Eleccions 28N, Sils | Sils, com més serem més riurem\nSils: 1800 abstencions i\ndels 2000 votants, 900 voten CiU.\nResultats: Sils , Catalunya.\nEleccions a Sils, anys 2003 i 2006 ( Idescat ). Cliqueu per a veure la imatge sencera:\n« Tanca el videoclub 110 kv prop de l’Estany »\nData : 27 Novembre 2010\nPARTIDO DE LOS PENSIONISTAS (08:53:50) :\nALBERT OLIVERA MUXÍ, NASCUT A SILS, CAP DE LLISTA DEL “PARTIDO DE LOS PENSIONISTAS”\nHem estat molt temps veient els toros des de la barrera i ja ens n’hem cansat\n“El Partit dels Pensionistes no està tancat a cap ideologia, tenim inclús militants anarquistes”\nAlbert Olivera incideix que esperen que se’ls afiliïn molts joves.\nENTREVISTA DE ALBERT SOLER GIRONA El Partit dels Pensionistes, amb uns 3.000 vots al Congrés en les últimes eleccions generals, es presenta ara a les eleccions al Parlament. El cap de llista per Girona és Albert Olivera, un excomercial, natural de Sils, que mai fins ara no havia tingut cap inclinació cap a la política\nJubilats al poder?\nNo, al contrari. Aquest és un partit en el qual els seus electes no viuran de la política, al contrari: qui surti elegit posarà tot el seu sou a disposició del partit. Som diferents de tots els altres\nSegons la piràmide d’edat, si tota la gent gran els vota trauran un grapat d’escons.\nAixò és el que intentem. I no esperem que ens votin només els pensionistes, sinó la gent en general.\nDiuen vostès que tothom serà pensionista algun dia. Però tal com van les coses, permeti’m que ho dubti…\nHe, he, n’hi haurà molts que no cobraran. Per això és important que hi hagi al Parlament representació dels jubilats i que es refacin els pactes que s’havien fet en tema de pensions.\nLes pensions actuals què són: ridícules, indignes o vergonyoses?\nEl nostre objectiu són unes pensions europees. Ens fixem en els altres països en moltes coses, i hauríem de comparar les pensions.\nSi aconsegueixen pensions dignes tindran les asseguradores en contra, perquè els plans de pensions ja no seran necessaris.\nEn els plans de pensions no hi crec gaire. N’he tingut un i no em va funcionar. Tothom vol recollir diners i després tens feina per treure’ls.\nNo han proposat formar part del partit a Fraga i Carrillo?\nHome, el partit no està tancat a cap ideologia, aquí tenim militants inclús anarquistes. Hi té lloc tothom que cregui que les pensions -o els ajuts a col·lectius com els discapacitats i els dependents- no estan bé.\nQui diu no ser de dretes ni d’esquerres, segur que és de dretes?\nReees, nosaltres no tenim ideologia. També ens és igual si ve un musulmà o un catòlic.\nNo cal ni ser avi?\nAl conttari, que volem gent jove, que ho continuï. Al cap i a la fi ho fem per ells, pels fills i els néts.\nPerò si els jubilats no s’entenen ni amb les seves dones, que sempre passegen separats per sexes.\n(Riu) La gent gran no està per fer divisions, que força n’hi ha ja, actualment.\nL’experiència és un grau?\nTotalment. Miri, jo no sabia res de política, i en un mes i mig m’he posat al dia, escoltant a uns i altres.\nA l’antiga Grècia la gent gran era escoltada i respectada. No sembla que ara sigui així.\nDoncs nosaltres ho reivindiquem. Hem estat molt temps veient els toros des de la barrera, fins que ens n’hem cansat. Ara volem ser a l’arena, és a dir a les institucions.\nDeia Shakespeare que els vells desconfien de la joventut… perquè han sigut joves.\nHe, he, no tots som iguals. Jo no només no en desconfio sinó que espero que ens donin suport.\nCOL·LEGI ELECTORAL A VALLCANERA (07:43:49) :\nICV de Sils presentarà una moció al pròxim ple perquè Vallcanera i les Comes tinguin el seu propi col·legi electoral:\nMOCIÓ ICV, COL·LEGI ELECTORAL A VALLCANERA (12:21:50) :\nPer a ser discutida al PLE ORDINARI – NOVEMBRE 2010\nI algun comentari al mateix article:\ni un a king parc,i un a mallorquines,i un a pages ,i un altre devant de casa.\nde que vas noi\nNo te preocupes, te pondremos uno en tu casa para que no tengas que desplazarte. Pero que miedo teneis a ser los menos votados,esto significa que ya sabeis donde está la fuente de votos, y el miedo que teneis a perder el chollo. Me da la censación que los fachas como tu ireis fuera\nzzz (22:17:32) :\ntrobo molt be que puguin votar a vallcanera, aixi no es tindran que desplaçar i ajudaran a reduir la contaminacio atmosferica.\nen quan a certs personatges que pululen per el poble titllant de fatxes a tothom que no pensa com ells lo primer que tenen que fer es surtir del cistell i amb aquesta filosofia els recomano que demanin exili a corea del nord, perque les properes eleccions seran la demostracio de l ineptitut del tripartit i la gent nomes vol una cosa…….viure……….i viure be.\nAnònim (12:47:37) :\nzzz, estic d’acord amb que aquets que insulten i que acusen de fatxes a tots els que no pensen com ells li fan un flaco favor al regidor Miralles, al que diuen defensar. Ara que el tripartit ja no està de moda, ¿a qui recomanes votar?, ¿a aquests senyors de CiU, col·laboradors del Millet, que rebien sucoses comissions del 4% de Ferrovial a canvi d’adjudicació d’obra pública en temps del Pujol? Aquests també volien viure bé, oi?\nzzz (13:27:16) :\nSr o Srta Anonim, jo no puc recomanar el vot a ningu, tothom sap lo que li conve i en funcio d aixo decideix el seu vot.\nla ineptitud de la classe politica es evident en tots els partits, siguin del color que siguin, estan plens de trepas i de segundones que en l empresa privada no durarien ni una setmana.\nviure be tots ho volen, nomes te que veure alguns d aquests personatges que han passat d anar al zara a fer se la vestimenta a mida a savile row, de beure don simon a dom perignon, de fumar fortuna al cohibas, res que no n hi ha un pam de net.\nACTE DE REAGRUPAMENT (22:05:55) :\nFotos de l’acte celebrat el passat 29 octubre, al Centre Cívic de Sils:\nA QUIN PARTIT HEM DE VOTAR (12:47:14) :\nQüestionari de 20 preguntes per saber quin partit s’aproxima més a les teves idees:\nRojo (21:03:17) :\nSe ve que para Jordi Pujol no pasan los años, tiene la misma cara durante mas de 20 años\nmario lleida (11:55:06) :\nels estatuts ¿estan a la bast de tothom, i com adquirir una copia?\nEls posibles electes ¿cobraran un salari? ¿quin porcentatge dels ingresos per carrec?\n¿les llistes de candidats ¿son totalment “obertes” o actua algun “aparato”?\n¿els Cogresos del Partiti seran rotatius a Espanya i a Catalunya ?\nICV FAIL (20:01:17) :\nEs valora predicar amb l’exemple… és ecològic enviar tantes cartes electorals, una a cada persona, en comptes d’una per casa?\nRESULTATS ENQUESTA (08:38:39) :\nResultats provisionals de l’enquesta:\nA qui votaràs a les eleccions al Parlament de Catalunya del 28 de novembre de 2010?\nCIU – Convergència i Unió (Màs) 18.46% (12 votes)\nC’s – Ciutadans – Partit de la Ciutadania (Rivera) 1.54% (1 votes)\nERC – Esquerra Republicana de Catalunya (Puigcercòs) 6.15% (4 votes)\nICV – Iniciativa per Catalunya (Herrera) 21.54% (14 votes)\nPP – Partit Popular (Camacho) 0% (0 votes)\nPSC – Partit dels Socialistes de Catalunya (Montilla) 1.54% (1 votes)\nR – Reagrupament (Carretero) 32.31% (21 votes)\nSI – Solidaritat Catalana per la Independència (Laporta) 16.92% (11 votes)\nAltres formacions 1.54% (1 votes)\nVot en blanc 0% (0 votes)\nNo votaré 0% (0 votes)\n19N, ICV-EUiA (16:02:00) :\nSILS – ACTE ELECTORAL\n19 DE NOVEMBRE A LES 19 H, A LA LAGUNA\nJORDI CORDOBA, nº 3 per la circunscripció de Girona, Coordinador d’EUiA a Comarques Gironines\nMONTSE ESCUTIA, nº 2 per la circunscripció de Girona,\nregidora a Castelló d’Empuries\nCRISTINA SIMÓ i ALBERT MIRALLES, regidora i regidor a Sils.\nE (00:17:58) :\nIsabel (11:39:14) :\nF (14:40:34) :\nAixò que recomanes de no preocupar-nos per la dreta o per l’esquerra sona molt malament en temps d’empreses en crisi, treballadors escanyats, immigrants explotats i gent aturada que viu del subsidi públic o de Caritas. La gent que no té la vida resolta ha de pensar en altres coses. Jo voldria votar un partit que em prometi aixó que ara diré. Fer respectar la nostra llengua, avançar cap a la sobirania nacional sense mentides, tallar de socarrel la corrupció, caigui qui caigui, controlar el capital especulatiu, fer pagar impostos als rics i als evasors, tancar les escoles de l’Opus Dei, posar tota la gent com en Millet entre reixes i obligar-los a retornar tot el que han robat. I un partit que prometi davant notari que no agafaran gust al càrrec, a les dietes i al cotxe oficial de conseller, diputat o delegat territorial. A qui em recomaneu votar?\nELECTION'S PARTY (14:50:49) :\nmmmm pregunta difícil de respondre….\nIsabel (23:09:44) :\nF, per respondre aquesta pregunta, hauràs de fer un petit esforç.\nEntra a la web http://www.reagrupament.cat i clica a la dreta on posa full de ruta (organitzant el nostre futur lliure). Llegeix-te l’apartat mesures de regeneració democràtica (crec que és el capítol 2). Potser el tema Opus Dei no en diu res, però de mesures per evitar corrupció, amiguismes, despilfarros etc en parla molt i clar.\nACTE ICV (22:00:20) :\nFotos de l’acte celebrat el passat 19 novembre, a la sala La Llacuna de Sils:\nMARIA LAPIEDRA (10:35:01) :\nARTUR MAS (10:48:32) :\nzzz (00:13:11) :\nexit total del ripartit, per sort rip, espero que ningu els voti a cap dels tres , per la seva incompetencia i si tots tres sumats han donat cero zapatero, un per un tenen que donar………\nuna colla de politics que no serveixen per res, que amb tots els anys de conveniencia sumats al trifasic no han tingut pebrots de fer una carretera publica com qualsevol pedania de les espanyes te-\nles properes eleccions que es presenti en rodriguez ibarra que segur que faria mes per catalunya que tot lo que hem tingut desde que hi ha lo que en diuen democrassssia\nJosep (11:36:23) :\nSóc un independentista que dubtava entre Solidaritat i Reagrupament. Em vaig decidir d’anar a veure un acte de cada formació.\nReagrupament em va semblar més d’estar per casa i el Sr. Carretero el trobava un home que semblava estar enfadat perpètuament, tenia d’ell una imatge de dictador, però he de reconèixer que sentir-lo parlar em va agradar i em va donar una bona impressió. Em va semblar una persona amb idees clares, l’explicació que va donar va ser molt transparent i senzilla, un punt irònica i d’un realisme brutal. El vaig trobar una persona seriosa i després de parlar va contestar les preguntes que li vam fer els assistents, i vaig sortir d’allí amb una opinió molt favorable, molt diferent del típic polític que vol fer feliç tothom i promet molt i diu a tot que sí, només per acontentar orelles.\nTambé vaig anar a un acte de Laporta. Tot es veia més brillant, amb més màrqueting; el Sr. Laporta, que era en teoria el líder, em va decebre ja que el seu discurs era dolentíssim i forçat. Es veia que interpretava un guió i el pitjor és que una persona va intentar fer preguntes i no va ser autoritzat. Com és possible que no accepti preguntes!? Allò semblava més una classe d’adoctrinament que un debat. Ara tinc claríssim qui votar i qui es mereix estar en el Parlament, perquè estic convençut que el Sr. Carretero és l’original i el Sr. Laporta és la còpia.\nJo, amb humilitat, demanaria a tots els independentistes que tinguin dubtes a l’hora de votar, que vagin a escoltar-los i comparin: la intel·ligència farà la resta.\ninforme "torpede" (13:18:31) :\nDiumenge voteu el que volgueu, pero abans mireu l’enllaç…, té tela!\nI aquests son els polítics que volem?.\nDiuen que Solidaritat Catalana només ha estat creada per a desmembrar, i m’ho crec! Des del moment en el que no van acceptar cap coalició amb Reagrupament (xq va ser SCI qui no va voler fer coalició) i a sobre s’han copiat tot el seu programa fil per randa!. Son ganes de dividir i fer mal. Una pena!!!\nPot ser no tinc clar del tot a qui votaré, el que tinc clar és a qui no!!!!\nENQUESTES (15:10:15) :\nL’última enquesta, d’El Periódico, dóna un vot ESTIMAT del 7,9% per a partits extraparlamentaris (Solidaritat va a part amb un 2,6%)… aquest percentatge està pujant en cada nova enquesta.\nEn les darreres eleccions els partits minoritaris representaven un 1%\nAfegim PxC i Alternativa de Govern… quant poden representar?… Un 2,5%?\nQUEDA UN 4,4% PER REAGRUPAMENT INDEPENDENTISTA\nEn el supòsit de que es maquillen els resultats i hi ha un marge del 3,3% d’error… traieu les vostres pròpies conclusions. 😉\nA la darrera enquesta electoral publicada, així com a totes les altres, apareix que només un 7% està segur de que no votarà. Hi ha un 13% que no ho té clar…\nEL 80% RESTANT DIU QUE VOTARÀ… i se suposa que la participació voltará el 50%… què fem? Riure?\nUn 13,7% no té clar què farà.\nAI QUE VEUREM CANVIS EN EL PARLAMENT CATALÀ!!\nVOTAR ÉS UN PLAER (08:47:25) :\nWEBS (10:14:17) :\nUN SILENC (17:37:19) :\nSr. ZZZ: Els seus admirats de Convergéncia i Unió, que van manar 23 anys. Quantes carreteres van fer?, L´eix transversal, que quan el van fer ya hi era passat de temps i va néixer mort, peró algú es va embotxacar molts diners. Ara tindrem que tornar a fer-lo i algún altre arreplegará algo. En els anys que manaven els seus, eren anys de vaques grases, era el moment de fer algo, peró havien interessos en que no es fesi. Investigui perqué la N II ha estat l´última carretera de primer ordre, de tota Espanya que s´ha de transformar en autovía. Pregunti perque no es va fer una autovía des de Valencia a la Jonquera, que ya tenía programada el gobern de Felipe González.\nSilenca (00:02:19) :\nMisatge al món:\nEs pot votar a favor de la reforma laboral del PSOE…, abstenir-se per afavorir les retallades del PSOE i …\nEs pot ser corrupte i guanyar eleccions!! Aquest és el pais que tenim…\nSilenca (00:19:15) :\nQuina llastima! A mi m’haguès agradat tenir també un orgasme votant!\nPerò estava dificil…Per un costat un tripartit que l’ha cagat i per l’altre corruptes i fatxes…\nRESULTATS (21:12:22) :\nSeguim tenint el mateix de sempre i per tant el país seguirà com sempre. D’aquí a 4 anys ens tornarem a queixar, però tornarem a votar el mateix de sempre… i anar fent!\nzzz (23:02:49) :\nsr silenc si voste llegeix els meus escrits potser podra parlar amb mes autoritat i com podra comprobar les meves critiques a “conveniencia” son evidents.\naixo de les eleccions es l unica arma que te la gent i serveix per castigar els ineptes que hi ha desde el govern del poble al de la generalitat passant per els de l estat central i s ha arrivat a un extrem en que la gent vota per castigar no per desenvolupar un projecte.\nzzz (23:05:35) :\nsrta silenca , no es preocupi un 40% de les dones no arriven mai a tenir un orgasme.\nsilenca (22:55:36) :\nZZZ no m’extranya… amb homes com…en deus tenir experiència, oi???\nS’està millor sola que mal acompanyada!!\nzzz (14:44:44) :\nsrta res a dir si voste es feliç aixi ho trobo molt be, pero pero…mai se sap i com diuen els italians…….qui cerca……..troba-\nen quan a la meva particular experiencia , la teoria es la seguent; mai s en sap prou de res i cada descobrim coses noves i multiorgasmiques.


Bloc d'en Jaume Oliveras Malla: LA MOCIÓ SOBRE MALES PRÀCTIQUES POLÍTIQUES\nLA MOCIÓ SOBRE MALES PRÀCTIQUES POLÍTIQUES\nCom us deia en el darrer apunt, deixava per comentar a banda, sobre els punts debatuts en el darrer ple, la moció presentada per la Regidora Marcuello en nom d'ICV sota el títol: Moció de rebuig al transfuguisme i altres males pràctiques polítiques que generen desconfiança en la ciutadania, que va ser debatuda en el ple ordinari del mes de gener celebrat el passat dijous dia 28.\nSón molts els apunts que podriem dedicar a parlar sobre aquests temes. Ho podria fer analitzant cas per cas dels que s'han produït al nostre poble, als que com sabeu no en sóc aliè, però resulta obvi que en aquest cas la moció es presentava amb l'excusa de les situacions que han tingut lloc al nostre consistori arran dels fets que envolten al Regidor Miquel Truyols amb la seva sortida d'ERC, just abans de constituïr-se el plenari de l'actual legislatura, havent-se convertit en regidor no adscrit, i els que han envoltat darrerament a la Regidora Luísa Fernández de Ganemos Palau, amb la seva "expulsió" de la formació per part dels seus companys al nostre poble.\nÉs evident que aquesta qüestió acaba generant reaccions força radicalitzades en funció de l'opinió de cadascú. I és per això, que no seré ppas jo qui em vulgui inmiscir en les problemàtiques de formacions de les que desconec la seva forma de funcionar, i sempre respectaré les decisions que de forma legítima cadascú o cada partit pugui prendre.\nEl cert però, amb una mena de sensació extranya, ens trobem davant d'una moció presentada per la sra. Marcuello i no per cap dels grups que estan afectats per situacions que hom pot considerar properes a la descripció del títol de la moció, tot i que cada cas és diferent, i segur que totes les parts disposen d'arguments prou sòlids com per defensar la raó del seu posicionament.\nAmb tot, la part expositiva de la moció, que no reproduïré pas, parla únicament dels regidors que causin baixa voluntària de les seves formacions. I en aquest sentit, es considera que no han de poder fer un us personal i intransferible de l'acta de regidor, i que s'els ha de considerar a tots els efectes com uns Trànsfugues, utilitzant aquest terme com el pitjor dels insults que pot rebre una persona que té una dedicació política.\nEls acords de la moció diuen només això:\n-Instar a l'Ajuntament de Palau-solità i Plegamans a rebutjar aquestes males pràctiques que només generen desconfiança de la ciutadania vers el conjunt de les persones que son càrrecs electes\n- Donar publicitat d'aquest rebuig als mitjans de comunicació públics locals".\nA la vista de tot això, entenem que la moció tenia per objecte atacar l'actuació del Regidor Miquel Truyols, doncs, sense voler entrar en les interioritats exposades pels uns i pels altres, sembla que, efectivament, sí fou ell qui va causar baixa voluntària d'ERC. Però, no seria el cas, en canvi, de la Regidora Fernández. I tampoc en ficaré on no em demanen. Però, com sabeu, el Pacte de Govern inicial subscrit al mes de juny passat entre CiU i PSC, va servir per deixar ben clar que tot el que hi estés d'acord amb tots els seus punts, podia incorporar-se al Govern, a excepció de PP i C's, doncs aquesta fou la condició que vam posar nosaltres. Als pocs dies Ganemos Palau va afegir-se a l'acord de govern, i va ser durant el mes de juliol que es va procedir a fer les corresponents delegacions i repartiment d'àrees de gestió entre els deu regidors/es que conformarien el nou govern.\nArribats a aquest punt, després de prendre possessió en els nostres llocs i familiaritzar-nos amb les diferents àrees, va arribar el mes d'agost que, com tothom sap, és de nul·la activitat, començant a treballar a ple rendiment a partir del mes de setembre, amb plena satisfacció de tots, incloent-hi als dos regidors de Ganemos, José Luís Heras i Luísa fernández. Però, cap a finals de novembre o principis de desembre el Regidor Heras informa al Govern que la regidora Fernández deixava el Govern ja que, segons havia acordat el "Consejo Ciudadano" de Ganemos Palau, Fernández havia de deixar el govern i deixar pas a la següent de la seva llista electoral.\nA partir d'aquí, davant la sorpresa de tothom i observant que l'esmentada regidora estava portant a terme les seves tasques amb prou satisfacció, va manifestar que ella havia consultat a la seva formació d'àmbit estatal i que li havien aconsellat que, fins que no es determinés el contrari, ella seguia formant part de Ganemos i que s'obria expedient per determinar quina seria la sortida definitiva.\nLa qüestió és que tots hem sigut testimonis de la "pressió" desvocada contra Fernández. Però, sabent que ella encara formava part del seu partit, el govern va optar per mantenir un respectuós silenci, també criticat per qui pretenia la expulsió de la sra. fernández. Però, en aquest mateix ple fou ella mateixa qui va donar lectura a un Comunicat emès per Ganemos a nivell estatal, on s'informava que s'estava tramitant un expedient sobre els fets ocorreguts en aquesta formació a Palau, i que ja dictarien l'oportuna resolució. Per tant, que Fernández seguia militant a Ganemos fins que no es determini una altra cosa.\nTant és així, que el Regidor Heras, en desacord amb això, ha optat per abandonar el govern, però Fernández vol seguir formant-ne part fins que el seu partit decideixi si és o no expulsada. en aquest sentit, ella mateixa va advertir que acataria la decisió de Ganemos de l'Estat.\nAmb tot, cal concloure, per una banda, que la moció en cap cas es pot considerar presentada contra la Regidora Fernández. entenem que ho volia ser contra Truyols. Però, a la vista de l'espectació generada i el públic assistent, vam concloure que la major part de persones que van assistir al plenari oferien el seu suport als dos regidors en qüestió, i que una minoria s'hi expressava tímidament en contra.\nCom ridícul va resultar observar com la Regidora Marcuello va actuar com a "Corre, vé y dile" d'altres grups que els interessava aquest soroll polític però no s'atrevien a ser els impulsors de la moció.\nal final, la cosa va ser prou clara: Per una banda hi ha els casos concrets, que cal analitzar al detall i tenint en compte totes les circumpstàncies personals i de partit. Però, per una altra, hi ha el contingut genèric de la moció, amb el que tots hi estem d'acord. I és per aquesta raó que fou aprovada per amplíssima majoria.\nEl que no podem és afirmar que l'acta de regidor no pot ser que no sigui personal i intransferible. Això ho diu la llei i ho regulen tots els acords antitransfuguisme haguts i per haver. Però, per la resta, la moció és impecable, i només volia servir d'excusa per fer un debat amb el que tots estem d'acord però que pretenia atacar a persones concretes. Galdós el paper de la regidora Marcuello, i trist que l'única cosa que ens preocupi sigui l'atac personal sense més.\nAquest tema dona per a molt, i n'haurem de seguir parlant en successius apunts.\nLES MOCIONS I LES RESPOSTES DEL GOVERN EN EL PLE D...\nPLE FEBRER 2016: UN GOVERN QUE GOVERNA\nEN MARXA EL SEGON PROGRAMA DE PREVENCIÓ DE DROGUES...\nELS VOLUNTARIS DEMÒCRATES PALAUENCS I PLEGAMANINS,...\nMURIEL, SEMPRE ET RECORDAREM, I SEREM DIGNES DE LA...\nMÉS DRETS I MENYS ESTIGMATITZACIÓ\nA BASE DE GARROTADES!\nESPECTACULAR CONFERÈNCIA DE XAVIER SALA-I-MARTÍN, ...


L’italià Luca d’Andrea, autor de la trilogia juvenil “Wunderkind”, es llança al gènere del thriller en una historia ambientada a la seva terra. Una obra que va estructurar en només quatre mesos, de la que ja n’ha venut els drets per una sèrie de televisió i que s’ha editat en 31 països. “La sustancia del mal”, ¿és realment el thriller de l’any?\nEn Jeremiah Salinger és un jove documentalista que ha fet fortuna amb un parell de sèries rodades amb el seu company Mike. Quan coneix l’Annelise i decideix casar-s’hi es traslladarà a viure al lloc natal d’ella, el poblet de Siebenhoch, a la regió alpina del Bletterbach. Allà descobrirà uns terribles fets que hi van ocórrer 30 anys enrera, al 1985, el cruel assassinat i mutilació de tres joves, la Evi, el Kurt i en Markus, durant una històrica tempesta de neu. Un crim que obsessionarà en Jermiah fins que aconsegueixi descobrir la veritat, encara que posi en perill la tranquilitat de la zona, la seva familia i la seva propia vida.\nTot i que el llibre s’hagi publicitat com “el thriller de l’any”, és en el seu tractament dels personatges i d’un lloc tant específic on l’autor aconsegueix les millors virtuds de la seva novel.la. “La sustancia del mal” es pren el seu temps abans d’entrar en la investigació del crim, i de fet comença de forma ben diferent, perquè és important que coneguem bé a Jeremiah Salinger abans que res. I de fet, són les pàgines dedicades a la seva trajectòria, les seves relacions familiars, les seves motivacions i les seves pors, les que més m’han interessat del llibre.\nPerò aquesta és també una obra que ha sabut triar un lloc especial on ubicar-se i treure-li partit. Luca d’Andrea aconsegueix fer d’aquest escenari dels Dolomites italians el personatge més punyent del llibre. Una zona amb les seves tradicions, plenes de rudes homes del servei de rescat de muntanya, de dones atrapades pels seus silencis i una naturalesa alhora magnètica i amb una força implacable. Les accions que tenen lloc sobre el terreny de terra i gel de les muntanyes adquireixen una vivesa quasi audiovisual.\nEn aquest sentit, el llibre beu del millor de l‘estil de la novel.la nòrdica. Fins i tot en el sentit de que si els punts a favor són la localització i la construcció dels personatges, el que n’adoleix és el crim i la seva resolució, segurament el que porta molts lectors a agafar un llibre com aquest. La investigació dels crims del Bletterbach queda sempre supeditada a les accions del protagonista i els seus dimonis (alguns expressats amb fórmules massa repetides). Amb girs sobtats, una investigació no massa interessant i una resolució al final bastant increible i atropellada, qui va matar l’Evi, en Markus i en Kurt acaba essent l’element més fluix de les 470 pàgines del llibre.\nTítol: La sustancia del mal


Productes › Dietes › SikenDiet ( Dieta Hiperproteïca- Proteïnada)\nDietes a partir de preparacions hiperproteïques i hipocalòriques amb baix contingut en hidrats de carboni, sucres i grasses associades a un programa d'alimentació específica. Són una solució ràpida i eficaç per perdre pes sense passar gana ni cansament.\nEl mètode dietline es basa en una dieta proteica que combina una gran varietat de preparacions hiperproteiques i hipocalòriques amb aliments convencionals. La seva gran varietat de sabors i presentacions trenquen la monotonia típica de les dietes de pèrdua i control de pes.\nLa conseqüència, després de la realització d'un programa del mètode dietline, és una ràpida pèrdua de pes procedent de les grasses acumulades, evitant l'efecte "yo-yo", a la vegada que s'aconsegueix una figura estilitzada.\n*Beure entre 1,5 i 2 litres d'aigua al dia.\n*Ajudar-se amb la taula de racions i aliments recomanats per al correcte compliment del mètode dietline.\n*Utilitzar els següents tipus de cocció: al vapor, a la planxa, en papillota, al grill i al forn.\n*Es poden utilitzar edulcorants perquè el cafè, té o infusions sigui més dolç.\n*Condimentar al gust amb: sal, pebre, mostassa, all, especies, aromes, ceba, vinagre o suc de llimona.\n*Al final de la dieta, començar a menjar de forma equilibrada, aprendre a controlar els excessos alimentaris i evitar picar entre hores per aconseguir estabilitzar i mantenir el pes aconseguit.\nSikenDiet Tortilla Queso 7 sobres\nSikenDiet Desayuno Citricos 3 sobres\nSikenDiet Crema Xampinyons 7 sobres


Comencen a desmuntar la nòria de la Rotonda\nEl giny ha de deixar l'espai dilluns per començar les obres de remodelació de la zona\nUna grua desinstal·lant el giny aquest migdia.\nActualitzada 10/04/2021 a les 18:47\nDesprés de més de cinc mesos instal·lada a la plaça de la Rotonda d'Andorra la Vella, la nòria ha deixat de rodar. Aquest matí s'ha començat a desmuntar el giny per tal que quedi l'espai lliure a partir de dilluns, dia en què començaran les obres de remodelació i embelliment de la Rotonda.\nEn un principi, la nòria havia de servir com a atractiu per a la campanya de Nadal, però s'ha allargat el seu ús fins a Setmana Santa, malgrat que durant tot aquest període que ha estat activa no ha rebut el nombre de visitants esperats per les restriccions de mobilitat tant a França com a Espanya.\nPodían aguantar otros 5 meses ,,, puede que ya venga gente de fuera a dar una vuelta en la noria, porque los de aquí unos ya tienen demasiadas atracciones y otros nada :/\nLa gente no duerme esperando la nueva IDEA\nTot un èxit !!! Cues que no s'acabaven fins al Comú, quina manera de llençar calers.....\nEls de la noria i algu mes han fet l'agost...


Intervé: Diego Espada, organitzador de les jornades fotogràfiques de Platja d’Aro\nLa fotografia, veritat i credibilitat. Aquesta és la temàtica de les Jornades Fotogràfiques de Castell-Platja d’Aro i S’Agaró 2021, organitzada per Foto Platja d’Aro. Cada any l’associació programa tallers i conferències de grans professionals del món de la fotografia, sempre enfocats en un tema concret.\nEnguany, a aquestes jornades han comptat amb les ponències d’Eric Kessels i Pepe Baeza. Kessels és un fotògraf i publicista de gran importància on, en els seus tallers, mostrava com trobar la veritat dins nosaltres mateixos. Per la seva banda, Baeza va elaborar un taller sobre el documentalisme i com aconseguir la sensació de veritat amb les noves tecnologies.\nL’assistència era gratuïta però requeria una inscripció prèvia ja que les activitats són de petit format. Entre el públic no només hi ha professionals ni amants de la fotografia, sinó també gent que ve de les altres arts i estan interessades en una de les temàtiques concretes. A més, tots els interessats havien d’enviar un correu on explicaven l’interès per poder formar part de l’audiència.\nA banda de les jornades fotogràfiques, als voltants de la Masia Bas també hi havia l’exposició d’un concurs fotogràfic, que per sorpresa dels organitzadors va tenir una gran rebuda des del primer moment.\nSense perdre de vista el present, des de Foto Platja d’Aro ja van pensant en la propera edició, on els hi agradaria treballar el tema de la dona en la fotografia i també les sortides que ofereix la fotografia.


Notícies del PCC: EUiA CRIDA A PARTICIPAR EN LES MOBILITZACIONS DEL 19-J I EL 21-J\nEUiA CRIDA A PARTICIPAR EN LES MOBILITZACIONS DEL 19-J I EL 21-J\nDESTACATL’esmena a la totalitat que ICV-EUiA -i d’altres grups- va presentar a uns Pressupostos de la Generalitat 2011 injustos i insolidaris, va ser tombada per CiU i el PP. Aquesta era una esmena a la totalitat amb alternatives per una sortida a la crisi en favor de les persones, la creació d’ocupació i els serveis públics, i amb una fiscalitat progressiva i que faci front al frau fiscal.\nPer EUiA les mobilitzacions socials i donar alternatives continuen sent necessàries front a les polítiques de CiU i del PSOE, i per avançar en la democràcia. Mobilitzacions i alternatives des dels moviments i organitzacions socials, des de plataformes i entitats, des dels sindicats i el moviment veïnal, i des de l’esquerra política. Hi ha moltes coses en comú: volem fer front a les retallades, canviar les polítiques, defensar drets i aprofundir en la democràcia.\nÉs des d’aquesta voluntat unitària, de trobada i de coincidències amb la mobilització i les alternatives que EUiA participarà en les manifestacions del 19-J i el 21-J. Les manifestacions del 19-J convocades pel moviment 15-M, un moviment amb propostes i que no es pot criminalitzar per un fets rebutjables d’una minoria violenta al Parlament. I les mobilitzacions del 21-J, la jornada d’acció europea, convocada pels sindicats. EUiA fa una crida als seus afiliats i afiliades a participar a aquestes mobilitzacions.


Fires gastronòmiques i festes populars i del cinema ompliran aquests dos dies de festa\n4 min. Barcelona 22/02/2019 08:00\n651x366 La Fira de l'Aixada de Manresa La Fira de l'Aixada de Manresa\n23 i 24 de febrer. Manresa\nManresa celebra aquesta festivitat per commemorar el miracle que va salvar-los de la sequera al segle XIV. La llegenda diu que una llum provinent de Montserrat va entrar a l'església del Carme i va tornar la pluja al poble. Per això, la llum i l'aixada són els símbols als quals es fa honor en aquesta fira. La celebració redescobrirà els espais i personatges de l'època medieval com els músics, els joglars i les bruixes que ompliran els carrers. També ho faran les diverses parades del mercat, que oferiran productes d'alimentació i artesania.\n651x366 La Fira de l'Aixada de Manresa en una edició anterior La Fira de l'Aixada de Manresa en una edició anterior\n23 i 24 de febrer. Balsareny\nAquesta festa es dedica als antics traginers, figura imprescindible per transportar les mercaderies que actualment ja no existeix. La celebració omple els carrers de la vila durant tres dies d'activats populars, com el correfoc, curses de cavalls i mules i la Torrada del Traginer, un esmorzar fet a base de cigrons i llesques de pa torrat amb botifarra.\n651x366 La cavalcada dels traginers en una edició anterior / LA FESTA DELS TRAGINERS DE BALSARENY La cavalcada dels traginers en una edició anterior / LA FESTA DELS TRAGINERS DE BALSARENY\nFestes de l'Os 2019\nFins al 26 de febrer. Prats de Molló\nLes festes de l'os celebren la fi del fred hivernal i el despertar de la primavera. És en aquest moment quan l'os, un animal molt present a la zona, desperta de la hibernació i els veïns de la vila celebren un fet llegendari: la baixada de tres homes os de les muntanyes. Aquestes festes estan carregades de simbolismes. De fet, un grup de personatges simularan empaitar, capturar i finalment "afaitar" un dels ossos que entren al poble i fan tota mena de malifetes. No hi faltaran balls de l'os, sardanes i balls de la Posta.\n651x366 La Festa de l'Os en un any anterior / OFICINA DE TURISME DE PRATS DE MOLLÓ La Festa de l'Os en un any anterior / OFICINA DE TURISME DE PRATS DE MOLLÓ\nAquesta cita gastronòmica situa la galera, producte estrella de Cambrils, com a protagonista del cap de setmana. Restaurants, degustacions populars i aparadors comercials se centraran en aquest producte típic de la zona. Per als cuiners més joves hi haurà el concurs 'De la mar als fogons', per reconèixer el talent dels xefs locals.\n651x366 La galera serà el producte central d'aquestes jornades La galera serà el producte central d'aquestes jornades\n24 de febrer. Amposta\nAquestes festes coincideixen amb les 26es Jornades Gastronòmiques de la Carxofa, en què aquesta hortalissa tan valorada serà la protagonista dels diferents plats que elaboraran els restaurants d'Amposta. A més, hi haurà un dinar popular obert a tothom i diverses activitats al voltant d'aquest producte.\n651x366 La carxofa serà la protagonista La carxofa serà la protagonista\n23 de febrer. Tarragona\nTarragona dona el tret de sortida al Carnaval i, per quart any consecutiu, recupera la xarronada, una escudella típica de la ciutat que se sol menjar durant aquestes festes. Uns 600 litres de xarró amb botifarra d'ou, un grapat de fruits secs i vi se serviran a la plaça de la Font dissabte. La xarronada es completarà amb la visita guiada al mercat central de Tarragona per redescobrir el patrimoni modernista de la ciutat.\n651x366 El mercat central de Tarragona serà part de la diada del xarró / INSTAGRAM AJUNTAMENT DE TARRAGONA El mercat central de Tarragona serà part de la diada del xarró / INSTAGRAM AJUNTAMENT DE TARRAGONA\nFins al 24 de febrer. Lleida\nL'ANIMAC és el festival de cinema d'animació per a tota la família que se celebra a Lleida des del 1996. El festival es considera un punt de referència cinematogràfic a escala internacional. Fins diumenge podreu gaudir de fins a 300 llargmetratges i curtmetratges destacats del cinema d'animació. Aquesta edició posarà èmfasi en les pel·lícules de fantasia i compromís social.\n651x366 El festival de cinema d'animació en una anterior edició / ANIMAC LLEIDA El festival de cinema d'animació en una anterior edició / ANIMAC LLEIDA\nQuatre municipis de les Terres de l'Ebre –Alcanar, l'Ametlla de Mar, l'Ampolla i Sant Carles de la Ràpita– s'uneixen per posar en relleu la galera, un producte estrella abundant a les zones pròximes al Delta. Diversos restaurants oferiran menús que tindran aquest crustaci com a producte central amb plats tan suculents com la fideuada amb galeres i el rap amb crema de calçot i galera.\n651x366 Un dels plats amb la galera a la planxa com a producte central / INSTAGRAM GASTROTARRACO Un dels plats amb la galera a la planxa com a producte central / INSTAGRAM GASTROTARRACO\n23 de febrer. Puigcerdà\nAquesta mostra gastronòmica de la comarca aplega comensals de la Cerdanya, França i Andorra per gaudir de les receptes més típiques de la cuina cerdana. El trinxat, un plat contundent, gustós i molt típic de la zona, en serà el protagonista. La festa també posarà en relleu altres plats cerdans amb productes de quilòmetre zero en un sopar al pavelló de Puigcerdà.\n651x366 El sopar de la Fira del Trinxat l'any passat / PUIGCERDÀ SOM TOTS El sopar de la Fira del Trinxat l'any passat / PUIGCERDÀ SOM TOTS\n23 i 24 de febrer. Crespià\nEspectacles de música, colles castelleres i danses populars són algunes de les activitats que la vila de Crespià prepara per al cap de setmana. Aquesta fira es remunta a l'època medieval i combina tant les propietats gastronòmiques de la mel com les terapèutiques. Per això hi haurà més de 3.000 quilos de diferents tipologies de mel que es cultiven a la zona i diversos productes artesanals.


PREPARATIUS EN MARXA 01. Arenys de Munt va escalfar motors ahir assajant la cadena humana. 02. Els membres de l'ANC treballen contra rellotge a la seu central. 03. Mar Fernández comptant fils a l'ANC. DAVID BORRAT PERE VIRGILI P.V.\nBarcelonaL'any passat per aquestes dates tenia el genoll trencat, però les crosses no van impedir que passés tota la Diada a la plaça de Catalunya de Barcelona per contribuir a l'organització de la manifestació que va marcar un punt d'inflexió en la història del nostre país. "Estava tan aclaparada que ni tan sols em va fer mal. L'endemà ja va ser una altra cosa", explica Mar Fernández (46 anys, Premià de Dalt) mentre talla, compta i ordena fils dels quals, d'aquí onze dies, penjaran les acreditacions dels voluntaris de l'Assemblea Nacional Catalana (ANC). Aquest estiu ja està recuperada, però en comptes de fer un viatge ha decidit dedicar tot el seu temps a la Via Catalana "per ajudar el país", com els 6.000 voluntaris que per la Diada faran mans i mànigues perquè la cadena humana per la independència sigui un èxit.


TGN remodelarà la plaça Catalunya de SPiSP el 2020\nL'Ajuntament de Tarragona preveu remodelar la plaça Catalunya de SPiSP durant el 2020\nEl consistori, que es va reunir recentment amb els veïns del barri cooperativista, invertirà poc més de 100.000 euros en aquesta actuació\nLa plaça Catalunya de Sant Pere i Sant Pau es millorarà durant l'any 2020. | Ángel Ullate\nL'Ajuntament de Tarragona té previst que la remodelació de la plaça Catalunya de Sant Pere i Sant Pau es faci durant l'any 2020. Així ho han confirmat a TarragonaDigital fonts municipals, que han assegurat que la inversió econòmica d'aquesta actuació s'inclourà en el pressupost de l'any vinent.\nAquesta actuació, molt reivindicada pels veïns del barri cooperativista, es va anunciar el passat mes de febrer. El projecte de remodelació de la plaça Catalunya de Sant Pere i Sant Pau va ser una iniciativa de l'anterior equip de govern, i l'aleshores conseller d'Espais Públics, José Luis Martín, va presentar la memòria valorada i el projecte de remodelació de la Brigada a l'AVV Sant Pere i Sant Pau.\nUna inversió de poc més de 100.000 euros\nFont municipals consultades han afirmat que «la remodelació de la plaça Catalunya de SPiSP és una prioritat del govern municipal». Així mateix, han explicat que amb aquesta actuació «es dignificarà l'espai i es farà accessible per a tothom». La inversió prevista en les obres serà de poc més de 100.000 euros.\nL'actuació prevista a la plaça Catalunya de Sant Pere i Sant Pau canviarà tot el paviment. | Ángel Ullate\nLa plaça Catalunya de Sant Pere i Sant Pau està ubicada entre els blocs Sant Magí, Sant Andreu i Sant Mateu i des de fa anys les associacions de veïns reclamen la seva remodelació. Actualment, el paviment està molt degradat, el parc infantil està envellit, mentre que els espais enjardinats són molt millorables.\nLa previsió és substituir el paviment de la plaça, eliminar les barreres arquitectòniques, millorar els espais verds i la zona de jocs infantils, així com vestir, amb una coberta, la caseta d'Endesa existent al centre de la plaça.\nDes de l'AVV Sant Pere i Sant Pau, el seu president, Luis Trinidad, ha valorat «positivament» que el projecte tiri endavant. Trinidad ha explicat que «ens vam reunir recentment amb el govern i ens van confirmar que executaran la remodelació de la plaça Catalunya, així com una intervenció a la plaça de la Sardana».\nLa reparació del Monument a la Sardana, inaugurat l'any 1973, és també una llarga reivindicació. Actualment, llueix amb un aspecte descuidat i amb diverses de les figures trencades. La inversió en aquesta actuació serà d'uns 25.000 euros.\nEstat actual del monument a la Sardana de Sant Pere i Sant Pau. | Cedida\nTot i la seva satisfacció, Luis Trinidad ha explicat que «a banda d'aquestes dues intervencions hi ha altres temes pendents que tenien un compromís de l'anterior govern, com les pistes esportives de l'aparcament de camions».\n"🏖Demanen a la UNESCO declarar una platja de TGN «reserva de la biosfera»" "❗L'Ajuntament de Tarragona llueix, de nou, la pancarta dels «presos polítics»"


De Kamtxatka a Teheran portant Catalunya al més alt del podi - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nFoto: Oriol Montero i Marc Poma\nNotícies - 09/05/2019\nDe Kamtxatka a Teheran portant Catalunya al més alt del podi\nEsquí de muntanya Seleccions catalanes\nDues competicions internacionals tanquen la temporada d’esquí de muntanya de la Selecció Catalana. De Kamtxatka (Rússia) a Teheran (Iran) competint en la ISMF European Series i la Asian Series respectivament.\nLa Selecció torna de Rússia amb tots els podis aconseguits possibles i es prepara per viatjar a la capital d’Iran i revalidar aquesta gesta.\nSis joves, acompanyats dels tècnics Joan Cardona i Xevi Sadurní, van desplaçar-se fins a Rússia per disputar la Kamchatka Race. Deu dies on Maria Illa (Club Muntanyenc Sant Cugat), Pau Coll (Ski Club Camprodon), Jordi Alís (Club Esquí Cerdanya Skimo Team), Júlia Casanovas (Club Esquí Cerdanya Skimo Team), Joan Reyné (Ski Club Camprodon) i Marc Solà (Ski Club Camprodon) van poder participar en dues curses de la ISMF després de conèixer un nou terreny a través de l’esquí de muntanya. Divendres 3 de maig era el torn de la prova vertical i dissabte, de la individual.\nTot i així, els joves van arribar el 30 d’abril per fer un entrenament previ i arribar amb millors condicions físiques a les curses. I va donar bon resultat. A pocs quilòmetres de Petropavlosvsk, capital de Kamtxatka, els joves van començar la concentració pujant a Otraya Hill. Una pujada d’uns 1.250 metres de desnivell positiu mentre s’endinsaven pel bosc de bedolls obrint traça. Una posterior baixada pel bosc i la tornada pel fons de vall va fer que sumessin fins a 1.800 metres de pujada. L’1 de maig no se’l van agafar de festa. Sedlo Hill era la muntanya escollida per aquell dia, amb una pendent progressiva sortint del bosc. I no paraven. L’endemà, sortida al cim més alt de la zona, el volcà Koryaskiy (3.456 m), pujant per una variant en busca de llengües de neu per poder arribar al cim sobre els esquís, amb ajuda de piolet i grampons. Nou hores són les que van tardar a completar l’ascensió, amb dues hores extres baixant per terreny tècnic. Gairebé 3.000 metres de desnivell en esquí alpí.\nLa Selecció fa un ple als podis a la prova vertical i la individual\nAbans de les 7 del matí, els avisaven que la cursa vertical s’havia anul·lat. Hi havia ràfegues constants de 150 km/h, que comportaven alt perill si sortien de les cabines. Van dormir al terra amb un fred siberià que els gelava, però l’endemà els arribava la mangífica notícia que es correria la prova vertical, que seria una pujada sortint de la llengua que puja cap a l’Avancha Volcano fins a mitja pala, amb 620 metres de desnivell positiu en 3,4 quilòmetres. Pau Coll dominà la cursa en tot moment, acabant en 28’33”. Només tres segons després creuava la meta Jordi Alís. Joan Reyné tancava aquest podi íntegrament català. Marc Solà arribava quart, completant el ple català masculí a les primeres posicions de podi. En categoria promesa, Júlia Casanovas creuava la meta després de 36’13”, aconseguint una brillant segona posició. Maria Illa completava el podi en tercer lloc.\nCinc pujades per als nois i quatre per a les noies els esperaven l’endemà a la prova individual, per a molts l’última prova de la temporada. Uns 16 quilòmetres amb 1.500 metres de desnivell acumulat per a ells i 1.350 per a elles. Els quatre nois catalans tornaven a dominar la cursa. En aquesta ocasió, era Jordi Alís qui acabava primer, en 1h21′. Pau Coll i Joan Reyné completaven el podi, seguits per Marc Solà en quarta posició. En noies, Júlia Casanovas aquest cop va aconseguir fer-se amb la victòria, després d’una cursa d’1h28′. Maria Illa va acabar tercera vuit minuts després, només superada per la russa Ania Masyshova.\nLa Damavand International Festival tanca la temporada d’esquí\nTres catalans són els que portaran el nom de Catalunya fins a Iran. Amb pocs temps de recuperació després de la Kamchatka race, Pau Coll, Jordi Alís i Júlia Casanovas són els membres seleccionats que, juntament amb el tècnic Antoni Massagué, seran presents al Damavand International Festival disputant l’última prova de la temporada.\nEls quatre membres de la FEEC estaran de l’11 al 17 immersos plenament en el festival. Amb un problema d’altura afegit, diumenge deixaran els esquís a casa i disputaran una cursa a peu de 8 quilòmetres i 1.000 metres de desnivell, que acabarà a 3.000 metres sobre el nivell del mar. Després d’això arribaran fins als 3.900 metres per aclimatar-se per les posteriors curses, que es troben per sobre dels 3.000 metres.\nDilluns i dimarts els joves lluitaran per ocupar els primers llocs del podi a la cursa esprint i a la vertical. Aquesta són 2,3 quilòmetres amb un desnivell positiu de 711 metres que va dels 3.073 metres fins als 3.770.\nPerò aquí no s’acabarà l’aventura. Dimecres pujaran fins a 4.800 metres per preparar-se per ascendir l’endemà al Damavand (5.610 m), el volcà més alt d’Àsia. Tornaran a dormir al Camp 3, a 4.200 m, per dijous començar l’ascens a la muntanya volcànica iraniana de 6 a 12 del matí.


“L’ou com balla és propi de la catedral de Barcelona” | Mireia Rourera | barcelona | Societat | El Punt Avui\n“L’ou com balla és propi de la catedral de Barcelona” “L’ou com balla és propi de la catedral de Barcelona” “L’ou com balla és propi de la catedral de Barcelona” “L’ou com balla és propi de la catedral de Barcelona” + “L’ou com balla és propi de la catedral de Barcelona” E-mail\nExpert en cutlura popular. Autor del llibre 'L'Ou com Balla. L'efímer, el Corpus i la Catedral' (Publicacions de la Catedral de Barcelona)\n“L’ou com balla és propi de la catedral de Barcelona”\nL’historiador Nil Rider al terrat del Museu Diocesà, des d’on es poden veure imatges espectaculars de la catedral i la plaça Nova JUANMA RAMOS.\n“L’ou com balla és propi de la catedral de Barcelona” “L’ou com balla és propi de la catedral de Barcelona” “L’ou com balla és propi de la catedral de Barcelona” “L’ou com balla és propi de la catedral de Barcelona” “L’ou com balla és propi de la catedral de Barcelona” E-mail\nEn l’ou com balla hi ha una voluntat d’explicar a la gent la transsubstanciació del cos i la sang de Crist, l’eucaristia.\nLa primera documentació de l’ou com balla a la catedral de Barcelona és del 1636, però sembla que ja l’havien fet abans\nEl Museu Diocesà, en el marc dels 700 anys de la primera processó de Corpus documentada a Barcelona, presenta l’exposició Barcelona al carrer. Veure i ser vist. La processó de Corpus, comissariada per Amadeu Carbó i Nil Rider, dos experts en cultura popular que treballen pel Secretariat de Patrimoni Cultural de l’Arquebisbat de Barcelona, que dirigeix Mn. Robert Baró. Carbó té publicat Corpus. La festa de les festes (Col·lecció l’Ermità) i Nil Rider acaba de treure L’Ou om Balla. L’efímer, el Corpus i la Catedral (Publicacions de la Catedral de Barcelona). El Corpus de Barcelona és una de les festes més estudiades al llarg de la història – sobretot pels arxivers de la Casa de l’Ardiaca– perquè és una de les tradicions que han marcat més els costums de la ciutat. La Generalitat l’acaba de declarar Festa Patrimonial d’Interès Nacional. La tradició de l’ou com balla és avui una de les més estimades i això s’ha vist aquest any, quan milers de persones van fer cua a la catedral, a ca l’Ardiaca, al Museu Marès o a l’Ateneu per veure’l.\nComencem per l’exposició. Quines són les peces més importants que hi ha?\nTenim una predel·la (és la part inferior d’un retaule) del retaule de sant Sever, que va ser bisbe de Barcelona, una peça del segle XVI que parla de la translació del cos d’aquest bisbe al seu sepulcre actual. Tot i que està feta un segle i mig després d’aquesta translació marca una pauta processional molt important que beu del Corpus, que va deixar una manera de fer, un ordre processional que encara perdura. En aquesta predel·la es veu molt clar com hi ha el cos de sant Sever sota tàlem portat per les persones rellevants del moment, entre elles el rei Martí l’Humà, darrere va el bisbe i al davant la gent del poble i altres estaments. Reprodueix la processó del Corpus, que és una metàfora de l’ordre social, una processó representació en què tota la societat –de Barcelona– hi era representada.\nTambé hi ha un retaule pintat a mà que reprodueix la processó.\nÉs una taula pintada a l’oli del 1793 que es pot atribuir a Joan Amat, perquè hi ha una taula pràcticament idèntica al Museu d’Història signada per ell.\nI també hi ha unes figures de plom que representen tots els personatges de la processó de Corpus.\nSón unes figures de plom que hem col·locat en una llarga vitrina per veure ben bé com s’ordenava la processó. Són unes figures que va fer Lleonart en el segle XIX perquè la gent hi jugués, el que ara seria un joc simbòlic. Se’n van fer moltes versions, però la que tenim aquí és, segurament, posterior al 1894. Com ho sabem? Per com va vestida la figura de plom que representa la geganta. La geganta durant la processó de Corpus canviava de vestits i de pentinats i anava a la moda. Generalment, les senyores de Barcelona vestien com vestia la geganta.\nSi algú ve a veure l’exposició del Corpus, què hi pot aprendre ?\nD’entrada pot entendre aquesta manera de fer festa que encara és vigent, pot entendre l’ordre de la societat antiga que genera aquestes processons i es pot veure com canvia la processó amb els anys. A principi la processó anava pels convents, les basíliques i les parròquies importants, fins que a principis del segle XX la processó va canviar l’itinerari i comença a passar per altres espais simbòlics de la ciutat, com són la Rambla i la plaça Sant Jaume. Després del Concili Vaticà II, del 1975 fins al 1993, va quedar reclosa i es feia pràcticament sense participació dels entremesos (els cavalls, els gegants...). A partir del 1993 es recupera el seguici popular davant de la processó eclesial i el recorregut passa pel Portal de l’Àngel, Via Laietana, etc., fins a la catedral. També hi ha les fotos de la darrera processó que es va fer durant la pandèmia, la del 2020, que es va fer dintre del claustre.\nEl Corpus ha marcat la nostra història.\nSí, és una festa de la qual a Barcelona se’n té constància des del 1320, enguany ha fet 701 anys, i que ha generat una manera de fer. Les cròniques parlen, per exemple, de com s’havia de fer l’entrada reial, i deien: “Fer una processó ídem a la del Corpus.” I què volia dir? Doncs que havies d’anar al Corpus, veure l’ordre de la processó i canviar el santíssim pel rei. El Corpus va marcar una pauta per a l’estructura de les festes que encara és la que fem servir; totes les festes populars, les rues i els cercaviles neixen del Corpus i encara avui a les escoles de protocol s’estudia.\nQuè és el Corpus Christi?\nEl Corpus és la translació del cos i la sang de Jesucrist en el pa i el vi, la transsubstanciació, que es diu: el pas del Crist home al Crist diví. És la festa del Dijous Sant. Com a tal es va gestar el 1246 després d’unes visions que va tenir santa Juliana de Lieja, que va creure necessari el culte a l’eucaristia després d’un seguit d’episodis d’heretgies eucarístiques que hi va haver a l’època. El papa Urbà IV la va instituir a tota Europa i en el segle XIV va deixar de ser introspectiva i solemne i es va convertir en “festiva”, va sortir al carrer i es va omplir de música i colors... al voltant de la miraculosa transsubstanciació, de la presència de Crist en l’hòstia consagrada, es reunia tota la ciutat, totes les classes socials i això era una festa. La gent hi anava per veure els altres i perquè els veiessin, d’aquí que en el títol de l’exposició hi posem “veure i ser vist”. La processó de Barcelona és la segona documentada de tot el món.\nVa reeixir ràpidament.\nI tant. El primer document que en tenim, que és de Consell de Cent, diu que per consells del papa s’ha de celebrar el Corpus Christi “tal com es fa per Pasqua i Nadal”. El Corpus, per tant, a partir del 1320 passa a ser aquesta tercera gran festa de la cristiandat, en aquest cas ja al carrer. L’estructura de la processó és una ordenació de la societat en què es veuen els diferents estaments i les diferents classes socials. En aquella època i fins al segle XIX ben bé hi havia gent que no anava a combregar perquè no se sentien dignes, per això molts anaven a “veure” l’eucaristia. Durant la pandèmia ha passat el mateix: la gent no anava a combregar però s’han fet eucaristies per internet i la gent només amb veure-les ja se sentien tranquils.\nLa processó era un espectacle.\nTotalment, i ordenada de menys a més. Davant hi anaven els contrets i espunyits, és a dir, els orfes, els tolits...després hi anaven els gremis, després la nobles, el capítol i, al final, el santíssim.\nEls seguicis de les festes populars venen del Corpus.\nEls gegants, segur. Els primers documentats de la ciutat es diuen Sant Cristòfol i Goliat. El drac, els lleons, les mulasses ...surten de la processó de Corpus i tenen relació directe amb el culte. El Corpus és la festa viva més antiga de la ciutat, en la qual tots els veïns s’uneixen i se senten comunitat, i l’ou com balla és un dels trets identitaris de la festa.\nQuè significa l’ou com balla?\nL’ou com balla és una manifestació eucarística que té una vinculació amb allò què dèiem abans, de “veure” el sagrament, de contemplació. És un ou blanc buidat, que significa la forma de l’eucaristia, que balla sobre un raig d’aigua, sobre una panera de cireres vermelles, de vermell sang, símbol eucarístic, amb un seguit de flors que en origen simbolitzen el renaixement de la vida, té i tenen una vinculació amb les olors dels sants; són flors d’olor forta, com el llorer, el taronger, la ginesta...L’ou com balla es cobreix amb una enramada en forma de torre, de custodia. És a dir: tens el santíssim sagrament ballant dins d’una custòdia de flors.\nDes de quan se’n té notícia?\nDel segle XVII, del 1636, però hi ha coses significatives que ens fan pensar que aquell any no va ser el primer que es feia l’ou com balla de la història, perquè per començar en aquest document s’explica que es compren molts ous i hi ha una partida de diners per pagar un fadrí que faci girar l’aigua. Si tu fas una cosa per primera vegada no fas una gran despesa, com la compra de molts ous, ni pagues a algú que sembla que ja sap els trucs per fer aguantar l’ou sobre el raig d’aigua. En el llibre dels oficis de la catedral de Barcelona es parla que el porter dels claustres per Corpus ha de tenir enramada la font...si a més es té en compte que a la catedral hi ha oques i aus des del segle XV, doncs sembla que la tradició ve d’abans.\nL’ou com balla és típic de Barcelona.\nÉs típicament de la catedral de Barcelona, tot i que alguns autors equivocadament van pensar que havia sorgit com un joc dels nobles que vivien al carrer Montcada. Això és impossible perquè al carrer Montcada no hi havia brolladors a les cases. Des que s’en té notícia, l’ou com balla mai s’ha deixat de fer, s’ha fet ininterrompudament a la catedral des del segle XVII.\nPerquè ho fa la catedral?\nHi ha una voluntat d’explicar al poble la transsubstanciació del cos i la sang de Crist, l’eucaristia. És el mateix que la processó de Corpus, que en realitat t’estan explicant la història sagrada: el miracle de sant Antoni de Pàdua amb la mula, el rei David i Goliat, sant Cristòfol passant amb el nen Jesús el riu, sant Jordi i el drac, santa Margarida i el drac, santa Maria Egipcíaca i el lleó...Tots els profetes, els apòstols, les històries de la humanitat i de l’antic i el nou Testament estan explicades a la processó de Corpus. I d’aquí surt tota aquesta cultura popular dels diables, els gegants, etc. En un moment històric es va acceptar el que en llatí es diu risus paschalis (riure pascual), que, segons documents del segle XVI, seria fer entrar a la gent els missatges a través del gaudi, del riure, del plaer.\nUna posada en escena molt bonica.\nL’ou com balla és això, fer veure a la gent una cosa meravellosa, màgica, i d’aquesta manera explicar el missatge de l’eucaristia. Alguns historiadors han buscat orígens fora de la religió de l’ou com balla, però no n’hi ha, tampoc hi ha referents en cap altre lloc del món. Neix a la catedral de Barcelona i és en el segle XIX quan per primera vegada surt de la catedral; primer a la parròquia de Santa Anna, després va a Terrassa, a Sitges i per molts pobles de Catalunya. Però fixa’t si és un element que s’identifica tant amb Barcelona que quan el 1982 va venir Joan Pau II a la ciutat es va fer un ou com balla extraordinari, a la tardor, en honor seu.\nEnguany heu recuperat la ginesta.\nLa ginesta floreix per Corpus i la tradició popular deia que si per Corpus no hi havia ginesta no es podia celebrar la festa. El 1378 la primera compra de flors documentada de la catedral va ser per comprar ginesta per Corpus i des d’aleshores i fins al 1975 cada any hi va haver ginesta per Corpus, una flor amb una tija dura que permet fer enramats i, per tant, estructures. El 1979 Barcelona celebra la darrera processó al carrer, una festa que durant segles havia sigut la seva festa per antonomàsia, però als vuitanta ja hi ha veus que demanen tornar a recuperar aquella tradició. L’Antoni Comas va escriure un article a l’Avui en què deia: “Què n’hem de fer, de la ginesta?” I demanava tornar a fer la processó perquè, entre altres coses, “tenim la ginesta a la muntanya que ens espera”. L’any 1993 Barcelona recupera la processó, la festa, sempre amb l’enyor de la ginesta de fons. Per això aquest any i per pur romanticisme l’hem recuperat i l’hem posat als peus del brollador de l’ou com balla.\nUn museu amb molta història\nEl Museu Diocesà està situat a la casa de la Pia Almoina, que en època medieval acollia una institució de beneficència. Tot i que la institució es va fundar l’any 1009 (segle XI), el museu està en l’edifici que es va construir en el segle XV i que en el segle XVI es va ampliar amb un nou cos d’estil renaixentista, unit al primer mitjançant un fragment de la muralla tardoromana. És un edifici històric que des del pis de dalt permet unes vistes espectaculars a la catedral, a la plaça de la Seu i a la plaça Nova. A part de l’exposició temporal del Corpus el museu exposa permanentment Barcino, Barchinona, Barcelona. Una ciutat, un bisbe, un territori, sobre la història mil·lenària de l’Església de Barcelona. Fins al 30 de juny s’hi ha pogut veure la mostra COVID-19 Obre els ulls. Una lectura social i ecològica de la pandèmia, organitzada per Càritas amb motiu del primer aniversari de l’inici de la pandèmia.\nEl Punt Avui. Girona 03-07-2021, Pàgina 18\nEl Punt Avui. Nacional 03-07-2021, Pàgina 16


S'ha de votar la independència de Catalunya a Espanya? - VilaWeb\nDijous 06.02.2014 11:48\nS'ha de votar la independència de Catalunya a Espanya?\nRepassem el camí que caldria seguir fins que la independència fos efectiva, i ho comparem amb el cas escocès\nEl conseller de Presidència, Francesc Homs, ha detallat un dels camins que podria seguir el procés d'independència de Catalunya: en declaracions a la cadena Cope ha parlat d'una possible negociació amb l'estat espanyol --si s'hi avingués--, per a aplicar el resultat de la consulta del 9 de novembre. Homs ha arribat a explicitar en què podria consistir aquesta negociació, en el cas que hi hagués una majoria a favor de la independència de Catalunya: 'La consulta no porta a una situació jurídica nova, sinó que, en tot cas, per raó d'un principi democràtic, portaria a un procés de negociació en què s'haurien de reformar, si fos el cas, totes les lleis, incloent-hi la constitució. I ja sabeu què vol dir modificar la constitució en determinats articles: que després caldria una votació del cos electoral espanyol.'\nAquestes són les declaracions d'Homs a la Cope:\nHoms recorda que el referèndum del 9 de novembre no serà vinculant, és a dir, que no implicarà canvis jurídics. Però servirà per a saber si efectivament la majoria dels catalans vol la independència. En aquest cas, hauria de començar un procés de negociació amb l'estat espanyol, per pactar la secessió.\nLa resolució (pdf) aprovada el 16 de gener proppassat al Parlament de Catalunya amb els vots a favor de CiU, ERC i ICV-EUiA, demanant a l'estat la competència de convocar referèndums ja indica aquesta voluntat i necessitat de negociar després de la consulta: 'Un resultat favorable al referèndum ha de tenir com a conseqüència, per exigència del mateix principi democràtic, que la voluntat expressada a les urnes obligui a un determinat capteniment polític de l'estat i de la Generalitat, a saber, el de negociar de manera lleial i sense dilacions el procés a seguir per a convertir en realitat jurídica aquella voluntat.'\nEl cas d'Escòcia\nDe fet, el govern britànic i l'escocès, que han pactat el referèndum del 18 de setembre, han acordat també que en el cas que hi hagués una victòria del sí es negociarien les condicions de la secessió durant el següent any i mig, de tal manera que el Partit Nacional Escocès (SNP) ha fixat la data de declaració d'independència per al 24 de març del 2016.\nPerò en el cas escocès no hi ha pas la previsió que els ciutadans de tot el Regne Unit s'hagin de pronunciar sobre la independència escocesa; l'Acta d'Unió entre Escòcia i Anglaterra del 1707 deixaria de tenir validesa. I això que l'article primer de l'Acta diu que la Unió és 'per sempre més'.\nPerquè convé recordar que la independència no és efectiva després d'un referèndum, sinó després d'una declaració d'independència. I potser el camí que haurà de seguir Catalunya si el govern espanyol es nega a acceptar una consulta i, encara menys, una negociació sobre la secessió serà la declaració unilateral d'independència per part del parlament.\nUn dels interrogants que Homs no ha resolt és què passaria si efectivament s'acabés negociant amb l'estat espanyol i s'acordés una reforma de la constitució que haguessin de votar el conjunt de ciutadans de l'estat espanyol. Què passaria si hi hagués una majoria a Catalunya favorable a la independència i, en canvi, una majoria a l'estat espanyol contrària a fer les reformes constitucionals que permetessin la independència de Catalunya? El xoc de sobiranies i de legitimitats fóra més visible que mai, en sengles referèndums.


15 preguntes complicades per fer a un noi (torna-ho boig amb el desig per a tu) - Bloc\nAlguna vegada us heu trobat amb una situació en què el vostre xicotet xerrant us parla amb freqüència, sent-vos completament honrats i potser fins i tot us ataxeu a tot aquell xat amable?\nÉs fantàstic ... l'únic problema és que potser haureu desvinculat involuntàriament la vostra amistat.\nQuè dóna? ¿No és el punt en què un home t'interessa per conversar amb ell? Si teniu totes aquestes converses profundes, per què al món us situaria una zona amiga?\nHi ha moltes dones que hi poden demostrar-ho: si sou un amic tan bo, però sense tensió sexual, teniu un risc elevat de fer-se zona amic. El premi és, per descomptat, la seva gentil·la que diu que no us ha atret, però encara aprecia totes les sessions de teràpia gratuïtes.\nRefredat! Com evitar, doncs, que es zonifiqui entre amics?\nSi heu començat la relació amb una nota positiva (heu sentit alguna atracció mútua), no serà massa tard per saltar de la zona amiga i començar a coquetejar.\nLes preguntes favorables per fer-li a un noi\nA continuació, es detallen 15 preguntes per a acompanyar aquestes preguntes profundes sobre la vida ...\n1. Què és el que més t’agrada de mi, físicament?\nSi creieu que està addicte a la conversa, però en realitat no es presta atenció a la vostra bellesa física, recordeu-ho. De vegades cal recordar als nois que no sou una bona amiga terapeuta, sinó una dona molt atractiva que s’interessa per ell.\n2. Quina és la relació més curta que heu tingut mai? O Quan va acabar la seva última relació?\nEs tracta de preguntes mínimament invasives que en un context no se senten tan “amables”. Estan passant per territori privat / de cites. Sens dubte sentirà que està interessat en ell i no només parlant de problemes quotidians.\n3. Com és la teva nena perfecta?\nFeu-li que descrigui detalladament la seva nòvia perfecta i adonar-vos que, de fet, sou el seu tipus físic. Si admet que li agrada una moda o aspecte en particular, intenta vestir-se molt subtilment. Simplement, no ho feu massa evident!\n4. Com és la teva nòvia perfecta?\nUna hipotètica pregunta que li permet enumerar les qualitats reals a les quals li atreu i que presumptament tens. Això pot obrir la seva ment per veure't en una nova llum, adonant-se que és possible que sigui la núvia perfecta.\n5. Com és el petó perfecte? O T'interessen les nenes fent el primer moviment?\nAquestes línies són negretes, però definitivament us separaran de la zona amiga. Discutir sobre un petó i fer-lo descriure el petó perfecte és un moviment seductor. L’obliga a sentir aquest petó i associar-lo amb tu. Un enfocament alternatiu seria preguntar-li com se sent per les nenes que fan el primer pas. Aleshores, et dirà que prefereix fer el primer pas o bé et dirà que no li importa de cap manera. Un cop més, vas posar la idea al cap i ara ha de fer front.\n6. Aleshores ets un tipus romàntic o un parlant brut?\nAquesta és una gran pregunta de coqueta per fer a un noi perquè s’atreveix a compartir una mica de TMI sobre les preferències del seu dormitori. Ara ja heu obert les portes, suposant, per descomptat, que diu (com ho farien la majoria dels nois) 'una mica de tots dos'.\n7. Què portes al llit?\nCom pot ser que un noi no estigui una mica calent sota el color si li demanes que comparteixi detalls íntims de la seva rutina de vestir i despullar-se?\n8. Què activeu / apagueu?\nAquesta és una pregunta directa i de la qual obtindrà un ambient instantània. Per què voldríeu saber tret que algun dia penseu fer servir aquests consells? Ho aconsegueix i de seguida sap que no es conformarà amb el fet de ser només un amic.\n9. Realment ets tan valent / sexy.\nUn altre enfocament directe i poc acollidor de l'amistat, ja que li recordeu que el trobareu atractiu, no només un amic.\n10. Quina és la teva idea de la millor cita de sempre?\nPer què no fer alguna recerca i treure-ho directament de la boca de l'estudi? Què li agrada i si en algun moment aneu en una cita, podeu assegurar-vos que coincideix perfectament.\n11. On t'agrada ser besat?\nAquesta línia és daurada i el condueix fora de la zona d’amics més ràpidament que la majoria dels conductors passen per sobre d’un llum groc. Aquesta línia és perfectament perillosa i coqueta, però sens dubte li permetrà saber el que hi ha al cap.\n12. On t’agrada veure tats al cos d’una nena?\nAra només el tortureu! Aconseguir que admeti les seves preferències del tatuatge és una conversa molesta que desdibuixa la línia entre amics i amants.\n13. Quina és la teva fantasia eròtica més calenta de tots els temps? Sí, aquell!\nProveu d'utilitzar-ho al vostre amic platònic a la carta de Jason. Endevina què? L’amistat acabada! Doncs bé, aquesta línia sens dubte imposarà qualsevol amistat educada i farà que el noi es pregunti fins a quin punt no li importaràs abans de cridar-li aquesta atracció mútua.\n14. Defineix l’amor.\nAra és una pregunta carregada. Tothom té idea de com és l’amor i si creeu confiança amb ells, només morirà per compartir la seva opinió. No ho facis tan evident, però esmenta-ho de manera indeguda, com ara després d'una conversa sobre una germana o un parent que es va casar. L'esdeveniment es veurà a la seva ment i, per tant, no se sentirà massa com una xerrada compromesa.\n15. Com em seduiríeu? O Com faríeu que una noia us caigués?\nAquesta és una tècnica intel·ligent i gairebé hipnòtica a l’hora de fer preguntes de coqueta al vostre tipus ...\nPreguntant 'Com faríeu?' Bàsicament està induint-lo a demostrar la seva personalitat sexy i viril i així se sentirà l'emoció que està mostrant. Aquesta línia és una mica estreta i requereix una inversió de temps raonable. Al igual que en els vostres amics, discuteixen la vida en un bar o un restaurant i, a continuació, s'interpreten sobre les relacions. I li pregunteu: 'Com aniríeu a encantar una dona, de totes maneres?' És una línia tan brillant perquè és inesperada i juga a la seva naturalesa oblidada. Una bona manera de sortir de la zona amiga!\nUtilitzeu qualsevol d’aquestes línies per agitar una relació amable i mirar atentament com reacciona. Ell només necessita una mica d’impuls per convertir aquest respecte mutu en ple desig desitjat!\n10 frases que fonen l’home que el converteixen en vosaltres\nVés aquí ara <<


CRÒNICA ESTUBENY-GORGS D’ANNA-LA CABRENTÀ-ESTUBENY (06 – 10 – 2021) | AGMT\nHui segona eixida del grup senderista post-pandèmia de Corona-virus, hem fet una interessant excursió en la que hem recorregut en un relativament petit cercle, tres comarques, la Costera pel terme d’Estubeny, la Canal de Navarrés pel terme d’Anna i la Ribera Alta pel seu terme més meridional que és el municipi de Sellent.\nTal i com estava estipulat en la convocatòria els cotxes particulars han aparcat a l’entrada del poble d’Estubeny i a les 8.45 hem començat a caminar 45 senderistes en direcció Oest pel GR-332 per un camí en forta pendent que voreja i domina un barranc l’eix del qual està ocupat per recents plantacions de tarongerar.\nPrompte hem superat l’altura del barranc i pel paratge dit “Llano del Nero”, ja en terme d’Anna, ens dirigim cap al riu Sellent que sobre aquest punt conforma un profund canó al qual hem de baixar amb precaució ja que recents pluges han deixat el camí certament esvaradís. En la baixada envoltats d’exuberant vegetació de ribera visitem les restes d’una petita central elèctrica. En arribar al llit la quantitat d’aigua que duu el riu ens impedeix de creuar-lo per on pretenia el nostre mentor de hui , Paco Castelló que bon coneixedor de la ruta, ens recomana d’anar aigües amunt per la marge dreta fins arribar a un magnífic paratge tancat al front per una paret de roca d’uns trenta metres d’altura des d’on cauen dues majestuoses cascades que causen la sorpresa general. És la cascada que forma aigües avall el Gorg de l’Escala. El gorg –dit de passada- és un clot d’un riu on s’entolla l’aigua.\nSón al voltant de les deu i aprofitem la vista per recuperar forces esmorzant. En acabant el refrigeri, continuem per la marge esquerra amb molt de compte per no esvarar i arribem a un altre imponent salt d’aigua d’espectacular cabal. Als seus peus es forma del Gorg Català al qual no tots decideixen acostar-se ja que la dutxa està assegurada! Tot tornant i refent el camí hem observat l’extensa riquesa botànica del paratge, magraners, nogueres, lledoners, llentiscles, xops o pollancres, heures per tot arreu, lianes i molts més exemplars que faria la llista inacabable…i el terra entapissat per una extensa capa de molsa…\nHem refet el camí fins superar el canó del riu i un reduït grup ha agafat el camí directe a Estubeny i la resta hem rodant en direcció Nord-Est i posteriorment Est per la part alta del “Llano del Nero” i travessant una plana i extensa pineda hem arribat a un magnífic mirador sobre Estubeny. La baixada al poble ha esta ràpida i encara ens ha deixat temps per visitar el singular paratge la Cabrentà, ja en terme d’Estubeny. Zona de roques laberíntica d’un altíssim grau d’humitat i de nou amb una vegetació de botànica molt variada, frondosa i pletòrica.\nEn arribar als cotxes ràpidament hem fet cap al restaurant del Club de Tennis del poble veí de la Llosa de Ranes on a les postres del dinar ha tingut lloc un emotiu acte de lliurament per part del representant del poble de Moixent, Vt. Soler Alba, d’una rèplica de la figureta de bronze ibera del “Guerrer de Moixent” als dos senderistes que han complit els vuitanta anys en plena activitat senderista, Elies Rallo i Josep L. Tortosa. Llaor als dos senderistes de provada solidaritat excursionista!!!


Explora - La Nostra Història - La ruta dels Cabrera\nmés de 900 anys entre nissaga i territori.\nUna història apassionant…\nUn patrimoni espectacular…\nUna experiència enriquidora...\nAl voltant de l’any 1000 tenen lloc una sèrie d’importants canvis polítics, socials i econòmics. Són certes les profecies? El món arriba a la seva fi? En realitat sí, un determinat món exhala el seu darrer alè…\nPerò en comença un altre: el món feudal. S’inicia una nova època on el poder polític s’atomitza, on predomina la força militar exercida pels senyors feudals, on la llei que jutja al poble es deriva només dels poders senyorials i on la petita pagesia ha d’entregar les seves propietats a aquests nous poders i jurar-los obediència. Així es construeixen les senyories feudals.\nEls inicis del vescomtat de Cabrera es situen en aquest context, al segle XI, quan Ermessenda de Montsoriu i Guerau de Cabrera, unint-se en matrimoni, en creen l’embrió. Ells no ho saben, però aquesta incipient senyoria, ubicada a les actuals comarques de la Selva, Osona, Vallès Oriental i el Maresme, passarà a la història assolint una simbiosi de més de 500 anys entre nissaga i territori. Alguns genealogistes d’època atribueixen orígens llegendaris al vescomtat però, en aquest cas, les vicissituds reals de diversos vescomtes, vescomtesses i altres personatges del vescomtat superen les llegendes.\nDurant els segles XI, XII i XIII els ulls de la nissaga Cabrera albiren nous paisatges cap a les terres de ponent, escenaris de recents conquestes territorials enfront dels sarraïns. Esdevenen vescomtes d’Àger i tenen també un paper destacat en la història del comtat d’Urgell, quan una branca de la família arriba a obtenir la seva titularitat després d’una disputa política amb el rei Jaume el Conqueridor.\nL’any 1278 Guerau VI de Cabrera mor sense descendència masculina. Davant d’aquesta situació, la seva única filla, anomenada Marquesa, agafa les regnes del vescomtat en assolir la majoria d’edat. El 1327 Marquesa de Cabrera atorga un important privilegi als habitants d’Hostalric tot establint la creació de la seva universitat (comunitat veïnal amb personalitat jurídica). Aquest fet esdevé un impuls decisiu cap a la capitalitat administrativa del vescomtat per part d’Hostalric i, també, per a la promoció d’alguns dels seus habitants. Per exemple Pere de Santantoni, notari públic d’Hostalric i destacat jurista, que al llarg de la seva vida exerceix diversos càrrecs a les ordres dels Cabrera: jutge ordinari, procurador general i notari públic de tot el vescomtat.\nMarquesa sobreviu a la seva descendència i, quan fineix, el títol vescomtal és transferit al seu cosí Bernat I de Cabrera. Ben aviat però, el litigi que ha iniciat el fill de Bernat I contra el seu propi pare dóna fruit abundós: Bernat II és el nou vescomte de Cabrera.\nAl segle XIV, el casal de Barcelona ha consolidat el seu poder davant la resta de famílies nobiliàries dels comtats catalans i el rei Pere el Cerimoniós porta a terme una política de control rigorós dels territoris que senyoreja i d’expansió marítima Mediterrània enllà. En tots aquests afers compta amb un conseller principal de provada fidelitat: Bernat II de Cabrera. Aquest vescomte té una vida digna d’una novel·la cavalleresca que finalitza com una autèntica tragèdia. Participa activament en batalles terrestres i navals on assoleix notables victòries, esdevé almirall de la flota catalanoaragonesa, porta a terme accions d’alta política al costat del rei…\nPerò, finalment, cau en desgràcia: és acusat de traïció a la corona, sotmès a un procés judicial i mor decapitat l’any 1364. Poc temps abans de la davallada dels Cabrera, Bernat III havia estat nomenat comte d’Osona per part del rei Pere el Cerimoniós. Ara, en ple declivi de la nissaga, el rei aprofita la rebel·lió del vescomtat contra la corona, motivada per la decapitació de Bernat II, per confiscar totes les seves possessions, inclòs el nou comtat osonenc. Pel que fa a la revolta, finalment només el castell de Montsoriu resisteix el llarg setge de les tropes reials enviades per a sufocar-la.\nA més, Bernat III mor el 1368 lluitant a terres castellanes després de marxar del territori vescomtal en veure fracassar l’aixecament armat. Però les esposes dels Cabrera, Timbor de Fenollet i Margarida de Foix, reclamen el retorn dels seus dominis ajudades pel procurador general del vescomtat, el cavaller Berenguer de Malla, que es manté sempre fidel al servei de la nissaga Cabrera durant totes aquestes dificultats militars i polítiques. L’any 1373 Pere el Cerimoniós restitueix les possessions (sense el comtat d’Osona) a Bernat IV de Cabrera, el nét de Bernat II.\nBernat IV de Cabrera participa en la lluita per reconquerir el poder a Sicília al costat de la corona catalanoaragonesa i és premiat amb un territori i un títol a l’illa: el comtat de Mòdica. Aquesta bona situació de Bernat IV coincideix cronològicament amb un període de transició cap al renaixement: nous aires, noves tècniques de fer la guerra i noves maneres de viure. Els castells enturonats es veuen massa rústics per aquesta nova aristocràcia, que prefereix els palaus urbans. En aquest context, el vescomte de Cabrera és qui mana bastir el palau vescomtal de Blanes. El mar i el comerç prenen més protagonisme i impulsen el desenvolupament d’aquesta vila i el seu port. Però els vescomtes cada cop més posen rumb Mediterrània enllà, cap a Sicília… I així, amb el renaixement de l’esplendor de la nissaga s’inicia també el camí cap a un nou canvi històric d’importància assenyalada: la fi dels temps plenament feudals i l’arribada de l’època moderna.\nUn personatge que es troba al servei dels vescomtes de Cabrera és un bon paradigma d’aquest canvi i de les múltiples facetes dels homes i dones de l’incipient renaixement europeu: Jaume Ferrer de Blanes (1445? – 1529). Ferrer ocupa els càrrecs de clavari, lloctinent general i recaptador general dels vescomtats de Cabrera i Bas. I, com a cosmògraf, cartògraf i navegant, manté correspondència amb Cristòfor Colom i assessora els Reis Catòlics durant les disquisicions sobre la divisió territorial del tractat de Tordesillas. Així doncs, veiem que l’empremta del vescomtat de Cabrera i els seus habitants s’eixampla cada cop més fora dels comtats catalans.\nPerò també a dins: l’abat Miquel Samsó del monestir de Sant Salvador de Breda arriba a ostentar el càrrec de president de la Generalitat de l’any 1470 al 1473. Tot i els canvis, alguns personatges dels diversos àmbits de poder del vescomtat continuen movent-se per les més altes esferes de la política.\nEntre els anys 1566 i 1574 els territoris vescomtals passen a Francesc de Montcada, marquès d’Aitona, i finalment el títol senyorial, per entroncament matrimonial, va a parar dels Montcada a la casa dels Fernández de Córdoba (ducs de Medinaceli). El vescomtat de Cabrera desapareix al segle XIX quan s’extingeixen les jurisdiccions senyorials.\nPerò avui perviuen diversos elements d’aquesta nissaga i d’aquests fets. Per exemple, el símbol heràldic dels Cabrera, la cabra negra sobre fons d’or, encara es manté present en alguns escuts municipals. Així mateix, l’organització actual del territori, de les comunicacions i de la funció d’alguns municipis tenen les seves arrels a l’època del vescomtat. I, també, molts elements del patrimoni material i immaterial que foren creats o gestionats durant el període de govern dels Cabrera han arribat fins als nostres dies, segurament amb una funció diferent però conservats tot fent evident el seu origen vescomtal.\nEl vescomtat de Cabrera existeix del segle XI fins al XIX, però els seus anys més destacats són els de la baixa edat mitjana (s. XI – XIV), el període del feudalisme. De la mateixa manera que es creen i es consoliden les\nsenyories feudals, s’aixequen també pedra a pedra els impactants nous edificis de l’època, castells, muralles i esglésies: gràcies a la concentració de la riquesa en unes poques mans i, també, mitjançant la potència dels discursos que enquadren la societat (obediència al poder militar i al poder religiós). En el moment de màxim esplendor del vescomtat de Cabrera, a mitjan segle XIV, els seus límits van des de la serra de Cabrera (al Collsacabra), d’on el llinatge pren el nom, fins a la zona costanera de Blanes, allà on comença la Costa Brava; i des del sector baixmontsenyenc de la depressió prelitoral fins a la plana selvatana.\nPer tant, en aquesta època els vescomtes de Cabrera senyoregen uns extensos dominis que inclouen 4071 focs o famílies, que corresponen a uns 20.500 habitants aproximadament. Aquesta xifra supera de bon tros el nombre de súbdits de la resta de senyors del país, que de mitjana no arriben a les 2000 famílies. Pel que fa als espais físics de poder al territori del vescomtat, els seus nuclis s’estableixen de ple a l’actual comarca de la Selva, prop del massís del Montseny i el tram baix del riu Tordera.\nA nivell militar, d’entre els més de trenta castells i cases fortes que formen part del vescomtat de Cabrera a mitjan segle XIV, el més important és el castell de Montsoriu (Arbúcies – Sant Feliu de Buixalleu). Amb la reforma arquitectònica ordenada per Bernat II de Cabrera al voltant de l’any 1350, Montsoriu es transforma en un castell inexpugnable dotat de les millors característiques a nivell de poliorcètica (com pot comprovar el seu capità militar Berenguer de Malla durant el setge de Pere el Cerimoniós) i, també, en un palau gòtic amb elements constructius d’autèntic luxe. Tot un símbol del poder militar i senyorial dels Cabrera.\nEn l’àmbit administratiu, la vila emmurallada d’Hostalric, senyorejada pel seu castell medieval enturonat i dotada d’universitat (en el sentit “d’ajuntament”) l’any 1327 per la vescomtessa Marquesa, centralitza les funcions de gestió i govern del vescomtat de Cabrera esdevenint la seu de la cúria jurisdiccional (amb la presència de notaris, com Pere de Santantoni, i escrivans). Hostalric compta també amb una ubicació geogràfica clau, situada al damunt d’una de les principals vies d’accés a la península ibèrica i enmig de dues ciutats importants: Girona i Barcelona. Aquest emplaçament estratègic de la vila i el castell comporta que les seves defenses es continuïn utilitzant fins a l’època contemporània. Per tant, mentre que les muralles i torres de la vila són les originals de l’edat mitjana, l’antic castell medieval s’ha transformat en una fortalesa amb baluards i revellins.\nPel que fa al referent religiós, el monestir benedictí de Sant Salvador de Breda és el centre espiritual de referència del vescomtat de Cabrera. Fundat l’any 1038 pels vescomtes Ermessenda de Montsoriu i Guerau de Cabrera, compta amb un magnífic campanar romànic que avui continua dempeus marcant el pas de les\n6 hores, de la mateixa manera que marca els ritmes de la comunitat de monjos benedictins fins al segle XIX. A inicis del segle XIV es projecten unes grans reformes gòtiques amb l’objectiu principal de transformar la nau de l’església del monestir. Miquel Samsó, abat del cenobi bredenc entre 1470 i 1507 i trenta-unè president de la Generalitat de Catalunya, enllesteix aquestes allargassades reformes impulsant la nova façana de l’església\ni el palau abacial gòtic.\nLa vila costanera de Blanes, dominada pel castell de Sant Joan, adquireix un major protagonisme geopolític dins el vescomtat de Cabrera quan els vescomtes aconsegueixen nous dominis Mediterrània enllà al final del segle XIV. Aquest major protagonisme blanenc es posa de manifest també amb la presència de veïns il·lustres com el polifacètic Jaume Ferrer (1445? – 1529). El palau vescomtal, la font gòtica, les voltes del carrer Ample i el portal de la Verge Maria en són els principals testimonis materials. Per a qualsevol entitat política territorial, el fet de comptar amb una façana litoral és un bé molt preuat. Així doncs, per al vescomtat de Cabrera (en un moment d’expansió comercial i militar per la Mediterrània i amb la importància de la navegació de cabotatge en el transport de mercaderies de l’època), el port de Blanes té un paper molt significatiu, que esdevé clau quan Bernat IV de Cabrera passa a ostentar el títol de comte de Mòdica (Sicília).\nPerò, a més d’aquests nuclis de poder del vescomtat de Cabrera, hi ha molts altres elements que formen part del ric patrimoni arquitectònic vescomtal: l’antiga Ermita de Sant Pere Sestronques d’Anglès, el castell de Caldes de Malavella, el castell de Sant Joan de Lloret de Mar, el monestir cistercenc de Valldemaria de Maçanet de la Selva, la torre d’en Pega de Riells i Viabrea, l’església de Sant Feliu de Buixalleu, l’església de\nSanta Maria de Sils, el castell de Fornils de Susqueda, el castell de Sant Iscle de Vidreres, etc.\nAixí doncs, el vescomtat de Cabrera compta amb un nombrós patrimoni arquitectònic de primer nivell, que es complementa amb un interessant patrimoni immaterial (llegendes, festes, tècniques artesanes tradicionals…), i que s’integra en un variat patrimoni natural que va des dels cims més alts de la Reserva de la Biosfera del Montseny, amb les seves fagedes i avetoses, fins als penya-segats coberts de pins que s’aboquen sobre la Mediterrània a la Costa Brava; passant pels turons, les planes i els rius, rieres i zones humides de la Selva amb la presència d’alzinars, suredes, boscos de ribera… En definitiva, un territori viu i amb una gran diversitat de paisatges on l’esperit dels llocs es fa evident.\nLa visita als diversos indrets, pobles i elements patrimonials del vescomtat de Cabrera permet reviure i conèixer amb rigor l’edat mitjana, tot seguint les passes d’una de les nissagues senyorials més importants de Catalunya: els Cabrera. A la vegada però, mentre ens endinsem al vescomtat per descobrir el seu atractiu passat medieval, tenim l’oportunitat de viure intensament un territori ben actiu en el present: festes, comerç, gastronomia, allotjaments, activitats esportives i culturals…\nMúltiples possibilitats per a configurar experiències personalitzades plenament enriquidores en un context on es manté l’essència del vescomtat de Cabrera, que avui és un dels trets d’identitat d’una comunitat que la reivindica sense nostàlgia però amb orgull, i que vol compartir-la amb els seus visitants…\nVescomte de Cabrera, baró de Montclús, comte d’Osona, vescomte de Bas i comte de Mòdica.\nCosmògraf, navegant, cartògraf i mercader. Natural de Vidreres i resident a Blanes.


> Univers madur: Qüestió de minuts\nAhir vaig sortir de casa 10 minuts més tard de l'habitual i em vaig quedar bocabadada per la diferència de llum.\nEl dia s'havia llevat i el sol pintava els núvols d'alegria i vermell malgrat que a peu de carrer les ombres encara lluitaven per dibuixar-se sota la llum dels fanals.\nAnar a treballar va ser una mica més maco.\nI us puc assegurar que aquests dies, en què a la feina vivim una certa crispació i una molta frustració, qualsevol pinzellada d'optimisme és benvinguda.\nEtiquetes de comentaris: Em ronda pel cap , optimisme\nXeXu 8 de febrer de 2014 a les 1:49\nPerò vols dir que és per l'hora de sortir? Jo crec que no tots els dies són com aquest, també el vaig veure i el cel estava molt maco. Potser és que estàs acostumada a sortir de casa encara fosc, això sí que fa la diferència, és clar!\nninona 9 de febrer de 2014 a les 13:31\nsí que acostumo a sortir més aviat fosc, i potser això provocava la diferència. Però benvinguda sigui si porta aquests colors.\npons007 10 de febrer de 2014 a les 9:45\nSí es fantàstic, penses "Mira quin dia més maco que fa per anar a treballar..."


Nova edició del disc de Mazoni `Sacrifiqueu la princesa´ - auva!cat\n28 novembre 2014 27 novembre 2014 RedaccióLeave a Comment on Nova edició del disc de Mazoni `Sacrifiqueu la princesa´\nArriba una nova edició del disc de Mazoni `Sacrifiqueu la princesa´ (Bankrobber, 2014), en format doble CD. El disc inclou temes inèdits i remescles sorprenents. A més d’un concert a la Sala Apolo de Barcelona el dia 18 de desembre.\nEl disc “Sacrifiqueu la princesa” ha significat un veritable gir electrònic en la proposta musical de Mazoni i ha afegit ja nous clàssics al cançoner de la banda com “La promesa”, “Un petó per cada cicatriu” o “A.I.L.O.D.I.U.”, precisament aquest últim coincidint amb la publicació de l’edició especial del disc arriba com a nou videoclip, el tercer d’aquest treball.\nMazoni – A.I.L.O.D.I.U.\nÀlbum: Sacrifiqueu la princesa\nDiscogràfica: Bankrobber, 2014\n14 agost 2015 14 agost 2015 Redacció


Homenatge a Manola Rodríguez Lázaro - Dijous 17 de juny - Ca la Dona, un espai de dones i per a dones\nHomenatge a Manola Rodríguez Lázaro – Dijous 17 de juny\n17 de Juny, Homenatge a Manola Rodríguez Lázaro. Fundació Pere Ardiaca ( més altres organitzacions i entitats).\n“Amb la Manola bateguem cap al futur”. “La Manola”, com era coneguda popularment, va destacar per la seva intensa trajectòria política i sindical i el seu compromís amb els drets de les treballadores i els treballadors, la llibertat i la democràcia.\nOrganitza: Fundació Pere Ardiaca amb la col·laboració de CCOO de Catalunya, el PCC, Ca la Dona, EUiA i l’Associació Dones del 36. Amb el suport del Memorial Democràtic.\nLloc: Memorial Democràtic (Via Laietana 69, Barcelona)\nSi voleu un exemplar, podeu passar-lo a recollir, gratuïtament, per Ca la Dona.\nLa secretaria fem vacances. Treballarem amb l’horari habitual fins el divendres 27 de juliol i tornarem………………….. el dia 3...\nActes en relació a la diada 28 de Juny 2010, Dia per a l’Alliberament GLTB\nBreus anteriors, 28 de juny\n12,17,26,28 de Juny i 17 de Juliol. Actes en relació a la diada 28 de Juny 2010, Dia per...\nPresentació llibre Isabel Segura – 20 d’abril\nBreus anteriors, dones 2a república\nPresentació d’Eines de Memòria 4 “La lluita per l’oportunitat de viure. Les dones durant la segona República, la guerra,...\nCarta Oberta a les dones de l’ICD\nLA POLÍTICA DE LES DONES ÉS LA POLÍTICACarta oberta a les dones de l’Institut Català de les Dones Aquests...\nComiat a Pilar Espuña - dimarts 15 de junyEscola Feminista d’Estiu 2010 – 18, 19 i 20 de juny 2010


Patis oberts al barri: quan la comunitat fa seva l'escola - educabarcelona » educabarcelona Patis oberts al barri: quan la comunitat fa seva l'escola - educabarcelona\n“Els patis són espais d’oportunitats”. Així ho considera Pilar Lleonart, cap del Servei d’Acció Territorial d’Educació, de la direcció de Promoció Educativa de l’IMEB, el servei de l’Ajuntament de Barcelona que està darrera del projecte Patis Oberts al Barri. Es tracta d’una iniciativa amb més de 12 anys de vida que pretén obrir els patis a la comunitat del barri més enllà de l’horari escolar.\nVisitem tres patis, el de l’escola Poble-Sec, l’escola Carlit i l’escola Ramon Llull, en diferents horaris i moments del cap de setmana. Tres centres diferents que mostren diversos usuaris i diverses dinàmiques; al Poble-Sec, escola en el cor d’un barri amb molta diversitat cultural, els usuaris s’uneixen a través de l’esport. Ja siguin classes d’atletisme, partits organitzats o espontanis, el pati sempre acull una activitat esportiva que genera llaços entre els adolescents que hi acudeixen.\nPel que fa a les dues escoles de l’Eixample, l’escola Ramon Llull destaca per la seva gran diversitat d’activitats. Un pati obert que compta amb la col·laboració de l’escola pel que fa a la difusió i la cessió d’espais, que organitza des d’assajos de balls peruans tradicionals, fins a activitats esportives, passant per classes de rus. Per altra banda, l’escola Carlit acull moltes famílies que van a passar una estona de cap de setmana amb les criatures, tot relacionant-se amb altres veïns i veïnes mentre la canalla juga lliurement o assisteix a les dinamitzacions proposades pels monitors i monitores.


La “Terra Baixa” de TV3 triomfa al Vendrell - Ràdio Televisió El Vendrell\nLa “Terra Baixa” de TV3 triomfa al Vendrell\nLes dues representacions de Terra Baixa a càrrec de l’elenc sorgit del programa “El llop” de TV3 ha triomfat al Vendrell aquest cap de setmana. Dues representacions amb entrades esgotades i una resposta entusiasta del públic son el balanç de la proposta\nÀngel Guimerà el llop Terra Baixa\nEl Vendrell celebra l’aniversari d’Àngel Guimerà\nÀngel Guimerà va néixer el 6 de maig de l’any 1845 a Santa Cruz de Tenerife. Per commemorar el 177è aniversari d’aquest dia, la casa museu del dramaturg organitza una jornada de portes obertes que tindran lloc des del divendres\nEl Dia Mundial de la Poesia i el del Teatre entorn la figura d’Àngel Guimerà\nCoincideixen aquest mes de març les celebracions del Dia Mundial de la Poesia i el Dia Mundial del Teatre. Dues dates que volen festejar amb diverses activitats al Museu Àngel Guimerà per ser dos àmbits en els quals va destacar\nArriba El Llop al Teatre Àngel Guimerà\nDissabte 21 de maig a les 20 hores el Teatre Àngel Guimerà acollirà una nova adaptació de Terra Baixa. Aquest cop, però, l’obra de Guimerà tindrà la particularitat de comptar amb un elenc amateur que s’ha escollit a través del


El Govern espanyol donarà tres anys més a les empreses per tornar préstecs ICO - Empordà\nEl Govern espanyol allargarà finalment tres anys el termini per retornar els préstecs amb garantia de l'Institut de Crèdit Oficial (ICO). Els autònoms, les pimes i les empreses que van sol·licitar finançament amb aval de l'Estat tindran doncs aquesta pròrroga de tres anys per reintegrar els préstecs, segons han confirmat fonts del ministeri d'Economia. La mesura -que no serà automàtica sinó a sol·licitud de l'interessat- s'aprovarà avui al Consell de Ministres i la vicepresidenta tercera i ministra d'Assumptes Econòmics, Nadia Calviño, ja va avançar-ne detalls dissabte passat a la XXV Trobada d'Economia de s'Agaró. Segons Calviño, la pròrroga està consensuada amb les entitats financeres i la Comissió Europea.\n«Ara cal evitar que empreses perfectament viables hagin de tancar per la caiguda transitòria de l'activitat econòmica. Hem de començar a mirar de prop les qüestions de solvència», va advertir la ministra d'Assumptes Econòmics. Més del 30% dels préstecs amb aval de l'ICO tenen un termini de devolució inferior a quatre anys que, a partir d'ara, podrà demorar-se tres anys més.Catalunya, la segona comunitat que ha sol·licitat més avals