París aconseguí el punt culminant de la seva influència política al final del segle XIV i al començament del XV, quan arribà a ésser jutge de papes i antipapes. A Anglaterra la universitat principal fou la d’Oxford, la qual rebé, el 1214, de Joan Sense Terra els primers privilegis. Aquesta universitat s’especialitzà en l’estudi de les ciències de la natura. Per una secessió d’Oxford, l’any 1209, nasqué la Universitat de Cambridge.\nA Itàlia, després de Bolonya, sobresortí la Universitat de Pàdua (1222), que, sota la protecció de Venècia, es convertí en centre del pensament cientificonatural, on es formaren Copèrnic i Galileu.\nLes universitats de la península Ibèrica eren molt lligades a la corona, que les havia fundades, i també eren estretament vinculades a l’autoritat episcopal: Palència (1208), Salamanca (1200), Coïmbra (1290), etc.\nA França, a més de París, sobresortí la Universitat d’Orleans, principal escola jurídica de la França medieval i on es formà Calví. A Occitània es destacaren la de Tolosa (1229), fundada per a lluitar intel·lectualment contra els càtars, i la de Montpeller, cèlebre per l’ensenyament de la medicina. Durant la baixa edat mitjana el moviment universitari anà desplaçant-se lentament cap a l’E. En el Sacre Imperi Romanogermànic foren fundades les universitats de Praga (1348), Viena (1356), Erfurt (1379-92), Heidelberg (1385) i Colònia (1388); a Polònia, la de Cracòvia (1364-97), i a Hongria, les de Pécs (1367) i Bratislava (1465-67).\nDurant el segle XVI moltes universitats es tancaren en la concepció medieval i aristotèlica del món, s’anquilosaren en el domini de la teologia, es mostraren hostils a l’humanisme i a la nova ciència i es tornaren nacionals i catòliques o nacionals i protestants, segons els països. Les universitats de la península Ibèrica aconseguiren un grau de desenvolupament notable (la d’Alcalá inicià les seves activitats el 1509), que ultrapassà l’àmbit peninsular quan la neoescolàstica de Salamanca assenyalà en el concili de Trento el camí del catolicisme modern, i un grup de juristes castellans, presidits per Vitoria i Suárez, establiren les bases del modern dret internacional. D’altra banda, diverses universitats germàniques foren focus intel·lectuals de la Reforma: Wittenberg (1502), Marburg (1527), Königsberg (1544) i Jena (1558). Les primeres universitats americanes, les de Santo Domingo (1538), Mèxic (1553) i Lima (1553), foren creades i organitzades segons el model salmantí, amb primacia de la teologia i les humanitats.\nLes universitats dels segles XVII i XVIII foren, en general, refractàries a les noves ciències i a les ciències aplicades. Normalment l’ensenyament de les noves matèries era organitzat, al marge de les universitats, per les acadèmies i per les societats literàries i científiques. Així, no és d’estranyar que enciclopedistes i il·lustrats ataquessin la universitat i l’acusessin d’ésser un obstacle per al progrés, i que a França un decret de la Convenció (1793) suprimís les universitats de l’Antic Règim i les substituís per escoles especialitzades.\nEn el decurs del segle XIX hi hagué una renovació general de l’ensenyament superior que desvinculà les universitats de llur passat medieval. Hom concebé els estudis universitaris com a culminació d’un sistema d’ensenyament perfectament estructurat que tenia per objectiu preparar els funcionaris i professionals que la societat necessitava. Després de la reforma napoleònica, la universitat es convertí, a França, en un servei públic centralitzat i sense autonomia. La història recent de les universitats a Alemanya ha estat presidida per la creació de les de Berlín per Fichte i Humboldt (1809), Bonn (1818), Aquisgrà (1870), Darmstadt (1836), Munic (1868) i Stuttgart (1829). Imbuïdes de la idea de progrés, associada a un cert nacionalisme, les universitats alemanyes foren alhora centres d’ensenyament i d’investigació. Oxford i Cambridge continuaren al capdavant de l’ensenyament superior a la Gran Bretanya, on les necessitats tècniques d’una creixent industrialització estimularen el desenvolupament de la investigació científica i l’interès pels problemes contemporanis. A Rússia, on les universitats foren creades en època més aviat tardana —Moscou (1755), Kazan’ (1804), Peterburg (1819)—, així com a Ucraïna —Kharkiv (1804), Kíev (1835), Odessa (1865)—, al segle XX hi ha hagut un extraordinari moviment d’expansió de l’ensenyament superior.\nLes universitats dels EUA —Yale, Harvard, Princeton i Berkeley, entre les més importants— gaudeixen actualment d’un merescut prestigi per la qualitat de llur ensenyament, l’especialització de llurs professors, l’autonomia i el foment de la investigació. A l’Estat espanyol, després de la guerra contra Napoleó, hi hagué successives reformes de l’ensenyament superior, que es caracteritzà per la seva organització burocràtica i centralitzada (llei Moyano del 1857).\nDes de mitjan segle XIX el moviment krausista i la Institución Libre de Enseñanza pugnaren per una reforma de l’ensenyament universitari, pugna que donà els seus fruits en el primer terç del segle XX, quan el 1931 fou concedida l’autonomia a les facultats de filosofia i lletres de Madrid i Barcelona, i el 1933 fou creada la Universitat Autònoma de Barcelona. Suprimida l’autonomia després de la Guerra Civil de 1936-39, el 1943 fou promulgada una llei d’ordenació universitària de caràcter centralista. Malgrat que la llei general d’educació de 4 d’agost de 1970 preveia de reconèixer una certa autonomia a les universitats del’Estat espanyol, l’autonomia universitària es limità a determinats aspectes administratius i d’ordre interior de ben poca transcendència.\nAmb la mort del general Franco (1975) s’inicià una lenta reforma del sistema educatiu superior, que culminà l’any 1983 amb l’aprovació de la llei orgànica de reforma universitària; les universitats, posteriorment, adequaren llurs estatuts a la nova legislació. D’altra banda, les universitats catalanes, amb l’aprovació dels estatuts d’autonomia, passaren a ésser tutelades pels respectius governs. Des de l’any 1986 s’han signat un gran nombre de convenis amb universitats europees i amb empreses multinacionals amb vista a l’intercanvi de professors i alumnes i s’han introduït una sèrie de programes subvencionats per la CEE, i posterioriorment la UE, en forma de beques a estudiants i de subvencions directes a les universitats. Entre aquests han destacat el programa Erasmus i el Sòcrates, interuniversitari, i el Commelt, de cooperació entre universitats i empreses estrangeres.\nLes universitats i els estudis universitaris als Països Catalans\nEl primer centre d’ensenyament superior dels Països Catalans fou l’Estudi General de Lleida, creat per un privilegi de Jaume II (1300). A Lleida s’ensenyava dret civil i canònic, medicina, filosofia i arts i, des del 1430, teologia. El 1350 Pere el Cerimoniós creà a Perpinyà una institució d’ensenyament superior (Universitat de Perpinyà), que comprenia tres facultats: teologia, dret (romà i canònic) i arts; més endavant la facultat de teologia fou suprimida i substituïda per una de medicina. Al final del segle XV foren creats dos nous centres d’ensenyament superior als Països Catalans: l’Estudi General Lul·lià, fundat per un privilegi de Ferran II l’any 1483, i la Universitat de València, establerta el 1499 i confirmada per un privilegi de l’esmentat monarca el 1502.\nDurant el segle XVI foren afegits cinc centres més als quatre ja existents: la Universitat de Barcelona (1533), la Universitat de Gandia (1547), la Universitat d’Oriola (1569), la Universitat de Girona (1561) i la Universitat de Tarragona (1572).\nDurant el segle XVII foren fundats uns altres dos centres, la Universitat de Solsona (1620) i la Universitat de Tortosa (1645). En aquesta època les universitats catalanes encara eren hereves de la universitat medieval. Hom hi aprenia sobretot teologia, lleis, cànons, filosofia, gramàtica, retòrica i grec, bé que també en algunes universitats s’ensenyava medicina. Despuntà per sobre dels altres centres l’Estudi General de Lleida, i excepcionalment les universitats de Barcelona i València estigueren força obertes als corrents renaixentistes.\nLa moderna història universitària catalana neix amb la fundació de la Universitat de Cervera (1717), que comportava la supressió de totes les del Principat. El nou centre aconseguí una certa alçària intel·lectual entre el 1740 i el 1767, gràcies al mestratge de Josep Finestres i de Ramon Llàtzer de Dou, però la vida acadèmica de Cervera patí les conseqüències de la resistència oposada pels catalans a la política universitària de Felip V i del decret d’expulsió dels jesuïtes, que desmembrà el claustre universitari. Contribució important al renovellament dels estudis universitaris fou la fundació (1760) del Col·legi de Cirurgia de Barcelona, que, sota l’impuls i la direcció de Pere Virgili, es dedicà a la formació de cirurgians militars i civils i concedí títols equivalents als universitaris.\nAl País Valencià, durant el segle XVIII, milloraren les instal·lacions, les dotacions i el nivell de l’ensenyament a la Universitat de València. Hi destacaren els matemàtics Coratjà i Tosca, els juristes Maians i Joan Sala, el metge Andreu Piquer i el cirurgià Fèlix Miquel. La Universitat d’Oriola, la més important del territori valencià després de la de València, tenia 24 càtedres, un claustre d’uns cent doctors i prop de tres-cents estudiants l’any 1786. La de Gandia, que tenia vuit càtedres el 1549, passà a tenir-ne 22 al segle XVIII, però tingué discussions amb la Universitat de València i fou suprimida el 1772, després que el decret d’expulsió dels jesuïtes (1767) en desmembrés el claustre universitari.\nDurant els segles XVII i XVIII l’antic Estudi General Lul·lià que funcionava a la ciutat de Mallorca experimentà grans transformacions. Augmentà el nombre de càtedres i arribà a comprendre quatre facultats: medicina, cànons i lleis, filosofia i arts i teologia. Canvià el seu nom originari pel d’Universitat Lul·liana de Mallorca, els seus títols tingueren validesa universal, per concessió del papa Climent X (butlla del 1673) i amplià les seves rendes arran de l’expulsió dels jesuïtes. Transformacions institucionals i renovació intel·lectual marcaren la història de la universitat als Països Catalans durant el segle XIX. El fet més significatiu fou la tornada a la normalitat en la vida universitària a Catalunya. El 1835 hom instaurà quatre càtedres de jurisprudència a Barcelona, el 1837 tingué lloc la restauració de l’anomenada universitat literària de Barcelona, i el 1842 Espartero signà el decret de trasllat definitiu de la Universitat de Cervera a Barcelona. Comprenia aleshores les facultats de filosofia, teologia, jurisprudència civil i canònica, medicina i farmàcia, i el 1845 fou declarada universitat única del Principat. El liberalisme i la Renaixença foren aleshores els dos elements renovadors de la universitat barcelonina, on excel·liren pel seu mestratge Manuel Milà i Fontanals, Xavier Llorens, Bergnes de las Casas i Joaquim Rubió i Ors, membres de l’anomenada generació floralesca del 1848, que era contemporània de Sanz del Río i dels krausistes, amb els quals coincidia en la idea que la regeneració espanyola s’havia de basar en la formalitat intel·lectual. En el pla oficial, aquest període es caracteritzà per l’excessiva preocupació de caire legal i per la fixació de les bases del centralisme uniformista de l’ensenyament superior, per mitjà de la famosa llei Moyano del 1857. Malgrat el burocratisme i uniformisme imposat pel govern central, el darrer quart del segle XIX professaren a la Universitat de Barcelona catedràtics tan excel·lents com Duran i Bas, Rubió i Lluch, B. Robert, S. Ramón y Cajal, etc.\nEl 1869 hom pogué reprendre els estudis superiors a Girona, amb la creació d’una universitat literària, que funcionà els cursos 1870-71 i 1873-74. Al País Valencià l’ensenyament universitari restà reduït a València, en ésser suprimida la Universitat d’Oriola el 1835. La ingerència del govern de Madrid alterà l’estructura tradicional de la universitat valenciana. Els docents més importants d’aquesta centúria foren J. Casany i Rigla i J.B. Peset i Vidal a la facultat de medicina, i E. Pérez i Pujol i Santamaria de Paredes a la de dret. Per la seva banda, la Universitat Lul·liana de Mallorca, després d’un període d’inactivitat (1809-11) i de trasllats, fou suprimida per un decret de Ferran VII del 1829.\nAl final del segle XIX es congriaren diverses tendències en els claustres de les universitats catalanes: els que propugnaven una universitat tradicional, els partidaris d’una universitat estatitzada i els que, inscrits dins el moviment polític nacionalista, lluitaven per una autonomia acadèmica i ideològica. Els professors, estudiants i intel·lectuals més identificats amb aquesta tendència (J. Algarra, Cebrià de Montoliu, Eugeni d’Ors, D. Martí i Julià, J. Bertran i Musitu, L. Domènech i Montaner, J. Bardina, J. Casas i Carbó) organitzaren dos congressos universitaris, celebrats a Barcelona el 1903 (Primer Congrés Universitari Català) i el 1918 (Segon Congrés Universitari Català). Del primer congrés sortí la creació dels Estudis Universitaris Catalans, i del segon, un projecte per a una universitat catalana autònoma. Tot i el centralisme burocràtic, la insuficiència pressupostària i el control ideològic, especialment durant la Dictadura de Primo de Rivera, el primer terç del segle XX passaren per la Universitat de Barcelona catedràtics de gran vàlua, com Bosch i Gimpera, Carreras i Artau, Serra i Húnter, Nicolau i d’Olwer, Rubió i Balaguer, Pi i Sunyer, Trias i Pujol, Flores de Lemus, Fontserè, Nubiola, els germans Xirau, etc.\nLa República, inspirant-se en el projecte d’autonomia elaborat pel Segon Congrés Universitari Català, féu un assaig parcial d’autonomia a la facultat de lletres de Barcelona el 1931, i el 1933 creà la Universitat Autònoma de Barcelona en el marc de l’Estatut de Catalunya. Tot i que funcionà poc temps —el patronat rector estigué suspès de l’octubre del 1934 al febrer del 1936—, elevà el nivell de l’ensenyament universitari i rompé molts esquemes tradicionals. No se superà la discriminació social imperant en l’ensenyament, però s’imposà el pluralisme ideològic; hi hagué una preocupació per apropar la universitat al món del treball i es començà a integrar la dona en el món universitari.\nLa victòria de les forces franquistes en la Guerra Civil de 1936-39 significà la fi de l’autonomia universitària efectiva a Barcelona i la tornada a esquemes centralitzadors que semblaven superats. La llei d’Ordenación Universitaria (1943) regulà tot l’ensenyament superior de l’Estat espanyol, i a la seva normativa hagueren d’adequar-se les universitats dels Països Catalans. A partir de l’any 1957 es féu palès el malestar en els ambients universitaris, que s’expressà en forma d’oposició al franquisme i a la política universitària del règim franquista. La situació de l’ensenyament universitari millorà amb la creació de la nova Universitat Autònoma de Barcelona, que fou instal·lada a Bellaterra, de la Universitat Politècnica de Catalunya, de la Universitat Politècnica de València, de la Universitat d’Alacant i de la Universitat de les Illes Balears, i amb l’establiment de delegacions i facultats en diverses ciutats. Després de l’establiment d’un règim democràtic (1978) a l’Estat espanyol, amb l’aprovació dels estatus d’autonomia i de la llei de reforma universitària (1983), les universitats passaren a dependre dels respectius governs autonòmics i hom adequà els estatuts a la nova legislació. En aquest període hom creà la Universitat Pompeu Fabra, la Universitat de Girona, la Universitat de Lleida, la Universitat Rovira i Virgili, la Universitat Jaume I, la Universitat Miguel Hernández i, de caràcter privat, la Universitat Ramon Llull, la Universitat de Vic i la Universitat Internacional de Catalunya. L’any 1995 es creà la Universitat Oberta de Catalunya d’ensenyament a distància, que combinà elements d’universitat pública i de privada.\nL’expansió iniciada el 1988 pel sistema universitari respongué a la necessitat de minvar la massificació dels centres i millorar la qualitat de l’ensenyament. A banda de l’elaboració dels nous plans d’estudi i de la creació de noves titulacions, hom amplià l’oferta de cursos de tercer cicle i, amb l’ingrés de l’Estat espanyol a la Unió Europea, hom impulsà els programes de recerca. L’octubre del 2001 el govern espanyol aprovà la Llei Orgànica d’Universitats que substituïa l’anterior llei de reforma unversitària (1983). En l’àmbit català, a l’empara de les competències de la Generalitat de Catalunya, el Parlament aprovà la llei 1/2003 d’universitats de Catalunya, que regula el sistema universitari català. Aquesta llei estableix aspectes com el del català com a llengua pròpia de les universitats catalanes, les tasques pròpies de la universitat, l’adaptació dels plans d’estudi a l’espai europeu i la internacionalització, la regulació de la contractació del professorat i les seves funcions, el govern, el règim jurídic i el finançament, entre d’altres.


crema de compra per augmentar la mida del pit a la venda en línia a Sant Julià de Lòria Andorra crema de compra per augmentar la mida del pit a la venda en línia a Sant Julià de Lòria Andorra\nLa testosterona fi Testogen reforç a Noruega\ncrema de greix pastilles fentermina a la venda en línia a Itàlia\nCom fer comandes de productes de cura de la pell YouTonics a Andorra la Vella\nPuc obtenir esteroides per la pèrdua de pes Clenbutrol a Noruega\nOn comprar esteroides per la pèrdua de greix en línia Clenbutrol\nCom fer una comanda d’esteroides per a la pèrdua de pes disponible en línia als Estats Units d’Amèrica\nEl millor lloc per comprar esteroides per la pèrdua de greix Clenbutrol a València Espanya\nOrdenar esteroides per la pèrdua de greix Clenbutrol a la venda en línia al Regne Unit\ncrema de compra per augmentar la mida del pit a la venda en línia a Sant Julià de Lòria Andorra\nMoltes dones avui en dia estan arribant a ser no segur com a resultat dels seus pits es vegin com l’impacte de l’envelliment, després de l’embaràs o la lactància. Caiguts i petits pits podrien causar depressió clínica per algunes dones. i entre el remei per fer front a aquest problema és el tractament quirúrgic. i per a nombroses dones que espantat amb la cirurgia o no té prou diners, aquesta opció fa que la seva esperança desapareix i no creixerà el seu si.\nNo obstant això, el tractament quirúrgic no és el millor remei. A causa de que la cirurgia és dolorós, car, té un potencial d’efectes secundaris i no proporciona un resultat natural. Afortunadament, hi ha una alternativa molt millor en comparació amb la cirurgia que sens dubte li ajudarà a augmentar la dimensió bustos sense obtenir qualsevol d’aquests inconvenients. Aquesta solució equivalent és Brestrogen crema. Brestrogen és una opció per a les dones per augmentar els pits. Brestrogen és la crema natural que es desenvolupa per millorar els pits sense fer el procediment quirúrgic costós i també incòmode.\nNo negar qualsevol tipus de productes per millorar la dimensió del bust abans de revisar aquesta informació Brestrogen: la loció natural per augmentar la mida de la mida del pit que li proporcionarà informació sobre la solució Brestrogen, els avantatges de Brestrogen, principis actius vegetals, la forma d’utilitzar Brestrogen , i la crema de comandes per augmentar la mida del bust Brestrogen a la venda a les botigues en Sant Julià de Lòria Andorra .\nExactament el que és una loció d’augment de bust Brestrogen\ncrema d’aixecament de pits naturals formulació Brestrogen\nLes maneres d’obtenir els pits més grans naturalment amb Brestrogen\nProducte per tal d’augmentar la mida del bust Brestrogen a Sant Julià de Lòria Andorra\nrevisió d’usuari Brestrogen\nBrestrogen és una formulació d’augment de pit natural que podria ser utilitzat consistentment cada dia. S’entén a capaç de millorar el bust aproximadament 1 mida de la tassa després del seu ús 6-7 setmanes i pot també millorar els bustos voltant de 2 mida tasses després del seu ús 5-6 mesos. Ja que de la seva capacitat per ajudar a aquest grau utilitzant la formulació totalment natural, Brestrogen és sens dubte el producte molt millor per a les dones que desitgen els bustos forta i més gran.\nComprar crema per augmentar la mida del pit a Sant Julià de Lòria Andorra\nBrestrogen és el millor producte en el mercat per a cada dones solteres que desitgin té més ferma, més gran i més completa de mama també. En comparació amb el preu i l’amenaça potencial del procediment quirúrgic, aquesta crema d’augment de pit és una meravella en el contenidor. Brestrogen, de fet, fa les funcions, ja que afirma i s’ha ajudat a innombrables dones per guanyar el cos molt més curvilínia.\nBrestrogen conté 100% formulació totalment natural per ajudar les dones a Sant Julià de Lòria Andorra Augmenta la mida del bust amb èxit. L’energia de Brestrogen provenen de la seva formulació clau anomenada Pueraria mirifica, que s’utilitza durant un temps molt llarg per a un munt d’avantatges, en particular per a l’ampliació dels pits. La combinació d’Pueraria mirifica amb els diversos altres ingredients actius fan Brestrogen extremadament potent per a procés de millora de bust.\nAquí hi ha la formulació detall de Brestrogen:\nAquest material està confirmat que té l’alta quantitat de fitoestrògens, que té la funció de que igual que els resultats d’estrogen, el cos agents hormonals primaris per a l’augment del pit. Augmenta el flux de sang al teixit bustos. Pueraria mirifica opera mantenint col·lagen que causa més suaus, bustos forma més ferms i complets. També conté alguns beneficis revitalitzants fer la majoria de les dones senten més segurs.\nBrestrogen, a més, té coumesa, isoflavonoides, Deoxymiroestrol i també miroestrol que se signi el bust mitjançant l’ampliació dels canals de la llet, l’avanç dels teixits grassos, promovent el desenvolupament dels pits, incloent suport a través del tendó al voltant dels bustos i també fent-los molt més animada i més gros\nÉs alhora l’antioxidant i nutrient, vitamina I, a més, proporciona a la pell la humitat necessària. Actua a la pell a través de millorar la paret capil·lar i també millorar l’elasticitat i la humitat. Aquesta funció de la vitamina com a suplement anti-envelliment natural dins del cos.\nPer acte de gran abast i també donar els resultats més desitjables, ha d’utilitzar Brestrogen 2 vegades al dia. Tan aviat com hora al matí després del rentat i també a la nit abans d’anar a dormir. A continuació es presenten els passos per utilitzar Brestrogen:\nMantingui l’ampolla en posició vertical i també la bomba 3 disminueix de loció Brestrogen\nFer massatges la crema en els seus busts durant un minut\nBrestrogen ha estat investigat i verificat per raons mèdiques, de manera que és 100% segur. Fins a l’actualitat, hi ha en realitat hi ha hagut efectes adversos reportats en l’ús Brestrogen. S’ha de fer ús d’una femella que té l’edat de 23 anys o majors. No ha de ser utilitzat per dones que tenen a veure amb el creixement de quists o ginecològica. Així mateix, no es recomana per a una embarassada o una dona lactant.\nEstàs patint reduïda autoestima causa de la seva flacciditat i la mala forma de bustos? Mentre que les dones bustos tenen un gran deure a l’encant i també es veuen. No obstant això, estan lluny de bonica estampa i també cada vegada més fort, pits més plens i ben arrodonits.\nBrestrogen expandeix els seus busts normalment en setmanes. Després d’usar aquesta loció que sens dubte davant de dues dimensions de la tassa en setmanes. És, a més, el risc i també que li fan extra de pràctica lliure de dolor. En contrast amb la cirurgia, Brestrogen és definitivament segur, no té efectes secundaris i suggerit per una gran quantitat de professionals de la medicina. Per cert, no s’ocuparà de marques o molèsties com ho fa el tractament quirúrgic, i el més important és que has de no deixi la seva feina.\nMitjançant la utilització de Brestrogen freqüència, que sens dubte veure els pits creixen normalment. De fet, hi ha diverses altres opcions de tipus de bustos de l’ampliació del tot-naturals en el mercat avui en dia, però, es prenen per via oral. Aquests productes poden crear alguns problemes. Fins i tot la majoria d’ells consisteixen en alts nivells de cafeïna i també els altres energitzants que poden causar un problema més per a nombroses dones.\nSi desitja per comprar un Brestrogen, vet aquí la tarifa d’Brestrogen a Sant Julià de Lòria Andorra :\nEs podia negar Brestrogen de les botigues regionals a Sant Julià de Lòria Andorra . No obstant això, vostè podria comprar aquest producte en la pàgina web autoritzada . Amb la compra directament des d’allà, segurament obtindrà fórmula d’alt grau augmentar la mida del pit. Vostè pot beneficiar, a més, nombroses ofertes de compra, incloent 3 de guany 1 Codis taxa de descompte lliure de cost i diversos per fer a estalviar més fons. Per tant, exactament el que s’espera d’? Guanyar la seva confiança de nou i realment em sento fantàstic en les copes de tires i també peces interiors atractives amb Brestrogen.\nComprar Brestrogen des de la pàgina oficial\nLa primera vegada que començar a utilitzar la loció Brestrogen, que descobreixi el resultat molt menys d’una setmana. Ja és de 4 mesos en l’actualitat, i que va obtenir el resultat increïble. El meu augmentar la mida del pit de la dimensió 30A a 34B tassa tassa dimensió. Sens dubte, seguiré utilitzant aquesta crema perquè estic realment feliç amb el resultat. Marlene Woods, Connecticut .\nEn realitat, em vaig quedar en qüestió amb Brestrogen. No obstant això, després de molts estudis decideixo comprar-lo. Després d’un mes d’ús, observo el desenvolupament d’1 polzada en els meus bustos. i després després de 6 mesos d’ús, la meva dimensió bust és 36B i m’agrada que em sento la meva aparença corporal és molt més atractiu. Estic molt content amb el resultat meravellós obtinc amb aquest producte. Sandra Beck, Tennessee.


Diada d’ERC a Sant Feliu amb gust agredolç per l’absència d’Oriol Junqueras - Fet a Sant Feliu\nDiada d’ERC a Sant Feliu amb gust agredolç per l’absència d’Oriol Junqueras\nMés d'un miler de persones van passar durant tot el dia per la festa, que cada any se celebra a una població diferent\nDimecres, 6 de juny de 2018 10:30h\nDissabte es va celebrar la tradicional diada republicana d’Esquerra Republicana al Baix Llobregat i l’Hospitalet. Enguany aquesta festa va tenir lloc a la capital comarcal, Sant Feliu, on el partit va decidir fer-hi les diverses activitats previstes durant tot el dia. Ja al matí van tenir lloc una festa infantil i uns tallers temàtics formatius a plaça de la Vila i al carrer Pi i Margall. Després del dinar de germanor per a unes 600 persones, a les cinc de la tarda va començar el plat fort de la diada a la plaça Lluís Companys; l’acte polític, amb un cartell de luxe que va incloure l’assistència de consellers i la participació del vicepresident i responsable d’economia del nou govern català, Pere Aragonès i del diputat al Congrés, el baixllobregatí Joan Tardà.\nPere Aragonès va anunciar el final de la intervenció dels comptes de la Generalitat\nEls parlaments es van centrar en la conjuntura política del país; es van fer diverses al·lusions als presos polítics i exiliats independentistes, entre els quals un habitual altres anys a la diada i baixllobregatí, Oriol Junqueras, del qual es va llegir una carta escrita des de la presó d’Estremera expressament per a l’acte. Els responsables del Jovent Republicà del Baix Llobregat, Àlex López i Alba Saladie van recordar les herències "que ens han portat al moment polític que vivim" i van recordar la trajectòria del partit al llarg de la seva història remarcant moments com el tripartit, al qual López es va referir com “vam fer fora a la dreta neoliberal després de 23 anys de peix al cove”.\nEl diputat al Congrés Joan Tardà va demanar al nou govern del PSOE l’acostament dels presos polítics provisionals a presons catalanes i va insistir en què “ERC no és un partit nacionalista, nosaltres som republicans” i va afegir que el camí cap a la independència ha de ser “ample, perquè hi ha de cabre el màxim de gent possible, i recte”. Per la seva banda, el vicepresident de la Generalitat, Pere Aragonès, va anunciar en aquest acte que els comptes de la Generalitat deixarien d’estar intervinguts per l’Estat i va avisar al govern central que “no hi haurà normalització fins que no hi hagi presos ni exiliats” i va assegurar que “construirem la república dels drets i llibertats”. Es va fer referència, també, a la neutralitat dels carrers que es demanen des de determinats sectors polítics per dir que aquests carrers han de ser plurals i no neutrals.\nA l'acte també van intervenir els diputats d'ERC al Parlament Marta Vilalta i Jordi Albert. Entre el públic assistent, també hi havia el conseller d'Exteriors, Ernest Maragall.\nOriol Bossa es veu capaç de liderar el govern santfeliuenc\nEn clau local santfeliuenca, l’actual portaveu i candidat a l’alcaldia de Sant Feliu, Oriol Bossa, va donar la benvinguda a la ciutat que, va assegurar, “després de les municipals tindrà un govern republicà gràcies a la gran feina de la gent d’ERC a Sant Feliu" i que estan preparats per assolir el govern de la ciutat. A més, va afirmar que el nou govern sorgit de les municipals tindrà en compte “la transparència i la participació” que considera que no hi ha hagut en l’actual mandat de govern d’ICV i PSC.\nEl grup santfeliuenc Guaiana guanya el SonaBaix i tocarà a l'Acampada Jove\nJa a la nit va tenir lloc el Sonabaix, un concurs de bandes de la comarca impulsat pel Jovent Republicà que va comptar amb la participació de dos grups santfeliuencs, Public Mayor i Guaiana, i d’un grup de Sant Boi, Camí de l’Est. Guaiana va resultar el grup guanyador i tocarà a l’Acampada Jove d’aquest proper juliol a Montblanc (la Conca de Barberà). La nit va acabar amb la plaça Lluís Companys plena de costat a costat amb l’actuació del grup valencià de reagge Auxili.\nEleccions municipals 2019 - Acte de Sant Feliu en Comú Podem al barri de La Salut


La CEA llança campanya per evitar el control d’Internet per part dels governs nacionals - YCOM\nLa CEA llança campanya per evitar el control d’Internet per part dels governs nacionals\nLa patronal de les empreses tecnològiques nord-americanes s’alinea amb el govern del seu país per tal d’evitar que la direcció de la Xarxa de xarxes vagi a parar a mans de les Nacions Unides.\nEl darrer Congrés Mundial de Telecomunicacions celebrat a Dubai va donar com a polèmic resultat la proposta de tractat presentada per diverses nacions per a supeditar el control d’Internet i determinades decisions sobre la Xarxa, a organismes dependents de les Nacions Unides. Fins ara, aquest control ha vingut essent realitzat per organitzacions no governamentals, tot i que la inspiració a l’ombra del govern dels Estats Units no és posada en dubte per ningú. De fet, la seu de la majoria d’aquestes institucions es troba en sòl nord-americà.\nNo deixa de ser lògica esta voluntat d’exercir una certa influència (o control, segons el punt de vista des del que es miri), tenint en compte que van ser els Estats Units els qui van inventar la Xarxa de xarxes.\nTornant a la proposta de tractat presentada a Dubai, els països anglosaxons encapçalaments pels Estats Units, als quals s’hi van afegir els seus aliats naturals, es van negar a signar tal document. En total, més d’un centenar dels gairebé 200 estats que composen les Nacions Unides no van ratificar el tractat, encara que alguns d’aquests ho estan considerant.\nAra, la CEA (Consumer Electronics Association), la patronal de les empreses nord-americanes i entitat organitzadora del CES, ha llançat una campanya en contra del tractat de Dubai consistent en recollir signatures (online) dels seus associats i simpatitzants per a què siguin enviades als seus representants en els òrgans de govern nord-americans.\nL’objectiu és convèncer-los per a què impulsin una resistència a ultrança dels Estats Units contra aquesta proposta de tractat que, de moment i a causa de la divisió d’opinions, es troba a l’aire. En joc, el manteniment de l’estatus quo en el govern d’Internet, o el seu canvi a un model en què els diferents estats compartirien aspectes de la seva gestió.\nEls que estan a favor d’aquest canvi argumenten que la Xarxa ha deixat de ser patrimoni exclusiu dels Estats Units i que, en aquesta situació, és lògic que la comunitat internacional pugui decidir sense haver de passar per la voluntat del país nord-americà, que seria més democràtic repartir les responsabilitats sobre Internet. Els contraris al canvi i partidaris de mantenir l’estat actual, argumenten que països com la Xina, Rússia i part del bloc àrab, busquen aplicar a Internet una major i millor censura per fer callar les veus dels qui els critiquen, al mateix temps que afirmen que Internet ja és lliure i democràtica en estar gestionada per entitats independents de qualsevol govern, la qual cosa és cert sobre el paper, encara que no queda tan clar en la realitat.


El Consell fa costat als productors mallorquins de vi i anima a seguir el seu exemple Jaume Alzamora, ha visitat avui tres cellers situats al municipi de Petra des d’on s’ha compromès\nDe fet, el sector del vi a Mallorca creix en producció i també en comercialització. La valoració econòmica de la comercialització de vins de qualitat de Balears l’any 2021 va ser de 36,4 milions d’euros.\nEl Consell fa costat als productors mallorquins de vi i anima a seguir el seu exemple. El conseller de Promoció Econòmica i Desenvolupament Local, Jaume Alzamora, el model d’aposta per la qualitat que fan les bodegues mallorquines.\nEl conseller de Promoció Econòmica i Desenvolupament Local, Jaume Alzamora, ha visitat avui tres cellers situats al municipi de Petra des d’on s’ha compromès a seguir impulsant polítiques per reforçar un sector que ha considerat “estratègic”. Així, el conseller s’ha mostrat convençut que “és moment de reconèixer i reivindicar allò que fem.\nEl 2021, les denominacions de qualitat de Balears van comercialitzar 47.754 hectolitres, dels quals gairebé 9.000 foren exportacions. La majoria d’aquestes exportacions (el 56 %) van ser a Alemanya. Suïssa, Xipre\nÉs moment de fer pedagogia, d’explicar-nos més i millor. És una oportunitat perquè la ciutadania ens conegui i faci confiança als nostres productors. Les condicions naturals de Mallorca han consolidat al llarg del temps un sector econòmic clau i potent com és essencial i estratègic”.\nDe fet, el sector del vi a Mallorca creix en producció i també en comercialització. La valoració econòmica de la comercialització de vins de qualitat de Balears l’any 2021 va ser de 36,4 milions d’euros. El 2021, les denominacions de qualitat de Balears van comercialitzar 47.754 hectolitres, dels quals gairebé 9.000 foren exportacions. La majoria d’aquestes exportacions (el 56 %) van ser a Alemanya. Suïssa, Xipre i Dinamarca són altres dels mercats que compren vins balears.\nDurant la visita, el conseller Alzamora ha recordat que després de l’aprovació de la nova Llei de Consell, la institució insular assumirà les competències en matèria d’Agricultura i ha insistit en la idea de seguir el model d’aposta per la qualitat que fan les bodegues mallorquines, perquè “tenim un territori limitat i massa pressionat i aquest model insostenible només es pot superar amb la millora qualitativa dels nostres productes”.\nPer això ha assenyalat que “les persones han de poder viure del camp, per això l’aplicació de polítiques encaminades a la seua sostenibilitat és fonamental per a garantir un territori amb futur i que al mateix temps generi oportunitats laborals dignes”., ha conclòs.


Juan Cardona, Josep\nJ JU 1 Imatge 1 Col·laborador/a 61 Visites Bústia de suggeriments\nJuan Cardona, Josep POLÍT (Sant Rafel de sa Creu 1960) Llicenciat en dret per la Universitat de Barcelona el 1983. Ja a Eivissa, fou nomenat secretari general de les Joventuts d’Aliança Popular i membre del comitè regional del partit a les illes Balears. El 1986 fou president de la junta local de Sant Antoni, moment en què el partit passà a anomenar-se Partit Popular. Fou secretari general del PP a les Pitiüses durant la presidència d’Enric Ramon Fajarnés. L’any 1991 fou elegit regidor de l’Ajuntament de Sant Antoni de Portmany i designat 2n tinent de batle i responsable de l’àrea d’urbanisme. El 1993 fou elegit senador per la circumscripció d’Eivissa i Formentera; fou portaveu de les comissions de Turisme, Costes i Seguretat Naval; també fou ponent de la Llei de comerç i de paquets combinats turístics. El maig de 1996 fou nomenat conseller d’Agricultura, Comerç, Indústria i Pesca del Govern de les Illes Balears que presidí Jaume Matas; de la seua etapa de conseller autonòmic destaca el foment del comerç i la indústria mitjançant ajudes a infraestructures comercials com mercats, el pla d’infraestructures agràries amb el condicionament i millora dels camins rurals, l’electrificació de zones rurals i la signatura amb el Govern central del protocol d’utilització d’aigües depurades per a reguiu. Fou autor també de la Llei de transferències de les competències d’Agricultura, Pesca i Artesania als consells insulars. Dins de l’àrea de pesca, prohibí l’ús de xarxes de deriva a l’àrea de la Mediterrània occidental. L’any 1999 fou elegit president del PP d’Eivissa i Formentera i el 2000 coordinador general del Partit Popular a les illes Balears. El juliol de 2003 fou nomenat conseller de Comerç, Indústria i Energia del Govern de les Illes Balears des d’on ha impulsat la futura connexió de sistemes energètics europeus a través de cable i gasoducte. [AMF]


Els morts d'accident de trànsit cauen un 57% des de l'inici del carnet per punts - Diari de Girona\nEls morts d'accident de trànsit cauen un 57% des de l'inici del carnet per punts\nA la província de Girona hi ha 33 sinistres viaris amb víctimes per cada 10.000 habitants i més de 3.200 ferits\nddg 05.05.2017 | 10:08\nEls morts per accidents de trànsit han baixat un 57% a la província de Girona des de la posada en marxa del carnet per punts el juny de 2006, segons informa l'Associació Professional d'Empreses Formadores en Logística, Transport i seguretat viària, Formaster. No obstant això, els accidents de trànsit amb ferits no han baixat al mateix ritme, ja que en aquests anys només han caigut un 9%.\nPer aquest motiu, l'Associació Formaster vistes aquestes dades demana que les polítiques de seguretat viària a Girona vagin també destinades a la reducció del nombre d'accidents de trànsit en carreteres, carrers i travessies de la província.\nA Girona es van donar, segons últimes dades de la DGT, 2.409 accidents amb víctimes, en els quals van morir 41 persones. Una dada que deixa a la província catalana molt lluny de la proposta de la Unió Europea per al 2020 de zero víctimes mortals a les carreteres.\nA més, fent una radiografia de la sinistralitat viària a Girona veiem que la zona amb més accidents de trànsit amb víctimes són les vies urbanes -carrers i travessies- on es donen el 47% dels sinistres, seguit de les carreteres convencionals amb un 38% i només el 6% tenen lloc en autovies o autopistes. A Girona l'any es produeixen 33 accidents per cada 10.000 habitants, una ràtio molt per sobre de la mitjana nacional que és de 21 accidents per cada 10.000 habitants. Formaster veu «preocupant» que més de 3.200 gironins resultin ferits en un accident de trànsit.


Multa milionària a dos fons voltor per tenir pisos buits\nLa sanció és de 2,8 milions d'euros en total per als propietaris de dos blocs\nper Adrià Lizanda 04 de març de 2019 11:35\nL'Ajuntament de Barcelona multarà dos fons voltor per tenir pisos buits a Barcelona. Les sancions estan dirigides a societats que tenen els immobles al carrer Pau Claris 89-91 i a Aragó 402. Les empreses estan registrades amb el nom del carrer en què tenen els pisos, i la multa total serà de 2,8 milions d'euros, tal com ha avançat Ada Colau aquest matí. Fonts de l'Ajuntament detallen que la sanció serà de 2,4 milions d'euros per a la societat que té el bloc a Pau Claris i de 432.000 euros per a la d'Aragó.\nEl consistori recorda que la Llei del dret a l’habitatge sobre habitatges buits preveu sancions a propietaris d'immobles que tenen pisos buits durant més de dos anys, un fet conegut com "desocupació permanent". En el cas dels fons sancionats, tenen un total de 24 pisos buits des de fa més de dos anys. A Pau Claris els immobles porten buits des de fa 7 anys, i a Aragó des de fa 11 anys.\nLa societat de Pau Claris 89-91 ha estat multada amb major contundència per la "gravetat" de la situació. Segons expliquen fonts municipals, és un edifici amb 17 pisos i més de 3.500 m2. L'agreujant, destaca l'Ajuntament, es produeix quan el consistori els ha ofert vies per ocupar-lo com ara incloure'l a la borsa de lloguer, ajuts per a la rehabilitació o la cessió de l'immoble.\nL'Ajuntament està tramitant 26 expedients per sancionar propietats que tenen pisos buits des de fa més de dos anys\nAl carrer Aragó el fons manté set pisos buits. Com en el cas de Pau Claris, l'Ajuntament ressalta que ha contactat amb la propietat per incloure l'immoble a la borsa de lloguer i ajudes per poder rehabilitar els pisos. Aquest és el motiu que utilitza la propietat per justificar que estiguin buits, ja que sostenen que estan en mal estat i que no disposa de la cèdula d'habitabilitat. Això, subratlla l'Ajuntament, "no l'eximeix de responsabilitat". A més, el consistori afegeix que la propietat comet una infracció per incomplir el deure de mantenir en bon estat l'immoble.\nEn paral·lel a aquests dos expedients, fonts municipals avancen que s'estan tramitant 26 més per casos similars. El procés, diuen des del consistori, dura entre cinc i sis mesos.\nBarri de la Dreta de l'Eixample


Desconvocada la vaga de Renfe per al pont del Pilar\nSegons els maquinistes "Renfe ha acceptat recuperar tots els trens, totes les plantilles i la integritat de l'empresa i els seus empleats" i deixar el servei igual que abans del Covid\ndivendres, 8 d’octubre 2021 - 08:44h\nMilers de viatgers es queden a l'andana per la supressió de trens en hores punta |\nMalgrat haver-se dit una mica de tot durant els últims dies, el Sindicat Espanyol de Maquinistes i Ajudants Ferroviaris (SEMAF) i Renfe han aconseguit un acord la nit del dijous que permet desconvocar la vaga que ha mantingut en suspens el transport en ferrocarril des del 30 de setembre, on no s'han complit els serveis mínims.\nL'acord arriba després que el comité d'empresa i la companyia hagen mantingut reunions durant tot el dia.\nSegons el sindicat, RENFE ha decidit atendre "les demandes" per a "recuperar el servei públic que abans del Covid prestava la companyia als ciutadans".\n"El Grup Renfe ha acceptat recuperar tots els trens, totes les plantilles i la integritat de l'empresa pública i els seus empleats", ha assenyalat en un comunicat.\nSEMAF ha explicat que un altre dels acords que han aconseguit és "el compromís de mantindre la integritat de l'empresa i del seu personal enfront de privatitzacions i transferències".\nEl sindicat ha insistit que en l'actualitat els serveis ferroviaris presentaven "un dèficit de 861 trens menys al dia, en comparació amb un dia similar de 2019".\nAquestes xifres, segons l'organització sindical, suposen "25.830 trens menys al mes i 309.960 trens menys a l'any". "Un servei que la companyia havia deteriorat aprofitant la pandèmia del COVID 19, i que no pretenia recuperar", han criticat.\nPer part seua, Sindicat Ferroviari (SF), per part seua, sí que manté el pols amb Renfe i segueix amb la seua vaga convocada per als dies 8, 11 i 12 d'octubre. En el seu cas, les protestes seran de 7 a 9 hores i de 18 a 22 hores (les del SEMAF solien ser de 24 hores), amb uns serveis mínims marcats pel Departament de Treball del 85%. La previsió, a diferència del succeït en jornades anteriors, és que es mantinguen aquests serveis essencials.\nSegons el comunicat de l'empresa, l'acord amb el sindicat "contempla una sèrie de mesures per a recuperar progressivament els serveis suprimits per la pandèmia", cosa que, segons Renfe, ja s'estava duent a terme.\nPer a això, reclama la companyia, "és fonamental la incorporació al servei dels nous maquinistes de Renfe, que han de superar els processos de formació i homologació necessaris previs a l'inici de l'activitat de conducció de trens de viatgers", cosa que també s'ha retardat a causa del coronavirus, segons al·lega l'empresa.\nLa ministra de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana, Raquel Sánchez, ha dit en el seu compte de Twitter que l'acord confirma mesures que Renfe ja tenia en marxa, com la recuperació de serveis i la incorporació de nous maquinistes.\nPer part seua, la ministra de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana, Raquel Sánchez, ha confirmat que el sindicat de maquinistes SEMAF i RENFE han arribat a un acord per a desconvocar la vaga, que "confirma mesures" que la companyia "ja tenia en marxa".\n"La Diputació de València obri les portes dels seus palaus pel 9 d'Octubre" "L'Alta distinció per al 9 d'Octubre reconeix als equips de vacunació COVID"


La mesura afecta 800.000 treballadors federals, la meitat dels quals han deixat de cobrar\nImatge d’ahir del Capitoli dels Estats Units, a Washington, mentre sortia el sol a trenc d’alba. ERIK S. LESSER / EFE\nNova YorkEl marit de la Katy és un guardià costaner que treballa sense cobrar des del tancament parcial del govern federal dels Estats Units la mitjanit del diumenge passat. “Tothom pensa que els militars continuen rebent el seu sou, però no els membres de la Guàrdia Costanera. Vivim a Nova York, paguem més de 2.000 dòlars de lloguer i tenim un nen petit i un altre en camí”, va lamentar al seu compte de Twitter. I no va ser l’única. Molts funcionaris utilitzen aquests dies les xarxes socials per parlar dels seus neguits econòmics i la seva frustració amb els polítics i amb el president nord-americà, Donald Trump.\nAhir es va complir el sisè dia de tancament del govern (anomenat shut down, en anglès) sense solució a la vista. Els legisladors van tornar ahir a Washington després dels dos dies de vacances de Nadal però no s’espera cap votació per aquesta setmana. Trump va insistir que vol una partida de 4.700 milions de dòlars per construir un mur a la frontera amb Mèxic -la seva gran promesa electoral- en el pressupost federal. Els demòcrates ja han assegurat que no li donaran ni un cèntim ni ara ni el 3 de gener quan es formi el nou Congrés i prenguin el control de la cambra baixa gràcies a la seva contundent victòria de les legislatives del novembre passat.\nLa paràlisi política entre el president Trump i els demòcrates està afectant uns 800.000 empleats federals, dels quals 380.000 han deixat de treballar i cobrar. I uns altres 420.000, considerats “essencials” com els guàrdies costaners, els controladors aeris o els inspectors de seguretat alimentària, han de treballar sense sou. Aquests últims rebran la seva retribució per aquests dies de treball quan es torni a obrir el govern, però molts estan preocupats perquè només viuen del seu salari i no saben si podran pagar les seves factures de gener.\nFestes amb neguits econòmics\nÉs el cas del marit de la Katy i també del de la Lisa Gray, el Thomas, un controlador aeri a l’aeroport internacional d’Oakland. Els Gray van retallar les seves despeses de Nadal tan bon punt van veure que el tancament federal era imminent. “Molta gent em diu que a la llarga el meu marit ja cobrarà, però mentrestant què hem de fer amb les factures i les despeses de Nadal?”, afirma Gray i afegeix que ni ella ni el Thomas volen el mur a la frontera.\nTant els funcionaris que són “essencials” com els que no ho són probablement acabaran cobrant aquests dies de tancament de les institucions federals. També ho van fer el setembre del 2013 quan el govern va tancar 16 dies perquè els republicans volien incloure en els pressupostos la derogació de la llei sanitària coneguda com Obamacare. En canvi, els milers de contractistes que treballen pel govern federal perdran els seus sous. “Hi ha tants contractistes del govern que no estan cobrant i que, a diferència dels funcionaris federals, no rebran el seu sou quan el tancament federal s’acabi. Aquests diners estan perduts per sempre”, va tuitejar la Lisa West.\nEls funcionaris afectats treballen en nou departaments (el d’Estat, Agricultura, Comerç, Seguretat Nacional, Interior, Tresor, Habitatge, Justícia i Transport) i agències federals com la de Medi Ambient. Ho fan en diversos llocs de treball arreu del país tot i que la majoria viuen a Washington. De moment, els parcs nacionals i els museus Smithsonian de la capital nord-americana -que són gratuïts i reben milions de visitants cada any- es mantindran oberts però amb menys serveis. A més, els museus podrien tancar a partir del primer de gener, quan hagin gastat tot el seu pressupost.\nEl tancament del govern és parcial, només afecta un 25% de les seves funcions ja que demòcrates i republicans ja van arribar a un acord pressupostari en despeses com la militar, la de la Seguretat Social o el programa de cupons d’aliments per famílies necessitades. Però, tot i així, pot agreujar la situació caòtica dels últims dies a la Casa Blanca per la sortida del cap de gabinet de Trump o la seva decisió de retirar les tropes de Síria, contra l’opinió del seu ja exsecretari de Defensa, James Mattis.\nLa popularitat de Trump es troba en els seus mínims: només un 39% aprova el seu lideratge -tot i que entre els republicans és un 80%. El president nord-americà va estar a punt de pactar amb els demòcrates un pressupost sense diners pel seu mur fronterer, però es va fer enrere en l’últim minut davant les crítiques ferotges de líders i grups ultradretans. Trump considera essencials els fons per construir el mur per aconseguir la seva reelecció el 2020.\ntancament administració Estats Units Donald Trump


El Saló del Còmic tindrà més espai i més autors internacionals | betevé Web\nRedacció btvnotícies dijous 23 de març, 2017 , 14.16\nEl certamen que es farà a Fira de Montjuïc tindrà una gran exposició dedicada als avions al còmic i altres sobre Trump i el TBO\nEl Saló Internacional del Còmic de Barcelona ja ho té tot a punt per a la 35a edició, que es farà del 30 de març al 2 d'abril al recinte firal de Montjuïc de la Fira de Barcelona. El certamen, que s'ha presentat aquest dijous, tindrà 50.000 metres quadrats d'exposició, un 10 % més que en l'anterior. També creix la presència d'empreses del sector audiovisual, d'entreteniment interactiu i de "licensing" (drets de personatges) i el vessant internacional es potencia amb la participació de més autors i editors.\nEntre els noms estrangers que seran al saló destaca el del coreà Kim Jung Gi, que mostrarà el seu art en directe en un espai dedicat a la seva obra, o la nord-americana Liza Donelly, veterana dibuixant de 'The New Yorker Magazine' que participarà en una taula rodona sobre l'humor gràfic a l'era de Donald Trump. De fet, la representació del nou president nord-americà tindrà una exposició pròpia. També hi seran el metre belga Hermann; un dels responsables de 'Watchmen', Dave Gibbons; la nord-americana Gina Wyndbrandt i l'argentina Sole Otero, que hi presentaran les seves últimes obres.\nCom ja mostra el cartell d'aquest any, l'aviació al món del còmic serà un dels eixos temàtics d'aquesta edició. Sobre aquesta temàtica es farà una gran exposició en què hi haurà avions reals de diferents èpoques i es complementarà amb diverses activitats pedagògiques. El 'TBO' també hi tindrà una gran exposició, coincidint amb el seu centenari. També tindran exposició pròpia Will Eisner, autor de "The Spirit" i Milton Caniff, amb 90 originals de l'autor. Altres espais estaran dedicats a la sèrie de Cels Piñol 'Fanhunter' i al fanzín 'Nimio'. Una altra mostra serà sobre 1001 Associació Catalana de Tintinaires, n'hi haurà una del popular Lucky Luke i una altra titulada "Gaudí entre vinyetes", que permetrà endinsar-se a l'obra del gran arquitecte.


Josep Dalmau, Premi Fundación Lilly d'Investigació Biomèdica Clínica 2019 - Notícies - IDIBAPS\nAmb el Dr. Dalmau, són deu els investigadors de l'Hospital Clínic - IDIBAPS que han rebut el Premi Fundació Lilly d'Investigació Biomèdica: Ramon Gomis, Emili Montserrat, Joan Rodés, Josep M. Gatell, Antoni Torres, Elias Campo, Eduard Vieta i Alvar l'Agustí.\nEl professor Dalmau i el seu equip han descobert diverses malalties neurològiques causades per anticossos contra proteïnes i receptors sinàptics, i han desenvolupat proves diagnòstiques, guies clíniques i de tractament que s'utilitzen a tot el món per curar i millorar el pronòstic d'aquestes malalties. Entre els seus treballs més destacats es troba el descobriment, caracterització i tractament de l'encefalitis causada per anticossos contra el receptor de glutamat NMDA (encefalitis anti-NMDAR).\nEls seus treballs han estat publicats en revistes com Lancet Neurology, Brain, Cell Reports, or The New England Journal of Medicine. Aquests èxits es veuen reflectits en distincions com la de l'Associació Americana de Neurologia (ANA) que, el 2010, li concedia el premi Jacoby o altres guardons com el Premi en Investigació Clínica de la Fundació Rei Jaume I, el Premi Zülch de la Max Planck Society i el Premi Sobek de la Fundació Sobek-Alemanya.\nEl doctor Dalmau és, a més, editor de diverses revistes científiques de primer nivell i recentment ha estat elegit membre internacional de la National Academy of Medicine dels Estats Units, un dels màxims honors en els camps de la salut i la medicina.\nEn aquesta mateixa edició la Dra. Pura Muñoz-Cánoves, catedràtica de Biologia Cel·lular de la Universitat Pompeu Fabra (DCEXS / UPF), professora ICREA i investigadora en el Centre Nacional d'Investigacions Cardiovasculars (CNIC), ha estat guardonada amb el Premi d'Investigació biomèdica Preclínica pels seus treballs pioners en el camp de la regeneració tissular.


Perdida (Gone Girl) | citizenjoel\nDavid Fincher és un director que va debutar amb Alien 3 (1992). La seva llarga trajectòria inclou títols com Seven (Se7en) (1995). El club de la lluita (Fight Club) (1999), El curiós cas de Benjamin Button (The Curious Case of Benjamin Button) (2008) o La xarxa social (The social network) (2010). Aquest cop adapta, amb l’ajuda de l’autora com a guionista, el best-seller “Gone guirl “(2012) de Gillian Flyn.\nNikc Dunne (Ben Affleck) i Amy Dunne (Rosamund Pike) celebren el seu cinquè aniversari de casats. Aquell mateix dia al matí, Amy desapareix. Les pistes que seguiran l’oficial Jim Gilpin (Patrick Fugit) i la detectiva Rhonde Boney (Kim Dickens) els portaran a sospitar que Nick l’ha assassinada. A més a més, s’establirà un judici paral·lel en els mitjans de comunicació, on de seguida serà considerat culpable i acabaran incriminant també la seva germana bessona Margo (Carrie Coon). El film explica la història segons la doble versió de Nick i d’Amy. Això contribueix a explicitar les diferències entre la pròpia imatge i la realitat.\nBen Affleck demostra que tot i que ha pujat el seu nivell en els últims anys, continua sent un actor molt discret. Rosamund Pike és un dels descobriments d’aquest film, amb una interpretació carregada de matisos en un paper extremadament complex. També cal destacar l’actuació de Carrie Coon i la presència de Tyler Perry.\nDavid Fincher ha parlat en unes declaracions sobre quin tipus de mitjans de comunicació vol criticar a la pel·lícula: “(…) uns mitjans escombraries, que poden provocar una indignació legítima per com manipulen la realitat, convertint-se en jutge i part. I molta gent els fa servir per informar-se, que és el què em preocupa”. Uns mitjans perfectament retratats en la seva pitjor versió: suposats experts analitzant cada petit gest i cada declaració i després la seva opinió es converteix en veritat indiscutible i, d’aquesta manera, es construeix una imatge fictícia de cada persona noticiable. Una imatge que també està influenciada per l’entorn on es viu. Unes reflexions sobre la imatge que són una de les virtuts del film juntament amb una gran fotografia i l’amor que desprèn pel cinema, sobretot de Hitchcock, amb homenatges evidents i amb alguns punts en comú amb Vertigen (Vértigo (De entre los muertos)(Vertigo) (1958). El film, però, repeteix massa cops alguns conceptes ja explicats en escenes anteriors i s’allarga massa. Per altra banda, hi ha moments de la narració – especialment la recerca de la desapareguda- que resulten poc creïbles en ple segle XXI. Un bon film, això no obstant, lluny de l’excel·lència que sembla buscar en tot moment el director.\nAquesta entrada s'ha publicat en Les meves crítiques i etiquetada amb amor, Ben Affleck, Boyd Holbrook, Carrie Coon, Casey Wilson, David Clennon, David Fincher, desaparicions, Emily Ratajkowski, Gillian Flynn, Gone Girl, Kathleen Rose Perkins, Kim Dickens, Lee Norris, Lola Kirke, Lyn Quinn, Missi Pyle, mitjans escombraries, Neil Patrick Harris, Patrick Fugit, Perdida, periodisme, relacions de parella, Rosamund Pike, Scoot McNairy, Sela Ward, Tyler Perry. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n← La buena mentira (The Good Lie)\nEl jutge (The Judge) →\n2 pensaments a “Perdida (Gone Girl)”\nMaria Rosa Hereu Canyigueral diu:\nOctubre 19, 2014 a les 23:58\nM’agrada la crítica perquè està molt ben estructurada\nRetroenllaç: …Perdida (Gone Girl) (2014) | citizenjoel


La guineu vigilant les gallines – Anarquia Catalunya 🏴\nS’ha parlat d’anomalia institucional per qualificar el fet que durant anys el Parlament hagi deixat vacants més de cent llocs a diferents organismes que tenen en comú l’establiment de mecanismes correctors de l’exercici del poder, per evitar abusos i corrupció. Estem parlant de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA), del Consell Audiovisual de Catalunya (CAC), de les sindicatures de greuges i de comptes i del Consell de Garanties Estatutàries….\nUn brot de coronavirus-19 afecta 10 persones usuàries i 4 treballadores d’una residència de Sant Joan de les Abadesses Una de les persones afectades ha mort i a tres més se les ha traslladat a Orpea, a Girona TRAMUNTANA VERMELLA MAIL Sant Joan de les Abad A la Regió Sanitària de Girona creixen les persones hospitalitzades de covid-19: hi ha 176 persones ingressades de les quals 53 en estat crític i a les darreres hores han mort tres persones de les pacients Ja n’hi ha prou! Les proves PCR les ha de fer el personal sanitari, no els i les docents! Presó provisional per les vuit persones detingudes dissabte a Barcelona durant les barricades, les quals s’han negat a declarar al jutge La Regió Sanitària de Girona registra 188 persones hospitalitzades per coronavirus-19, 45 de les quals en estat crític, i les darreres hores han mort dues persones de les pacients per coronavirus-19 A la Regió Sanitària de Girona en el decurs de les darreres hores han mort tres persones de les pacients de covid-19, hi ha 256 casos nous, el rebrot creix i les persones hospitalitzades també La Regió Sanitària de Girona supera els 70.000 contagis per coronavirus-19 des de l’inici de la pandèmia, les darreres hores han mort quatre persones de les pacients, hi ha 214 casos nous i les ingressades augmenten A la Regió Sanitària de Girona el nombre de casos crítics de covid-19 es manté per segon dia en 38 persones de les cent quatre pacients i les darreres hores ha mort una de les ingressades La Regió Sanitària de Girona no registrava tants crítics per covid-19 des de finals de maig, les darreres hores ha mort una persona de les pacients, la mitjana d’edat de les persones contagiades se situa als 30 anys i hi ha alguns municipis que presenten Les darreres hores vuit morts per coronavirus-19 a la Regió Sanitària de Girona, que sumen 29 víctimes aquesta setmana, i després d’un dia de treva augmenten de nou les persones ingressos (+5) i les que es troben en estat crític (+5) L’Ajuntament de l’Escala prohibeix l’accés a les platges de les 23 a les 6 hores per evitar botellons nocturns en aquest estiu amb pandèmia de covid-19 Les famílies del col·legi Sant Josep de Sant Hilari Sacalm diuen que les “promeses d’Educació se les emporta el vent”


Frederic, bisbe; i Emilià, màrtirs; Bru, Rufí, bisbes, i Gundena, Marina, verges; Simforosa i els Set Fills, màrtirs.\nPer menjar massa picant, molts al cementiri van.\nLlegir massa llibres és perillós . (Mao Zedong)\n1290. Els jueus, expulsats d’Anglaterra.\nPressionat per l’Església i la noblesa, el rei Eduard I d’Anglaterra va signar l’edicte d’expulsió, que desterrava els jueus, uns 16.000, del seu reialme. El poble jueu havia estat una notable font d’ingressos per al rei, que tenia moltes dificultats financeres a causa de les seves contínues campanyes militars. El 1280 els jueus van ser explotats fins a obtenir-ne tot el rendiment possible, si bé encara conservaven cert valor polític. Finalment, i atès que les mesures preses per aconseguir la seva conversió al cristianisme van resultar infructuoses, el rei Eduard I va optar per ordenar-ne l’expulsió formal.\nLes Filipines proclamen la seva independència.\nFrancesc Macià funda Estat Català, moviment polític d’ideologia independentista l’objectiu del qual era la proclamació de la República Catalana.\nEl general Emilio Mola decreta l’estat de guerra a Pamplona. S’iniciava l’aixecament militar a la Península i la Guerra Civil espanyola.\nEsclata un cotxe bomba davant la seu d’una associació jueva a Buenos Aires (Argentina), amb el resultat de 85 morts i més de 300 ferits.\nEl científic musulmà Abdul Kalam, promotor del programa de míssils, és elegit president de l’Índia.


literatura infantil i juvenil | La lectura: font de plaer i de coneixement | Pàgina 16\nLa Fundació Bromera edita cada any, amb motiu del 2 d’abril dia del llibre infantil i juvenil, un quadern didàctic per fomentar l’hàbit lector entre els infants.\nPropostes didàctiques (EL) competència lectora, educació primària, hàbit lector, literatura infantil i juvenil 0\nDocument elaborat pel grup de treball de l’A.M. Rosa Sensat “Lectura: pressió o passió”, coordinat per Jaume Centelles i Josep Francesc Delgado, que conté cinquanta propostes de treball, deu per a cada etapa educativa.\nPropostes didàctiques (EL) competència lectora, educació infantil, educació primària, educació secundària, hàbit lector, literatura infantil i juvenil 0\n¡Voy a leer!\nMaterial interactiu d’animació a la lectura sobre diversos llibres en llengua castellana amb guies que contenen diferents propostes i activitats que faciliten la comprensió lectora (edu365.cat).\nPropostes didàctiques (CL) competència lectora, educació primària, hàbit lector, literatura infantil i juvenil 0\nTriar llibres per a infants i joves\nMaterials d’un curs telemàtic organitzat per l’Institut Obert de Catalunya, a càrrec del grup GRETEL, on es donen les claus per saber mirar i seleccionar llibres per a infants i joves.\nMaterials de formació Gretel, literatura infantil i juvenil, materials i recursos de formació 0\nMirem, llegim i parlem de literatura\nMonogràfic de la revista Perspectiva Escolar núm. 386 dedicat a la didàctica de la lectura i per extensió a la de la literatura, que vol oferir una perspectiva àmplia, diversa i actual sobre el fet de llegir en l’entorn escolar (març-abril 2016).\nDidàctica de la lectura competència lectora, hàbit lector, literatura infantil i juvenil 0\nLa literatura a l’aula\nAquest dossier de la revista Serra d’Or núm. 674 ofereix diversos articles de reflexió sobre com emprendre la tasca d’educar en literatura a l’ensenyament secundari obligatori i al batxillerat (febrer 2016).\nPromoció de la lectura comprensió lectora, literatura infantil i juvenil 0\nLa nostra Alícia es fa gran\nAmb motiu del 150è aniversari de la primera edició del llibre Alícia al país de les meravelles l’any 1865, el Servei de Documentació de Literatura Infantil i Juvenil ha elaborat aquesta guia que recull documents per descobrir o redescobrir algunes de les versions que es poden trobar d’aquest clàssic a les Biblioteques de Barcelona (abril 2015).\nSeleccions temàtiques Alícia, bibliografies, literatura infantil i juvenil, recomanacions literàries 0\nPessigolles. Catàleg d’emocions i sentiments\nSelecció bibliogràfica dels llibres que formen part de l’exposició organitzada pel CLIJCAT que vol mostrar, en forma de catàleg, les emocions i els sentiments més comuns entre les persones i la manera com es reflecteixen en un seguit de contes i novel·les per a infants i joves (maig 2014).\nSeleccions temàtiques bibliografies, emocions, literatura infantil i juvenil, recomanacions literàries, sentiments 0\nAvui ens visita… o com dinamitzar la visita d’un autor a l’aula\nDossier didàctic amb orientacions per al professorat de primària i secundària per preparar la visita dels autors a les aules.\nPropostes didàctiques (EL) autores i autors, literatura infantil i juvenil 0\nLa literatura que acull\nSelecció de vint llibres sobre el tema migratori elaborada pel grup GRETEL de la UAB, que es va presentar dins del simposi internacional que es va celebrar sobre el mateix tema (novembre 2011).\nSeleccions temàtiques emigració i immigració, literatura infantil i juvenil, multiculturalisme 0


Joan Portet i Serra\nVa ser alcalde des del gener del 1934, després de les segones eleccions municipals de la Segona República. Va tornar a presidir l’Ajuntament durant la guerra civil. Va ser forçat a dimitir com a alcalde l’octubre del 1934, arran dels fets d’aquell mes, ja que no comptava amb la confiança del general del la quarta divisió orgànica que en aquells moments s’ocupava de fer cessar regidors i alcaldes de diversos Consistoris.\nDurant el seu mandat es va continuar fent gestions per tirar endavant tot el projecte de les escoles. Precisament, una de les gestions que es van fer fou sol•licitar del Ministeri d’Instrucció Pública maquines d’escriure per a les escoles.


Les Santes al TEM: XXIV Memorial Ernest Siquier - Tir Esportiu Mataró\nPàgina inicial/Blog pagina principal/Les Santes al TEM: XXIV Memorial Ernest Siquier\nDes de direcció del TEM volem felicitar a tots els tiradors que van venir a celebrar aquest acte amb nosaltres.\nEn destaquem especialment la participació del nostre soci Vicens Arrue, que va quedar primer en la categoria veterà amb 545 punts, quedant segon en puntuació absoluta de pistola aire. Destaquem també l’excel·lent participació de Pere Raventós, del Tir de Barcelona, que va assolir la màxima puntuació en la modalitat pistola amb 547 punts, guanyant l’estatueta d Pere Coll. Pel que fa a la modalitat carrabina, el jove tirador de Sabadell Jesús Oviedo va ser qui es va endur aquest guardó, amb 583 punts.\nUn any més, agraïm tota la participació que vam tenir, tant dels nostres socis com d’esportistes d’altres clubs d’arreu de Catalunya. Agraïm també la col·laboració dels organitzadors i del Patronat d’Esports de l ‘Ajuntament de Mataró, que van permetre que la jornada fos un èxit.


Notícies - Sant Cugat exigeix un cop més la llibertat 'immediata dels presos polítics'\nL'ANC reclama l'alliberament dels 'presos polítics' sis mesos després de l'empresonament dels 'Jordis' (16/abr/18)\nPresència santcugatenca a la manifestació per l'alliberament dels 'presos polítics' (15/abr/18)\nSant Cugat ha acollit diverses manifestacions per reclamar la llibertat dels 'presos polítics'\nL'Ajuntament de Sant Cugat exigeix un cop més la 'posada immediata en llibertat dels presos polítics', entre els quals hi ha el santcugatenc Raül Romeva, i reivindica que es garanteixin els drets polítics i civils dels 'polítics a l'exili' sense que s'hagin de sotmetre a cap judici 'pel seu lliure exercici polític'. La demanda respon a l'aprovació d'una moció conjunta dels grups municipals independentistes a proposta inicial d'ERC-MES que ha tingut també el suport d'ICV-EUiA i el regidor no adscrit. Cs, el PSC i el PP han votat en contra. L'Ajuntament també s'ha compromès a no assistir a cap acte on hi hagi càrrecs del govern de l'Estat ni a convidar-los a cap acte institucional mentre hi hagi 'presos polítics'.\nEl text lamenta la situació de 'judicialització de la política' i demana que es defensi 'la dignitat i la sobirania de les institucions catalanes'. En aquest sentit, també insisteix en la necessitat de defensar els drets polítics dels diputats, el govern i els representants de la societat civil.\nLa portaveu d'ERC-MES, Mireia Ingla, ha fet una crida a 'no defallir' en la defensa d'aquests drets i ha recordat el cas del santcugatenc Raül Romeva, empresonat des del 23 de març, tot interpel·lant els partits unionistes.\nCom ho faran quan es creuin amb la família d'en Romeva pels carrers de Sant Cugat? Suposo que hauran d'abaixar la mirada. Viure de la revenja és lamentable.\nEls partits que han votat en contra, Cs, el PSC i el PP, han reclamat respecte per les decisions judicials i han carregat contra l'independentisme per 'dividir Catalunya'. El portaveu taronja, Aldo Ciprian, ha criticat que es presentin mocions d'aquest tipus, ja que considera que 'no serveixen per a res'.\nMocions com aquesta no serveixen de res. Hauríem de cercar l'acord. Vostès es dediquen a ampliar l'escletxa.\nDes del PSC, el portaveu Pere Soler ha demanat respecte per les decisions judicials, tot i que ha recordat que el seu partit considera 'desproporcionades' les mesures cautelars imposades. El portaveu popular, Álvaro Benejam, ha lamentat que el Parlament 'vulnerés el dret' d'alguns dels diputats.\nAmb la moció, els independentistes aprofiten per fer una crida a la mobilització 'pacífica, democràtica, massiva i transversal en defensa dels drets civils i polítics' i a donar suport a l'Espai Democràcia i Convivència.


Servei de Ramaderia - Producció i Benestar Animal-Identificació porcina\n> Identificació porcina\nD'acord amb el que disposa el Reial decret 205/1996, de 9 de febrer, pel qual s'estableix un sistema d'identificació i registre dels animals de l'espècie porcina, tots els animals de l'espècie porcina s'han de marcar al més aviat possible i, en qualsevol cas, abans de sortir de l'explotació.\nS'ha de marcar amb un cròtal auricular que determina l'explotació de la qual provenen els animals i està constituit per:\nTres dígits que corresponen al municipi d'acord amb la codificació INE.\nLes sigles PM corresponents a la província de les Illes Balears.\nUn màxim de set dígits que identifiquen, de forma única, l'explotació dins el municipi.\nPer identificar els animals de l'espècie porcina amb els cròtals auriculars, els titulars dels animals han de sol·licitar els cròtals a l'Institut de Biologia Animal de Balears, SA, que els encarregarà una vegada que el titular els hagi pagat.\nLa persona titular de l'explotació o propietària dels animals és la responsable d'implantar els mitjans d'identificació que se li hagin assignat.\nEls mitjans d'identificació s'han de col·locar al més aviat possible i, en qualsevol cas, abans de sortir de l'explotació. en els animals en un termini màxim de sis mesos a partir del naixement i, en qualsevol cas, abans que l'animal abandoni l'explotació on ha nascut.\nEn cas de pèrdua o deteriorament d'un mitjà d'identificació, el titular de l'explotació o responsable dels animals ha de sol·licitar que s'expedeixin els duplicats pertinents en un termini màxim de set dies naturals una vegada que es constati la pèrdua dels mitjans d'identificació.\nD'acord amb l'article 5 del Reial decret 947/2005, es regulen les excepcions a l'obligació d'identificació següents:\n1. Els animals destinats al sacrifici abans dels dotze mesos d'edat dins el territori nacional es poden identificar mitjançant una única marca auricular. Aquesta marca s'ha de col·locar, si no hi ha impossibilitat material de fer-ho, a l'orella esquerra de l'animal. La marca, que ha de complir les característiques que es recullen en la normativa estatal, ha de dur el codi d'identificació de l'explotació de naixement, segons l'estructura que s'estableix en l'article 5 del Reial decret 479/2004, de 26 de març, pel qual s'estableix i es regula el Registre General d'Explotacions Ramaderes.\n2. Els animals que es destinin a intercanvis intracomunitaris o a l'exportació a països tercers es poden identificar, excepcionalment, amb l'autorització prèvia de la Direcció General d'Agricultura i Desenvolupament Rural, mitjançant una doble marca auricular. Aquesta marca, que ha de complir les característiques que es recullen en la normativa estatal, ha de dur imprès el codi d'identificació de l'animal de manera indeleble. Com a informació complementària s'hi ha de incloure un codi de barres amb la mateixa informació. Per acollir-se a aquesta excepció, és necessari sol·licitar-ho expressament a la Direcció General d'Agricultura i Desenvolupament Rural amb un mes d'antelació, i en la sol·licitud cal fer constar la destinació dels animals.\n3. De manera excepcional, per a aquells animals de races o conjunts racials de l'espècie cabruna que per motius fisiològics no ofereixin prou garanties de retenció del bol ruminal, es poden establir excepcions al segon sistema d'identificació, d'acord amb les possibilitats següents:\nUn cròtal segons el model oficial.\nUn identificador injectable aplicat a la cara posterior del metacarp, damunt l'espai interdigital i en direcció vertical descendent o en direcció dorsoventral de l'extremitat davantera esquerra. Aquest identificador ha de complir les característiques dels identificadors electrònics que es defineixen en l'annex I del Reial decret 947/2005, de 29 de juliol, pel qual s'estableix un sistema d'identificació i registre dels animals de les espècies ovina i cabruna. En aquest cas els animals no es poden destinar al comerç intracomunitari ni a l'exportació, ni poden passar a la cadena alimentària.\nPer acollir-se a aquesta excepció s'ha de presentar una sol·licitud adreçada al Servei de Ramaderia. A més, s'hi han d'adjuntar la documentació tècnica que justifiqui la sol·licitud i una declaració jurada si s'han acollit a la possibilitat d'identificar l'animal mitjançant un identificador electrònic.


L'esquerra independentista crida a desobeir per la independència dels Països Catalans\nL’esquerra independentista crida a desobeir per la independència dels Països Catalans\nA Barcelona, la manifestació de l'esquerra independentista ha sortit de la plaça d'Urquinaona i ha finalitzat amb un acte polític davant del Born\nDurant la Diada diverses organitzacions de l’esquerra independentista han celebrat convocatòries conjuntes a Barcelona, Lleida i Reus. A la capital catalana la marxa s’ha iniciat a dos quarts de set des de la plaça d’Urquinaona i ha acabat a la plaça Comercial, justa al davant del Born CC. La CUP calcula que hi han participat unes cinc mil persones mentre que l’ajuntament ha xifrat els participants en unes dues mil tres-centes persones.\nLes entitats convocants de la manifestació són Alerta Solidària, la Coordinadora Obrera Sindical, Arran, la CUP, Endavant i el sindicat estudiantil SEPC. Les diputades de la CUP al parlament Anna Gabriel i Gabriela Serra i les regidores de Capgirem Barcelona Maria Rovira i Maria José Lecha han encapçalat la marxa a Barcelona.\nA l’acte celebrat al final de la manifestació hi han intervingut les cupaires Anna Gabriel i Laia Estrada, s’ha llegit un manifest de suport a les combatents kurdes de Rojava i han parlat representants dels treballadors en vaga de l’escorxador vigatà Esfosa, dels 27 estudiants imputats per haver-se tancat al rectorat de la Universitat Autònoma i de la Plataforma d’Afectats per l’ICAM i l’INSS, els organismes català i espanyol d’avaluació d’avaluació del servei public de salut. L’acte també ha comptat actuacions musicals i la participació dels Segadors de la Plana.\n.@vaga_esfosa: "Hem perdut la por, perquè tenim dignitat!" #Diada #11s16 pic.twitter.com/MjrLg5pAUu\n— Endavant Barcelonès (@Endavant_Bcn) September 11, 2016\nEls assistents a l’acte han acabat cremant fotografies del rei espanyol Felipe VI i fulls de paper amb la portada de la constitució espanyola.\nDes de Lleida, la diputades de la CUP-CC Eugènia Reguant i Mireia Boya han participat a la mobilització de l’Esquerra Independentista a la capital del Segrià. Reguant ha remarcat que el curs polític que comença ha de ser el del debat constituent i que a de culminar amb l’exercici del dret a l’autodeterminació. D’una altra banda, la portaveu del grup parlamentari dels anticapitalistes, Mireia Boya, ha criticat que l’alcalde de Lleida, Àngel Ros, no participés als actes de la Diada convocats per Òmnium Cultural i l’ANC mentre ‘es reivindica catalanista’.\nEn un comunicat, el SEPC ha assegurat que la independència és una ‘necessitat’ i ha cridat a secundar les mobilitzacions de la Diada. ‘És l’únic escenari possible per construir-nos un futur digne, amb millors condicions materials per al poble català’, consideren. Per la seva banda, l’organització Endavant —integrada a la CUP— han fet pública una nota on animen a ‘fer front als atacs de l’espanyolisme, el capitalisme i el patriarcat’, a desobeir per aconseguir-ho i a denunciar els intents d’allargar el procés.\nDurant tot el dia Barcelona ja ha acollit altres actes de l’esquerra independentista. A les 12h del matí, al carrer Ferran, s’ha homenatjat a Gustau Muñoz, assassinat el 1978 per la policia espanyola i al migdia el passeig del Born ha estat l’escenari d’una manifestació ‘per les preses polítiques’.\nEls carrers seran sempre nostres !! #11s2016 pic.twitter.com/8l6iSXTgne\n— CUP Capgirem BCN ♀ (@CUPBarcelona) September 11, 2016\nIndependència Socialisme i Feminisme !! #11s2016 pic.twitter.com/IwvNrk7KVT


Bon paper de l’adaptada | martorellesport.cat - el web esportiu de referència de Martorell\nPol Sallent va ser un dels martorellencs que va prendre part de la jornada © MartorellEsport\nLa piscina del Complex Esportiu La Vila va acollir, el passat dissabte, la segona jornada de la Lliga Catalana de Natació Adaptada. Amb un total de 17 proves disputades, aquesta jornada va ser la segona d’un calendari que va començar el passat mes de novembre.\nPel que fa a la participació martorellenca, Pau Sallent i Giovanny Tunari van prendre part en les categories S10 i SB15 (de promoció), respectiament. Sallent va ser guardonat, en la primera jornada de la LLiga Catalana de Natació Adaptada, com el millor nedador de promoció del curs 2015-2016, i enguany debuta a la categoria d’infantil, júnior i absolut.\nDominen Gascón i Marquès\nEn la categoria femenina, Sarai Gascón (CN Terrassa) i Núria Marquès (exintegrant del CN Martorell i nedadora del CN Sant Feliu) van ser les participants més destacades. L’egarenca va imposar-se als 100 metres lliures (de la categoria S1-S13), als 50 metres braça (SB1-SB13) i als 100 metres papallona (S5-S13), mentre que Marquès va guanyar als 400 metres lliures de la categoria S5-S13 i als 50 metres esquena (S1-S13).\nEn la masculina, les victòries van quedar més repartides. Antoni Ponce (CN Sitges) va imposar-se als 50 metres esquena a la categoria S1-S13, Miquel Luque va guanyar els 50 metres braça a la SB1-SB13 i José Antonio Mari Alcaraz va fer-se amb la primera plaça dels 100 metres lliures S1-S13.\nRelated ItemsCN Martorellesportsnatació adaptada


Premi a l'escriptor i activista kenià Ngugi wa Thiong'o\nPREMI CATALUNYA LLENGÜES\n© El premiat va intervenir a través de videoconferència.\nL’escriptor i activista kenià Ngugi wa Thiong’o va rebre ahir el XXXI Premi Internacional Catalunya per la seua “distingida” i “arriscada” obra literària i per la seua defensa de les llengües africanes, basada en la noció de l’idioma com a cultura i memòria col·lectiva. Wa Thiong’o va celebrar la recepció del premi “tant pel kukuiu [la seua llengua materna] com pel català i totes les llengües minoritzades per les denominades llengües imperials”.\nTambé va defensar que el monolingüisme és “el monòxid de carboni” de les cultures, mentre que el multilingüisme és “l’oxigen”.\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, va recordar un altre dels guardonats amb aquest premi, el bisbe Pere Casaldàliga, ja desaparegut, un lluitador per la llibertat i la dignitat dels pobles indígenes.\nDirigint-se a Wa Thiong’o, que va intervenir per videoconferència, li va agrair haver fet “tan bé” el seu treball com a “escriptor i com a lluitador” en defensa de llengües minoritàries i maternes “com a arma contra el supremacisme de les cultures dominants”. Va dir que la llibertat d’expressió a l’Estat espanyol “està amenaçada i no ens hem de doblegar mai davant dels que volen prohibir les idees i els pensaments”.


Jordi Robirosa té la Covid-19. | TV3\nJordi Robirosa està passant la Covid-19\nper Martina Bazzardi 29/04/2022 14:45h\nJordi Robirosa, un dels periodistes i comentaristes esportius més estimats de la televisió, travessa un dels seus pitjors moments.\nEl periodista barceloní és un gran amant de tots els esports, però està especialitzat en bàsquet. Va fer el seu salt a la televisió l'any 1985 al programa de TV3 Tot esport. A partir d'aquell moment, la seva trajectòria professional no ha parat de créixer. Ha participat en diversos programes de la cadena catalana i, a més, ha publicat quatre llibres.\nPer aquest motiu, s'ha convertit en una de les cares més estimades de la televisió catalana. No resulta estrany doncs, la preocupació dels seus seguidors en veure l'última foto del comentarista.\nJordi preocupa els seus seguidors amb la seva última foto\nJordi Robirosa ha compartit al seu perfil personal d'Instagram una imatge que ha deixat sense paraules els seus seguidors. I és que el periodista ha estat ingressat urgentment a l'hospital perquè ha donat positiu en Covid-19.\nA la foto es pot veure una taula amb una mica de menjar, aigua i diversos medicaments i el periodista, després d'explicar que s'havia contagiat, admetia al peu de foto que «aquí em veieu al llit, fer farina, amb febre i dolor».\nEls missatges de suport no es fan esperar\nMalgrat que Robirosa no està travessant el seu millor moment a causa de la malaltia, ha rebut les mostres d'afecte dels seus seguidors, que no han dubtat en donar-li ànims i desitjar-li que es recuperi aviat.\nUn dels missatges d'ànim que destaquen és el de Dani Ballart, exwaterpolista i comentarista esportiu, que li ha desitjat «Molts ànims, estimat. Cap problema si et perds un partit o un. Et queden tants per fer… Una abraçada enorme i salut» al seu amic i company de professió.\nJordi Robirosa sorprèn els seus seguidors | Instagram: jordirobirosa\nLa veritable preocupació de Jordi\nA banda del seu estat físic, Robirosa té una altra preocupació més gran. I és que el comentarista està preocupat per si podrà anar la setmana vinent «amb el Manresa a Bilbo». Malgrat el seu delicat estat de salut, Jordi només té al cap la seva feina, com a gran professional que és.\nNo sabem encara si finalment podrà assistir al partit o no, però confiem que es recuperi com més aviat millor.


Uns 30.000 visitants a la Fira de la Ratafia de Santa Coloma - Diari de Girona\nUns 30.000 visitants a la Fira de la Ratafia de Santa Coloma\nEl concurs va assolir un nou rècord de participació amb la presentació de 212 ratafies casolanes\ngirona | ddg 11.11.2015 | 07:00\nEl dissabte va ser el dia de més afluència a la Fira. diari de girona\nMés de 30.000 persones han omplert els carrers de Santa Coloma de Farners aquest cap de setmana amb motiu de la 34a edició de la Festa de la Ratafia, que va començar dijous. Tant la Confraria de la Ratafia com l'Ajuntament de Santa Coloma han coincidit a destacar la implicació de les entitats i les empreses locals en l'organització d'alguns dels actes que s'han celebrat a la capital de la Selva.\n«Valorem molt positivament la gran afluència de públic que hem tingut, sobretot dissabte», destaca Xavi Amat, secretari de la Confraria de la Ratafia, que assenyala que les primeres estimacions situen per sobre de 30.000 els visitants que ha rebut Santa Coloma de Farners: «Aquestes xifres demostren que la Festa de la Ratafia es consolida», diu Amat.\nEl Ratafiàrium, a la plaça del Firal, va ser un dels principals punts d'atracció per als visitants durant el cap de setmana. El Jardí de la Ratafia, que s'ha incorporat aquest any, la plaça de la Pau i la Casa de la Paraula són altres dels escenaris que han acollit activitats relacionades amb festa.\nEl Concurs de la Ratafia va assolir un nou rècord de participació amb la presentació de 212 ratafies casolanes. El jurat, format per Josep Roca (Celler de Can Roca), Astrid Van Ginkel (Fitomón), Empar Moliner (periodista), Carme Picas (El Ginjoler) i Xavier Codina (Ratafia Russet), va escollir divendres l'elaborada per Ester Vendrell, de Centelles, com la millor d'aquest any, per davant de Dolors Plana, de Sarrià de Ter, i Anna Mateo, d'Amer. El premi a la millor ratafia local el va obtenir Josefina García. La decisió es va donar a conèixer durant el sopar popular, que va reunir unes 600 persones. Un cop acabat el sopar i el lliurament dels premis va tenir lloc la investidura dels nous confrares i també la del confrare d'honor, distinció que en aquesta edició ha recaigut en Josep Roca.\nDissabte es va presentar públicament el manifest per reivindicar les begudes espirituoses casolanes.


Benlloc – Benlloc passa a la fase 1\nL’Àrea de Salut Castelló a la qual pertany Benlloc, passa el dilluns 18 de maig a la fase 1 de la desescalada.\nEs podran realitzar reunions socials de fins a 10 persones, respectant els 2 metres de separació i en cas de ser impossible la separació, utilitzant mascaretes. Les reunions es podran donar en domicilis, terrasses d’hostaleria o a l’aire lliure.\nEs podrà circular lliurement per la província sempre que siga per a les següents activitats: treballar, trasllat al segon habitatge, a allotjaments turístics, terrasses, mercats ambulants i per a visitar a familiars i amics, acudir a vetlles, visitar llocs de culte, espectacles o museus, a més d’acudir a un comerç a comprar articles que no estiguen disponibles en el municipi.\nNo està permés el desplaçament per realitzar esport.\nEn els desplaçaments en cotxe, els habitants d’un mateix domicili podran compartir un cotxe de fins a 9 places i no necessitaran mascareta. Si per contra les persones no conviuen en el mateix domicili, podran ocupar dos seients per cada fila i hauran d’utilitzar mascareta i respectar la màxima distància possible.\nEs podran tornar a assistir a cerimònies religioses sempre que no se supere un terç de l’aforament.\nTambé estaran permeses les vetlles i enterraments però tan sols podran participar 15 persones si té lloc a l’aire lliure i deu en espais tancats.\nEs podrà procedir a la reobertura al públic dels establiments de petit comerç (comerços de menys de 400 metres quadrats) reduint l’aforament al 30% i establint un horari d’atenció per a persones majors de seixanta-cinc anys.\nReobertura d’establiments d’hostaleria i restauració\nPodrà procedir-se a la reobertura al públic de les terrasses a l’aire lliure dels establiments d’hostaleria i restauració limitant-se al cinquanta per cent de les taules permeses l’any immediatament anterior. L’ocupació màxima serà de deu persones per taula o agrupació de taules.\nEs podran realitzar activitats de turisme actiu i de naturalesa per a grups d’un màxim de fins a deu persones, però s’haurà de concertar una cita prèvia. Aquestes activitats s’hauran de realitzar sempre a través d’alguna empresa que es dedique a això, i no per lliure.\nLa pràctica d’esport no professional en la naturalesa com l’escalada o el senderisme, només es podrà fer si l’espai natural es troba al municipi.\nTags: coronavirus, desescalada, Fase 1, normes