Detecten els primers condons falsificats a Catalunya\nEs venien en petits supermercats de Barcelona i els Mossos avisen que poden implicar "riscos"\n4 min. Barcelona 03/07/2020 14:41\nUn home es va adonar que el paquet de Durex Natural Comfort que havia comprat no era com sempre. Fos perquè aquells preservatius eren la meitat de petits que els habituals o perquè a la capsa hi posava sexe "eral" en lloc d'"oral", va sospitar. El paquet va acabar a l'Agència Espanyola de Medicaments i Productes Sanitaris (AEMPS), que va demanar al departament de Salut que inspeccionés l'establiment on s'havia comprat: un petit supermercat de la Travessera de les Corts de Barcelona. Salut hi va anar el 12 de maig amb els Mossos d'Esquadra i van trobar més exemples del mateix producte sospitós i d'un altre model –Durex Dame Placer– que semblaven falsificats. A part de les faltes d'ortografia, tampoc tenien el símbol d'un rellotge de sorra just abans de la data de caducitat.\n651x366 Els preservatius falsificats no tenen un rellotge de sorra abans de la data de caducitat / ARA Els preservatius falsificats no tenen un rellotge de sorra abans de la data de caducitat / ARA\nSón els primers preservatius falsificats que es detecten a Catalunya i a l'estat espanyol, segons el cap de la unitat central de consum dels Mossos, el sergent Xavier Tarrés. El de les Corts no era l'únic establiment que en tenia, perquè la policia va resseguir l'origen de les capses i va descobrir que es venien en altres petits supermercats de Barcelona. Havien arribat allà després de sortir d'un magatzem majorista de drogueria ubicat a Sant Adrià de Besòs. En pocs casos s'havien venut directament als supermercats amb factures, perquè la majoria dels establiments els havien adquirit en negre, a través de venedors ambulants que havien comprat els productes per distribuir-los i obtenir així un petit benefici. Els Mossos han requisat 700 capses de preservatius falsificats.\nPerò no són els únics exemples que han localitzat. Amb les factures, la policia ha descobert que els primers models de preservatius falsificats van ser a finals del 2018, perquè també havien arribat amb un preu molt per sota del que es paga al mercat com els que s'han trobat ara. Es calcula que se'n van distribuir més de 15.000 capses. En els dos casos els Mossos sospiten que els productes s'havien fabricat a la Xina, pel tipus de falsificació i els antecedents del país, però no s'ha pogut demostrar. Tarrés reconeix que si s'ha fet una falsificació en castellà i portuguès –que eren els dos idiomes dels paquets– "no serà per fer-ne poques capses", i avisa que poden implicar "riscos" per a la salut perquè podrien no complir la funció del producte.\nPer identificar la partida que s'ha detectat ara, els models falsificats són els Durex Natural Comfort del lot 1000221414 amb data de caducitat 2024-05 i els Durex Dame Placer del lot 1000603437 amb data de caducitat 2024-05.\nSense el símbol CE\nDurant la investigació els Mossos també han localitzat que, a part dels preservatius falsificats, se'n venien uns altres que no eren falsos però que els faltava el símbol CE, que és el marcatge que certifica les garanties sanitàries d'Europa. Els productes també sortien del magatzem de Sant Adrià i havien arribat allà des dels Països Baixos, tot i que s'havien fabricat a l'Índia, segons la policia. "Poden ser legals en altres mercats de fora de la Unió Europea", on el símbol CE no és necessari, explica Tarrés. Els Mossos han requisat 11.700 capses sense el símbol CE que es venien en els mateixos petits supermercats de Barcelona i calculen que a finals del 2018 se'n van distribuir més de 41.000.\n651x366 Alguns dels paquets de preservatius requisats pels Mossos / ARA Alguns dels paquets de preservatius requisats pels Mossos / ARA\nPer tot plegat, els Mossos han denunciat penalment els administradors de dues empreses: el del magatzem majorista de Sant Adrià de Besòs i el d'un altre ubicat a Santa Perpètua de Mogoda. La policia ha descobert que els dos negocis estaven vinculats entre ells, encara que el de Santa Perpètua no estava obert al públic i només es feia servir com a espai secundari per tenir-hi estoc dels productes. Els Mossos atribueixen als responsables de les empreses, dos homes de 48 i 53 anys de nacionalitat espanyola i pakistanesa, un delicte contra la salut pública i un altre contra la propietat industrial. El cas també podria tenir un recorregut per la via administrativa, al marge de la penal, perquè alguns dels paquets de preservatius que comercialitzaven només estaven en anglès, cosa que suposa una infracció per l'etiquetatge.


Àlex Martí, campió del Trofeu Primavera N2 del CV Blanes en la categoria Techno 293\nPepe Peñaranda s’ha penjat la medalla d’or en la modalitat G3 de la regata Els Salats del CM Torredembarra\nEl Club Marítim Altafulla ha viscut un cap de setmana molt emocionant i ben farcit de competicions, amb alguns resultats molt destacats com el campionat assolit per Àlex Martí en la categoria Techno 293 en el marc del Trofeu Primavera N2, que ha organitzat el CV Blanes.\nMartí no ha estat l’únic representant de l’entitat altafullenca en la competició celebrada al municipi de Girona. Pol Nomdedeu també ha participat, obtenint un meritori 4t lloc. Els dos regatistes han realitzat cinc proves, amb la possibilitat de descartar el pitjor resultat.\nEl mateix Àlex Martí també ha participat en la regata Els Salats que ha organitzat el CM Torredembarra, obtenint la medalla de plata en la categoria G3. La millor notícia, però, l’ha protagonitzat Pepe Peñaranda, penjant-se la medalla d’or de la mateixa modalitat.


L'Agència Nacional de Seguretat nord-americana recopila 5.000 milions de dades al dia de telèfons mòbils arreu del món\nDocuments filtrats per l'extècnic de la CIA Edward Snowden revelen que la NSA emmagatzema dades de geolocalització de milions d'usuaris i estableix mapes de relacions\nARA Barcelona 05/12/2013 08:34\nL'Agència Nacional de Seguretat nord-americana (NSA) recopila cada dia gairebé 5.000 milions de dades sobre la localització de telèfons mòbils arreu del món, segons informa aquest dijous el diari 'The Washington Post', que cita documents filtrats per l'extècnic de la CIA Edward Snowden.\nL'entremat, que es nodreix de les dades de geolocalització de centenars de milions de dispositius mòbils, permet seguir els moviments d'individus i establir mapes de les relacions entre ells a través de mètodes d'anàlisi que el diari descriu com a "eines de vigilància massiva".\nUn funcionari de l'agència de seguretat, que ha demanat quedar en l'anonimat, ha admès la pràctica en declaracions al diari nord-americà: "Recollim grans volums de dades". La captació de dades es fa a través dels cables que connecten les xarxes mòbils a nivell global, a més de seguir la pista dels mòbils de desenes de milions de nord-americans que viatgen a l'estranger cada any, segons explica aquest funcionari al diari.\nFuncionaris nord-americans van dir que els programes que recopilen i analitzen les dades de localització són legals i destinats estrictament a desenvolupar la intel·ligència sobre objectius estrangers.\nRobert Litt, assessor general de l'Oficina del Director d'Intel·ligència Nacional nord-americana, que supervisa la NSA, assegura al diari que el mètode és legal i que només s'utilitza amb finalitats d'intel·ligència sobre objectius estrangers.\nl'Agència Nacional de Seguretat nord-americana


Appartamento Monica Pieve Di Ledro Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Imperiale 7, Pieve Di Ledro, Pieve Di Ledro, Itàlia, 38067 - Veure al mapa\nMés informació sobre Appartamento Monica\nAl visitar Pieve Di Ledro, vosté es sentirà com a casa a Appartamento Monica, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Appartamento Monica és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix aparcament de cotxes, habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Appartamento Monica és una selecció idònia per a la vostra estada a Pieve Di Ledro.\nCal que informeu el Appartamento Monica de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


TAC12 TV - La Colla Vella rescata la filmació d'un castell de l'exposició universal de 1929\nL’arxiu de la Colla Vella ha rescatat de la Filmoteca de Catalunya la filmació d’un castell realitat pels rosats durant l’exposició universal de Barcelona de l’any 1929. La seva existència s’ha donat a conèixer en el marc de les festes anyals de la colla i aviat es podrà visualitzar a la web de l’entitat. El document també és rellevant perquè justament en aquella actuació de l’any 1929, la Colla Vella actuava per primer cop amb l’actual camisa rosada que l’identifica.\nL’arxiver de la Colla Vella dels Xiquets de Valls, Josep Roig, ens mostra l’última joia documental que ha trobat i ha incorporat a l’arxiu documental de l’entitat. Es tracta d’una gravació rescatada del fons de la Filmoteca de Catalunya que mostra la construcció d’un castell durant l’exposició universal de Barcelona el 4 d’agost de 1929. La fotografia estàtica del moment ja formava part de l’arxiu de la colla, però ara, el mateix castell, un 4de6, el trobem en moviment. Explica l’arxiver de la Colla Vella que segurament és la filmació més antiga que recrea la construcció completa d’un castell.\nMés enllà del valor documental de la troballa, la imatge també té un valor simbòlic per la Colla Vella, ja que es tracta de la primera actuació dels de la camisa rosada en què els del Portal Nou incorporen el color actual que els identifica al seu uniforme.\nTALL DE VEU Josep Roig\nAmb la incorporació d’aquestes imatges a l’arxiu de la Colla Vella, els rosats poden documentar amb imatges en moviment l’evolució de la colla dècada a dècada des dels anys vint del segle passat fins a l’actualitat. La filmació es va presentar als castellers de la colla vallenca en el marc de les festes anyals de la colla i es podrà visualitzar aviat a la plana web de l’entitat vallenca.\nMés en aquesta secció: « Encarreguen els primers estudis per intervenir a la plaça de l'Oli Valls repartirà 400 degustacions de caldo de Nadal »


Croniques Sicilianes | JM Simon\nL’avio aterra a Sicilia on hi brilla un sol de primavera que a Brussel.les encara trigarem a veure. En Paolo em ve a buscar a l’aeroport de Catania en una furgoneta destartalada que normalment utilitza per fer el repartiment de taronges biologiques “Tarocco” (la varietat de toronja vermella de la zona) que cultiva a la granja en que viu.\nPasem per l’hotel on deixo els bartuls i anem cap a la universitat on he de donar una conferencia sobre gestio de residus a Europa a un apassionat grup d’activistes locals desitjosos d’aprendre possibles alternatives a la incineracio de residus en massa proposada pel govern Berlusconi. Hi dono un parell d’entrevistes a mitjans locals una d’elles ben curiosa perque el periodista es tan xerraire que gairebe es pot dir que l’entrevista se l’ha feta a si mateix. Afany de protagonisme?\nL’universitat de Catania es un edific barroc precios construit per monjos benedictins al sXVII al costat de la que segon els locals es l’esglesia mes gran d’Europa. L’edifici en questio es tan gran com lleig pero es veu que conte l’organ mes gran construit al sXVII i que diuen que tan impressiona a Goethe quan va venir d’Alemanya nomes per escoltar-lo.\nDoncs aixo, Catania es una ciutat Barroca no per eleccio sino com a resultat del terratremol que al sXVII arrasa la ciutat i que va fer que la reconstruccio es fes en l’estil de l’epoca. Els edificis son fets de pedra negra volcanica provinent del volca Etna que es troba a 30km de la ciutat.\nUn dels hostes resulta que es professor d’historia i em comenca a explicar la historia de Sicilia, les runes… abrumador. Sicilia te runes gregues i romanes de qualitat superior a les d’Efes i una historia inacabable. Veient que per a coneixer una mica l’illa hi haure de tornar a passar-hi mes temps li pregunto al al professor:\n“Quan de temps necessito per a veure l’illa, mes o menys?” i ell em respon amb un posat del qui creu posseir la veritat: “una vida”.\nSi que anem be…\nLa conferencia va be, la sala es a rebentar. L’interes es justificat; l’illa es un bocador a cel obert, sense recollida selectiva de cap tipus tota la brossa es recull conjuntament i es abocada en abocadors controlats i/o incontrolats. Els parcs naturals tan importants pel turisme de la zona son plens de bosses de plastic i porqueria i com de costum la solucio de Berlusconi es cremar-ho tot. Segons ell aixo de separar, reciclar i compostar es massa dificil per a un poble com l’italia, poc avessat a treballar. Es interesant veure com les alternatives que els hi explico son totament noves per als Sicilians i la passio i indignacio que hi posen al veure com estan essent enganyats pel seu govern.\nSopar en un restaurant tipic a les catacombes de la ciutat, a varis metres sota terra envoltats per estalagtites naturals amb un riu subterrani que ens passa pel costat.\nCambio de barret i assisteixo al Congres del Moviment Federalista Europeu italia. Un viatge en el temps als principis de la Unio Europea. Dino amb un enginyer de ports i camins de Mila que va viure la Segona Guerra Mundial i que va passar del 1965 al 1977 a Madrid disenyant infrstructures espanyoles. L’home m’explica mil anecdotes de la transicio i em dona una repassada pel que fa a cultura espanyola –que mai a sigut el meu fort-. M’explica com quan van volar el Carrero Blanco pels aires ell es trobava a una oficina a 100 metres de l’explosio i em parla dels grans cantants d’opera catalans i de la seva teoria perque les sopranos han de ser grasses per aguantar l’esforc… Curios les situacions en les que et posa la vida.\nAprofito que l’home es un pou de ciencia per demanar-li que en pensa de la davallada economica i politica d’Italia. De la politica no n’es gaire optimista pero de l’economia m’explica que Italia va prou be. Que enten que les autoritats espanyoles celebrin que el PIB per capita espanyol estigui per sobre de l’italia pero que la rao per la que els italians no n’estan massa preocupats es perque entre un 40% de l’economia italiana es submergida. La mafia, el segon poder –o primer segons com es vulgui entendre- del pais es la principal forca del pais i ha sabut aprofitar la globalitzacio mes que ningu. Aixo del mercat comu europeu els hi ha permes ampliar mercat d’italia a espanya, Alemanya, Escocia… Val lapena llegir Gomorrah de Saviano per entede fins on arriba el poder de la mafia. En fi, que el pais va la mar de be.\nPer la tarda retrobo l’amic Paolo amb qui anem a l’”enoteca” de Catania a veure la produccio de vi local. El propietari, colaborador del moviment “Slow Food”i amic del Paolo em mostra vins de petitissima produccio que nomes comercialitzen ells. Me n’enduc dues ampolles que son dues joies de les varietats locals: Nero d’Avola i Nero …\nLa varietat Nero d’Avola es l’equivalent a garnatxa o l’ull de llebre a Catalunya, varietats locals i tradicionals que gracies al clima sec i amb gran diferencia de temperatura entre dia i nit donen vins forts i d’alta graduacio. Som com els priorats que fa 20 anys no volia ningu i que ara es redescobreixen i representen el potencial del vi Sicilia.\nA l’enoteca, ara que venen pasques, hi tenen uns dolcos que la dona del propietari ha anat a recollir per convents perduts per les muntanyes i que preparen unes monjes seguint receptes secretes de l’any de la quica. L’ofici de monja sembla que comenca a anar de baixa al pais del Papa i els convents es comencen a buidar cosa que provoca la desaparicio d’aquestes receptes. La dona ens explica com despres de 30 anys de coneixenca una monja, la darrera del convent, quan semblava que s’anava a endur la recepta a la tomba va acceptar de revelar-li el secret despres d’haver-li fet jurar de genolls i davant un crucifix que mai faria publica la formula. Deu ni do quines histories.\nTasto un d’aquests dolcos rarissims: son atapeits i dolcissims on es pot veure clarament la influencia de la pastisseria arab. Nomes la historia de secretisme que porten al darrera ja fa que siguin bons.\nDespres de l’enoteca; carretera i manta cap a Siracusa, ciutat a 70km on hi tenim una reunio pel forum alternatiu al G8 de medi ambient que s’ha de celebrar a finals d’abril.\nSiracusa, al contrari que Catania es una ciutat feta de pedra calcarea blanca cosa que ara que s’estan afanyant a rentar-li la cara per quedar be amb els caps d’estat presenta una imatge bellissima. Seguint tambe l’estil barroc del regne de les dues Sicilies la ciutat d’Arquimedes es un plaer pels ulls tot i que l’empremta de la Italia actual malauradament es deixa veure massa.\nSopem canoli –una mena de canelons de ricota o xocolata- al costat de les runes d’un fantastic temple a l’illa d’Ortiggia.\nEntrada la matinada tornem cap a Catania. Per l’autopista passem pel costat de les gran refineries de petroli que causen que Sicilia tingui les taxes de tumors mes altes d’Europa. Aqui s’hi produeix tot el querose que s’utilitza a italia i se n’exporta electricitat cap al continent. Lo curios es que deixin tot l’impacte mediambiental i sobre la salut a l’illa pero els impostos vagin a empreses del nord d’Italia. Igual que la crisi dels residus de Napols, l’accio del nord d’Italia envres al sud que tan critiquen es realment vergonyosa.\nDe cami cap a la sala de conferencies pregunto a un amic meu el perque els motoristes sicilians no porten casc? Ho preguntem a un carabinieri i la rao que ens dona es que la policia vol veure sempre la cara de qui condueix i pel tema de control de mafiosos prefereixen que la gent no porti casc. La paradoxa total es el fet que si vols portar casc es segur que et para la policia per la sospita que puguis ser un mafios que es vulgui camuflar… el mon al reves.\nConfesso al meu amic que l’excusa dels carabinieri augmenta encara mes la meva admiracio per la creativitat italiana. Acte seguit li pregunto al carabinieri quina excusa s’han inventat per a que la gent no es posi el cinturo al cotxe… Em mira i rient em diu que encara se l’estant pensant…\nPel mati dono una conferencia al Congres de l’historic Moviment Federalista Italia.\nEn congressos d’aquest tipus es coneixen gent interesantissima que ajuden a valorar la imatge que de Catalunya tenen els de fora. En les meves visites a trobades federalistes per Europa he tingut ocasio de conversar amb gent d’arreu sobre politics catalans moderns i els mes destacats son obviament Maragall pels italians i Pujol pels alemanys.\nMaragall es una persona coneguda i apreciada entre el mon de la politica i de la intelectualitat italiana de la mateixa manera que en les meves visites a Alemanya tothom diu meravelles d’en Pujol –escola alemanya-. En contrast amb les figures d’en Maragall o en Pujol, quan, aquí o on sigui d’europa, he demanat que en pensen del Montilla em miren amb cara com si parles xines. Es una bona manera de mesurar el nivell en el que es troba el pais quan despres d’una tradicio de tenir liders locals de nivell Europeu hem passat a tenir delegats del poder central sense visio internacional. Es molt trist i preocupant que tant en Montilla com en Zapatero no parlin idiomes i que no tinguin experiencia internacional. Vet aqui quelcom important que els electors no poden saber quan voten pero que marca l’efectivitat i representativita efectiva que pot tenir el lider del pais.\nEl congres continua per la tarda pero jo tinc el cap a punt de petar de tant sentir italia i vaig a fer un vol per Catania. Passo tres hores caminant amunt i avall aquesta ciutat que podria ser preciosa si li treguessin els cotxes –o els moderessin- i la netegessin una mica. Catania, igual que la resta d’Italia posseix aquella bellesa que te la decadencia d’aquell que la viu amb ignorancia. Els que viuen el dia a dia no son conscients de com tot es va deteriorant i mentre continúen essent manipulats pel criminal del Berlusconi viuen en el somni d’un pais que es l’ombra del que va ser. El potencial no els hi treu ningu. El dia que arreglin els sistema politic i posin els lladres que els manen al lloc que els pertoca Italia tornara a ser un pais brillant. De moment aquesta decadencia de la que parlo resta un dels encants.\nPels carrers de Catania em dedico a la degustacio de sucs de diferents taronges, aqui la taronja valenciana, una mica mes enlla la taronja Tarocco –la classica taronja vermella local, una mica mes acida que la valenciana-. Tarda reconfortant i rica en vitamina C.\nEm retrobo amb els amics federalistes italians per sopar en un restaurant de peix fresquissim dels tipics de les pelicules italianes. Entrants, dos primers plats, segon plat, postres, fruits secs amanits amb Sauvignon blanc sicilia i Amaro dil Capo per ajudar la digestio. Despres de l’afartamenta encara ho anem a rematar a una patisseria amb els tipics canolis de ricota amb pistatxo. Embafadissim, rodolo cap a l’hotel on la digestio sera dificil.\nA les 9.30h l’amic Sebastiano em ve a buscar per mostrar-me una mica dels voltants de Catania. Anem a visitar un castell normand del sXI extraordinariament ben conservat i visitem tambe un parell d’esglesies barroquissimes el capella de les quals es amic seu –com a les pelicules…- i que ens parla de lo preocupant que es aixo dels residus…\nActe seguit ens enfilem cap al volca Etna. El dia no acompanya i fa un gris d’aquells bruselencs amb xiri-miri continuat per culpa dels nuvols baixos. Ens anem enfilant amb el cotxe. Es com anar amb avio, travessem els nuvols on la visibilitat es pobrissima i de sobte en sortim per sobre i se’ns apareix un espectacle de pedra volcanica negra totalment llunar. Amb els nuvols per sota i el volca per sobre sembla que estiguem arribant a l’olimp. Amb el temps justissim arribem fins on es pot arribar amb el cotxe i on comenca el teleferic que porta fins al crater. Ho haurem de deixar per una altra ocasio pero val a dir que es impressionant que en 45 min es pugui passar de clima mediterrani i platja a clima d’alta muntanya, neu i fred. 3000m de desnivell.\nEmprenem la tornada cap a Catania. Abans de marxar faig una sessio fotografica de la inmundicia –estil napols- que es troba a numerosos indrets de la ciutat. En Sebastiano m’explica com les autoritats retrassen la recollida expressament per a fer emprenyar als ciutadans i convencer a l’opinio publica sobre la necesitat de construir incineradores i cremar-ho tot. Es una vergonya.\nLa visita acaba felicment en un restaurant especialitzat en carn de cavall amb vistes a la impressionant fortalesa de Catania, antiga ciutadella. Em porten un bistec de cavall de dos pams que m’aporta la meva racio de carn mensual i d’alla corrents cap a l’aeroport.\nTags: residus Italia Sicilia


Estat d’Excepció a la Turca: La fiscalia convoca el major dels Mossos, Josep Lluís Trapero ! directe!cat\nPolítica Última actualització Dilluns, 11 de setembre de 2017 22:50 h\nHa estat citat a una reunió “pels preparatius del referèndum”. L'alt càrrec policial és un dels advertits pel TC després de la suspensió de la llei del referèndum\nACN Barcelona .- La Fiscalia del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya ha convocat per a aquest dimarts el major dels Mossos d'Esquadra, Josep Lluís Trapero, a una reunió pels preparatius del referèndum de l'1 d'octubre sobre la independència de Catalunya, segons han confirmat fonts properes a la trobada. Trapero és un dels alts càrrecs de l'estructura governamental catalana que ha estat advertit pel Tribunal Constitucional a l'entorn de la consulta. Cal recordar que el fiscal general de l'Estat, José Manuel Maza, va dictar divendres passat un ofici en què ordenava els màxims responsables dels Mossos d'Esquadra, la Guàrdia Civil i la policia espanyola que, en el marc de les seves funcions de policia judicial, elaboressin atestats en "qualsevol actuació d'autoritats, funcionaris públics o de particulars" dirigida a "l'organització del referèndum". Maza també va ordenar que intervinguessin "els efectes del delicte", en relació a urnes, paperetes o altres materials.\nDiada, Fiscal, major trapero, referèndum\n12 de setembre de 2017, 12.34 h\nEspanya opta per fer-se el haraquiri\n12 de setembre de 2017, 09.46 h\nVeient com son i es comporten a Madrid, mai em interessarà estar sota un govern que menteix, manipula, i està podrit de valors per gobernar.\n12 de setembre de 2017, 02.34 h\nNo és cert !!!! Mossos ho han desmentit a Vilaweb : "Ahir a la nit ja van començar les manipulacions. La fiscalia va filtrar a diversos mitjans que avui el Major Trapero era cridat a declarar i els mitjans ho van escampar alegrement. Fins que Mossos va desmentir de manera oficial a VilaWeb que el Major del cos haja estat citat a declarar res." (editorial d'en Partal d'avui dimarts 12-09-2017 (http://www.vilaweb.cat/noticies/confie-en-vosaltres-editorial-vicent-parta... Llegir més\n12 de setembre de 2017, 00.35 h\nEsPPaña ha posat en marxa el GAL Judicial\nCesar Nebreda capellades\nI aleshores que hem de fer, esperar a que l'hi toquin els ous? que l'inhavitin? Hi ha previst alguna acció perque no vagi sol a declarar?\n12 de setembre de 2017, 00.27 h\nporta'ls una bombona de butà, amb dedicatòria: "A la Chivata España"\n11 de setembre de 2017, 23.45 h\nLa seva arma es una justicia que te compradas les voluntats.\n11 de setembre de 2017, 23.27 h\nJosep Lluís Trapero, no caminaràs sol !\n11 de setembre de 2017, 23.15 h\nper una samarreta seva no cal li faci portar a ell...\n11 de setembre de 2017, 23.06 h\nSón escòria feixista! Per tant la democràcia els hi va gran, estan acostumats al despotisme, el xantatge, la coacció, TOT EL QUE FACI FALTA MENYS RESPECTAR ELS DRETS HUMANS I LA LLIBERTAT!


Gremi de Restauració: “Ens estan obligant a desobeir per sobreviure”\nConsideren "arbitrari" que la Generalitat redueixi l'aforament de les terrasses al 50% una altra vegada\nEl director del gremi també ha subratllat que en temps de pandèmia les terrasses s’havien convertit en una “taula de salvació” per a molts negocis ja que els clients s’hi senten més còmodes i que ara es “condemna tot un sector”. Pallarols ha advertit que més de la meitat dels bars i restaurants poden desaparèixer en les pròxims setmanes i mesos. De moment, ha anunciat que portarà la resolució a la justícia.\nSegons recull el DOGC d’aquest dimarts, la restricció afecta Barcelona i l’àrea metropolitana, així com alguns municipis de la Noguera i el Segrià. A més, caldrà garantir també la distància de 2 metres entre taules o grups, amb un màxim de deu persones per taula, i disposar en llocs visibles de cartells que indiquin l’aforament interior i la capacitat d’ocupació màxima de les terrasses i la seva limitació al 50%. L’horari de tancament dels establiments és a la una de la matinada com a màxim, sense admetre nous clients a partir de la mitjanit.\nPallarols ha criticat que altres restriccions imposades per la Generalitat com la limitació a l’aforament interior –també del 50%–, l’avançament de l’hora del tancament o la prohibició de l’ús dels bars no vagin acompanyades de mesures de suport i protecció per a les empreses. En aquest sentit, celebra que la Generalitat demani allargar els ERTO fins a la Setmana Santa de l’any que ve però li retreu que no tingui un pla per salvar les empreses.


Dreams Villa Resort Samui Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n2/56 Moo1, Bo Phut, Samui, Tailàndia, 84320 - Veure al mapa\nNotable 7,7 (647 comentaris)\nNotable 8,0 (271 comentaris)\nBarri Bo Phut Bo Phut Mae Nam Bo Phut Bo Phut Bo Phut Bo Phut Bo Phut Bo Phut Bo Phut\nDreams Villa Resort, ubicat a Bo Phut, Samui, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Estadi de Lluites de Búfals, Samui Go-kart, Centre Comercial The Wharf Samui a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nDreams Villa Resort ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nL'hotel compta amb 10 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, piscina privada, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com bany, piscina exterior, jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Dreams Villa Resort.\nTots els tipus de viatgers (9) Parelles (2) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (1) Famílies amb infants grans (3) Grups (2)\nTots els tipus de viatgers (39) Parelles (11) Viatgers en solitari (6) Famílies amb infants petits (11) Famílies amb infants grans (5) Grups (6)


Escoles bressol de gestió privada. Permisos, llicències, excedències i reduccions de jornada ~ Personal Laboral\nEscoles bressol de gestió privada. Permisos, llicències, excedències i reduccions de jornada\n30.10.14 . Tema: 0-3 , escola bressol , escola municipal , laborals , Llars d'infants , privada\nQuadre resum dels permisos, llicències, excedències i reduccions de jornada del personal de les escoles bressol de gestió privada.\nEl temps necessari per assistir a exàmens prenatals i tècniques de preparació per al part.\n16 setmanes ininterrompudes. En cas de part múltiple, ampliable a 2 setmanes més per a cada fill/a a partir del segon. És obligatori gaudir de 6 setmanes immediatament després del part.\n· 13 dies ampliables en 2 dies més per cada fill/a a partir del segon.\n· 20 dies en cas de família nombrosa o si existís en la família una persona amb discapacitat igual o superior al 33%.\n· 20 dies quan el fill/a nascut, adoptat o menor acollit tingui una discapacitat igual o superior al 33%.\n· Es pot gaudir a temps total o a temps parcial.\nSi és necessari desplaçament previ dels pares al país d’origen, la suspensió es pot iniciar fins a 4 setmanes prèvies a l’adopció. Per a totes les qüestions relacionades amb l’adopció o acolliment s’entenen fetes a la data de la decisió administrativa o judicial.\nPermís per naixement o defunció d'un fill\n1h. diària fins als 9 mesos de la criatura, que es pot dividir en 2 fraccions de 1/2 h. Es pot acordar amb l'empresari l'acumulació del total d'hores en 20 dies naturals(article 35 del conveni col·lectiu).\nPermís per atendre fills prematurs o hospitalitzats a continuació del part\n· Per hospitalització per un període superior a 7 dies, ampliació del permís de maternitat amb un màxim de 13 setmanes, amb el 100% de retribució\n· Dret a absentar-se de la feina durant una hora diària amb el 100% de retribució.\n· Dret a absentar-se 2h diàries amb disminució proporcional de salari.\nGaudi de vacances fora del mes estipulat\nQuan durant el mes d’agost coincideix un permís maternal o una baixa per incapacitat temporal. Es pot recuperar també els deu dies laborables que marca el conveni (Art. 31 i 35)\n1 dia per casament de familiar de segon grau de consanguinitat\nPermís per defunció, malaltia greu, o operació quirúrgica\nParents fins a segon grau de consanguinitat o afinitat:\n· 3 dies.\n· 4 dies si hi ha desplaçament fora de la província.\nPermís per hospitalització i intervenció quirúrgica sense hospitalització\n· 4 dies si cal fer desplaçament.\nPermís per deure inexcusable de caràcter públic i personal\nTemps imprescindible per al compliment del deure.\nPermís per a la realització d’exàmens prenatals i tècniques de preparació al part\nPermís per anar metge\nSempre que sigui un metge de la seguretat social.\nPermís no retribuït personal\nFins a 15 dies a l’any, sense justificació i amb preavís mínim de 15 dies.\nLlicència per risc durant l’embaràs (subsidi)\nQuan la dona embarassada hagués de canviar el seu lloc de treball per un altre compatible amb el seu estat i no fos tècnica ni objectivament possible. Només es pot gaudir fins a la data del part.\nLlicència per risc durant la lactància (suspensió de contracte)\nQuan hi ha risc tant per la salut de la mare o del lactant i fins existeixi el risc o com a màxim fins als 9 mesos del fill/a.\nDurant els 3 primers mesos el 100% del Salari base CPP i complement específic , no s’abonarà aquest complement en les pagues extraordinàries. (art.34)\nReducció de jornada per guarda legal d’infant fins als 12 anys\n· Reducció de jornada d’entre 1/8 a ½ part.\n· No hi ha límit d’edat en cas de cura de persones amb disminució física o psíquica.\n· La concreció horària i període de gaudi correspon al treballador/a.\n· Possibilitat de reincorporació a la jornada ordinària en qualsevol moment, amb obligació de preavisar amb 15 dies per endavant.\n· En cas d’acomiadament, la indemnització i l’atur es calcula segons salari corresponent a la jornada anterior a la reducció de jornada.\n· Les cotitzacions dels 2 primers anys de reducció, es computen incrementades fins al 100% a efectes de jubilació, incapacitat permanent, mort i supervivència, maternitat i paternitat\nRetribució en proporció a la jornada de treball\nReducció de jornada per cura de familiar\n· Per atendre familiars fins a segon grau de consanguinitat, que per raons d’edat, accident o malaltia no puguin valer-se per ells mateixos.\n· Les cotitzacions del 1r. any de reducció es computen incrementades fins al 100% a efectes de jubilació, incapacitat permanent, mort i supervivència, maternitat i paternitat.\nReducció de jornada per cura de menors afectats per càncer o malaltia greu\n· Reducció de al menys un 50% de la jornada.\n· Els progenitors, adoptants o acollidors, ambdós han de treballar, però només un en podrà gaudir.\n· Fins finalitzar la necessitat de tenir cura del menor, o quan compleixi 18 anys\nDurada a determinar en cada cas. També pot suposar una reordenació o adaptació de l'horari.\nReducció salarial en proporció a la jornada\n· Màxim 3 anys amb dret a reserva de lloc de treball i computant-se a efectes d'antiguitat.\n· Quan el pare i la mare treballin en el mateix centre, només un en pot gaudir.\n· 2 primers anys es consideren cotitzats\nPer cura de familiars fins a segon grau de consanguinitat\n· Màxim 2 anys amb dret a reserva de lloc de treball i computant-se a efectes d'antiguitat.\n· 1r. any es considera efectivament cotitzat.\nDescans d'un curs escolar\n· Després de 10 anys d'exercici actiu en el mateix centre.\n· Si està relacionada amb l'adequació del centre a innovacions educatives, el període d'exercici actiu serà de 4 anys.\n· Mínim de 6 mesos (art.40)\n· Mínim 1 any d'antiguitat en el centre.\n· No haver-ne gaudit durant els 4 anys anteriors.\n· Gaudi durant un mínim de 4 mesos i màxim 5 anys.\n· No computa a efectes d'antiguitat.\n· Dret a reingrés si hi ha vacant en la seva especialitat o categoria professional.\n· A partir d’1 de setembre ,excepte mutu acord (art44)\n· Suspensió del contracte de treball amb reserva del lloc de treball i dret a prestació d'atur.\n· Duració inicial mínim 6 mesos, prorrogable per períodes de 3 mesos amb un màxim de 18 mesos.\n· Per designació o elecció per a càrrec públic.\n· Per a l'exercici de funcions sindicals.\n· Dret a reserva de lloc de treball i còmput a efectes d'antiguitat.\nCategoria: 0-3 , escola bressol , escola municipal , laborals , Llars d'infants , privada


By Javier Aranda05/05/2017maig 26th, 2017No Comments\nBy Javier Aranda03/05/2017maig 26th, 2017No Comments\nImagina’t que tens un formulari a la teva pàgina web (formulari de registre, d’inscripció a newsletter, etc.) i no vols que el teu correu electrònic s’ompli de SPAM.\nEn aquest cas Google ens ofereix una eina molt pràctica, Google reCaptcha . Amb ella obliguem a l’usuari a, a més d’omplir tots els camps del formulari, verificar que no és un “robot”. Molts robots són els encarregats que els comptes de correu s’omplin de spam. Aquests fan la funció d’un usuari omplint automàticament els camps i de manera directa envien aquesta informació a través del formulari web.\nReCaptcha és molt senzill d’implantar quan tenim un web creada en WordPress o qualsevol CMS important. Normalment aquests CMS disposen de connectors per a facilitar aquesta acció. No obstant això, si ens trobem amb qualsevol pàgina web “AdHoc“, resulta una mica més difícil poder implantar el reCaptcha. Res que amb un petit coneixement previ de programació no es pugui resoldre. Iniciem amb aquest una sèrie de posts orientats, en la mesura del possible, a implementar el nostre propi reCaptcha sobre desenvolupaments “Adhoc”.\nPerò … que és un reCaptcha?\nCom hem indicat anteriorment, reCaptcha és qualsevol acció que ha de realitzar l’usuari de manera específica i manual per assegurar que la informació que va enviar no és a través d’un robot. Es tracta d’un a simple verificació. Aquest mètode presenta una selecció d’imatges que segons la pregunta que realitza cap robots no té la possibilitat d’entendre ni respondre.\nCrear nostre reCaptcha\nEl primer que hem de fer és anar a la pàgina de Google reCaptcha , a la part superior de la pàgina seleccionar el botó que posa “get reCaptcha”. Se’ns obrirà una vista amb un petit formulari.\nEn el primer camp posarem una etiqueta identificativa perquè tinguem referència d’on utilitzarem l’element reCaptcha. Això és important perquè podem crear diversos reCaptcha en un mateix compte. Seleccionem el tipus de reCaptcha que volem implementar, en aquest exemple utilitzarem reCaptcha v2. A la part de domini, indicarem el domini de la pàgina en la qual anem a introduir l’element. Només ens queda acceptar els termes i clicar el botó de registre.\nLa següent vista ens proporciona: una clau secreta, una clau pública i diversos fragments de codi per implementar a la pàgina del formulari. Tot està dividit i organitzat en seccions i passos per facilitar el seu ús.\nContinua llegint més sobre el nostre reCaptcha en un entorn web sense CMS.\nAccedeix a la 2a part del nostre tutorial\nNext Post13a edició de Relats Solidaris amb Marc Márquez


Hi ha molta gent, moltíssima, de dins del sector i de fora, d’amants de la literatura i de compradors d’un cop l’any, que avui es llevaran i pensaran: ostres, i si Sant Jordi hagués estat avui? És una pregunta perfectament lícita, d’una diada tan perfecta i tan especial com la que hi ha cada any a Catalunya el 23 d’abril i que posa tanta tensió sobre el negoci del llibre que en algun moment o altre pot petar. No hi ha gaires negocis més, potser cap, que es jugui tantes coses a l’atzar meteorològic d’un dia. I el d’ahir va ser un dia dur per a molts dels qui s’hi dediquen.\nAl 23 d’abril del 2022 li havíem posat tanta càrrega emocional, simbòlica i econòmica també, que qualsevol problema el podia fer descarrilar. I no era per menys. El Sant Jordi d’ahir era el símbol del final mental de la pandèmia. Era el Sant Jordi acumulat de dos anys en què s’havia fet a mig gas o directament no s’havia fet. L’expressió més gran d’orgull de país, que és aquest dia màgic en què tothom pren els carrers, xerra, es toca, interactua, estima, viu. I per un país que últimament no viu grans alegries, era lògic que com si fos la llum a través d’una lupa... tota l’energia es concentrés en un punt. El dia d’ahir.\nEl teu Sant Jordi ha estat com els d’abans de la pandèmia?\nI, a més a més, el relat del dia casava. Després de tota una setmana patint per la pluja, per les inclemències meteorològiques... durant unes quantes hores la cosa va semblar que funcionava. És cert que va ser un dia variable, si mirem el territori. En alguns llocs va ploure força i tot el dia. En d’altres, no gaire. Però en el gran mercat que és l’àrea metropolitana, on es concentra la major part dels catalans i bona part del negoci... el dia va anar bé o molt bé fins a tres quarts d’una. Gairebé 5 hores de treva, amb cels tapats, però després sol, però després un núvol fi, però després fred i després una bona temperatura.\nPerò en aquell moment va arribar la calamarsada. 12-15 minuts d’una pluja molt intensa i una pedregada considerable. Gairebé bíblica. I amb aquests 15 minuts n’hi va haver prou per carregar-se la feina de mesos de molta gent. Algunes petites editorials, com Raig Verd, ahir lamentaven les pèrdues, els metres i metres de llibres fets pasta. Els diners que es van volatilitzar i que poden ser un maldecap molt gros per quadrar números. Els més petits, és clar, van ser els que més van patir.\nI això obre molts interrogants. Qui ho paga? Hi ha assegurances? Són els llibreters els que assumeixen els costos? Són els editors? Són els intermediaris? Hi ha d’haver ajudes?\nI de retruc es van reobrir vellíssims debats i alguns de nous. Els vellíssims: es pot esponjar Sant Jordi en diversos dies l’any perquè no hi hagi tanta pressió? En dies com el d’ahir amb mala previsió, es podria haver fet un Sant Jordi de tot el cap de setmana? Hi ha manera de convertir una data en diverses dates sense perdre la màgia?\nSant Jordi és tan perfecte com a festa –com deia ahir el Pou i l’Om...– que només hi ha marge perquè l’espatllem una mica. Ahir dèiem, cridant a la resiliència, que viuríem el videoclip del Bon dia d’Els Pets. Pluja torrencial, però cares alegres. Bé, al videoclip del Bon dia no hi queien pedres de la mida de cigrons, aquesta és la diferència.\nPerò en tot cas, i per dir coses positives, hi va haver tanta gent amb tantes ganes, que van aguantar estoicament durant l’estona que va caure el cel.\n23-04-2022 20:30 LLIBRES\nEmpar Moliner i Toni Cruanyes, els autors més venuts de Sant Jordi 2022


Historia d'amor i de guerra - Página web de paisatgesconeguts\nUna història d’amor i de guerra\nAquesta es una història verídica que hem va explicar un home fill de Castellterçol i resident a Perpinyà, quant ja tenia vuitanta anys complerts, exiliat a França des de la guerra civil i que no va tornar al poble fins molts anys després amb una finalitat molt concreta i que va esser quant jo el vaig conèixer.\nEll, com tants, fill d’una família d’esquerres de tota la vida, fou un dels mes de mig milió d’espanyols que fugiren a França al esclatar la guerra civil espanyola i que la majoria van anar directament cap els camps de concentració. Ell va anar a parar al camp de Argelès sur Mer del que va aconseguir escapar junt amb dos companys i amb l’intenció de quedar-se a França i per les seves conviccions politiques, afiliar-se al moviment de la resistència francesa, promogut pel general De Gaulle, en contra dels alemanys invasors.\nPel seu caràcter i idees republicanes, va aconseguir ser respectat i valorat entre els companys, però tal com va succeir a tants d’altres, va estar fet presoner pels alemanys, fou a les hores que el traslladaren al nord de França, al camp de Struthof-Natzweiler, a la regió d’Alsacia, a la zona ocupada, on hi havia centenars d’interns.\nEra un lloc en el que per una banda arribaven trens de càrrega plens de presoners, en pèssimes condicions i per l’altre en sortien cap a un destí sempre incert.\nEntre els interns va començar a estendre’s el rumor de que els que s’emportaven eren traslladats directament a Dachau, un camp de treballs forçats i d’extermini situat a Baviera, a uns vint kilòmetres al nord de Munic, on els alemanys es dedicaven a fer experiments sobre la resistència humana en diverses situacions extremes, com a l’accés de velocitat, a les elevades intensitats sonores, la prova de nous medicaments i a les reaccions del cos humà a certs productes, com per exemple a una injecció de benzina i barbaritats per l’estil.\nVa arribar el dia doncs que entre rumor i rumor, molt de matinada, ell també va ser traslladat junt amb altres companys a un d’aquests trens, amb uns vagons bruts i atrotinats que pel que es veu havien estat destinats al transport de bestiar, als que els hi havien tapat completament les separacions entre les fustes que formaven les parets laterals perquè no es veges res, cosa que obstruïa la ventilació i no permetia veure l’ exterior.\nUn cop a dins, i tancades les portes pel costat de fora, la mala olor i la pudor de suor, barrejada amb el fum de carbó que s’havia acumulat al vagó m’entres restaren obertes les portes a l’estació, eren gairebé irrespirables. Només una reixa de ferro d’uns trenta centímetres quadrats a la part superior permetia una certa ventilació, però tampoc era així, ja que entrava mes fum de la locomotora cap a l’interior que aire respirable.\nAmb aquestes condicions foren carregats amb empentes i cops de culata uns 40 presoners amuntegats a cada vagó, on no hi havia, n’hi aigua, ni serveis, ni cap lloc per seure, només mitja dotzena de sacs plens de palla dels que s’apoderaren els primers d’entrar.\nA quarts de cinc del mati, el tren es posà en marxa, ningú en coneixia el destí, però l’insistència dels rumors dels últims dies no deixava lloc a gaires dubtes, el fantasma de Dachau es passejava insistentment pel pensament de tots els ocupants i es començaren a preocupar i a fer-se preguntes.\nAl cap d’una estona, s’adonaren de que alguns dels presoners eren catalans i per casualitat també si trobava un amic d’infància del nostre protagonista.\nSigui com sigui, mentre el tren anava avançant, quant ja portava unes hores de viatge i eren quarts de tres de la tarda, sense haver parat enlloc, n’hi tenir en compta cap necessitat dels ocupants, sense res per menjar n’hi per beure i amb el pressentiment generalitzat de que no pararia, almenys fins passada la propera frontera Alemanya, un grup de presoners es van arriscar a buscar una solució.\nAspecte del centre de la ciutat de Colònia i la seva catedral, just acabada la II Guerra Mundial\nAprofitant que els havia tocat per casualitat l’últim vagó, es tractava d’intentar desclavar alguna de les llates de fusta del terra, a la part de mes enrere, que per tant corresponia al final del tren i del vagó i aconseguir així una obertura suficientment ample per escapar-se en cas de que es fes alguna parada.\nAmb molt d’esforç, amb l’ajuda de dos ganivets de butxaca i d’unes forquilles, que algú havia aconseguit introduir al vagó i sense disposar de cap altre tipus d’eina, aconseguiren arrancar la primera llata del terra, desprès la segona i així fins a quatre.\nArrancada la primera fusta, tot fou mes fàcil, aconseguiren fer una obertura d’uns cinquanta centímetres d’amplada per uns cent cinquanta de llargada, per on es veien passar les travesses de fusta de la via a una velocitat que feia vertigen.\nL’idea inicial fou la de que, si el tren feia alguna parada, emprendre immediatament la fugida a través del forat, arrossegant-se entre la via i les rodes del tren, però mentre tant el comboi anava avançant sense el mes mínim indici de voler parar.\nPer una petita escletxa en un dels laterals del vagó es podia veure alguna cosa de l’exterior, s’adonaren de que pasaven de llarg per les estacions i que seguien el seu recorregut entre planúries verdes i a voltes entre boscos.\nEl rètol d’un camí, de mal llegir degut a la velocitat del tren i a la boirina que s’escampava pel paisatge, va fer-los sospitar de la proximitat de la frontera alemanya.\nA mida que anava avançant la tarda, s’adonaren de que la boira s’avia anat espessint, que s’havia barrejat amb una pluja menuda, i que el terreny era molt més costerut, per el que el comboi anava perdent velocitat per moments a mida que la llum del dia s’anava esmorteint.\nSigui com sigui, la velocitat del tren en aquells moment havia disminuït considerablement, tant que es podien contar una per una les travesses de la via a través del forat, per tant o ara o mai, calia prendre una decisió.\nSi l’obertura feta al terra del vagó era descoberta pels soldats alemanys, possiblement moririen tots afusellats allà mateix, si el tren tornava a augmentar la velocitat, ja no seria possible fer rés.\nNo fou una decisió difícil de prendre, doncs no quedava un altre alternativa, només restava esperar els resultats o bé intentar saltar pel forat amb el tren en marxa, aprofitant la lentitud en que es desplaçava en aquests moments, i atendre’s a les conseqüències.\nEs tractava de penjar-se de mans i peus pel forat, d’esquena a la via, de manera que el cos quedés a l’exterior, per sota del vagó, i anar-se desplaçant dintre el possible per aconseguir que el cap quedés a fora del comboi, cosa que es podia fer perquè aquest era l’últim vagó, aixecar-lo el màxim del terra i deixar-se anar de mans i de peus caient directament a la via, donar unes voltes de campana, i esperar tenir molta sort.\nAprofitant el moment en que pensaren que el tren no perdria mes velocitat en Josep, que era el nom del protagonista d’aquesta història i dos companys més, entre ells l’amic de tota la vida, foren els primers en llançar-se, en Josep fou el tercer i tots tres disposats a deixar-hi la pell, abans de continuar presoners dels alemanys.\nLa consigna fou que l’últim que es llences si es que en sortia viu, tornés caminant cap enrere, per veure si trobava als altres dos, en Josep que fou l’últim, restà immòbil completament estirat al terra després de donar unes voltes de campana, i gairebé sense coneixement degut al cop físic i emocional que acabava de rebre mentre el tren entrava en un túnel, seguint un destí incert. Poc a poc va recobrar la serenor, es va incorporar amb dificultat, tot el cos l’hi feia mal, però amb un gran esforç es va aixecar i va anar caminant, sota la pluja, la boira espessa i la poca claror que restava del dia, avançant via avall, tal com havia quedat amb els altres dos companys.\nQuant ja pensava que n’era l’únic supervivent va adonar-se que en la distància, a través de la boira, es veia la silueta dels dos amics que s’havien llençat abans que ell i que anaven pujant, coixejant i agafats l’un amb l’altre, sobre tot perquè un d’ells tenia una bona ferida al genoll, fou a aleshores que s’adonaren de que els tres s’havien salvat.\nArribaren a un camí de carro ple de fang degut a l’intensitat de la pluja que havia anat en augment, seguiren avall, el camí semblava transitat de poc per algun vehicle, doncs hi havia roderes en el fang, però l’important en aquells moments era trobar una balma o una barraca on aixoplugar-se i passar la nit que ja els queia a sobre, dons no hem d’oblidar de que es trobaven en territori ocupat pels alemanys.\nForns crematoris del camp de concentració de Dachau, tal com es conserven avui dia.\nDe sobte foren descoberts per dos gossos que amb uns lladrucs discrets els van rebre, i seguint-los arribaren a una masia on foren acollits, allí es referen de les ferides, passaren uns dies amagats a les golfes a les que s’hi entrava des de l’estança del costat desplaçant un gran armari, allà foren ben rebuts i posteriorment s’incorporaren al moviment de la “Resistance”.\nDe la resta dels que es quedaren al tren mai més se’n tingueren noticies, pot ser que algun altre es llancés també, amb mes o menys sort, n’hi ha un però, que està a la llista dels morts a Mathausen, en el llibre de la Montserrat Roig, titulat, “Els catalans als camps de concentració Nazis.”\nAcabada la II Guerra Mundial, en Josep, d’estatura petita però de cervell molt despert, sobrevisqué a tota classe de calamitats, com la majoria dels que se’n van anar, fou condecorat per el govern francès en agraïment a la seva lluita en contra dels Nazis, l’hi assignaren una petita paga, es va quedar a viure a França i no va tornar per Catalunya i així com si res, van passar molts anys.\nAquí, havia deixat tota la seva família, i també a la Carme, aquella noia que l’hi havia robat el cor i amb la que pensava casar-se i tal com va passar amb moltes altres parelles la separació obligada per la guerra els canvià el destí. Es quedaren incomunicats l’un del altre i també dels seus, durant molt de temps, i així, transcorregueren molts anys sense noticies, per el que tant ella, com els seus pares i germans ja el donaven per mort.\nDesembarc de tropes aliades, Normandia el 6 de Juny de 1.944 comença l'alliberament d'Europa\nPerò el temps passa i la vida també i encara que hi ha coses que mai s’obliden, cal afrontar l’esdevenidor amb valentia, mes endavant la Carme va conèixer un xicot que procedent d’Andalusia va vindre per Castellterçol, s’establí una relació amb el consentiment de la seva família i s’hi va casar, no van tenir fills i visqueren junts fins que ell va morir, al voltant dels seixanta anys.\nEn Josep a França, acabada la guerra i un cop normalitzada dintre el possible la situació també va conèixer una pubilla francesa amb la que es va casar i va tenir dues nenes.\nMes endavant, passats ja uns anys, va aconseguir comunicar-se amb els seus germans, residents a Castellterçol i que el donaven per mort i a partir de les hores, molt de tant en tant era visitat per algun d’ells, però mai més va tornar per Catalunya.\nEn alguna d’aquestes visites va interessar-se pel destí de la seva promesa, i al principi l’hi asseguraren que just acabada la guerra havia marxat del poble i no sen coneixia el destí, i així quedà l’historia, al menys de moment.\nEn altres ocasions, i mentre’s anaven passant inexorablement els anys, ell seguia insistint i al final el germà amb el que tenia mes relació l’hi digué la veritat, que s’havia casat i que continuava vivint a Castellterçol.\nD´aquesta manera a través d’aquest germà, comença a fer-l’hi arribar alguna carta, que ella contestava discretament i en secret, completament d’amagat del seu marit i que arribava a mans d´ell molt temps després mitjançant el mateix conducte. Així s’establí la continuació d’aquella relació interrompuda com tantes per la guerra, durant mes de quaranta anys. Naturalment les cartes també anaven acompanyades de fotografies.\nPerò les visites del germà a França eren poc freqüents, ni la situació ni les facilitats eren les d’ara, a voltes inclús passaven anys entre un comunicat i altre, però si, encara que totalment secreta, aquella relació tingué continuïtat. Per altra banda ningú de la resta de la família estava al cas del que passava, el que volia dir que la visita de qualsevol d’ells, no servia per la mateixa fi.\nSignatura rendició del Japó, el dia 2 de Setembre de l945, final de la II Guerra Mundial\nVa arribar però, un dia, al voltants del 1.987, uns cinquanta anys després de l’inici de la guerra espanyola el marit de la Carme, va morir repentinament, ella es quedà vivint humilment, sola, i força delicada de salut.\nDesprés, un cop mort el marit, la comunicació ja es feia directament per correu normal i la correspondència fou cada vegada més freqüent, ell la rebia a l’adreça del taller on treballava a Perpinyà, i ella directament a casa seva, poc temps després, seria als voltants del anys noranta, també morí la dona d´ell, en Joan que ja ronbava els vuitanta, es quedà vivint amb la petita de les seves dues filles, a Perpinyà.\nTots aquests fets, precipitaren la situació, els dos ja eren molts grans i si la vida es curta, i als vuitanta anys, encara ho es mes. A partir de les hores, la correspondència es completà amb freqüents trucades telefòniques i el desig compartit de retrobar-se de nou tants anys després, es convertí en una necessitat.\nS’establí un dia per la trobada, encara que no molt concret, però fou el 22 d’abril de 1.995 en que en Josep es presentà a Castellterçol, a casa d’un dels seus germans ja avançada la tarda, on va fer nit i l’en demà diada de Sant Jordi, va trucar a la Carme per sorpresa dient-l’hi que estava a Castellterçol i que havia vingut per retrobar-se amb ella, tants anys després.\nJo en aquella època col·laborava a Radio Castellterçol i solia fer programa els diumenges al matí, que casualment solia escoltar la Carme, que a voltes trucava i hem feia la petició d’alguna música del seu gust com també ho feien altres oients, encara que amb ella ben just ens coneixíem, però la radio ja ho te això, mitjanant la veu ens imaginem un personatge, que si alguna vegada l’arribem a conèixer, sempre es diferent i pitjor del que havíem imaginat, eixís es que si una de les veus que escolteu per la ràdio us agrada, no cal intentar coneixe’l en persona, dons axis en la vostra imaginació serà sempre igual a tal com us agradaria que fos.\nEl 23 d’abril de 1995, el dia de sant Jordi va coincidir amb diumenge, per tant jo de 10 a 12 del matí, tenia el meu programa a la ràdio i en un moment determinat, va trucar la Carme molt emocionada i va sol·licitar que, si podia ser que als voltants de quarts de dotze l’hi posseïm les Paraules d’Amor d’en Joan Manel Serrat.\nPer altre banda, aquesta ja era una cançó que teníem programada perquè es molt adequada per un dia tant assenyalat com es a Catalunya el dia de Sant Jordi, mes o menys a l’hora indicada per la Carme vam posar la cançó, recordo però que en la presentació s’hem va ocórrer dir que en un dia tant assenyalat no ens oblidéssim de fer un petó a les persones mes estimades, y fer-lo sobre tot en català, doncs els petons els castellans se’ls donen, en canvi els nostres, els petons dels catalans son molt mes frescos, ens els fem.\nA l’hora aproximada vam posar la cançó sol·licitada, però tant en Joan Manel Serrat com jo, no vam saber res del que passava a l’altre costat de les ones, encara que en certa manera en fóssim còmplices.\nVa ser per tant uns dies després que vaig conèixer al Joan i que hem va explicar tota aquesta història, el que demostra que a voltes una cosa pràcticament insignificant com un programa de ràdio, i sense nosaltres saber-ho pot portar un punt de resplendor en la solitud de moltes persones o inclús canviar la vida dels que ens estan escoltant, o la nostra... qui sap.\nQuant en Joan m’explicava la trobada es va emocionar tant, que esclatant a plorar ja no va poder continuar, sigui com sigui, al cap de pocs dies marxaven a viure junts a França, on ella ja força delicada de salut, va morir al cap de sis anys i ell poc després.\nUna làpida de marbre amb una petita creu de bronze i una medalla que acredita la seva col·laboració amb el moviment de la “Resistànce” francesa en contra dels alemanys invasors, recorden que resten junts i per sempre, en un lloc mig oblidat, senzill i sense cap protagonisme en el del cementiri municipal de Perpinyà.


Llibertat d’expressió: lluites, límits i contradiccions | Ajuntament de Barcelona\nInici / Notícies / Llibertat d’expressió: lluites, límits i contradiccions\nLlibertat d’expressió: lluites, límits i contradiccions\nXerrada virtual. Nova activitat del cicle mensual Parlem de drets, impulsat pel CRDH.\nL’actualitat de les darreres setmanes, amb l’empresonament del raper Pablo Hasél, han posat la llibertat d’expressió al centre de les mirades, converses, i manifestacions a Barcelona i altres municipis de l’Estat.\nLa llibertat d’expressió és un dret humà fonamental, recollit a la Declaració Universal dels Drets Humans i a diversos tractats i lleis internacionals. És per això que ara, arran dels diferents casos de judicialització de situacions emmarcades en el dret a la llibertat d’expressió, proposem un debat sobre el tema amb una mirada de drets humans.\nQuin és el paper de la llibertat d’expressió en el context actual d’augment dels discursos discriminatoris i l’auge de moviments feixistes? Quins són els seus límits? I quines respostes podem donar des de la ciutadania?\nPer tal d’abordar el tema, el Centre de Recursos en Drets Humans organitza el proper 17 de març, a les 18 hores, una trobada virtual amb:\n– Jacobo Dopico (Catedràtic de Dret Penal a la Universitat Carlos III de Madrid i Director del projecte Libex.es)\n– Nuria Alabao (periodista de Ctxt i membre de la Fundación de los Comunes)\n– Moderada pel periodista Hibai Arbide.\nUs convidem a fer inscripció prèvia a través del correu electrònic inscripcions.crdh@bcn.cat.\nXerrada completa disponible aquí


«Fixar-se en els qui en saben sempre va bé» - El Periòdic d'Andorra\nXavi Rodríguez participa en surf de neu al Total Fight Masters of Freestyle\nTé 23 anys i moltes ganes de gaudir d’allò que li agrada. A Grandvalira serà un dels representants locals i confia que els riders d’estil lliure puguin gaudir de més ajudes en el futur pel bé de la seva progressió.\n–Què suposa per a un amateur competir al costat d’alguns dels millors riders del planeta, i en un traçat preparat per acollir-los?\n–Per a mi és una oportunitat d’entrenar amb gent que realment en sap, en un parc en condicions excel·lents, que té un nivell 100% professional. No em cal agafar un avió per anar-hi a un, ja que aquest el tenim a casa. És tota una motivació, amb unes rampes molt grans i uns mòduls impressionants com els del Total Fight, dels que no estem acostumats normalment.\n–Dels millors sempre se n’aprèn. És tracta d’aprofitar l’oportunitat de tenir-los aquí...\n–Veus un bon nombre de trucs que en la vida has vist en directe. Fixar-s’he dels qui en saben sempre va bé per aprendre.\n–Com prepara els trucs per una competició com aquesta?\nCadascú sap quins són els seus millors trucs, que planxa millor. Aquí no es pot arriscar massa, s’ha d’anar a assegurar una mica i saber que sortiran bé. Sempre intentem fer coses diferents i evolucionar els trucs. Es tracta de millorar, i veure el que fan en aquesta competició em motiva per provar coses noves, tot i que en fan que ni se’m passen pel cap realitzar-los. Però tot és evolucionar. Hi ha trucs que quan era més jove els veia molt lluny de fer i ara en canvi els planxo bé.\n–Com va arribar fins a l’estil lliure?\n–De petit vaig començar amb l’esquí i després em vaig passar al surf de neu, competint en boardercross. Sempre m’havia cridat l‘atenció quan passava pel parc veure a la gent saltant. Sempre havia fet skate i quan em van donar l’oportunitat de provar-ho em vaig passar al freestyle i aquí m’he quedat.\n–Què li aporta que no ho facin la resta de disciplines que ha practicat?\n–Felicitat, estic amb la meva gent, el bon rotllo que existeix entre tots. No hi ha el mateix ambient de competitivitat que per exemple en el boardercross. Hi ha molta companyonia. A més també és un estil de vida. Es tracta de divertir-se, de gaudir al màxim.\n–S’hi veu algun dia dedicant-s’hi?\n–És molt complicat. Tinc la meva feina i realment ho faig per passar-ho bé. Tant de bo pogués viure algun dia d’això, però és molt difícil. No tenim gaire suport. A Andorra no hi ha una federació de freestyle, no hi ha ajudes i això ho fa tot molt més difícil. Tenir-ho ens obriria moltes portes perquè hi ha joves que li estan donant molt fort i que no tenen ajudes, que fa sempre més complicat que es pugui arribar a un nivell alt. En canvi, tots els professionals que venen a aquí des dels quatre o cinc anys han estat en una federació, han apostat per ells, han viatjat molt i han tingut la possibilitat de conèixer parcs per tot arreu. Es necessiten molts diners per fer tot això, i sense ajudes, no és possible.


Campions 'after hours' (Antoni Bassas)\nCampions 'after hours'\nANTONI BASSAS 18/08/2011 00:00\n260x366 Busquets, Abidal i Xavi aixequen la desena Supercopa del Barça, el club que en té més. / PERE VIRGILI Busquets, Abidal i Xavi aixequen la desena Supercopa del Barça, el club que en té més. / PERE VIRGILI\nA la una tocada de la matinada, Xavi va aixecar la tercera Copa de l'any. Mourinho havia ordenat a Karanka que retirés els jugadors del Madrid. De fet ningú esperava que els madridistes s'esperessin a la proclamació del campió. Després d'un partit que havia acabat com acaben els enfrontaments entre bandes, a les portes dels after hours de matinada, és a dir, a cops de puny. Un Barça amb les cames de cotó fluix i el cap de ferro havia fet que la festa continués.\nEl Madrid en aquesta Supercopa ha fet un pas endavant, ha jugat molts minuts al camp del Barça i ha ofegat la sortida de la pilota com si s'hagués tret de sobre el trauma psicològic del 5 a 0. I jugant com el que és, un gran equip que sap fer emmudir el Camp Nou. Sí, el Madrid continua exhibint rampells violents, però ha començat l'any interpretant el futbol com s'espera dels madridistes. Ajudats, això sí, per la feble condició física del Barça. Però, i aquesta és la gran paradoxa, quan el Madrid ha jugat com un gran equip li han passat coses d'equip petit. Ja saben què vull dir, dominar, tenir ocasions i perdonar. I el contrari, el Barça amb molt poc no et perdona, i et fa l'1 a 0 com ahir el va fer Iniesta a la primera jugada en què el Barça va saber interpretar el contraatac davant d'una defensa tan avançada. Igual que a la primera part del Bernabéu el millor del Barça és que ha mostrat que amb poc en té prou per marcar, i que després sap interpretar la mesura exacta de les seves forces perdent temps per descansar.\nValdés va tornar a salvar el Barça i Cesc no podia imaginar-se un debut en què amb molt pocs minuts tastaria la violència madridista i guanyaria el primer títol amb el Barça, que és això al que ha vingut després d'haver guanyat notorietat internacional a l'Arsenal però tenint a zero el compte del seu palmarès. Els detalls que va deixar en poc temps fan paladejar moltes més opcions de conducció de pilota al mig del camp i permeten esperar el millor d'un Barça que ha demostrat, certament, merèixer el títol de supercampió. Perquè només un equip que es creu la seva condició de líder mundial és capaç de suportar les envestides d'un Madrid que anivella tècnica i duresa.\nJugant així, se li pot guanyar la Supercopa, al Madrid, però no la Lliga. Esclar, però, que per més que els que fan el calendari vulguin la competició perpètua, els futbolistes no són màquines i tot just hem entrat a la segona quinzena d'agost.


L'Institut Príncep de Girona canvia de nom pel d'Institut Teresa Pàmies\nL’Institut Príncep de Girona canvia de nom pel d’Institut Teresa Pàmies\nLes famílies van demanar de substituir el nom del borbó pel d'algú que destaqués pels valors educatius\nFotografia: Institut Teresa Pàmies\nL’Institut Príncep de Girona que hi ha a la travessera de Gràcia (Barcelona) a partir d’ara serà conegut com a Institut Teresa Pàmies. N’ha informat Betevé, que diu que és una iniciativa sorgida de l’Associació de Famílies d’Alumnes (AFA) que ha rebut el vist-i-plau del Consorci d’educació de Barcelona. Les famílies van voler substituir el nom del borbó per un altre que destaqués pels valors educatius i van proposar-ho a la direcció del centre, que va engegar un procés de canvi de nom que va arribar al consell escolar i es va crear una comissió per a decidir el nom nou.\nEn aquesta comissió es van proposar més de cent noms, dels quals es valorava especialment que fos el d’una dona i que representés els valors dels drets humans universals. Els tres noms finalistes van ser el de l’escriptora Caterina Albert; Delemús, un torrent que antigament passava vora l’institut, i el de l’escriptora Teresa Pàmies, que ha estat escollit.\nPer a fer honor al nom nou, el centre ja ha comprat l’obra completa de Pàmies i prepara una festa de celebració per la primavera.


LAMP, KNOW-HOW en tecnologia LED | Articles tècnics | Publicacions | LAMP\nLAMP, amb el departament d'I+D+i propi, dissenya, desenvolupa i fabrica mòduls amb tecnologia LED. Gràcies al control de tot aquest procés, LAMP garanteix una òptima qualitat, fiabilitat i preu en els seus productes amb tecnologia LED.\nAixò dota a LAMP d'una gran competitivitat i flexibilitat, podent personalitzar qualsevol necessitat lumínica amb tecnologia LED.\nEl Sistema LED: Led - Circuit Electrònic - Driver - Dissipador - Òptica\nLED: LED prové de les sigles Light Emitting Diode (Díode Emissor de Llum). El LED és un díode semiconductor que al ser travessat per la corrent elèctrica emet llum.\nA LAMP s'agrupen els mòduls LEDs que s'instal·len a les lluminàries per lots de fabricació i bins per garantir una uniformitat en quan a flux lluminós, color i voltatge d'aquests.\nCircuit Electrònic (PCB): LAMP dissenya i desenvolupa PCBs (Printed Circuit Board) normalment d'alumini, a on posteriorment es munten tots els components electrònics i LEDs necessaris per garantir una òptima gestió tèrmica que asseguri la qualitat i la fiabilitat dels LEDs.\nTotes les PCB són muntats mitjançant sistemes automàtics SMT (Surface Mount Technology), verificades per màquines d'inspecció òptica (AOI) i amb rigorosos controls de qualitat del 100% de la producció.\nDriver: Els LEDs de LAMP poden ser alimentats per Drivers a Intensitat Constant (A) o per Drivers a Tensió Constant (V). Per garantir la vida útil del LED, s'aposta per l'alimentació PWM (Pulse Width Modulation) a 350 mA i la utilització de drivers amb mínimes pèrdues.\nDissipador: Part de l'energia que travessa el LED es perd en forma de calor a la direcció contrària a la llum. Això fa totalment necessari utilitzar dissipadors ben dimensionats per assegurar que la temperatura de treball sigui la més eficaç, i d'aquesta forma, assegurar la vida útil i el flux lluminós dels LEDs.\nÒptica: Les òptiques permeten tenir un control de la direcció del flux lluminós. Gràcies a la reduïda dimensió del LED, ens permet obtenir tot tipus de fotometries. És imprescindible utilitzar els òptims materials per obtenir tant les mínimes pèrdues del flux lluminós com la mínima distorsió del color.\nCaracterístiques dels LEDs\n1- Major vida útil i menor manteniment: Els LEDs actuals tenen una vida útil al voltant de les 60.000 hores. Això permet un estalvi significatiu del manteniment\n2- Alta eficiència: L'eficiència és el flux lumínic emès per cada wat de consum. A LAMP, utilitzem LEDs superiors als 100lm/W. Aquest valor augmenta constantment degut a l'intens treball d'investigació que s'està realitzat en aquest camp.\n3- Regulació: La regulació del LED permet un alt nivell d'optimització d'energia. Gràcies a la regulació, del 0 al 100% del flux lluminós, podem utilitzar la llum justa en funció de les necessitats de cada projecte i de cada moment.\n4- Encesa instantània: El LED, en comparació amb d'altres fonts de llum, tenen una arrancada instantània del 100% del flux lluminós.\n5- Àmplia gama de colors: El LED és capaç d'oferir un ventall molt ampli de tonalitats de color, superior al de les fonts de llum tradicionals. Colors amb elevada saturació cromàtica i blancs amb diferents tonalitats (Cool , Outdoor, Neutral i Warm White).\n6- Alta reproducció cromàtica: Els LEDs que utilitzem ofereixen un CRI (Colour Rendering Index) d'entre 80 i 90.\n7- Llum freda: el LED converteix en llum una gran part de l'energia que consumeix i per tant no s'emet temperatura en la direcció de la llum. Aquesta llum fred evita possibles cremades.\n8- Baixes temperatures: A menors temperatures el flux lluminós i l'eficiència del LED és major que a temperatures elevades. És capaç de funcionar fins a -40ºC.\n9- Sense radiacions UV i IR: L'emissió nul·la d'Ultravioletes (UV) i infraroigs (IR), permet utilitzar els LEDs a museus o botigues per il·luminar peces delicades.\n10- Llum dinàmica: Podem crear múltiples efectes, gràcies a la gestió de la llum i el color mitjançant sistemes de control i regulació com el RDM, DMX, DALI i 1-10V.\n11- Baixa tensió: Els LEDs funcionen amb corrent constant de molt baixa tensió.\n12- Control direccional del flux: El control de la direcció del flux lluminós permet concentrar la llum només a la zona desitjada. D'aquesta forma es minimitza la contaminació lumínica i la llum intrusa.\n13- Fiabilitat: el LED és un objecte sòlid (Solid State Lighting) a diferència d'altres fonts de llum construïdes amb filaments i gasos. Aquesta robustesa garanteix la seva viabilitat i duració.\n14- Ecològic i de baix consum: els LEDs no contenen mercuri i els seus circuits electrònics es realitzen amb soldadures lliures de plom, complint amb la directiva RoHs. Per la seva eficiència genera un estalvi energètic destacable enfront a fonts de llum tradicional. Això permet reduir les emissions de CO2 i S02 contribuint així a preservar el medi ambient.\n15- Creativitat i personalització: Pel seu reduït tamany, el LED ens permet disseny de lluminàries de dimensions molt reduïdes així com poder personalitzar els efectes lumínics que el projecte requereixi.\nDe totes les característiques mencionades podem concloure que el LED, degut al seu equilibri entre llarga vida, eficiència i gama cromàtica, és una font de llum molt òptima per utilitzar tant en espais interiors com exteriors.\nPoden haver-hi fonts de llum millors en alguns d'aquests aspectes, però el LED és sens dubte la font de llum més equilibrada en quant als avantatges i amb major potencial degut a la contínua investigació que es realitza actualment en aquest camp.\nEls LEDS utilitzats en els productes de LAMP, són susceptibles de modificacions degut al ràpid progrés de la tecnologia LED. Per comprovar la informació actualitzada visiti la Nostra web: www.lamp.es\nDirector de Màrketing


EL BLOG DE L'HOSPI | #2BG3 + Hospi + #FutboLH: Pinzellades #2bg3 | 26a jornada\nValència Mestalla - UE Olot\nCom ja ve sent habitual, València obrirà la porta d'una nova jornada a #2bg3. Serà l'Antonio Puchades de Paterna l'encarregat de rebre per primer cop en la història una renascuda UE Olot. A base de victòries, per la mínima, però victòries, els d'Arnau Sala han agafat aire amb un 9 de 9 que els permetia sense anar mes lluny caçar el seu rival de demà. El Mestalla va donar guerra al Collao però hi va sumar la seva tretzena derrota en 25 partits de Lliga. Irregulars com pocs, els de Nico Estévez volen fer-se forts a casa, on només l'Olímpic ha estat capaç de guanyar d'entre els darrers cinc visitants. Desplaçament d'aficionats olotins previst llevat de sorpresa de darrera hora i un partit que comportarà un cert aire de revenja després del 0-3 que els valencianistes van endosar als gironins ara fa tot just una volta. Complicat, doncs, pensar en capgirar l'average. El visitant Freixa no hi serà, sancionat.\nCD Alcoyano - CE Constància\nDiumenge, 12:00 | El Collao\nJa diumenge, l'Alcoyano torna de forma puntual i per obligació a un horari matinal que tot i la bona resposta de públic al Collao no va acabar de convèncer els jugadors. Contra el Prat van guanyar per la mínima, patint (1-0) i contra l'Hospi no van perdre per culpa d'un inoportú gol de Pedro Conde al temps de descompte fruit d'un servei de cantonada inexistent. Les cases d'apostes no faran l'agost amb un partit al qual tothom adjudica una victòria local. El Constància arriba a Alcoi després de 9 partits sense guanyar i com a víctima propiciatòria per reforçar la plaça de playoff dels de David Porras, que com bé recordàvem dilluns poden igualar la ratxa de 14 partits sense perdre de la temporada 2003-2004 a Tercera Divisió. El local Carles Salvador es perdrà el partit per acumulació d'amonestacions.\nAtlètic Balears - Reus Deportiu\nDiumenge, 12:00 | Municipal de Magaluf\nSobre el terreny de joc, l'Atlètic Balears encara no sap què es guanyar en aquest 2014. Sis partits: tres empats, tres derrotes i només dos gols a favor. La sort, però, pot canviar de la forma més inesperada; els despatxos poden convertir el 2-0 de diumenge a Tarragona en un 0-3 arran de la impugnació del partit per part balearica, una impugnació que de moment ha passat el primer tall pel Comitè de Competició. Inici d'any complicat a nivell institucional que no ha desfet la pinya al vestidor dels palmesans, que de nou retornen al seu fortí de Magalluf. Després d'enllaçar el seu segon triomf consecutius, el Reus d'Emili Vicente vol ser el primer equip en vèncer l'Atlètic a domicili. Els blanc-i-blaus van camí de l'any natural sense perdre com a locals i els reusencs ja van tastar l'esperit guerrer dels mallorquins fa 19 partits, quan els de Nico López van igualar un 2-0 en contra. Per cert, Ñoño es perdrà (sancionat) els primers minuts de la temporada.\nRCD Espanyol B - Elche Ilicitano\nEl duel de filials arriba amb objectius diferents per a tots dos equips per amb ànim similar. Onze partits després, l'Espanyol B va aconseguir tres punts de cop estabornint un rival directe com el Levante B (1-3). La victòria va suposar la primera victòria de Sergio González a la banqueta espanyolista; el tècnic hospitalenc buscarà, ara, que l'equip recuperi la solidesa a la Ciutat Esportiva Dani Jarque a costa d'un rival que muta els seus números segons si actua com a local o ho fa de visitant. Ho hem recordat molts cops, però els de Vicente Mir no guanyen lluny d'Elx des d'un també llunyà 29 de setembre (0-2 al Prat). Aquesta és l'assignatura pendent d'un equip que aspirarà de ple al playoff si aconsegueix mantenir els registres a casa i suma, ni que siguin, dues victòries a fora. L'Espanyol B fa sis partits que no guanya a casa (4 punts de 18 possibles) i l'Ilicitano 9 que no venç a domicili (3 punts de 27). Sancionat amb un partit l'il·licità Nico Cháfer i amb dos l'espanyolista Pere Martínez després de la seva dubtosa expulsió a Bunyol.\nFa 8 temporades, l'aleshores jugador de l'Hospi Dani Cobo fallava un penal al descompte a Vila-joiosa. L'Hospi sumava la seva cinquena derrota consecutiva i s'enfonsava en zona de descens a Tercera. Amb esforç i futbol, però, aquell Hospi de Ramon Moya va aconseguir la salvació abans de la darrera jornada. Guió similar vol viure el Prat, després d'un cruel final diumenge passat al Díez Iborra amb el penal errat (a la repetició) per Larios. Tant és el rival; els de Pepe Delgado volen enllaçar el tercer triomf seguit a casa davant d'un Villarreal B que no vol encadenar la tercera derrota consecutiva. A domicili, els groguets presenten millors números en camps de gespa natural (50% de punts, 12 de 24) que no pas sobre gespa artificial (25%, 3 de 12 fruit del triomf a Ontinyent). A més, Planagumà encara no ha estat capaç de vèncer el Prat entre aquest curs (1-1 a Vila-real) i el passat (0-0 al Sagnier i 1-5 a Vila-real). El potablava Fernando Núñez, sancionat amb un partit per la seva expulsió a Elx.\nEl Narcís Sala acollirà l'estrena de Martí Cifuentes com a nou entrenador de la UE Sant Andreu. Dimarts, els quadribarrats acomiadaven Patxi Salinas, dimecres Cifuentes ja dirigia el seu primer entrenament i ahir dijous, l'ex del Rubí era presentat davant dels mitjans. L'objectiu, reflotar la confiança d'un equip que s'ha mantingut fora del descens des de la segona jornada, però que havia perdut tota relació amb Salinas. Papereta estranya la d'un Sant Andreu tocat davant d'un Levante B encara més tocat; quatre derrotes consecutives, nou en onze partits, situen el filial de José Gómez en 18a posició i a cinc punts de la salvació. Qüestió de sensació, de dinàmica, els granota semblen haver deixat enrere (per desgràcia seva) un bon mes d'octubre que els va conduir fora del descens. Ara, sis punts separen quadribarrats de llevantinistes, i a banda de tres punts importants també hi haurà en joc l'average particular, empatat després de l'1-1 de l'anada a Bunyol. Albarrán, expulsat diumenge a Llagostera, es perdrà el partit per sanció, igual que el llevantinista Fer López.\nLa tarda de diumenge quedarà reduïda a tres partits amb diverses aspiracions entre els contrincants. Com ja és habitual durant els mesos d'hivern (que no de fred), Xàtiva obrirà el foc amb l'encontre entre l'Olímpic i el Badalona. Els d'Aparicio són, juntament amb el Reus, els únics equips que sumen més punts fora del seu camp que no pas a casa; guanyar el Badalona significaria abandonar aquesta condició i, qui sap, fer una passa més per aspirar a tot a finals de temporada. Després d'abandonar la ratxa d'imbatibilitat, mantenir la porta a zero davant d'un dels conjunts menys golejadors del grup sembla clau. Arriba un irregularíssim Badalona, que ha passat la setmana igualat amb la zona de promoció de descens. Els de Piti Belmonte no enllacen dues victòries seguides, i el seu discret paper a domicili (1 victòria en 13 partits). I ni Murta ni l'Olímpic són plaça i client propicis: el Badalona ha perdut a Xàtiva en les dues visites que hi ha fet i encara no ha vençut els de la Costera en cap dels cinc compromisos previs ni a Xàtiva ni a Badalona (1 empat i 4 derrotes). Poc interès per l'average particular (a priori) en un partit que es perdran dos clàssics de la Segona B com són Rifaterra i Mendoza.\nLa gran batalla d'aquesta jornada 26 tindrà lloc al Camp d'Esports de Lleida. Huracán va ser l'últim equip capaç de derrotar els blaus i d'això ja en fa més de quatre mesos. Els de Seligrat disputen un nou partit que els pot elevar en puntuació i gairebé descartar un rival directe: 18 partits sense perdre i 5 victòries consecutives és l'argument dels lleidatans, que diumenge van sorprendre el Villarreal B a domicili (1-2) amb un plantejament made in Seligrat. Però amb les seves armes, Huracán buscarà repetir l'èxit de la primera volta i reenganxar-se al rival. Curiosament, el Lleida Esportiu és l'últim equip que va derrotar Huracán a Manises (fa ja gairebé dos anys). Els d'Iñaki Alonso, que no podrà comptar amb els sancionats Armero i Ruso, cercaran la tercera victòria del curs a domicili, tot tractant de millorar les tímides xifres dels valencians fora de casa. A més, els blanc-i-vermells no guanyen sobre gespa natural des del passat 21 d'abril: 0-1 a Oriola (i tampoc és que a Los Arcos hi hagués massa més gespa que terra); des d'aleshores, quatre empats i quatre derrotes. Únic precedent a la Terra Ferma, el curs 11-12 amb empat a un gol (Imaz / Amarilla).\nOntinyent CF - Club Gimnàstic\nL'any passat l'Ontinyent-Nàstic va venir precedit per tota la polèmica del pressumpte intent de compra del partit per part d'una persona desconeguda, segons va denunciar l'aleshores tècnic local John Clarkson, ara entrenant el Tiverton de vuitena (mínim) divisió a Anglaterra. Colat Clarkson, el que sí resulta curiós és que l'aspecte extraesportiu torna a envoltar un Nàstic després que l'Atlètic Balears impugnés el partit de diumenge. De moment, el Comitè ha acceptat a tràmit el recurs balearico per l'alineació indeguda d'un Tomeu Nadal que, de moment, no viatjarà a Ontinyent. Al final, el tema de les fitxes als filials pot costar car als grana, que no van precisament sobrats de punts. Diumenge, més enllà de la resolució del Comitè, buscaran guanyar a domicili per segon cop aquest curs (no ho han des del 31 d'agost al Prat, 0-1). L'Ontinyent, per contra, vol fer bo el punt a Badalona i voldrà aconseguir el segon triomf al Clariano en l'època de Nino Lema; des que hi va caure l'Espanyol B hi han guanyat l'Hospi i l'Olot i hi han empatat el Constància i el Mestalla. Els de la Vall d'Albaida són un dels tres equips que encara no han guanyat en aquesta segona volta. Es perdran el partit, sancionats, el local Abenza i el visitant David Sánchez.


Escac a la monarquia - Diari de Girona\njosep lópez de lerma 13.06.2020 | 06:00\nEscac a la monarquia Diari de Girona\nJoan Carles I es troba de nou a l'ull de l'huracà. Aquesta vegada perquè la Fiscalia del Tribunal Suprem ha decidit investigar-lo per unes suposades comissions rebudes quan es va implantar l'AVE a la Meca. El Ministeri Fiscal traça una volguda ratlla entre l'abans i el després de la seva abdicació per així no violentar la inviolabilitat de tot cap d'Estat, tant en monarquia com en república, i saltar-se de passada pronunciaments del mateix tribunal i del Constitucional que van en la línia oposada.\nCrida l'atenció que es donés a conèixer aquesta mesura ajuntant-la amb l'oposició del Ministeri Fiscal a la imputació del delegat del Govern espanyol a la comunitat de Madrid i amb la benevolència de la mateixa institució respecte del major Trapero. Tothom és ben lliure de pensar i dir la seva en aquest 3 x1 que necessàriament diposita la mirada en la fiscal general del Regne, Dolores Delgado.\nEl president Pedro Sánchez, que també és secretari general del republicà PSOE, versió Rodríguez Zapatero i no pas Felipe González, ara haurà de mullar-se, dutxar-se i banyar-se en el palau del Congrés dels Diputats. Ho haurà de fer per la displicència habitual dels seus socis de govern, els podemites de Pablo Iglesias, i dels seus socis parlamentaris, ERC i Bildu, que ja han registrat una proposta nova de creació d'investigació parlamentària centrada en la figura del rei emèrit.\nSánchez sap, perquè així ho va dir mil vegades en campanya electoral i també fora de la mateixa, que amb aquesta tribu no pot anar ni a la cantonada a prendre's un cafè amb ells. El deixarien en calçotets, sense mitjons i sense cartera. Són uns veritables professionals de la desestabilització i uns habilitadors de la infantilització de la política. La pregunta clau és si sabia de l'actuació de l'avui fiscal general del Regne atesa la seva dependència constitucional del govern que encapçala.\nLa manera d'obrar de l'avui fiscal Dolores Delgado, ahir ministra i abans d'ahir jutgessa, carranqueja per trobar-se infectada de nepotisme i republicanisme, i, per tant, sense el més mínim sentit d'Estat. La maniobra conjunta de Podem, ERC i Bildu, servida en safata per ella, és la cirereta per posar de genolls els socialistes pels bons serveis prestats en la Transició, en l'encerclament i mort d'ETA, a la Corona en tota la magistratura de Joan Carles, al seu fill amb el casori i a ambdós amb el traspàs de poders.\nAixò no obstant, qui es troba en escac, com mai no ho ha estat, és el Rei, l'actual, que és la peça major a caçar. Aquí també juguen el seu rol els mass media canalles, brètols i paranoics de Madrid. La «brunete mediàtica», com un bon dia va qualificar-la encertadament el meu amic Iñaki Anasagasti, aleshores portaveu del PNB. Com aturarà Sánchez un despropòsit d'aquesta mena que ha posat en marxa la compañera de toda la vida anomenada Dolores Delgado? Per si no en teníem prou amb la covid-19, comença un nou serial d'incert final.


L'Ajuntament de Sentmenat ha decidit destinar 150.000€ del pressupost d'inversions de 2018 als projectes que proposin i decideixin els veïns i veïnes del poble. Si vols participar en el procés només cal que facis arribar les teves idees de projectes de futur per al poble que et semblin d’interès. Les propostes que aconsegueixin més suport de la ciutadania en el període de votació seran executades per l’Ajuntament al llarg de 2018.\nConsulta les propostes desestimades\nDurant aquesta fase es recolliran projectes susceptibles de formar part de la votació final. Tots els veïns i veïnes de Sentmenat poden proposar projectes.\n(Data límit: divendres 1 de desembre)\nSessió participativa oberta a tots els veïns i veïnes en què es debatran i recolliran propostes\nSala ECUS - 19.30h\nTots els projectes proposats pels sentmenatencs i sentmenatenques seran estudiats pels serveis tècnics de l’Ajuntament i quantificats econòmicament. Aquelles propostes que siguin factibles tècnicament i no superin el pressupost fixat passaran a la fase de votació.\nEls projectes que hagin superat el filtre tècnic seran sotmesos a votació.\nPresentant propostes de projectes candidats a formar part de la votació final\nNomés cal emplenar la butlleta que trobaràs en aquest enllaç.\nDescarrega’t la butlleta adjunta (enllaç clicable; s’hauria d’obrir el pdf amb el fulletó informatiu) i diposita-la a qualsevol de les bústies que trobaràs a:\nLocals socials de les Associacions de Veïns dels nuclis urbans\nData límit per a la recollida de propostes: divendres 1 de desembre\nAssistint al Fòrum de Priorització\nEspai participatiu de caràcter obert en què els veïns i veïnes assistents tindran l'oportunitat d'escollir, d'entre les propostes que han superat el filtrat tècnic, els 15 projectes que passaran a la fase final de votació ciutadana.\nUn cop superada la fase de valoració tècnica de les propostes es procedirà a la votació de totes les propostes finalistes, és a dir, d’aquelles propostes que compleixin amb tots els requisits tècnics necessaris per tal de passar a la fase de votació.\n1. Quins requisits han de complir els projectes per poder ser finalistes?\nRespectar el marc jurídic i legal\nSer considerat una inversió\n2. Quantes propostes puc presentar?\nNo hi haurà cap limitació numèrica; cada persona podrà presentar totes les propostes que vulgui.\n3. Quan es votarà?\nLes dates de votació seran comunicades a la finalització de la fase de valoració tècnica de les propostes recollides.\nVotació telemàtica: www.femjuntssentmenat.cat\n5. Quantes propostes es podran votar?\nCada persona podrà votar fins a 3 propostes.\n6. Què es una inversió?\n© 2019 Ajuntament de Sentmenat. Tots els drets reservats


Els nostres mestres - Meditació budista a Girona\nGuenla Kelsang Dekyong és la directora espiritual general electa de la NKT–IKBU. Ha estudiat, practicat i ensenyat budisme kadampa sota la guia del venerable Gueshe Kelsang Gyatso durant molts anys. Com a deixebla propera del venerable Gueshela, guenla Dekyong exemplifica l’essència de la manera budista de viure amb els seus ensenyaments, humor i bondat.\nTots els anys, guenla Dekyong ensenya als festivals nacionals, internacionals i a les celebracions de Dharma a tot el món.\nGuenla Jampa és el Sotsdirector espiritual general electe de la NKT-IKBU i el mestre del Centre de Meditació KadampaTexas. És un monjo budista nord-americà dedicat a ajudar a la gent a resoldre els seus problemes quotidians mitjançant el desenvolupament de la capacitat mental a través de la pràctica de la meditació i el budisme modern.\nGuenla Jampa ha sigut un estudiant de Gueshe Kelsang Gyatso durant molts anys. Sota la guia del Venerable Gueshe-la, ha ensenyat en molts centres i esdeveniments a nivell internacional.Guenla és molt estimat per les seves ensenyances clares i inspiradores, i la seva habilitat per tocar el cor de les persones a través de la seva sinceritat i bondat.\nDirectora espiritual a Espanya\nGuen Kelsang Chokga és, a més de la mestra resident del KMC a Màlaga, la directora espiritual de la NKT a Espanya. A Màlaga, imparteix classes, programes d’estudi, cursos, retirs i iniciacions tàntriques. A nivell nacional, imparteix les ensenyances de la Celebració del Dharma que es realitza anualment, així com diversos cursos als altres centres kadampes d’Espanya.\nLa seva claredat en transmetre les ensenyances i el seu caràcter afectuós fan d’ella una practicant kadampa exemplar.


Diferència entre revisions de la pàgina «Bacil de Friedländer» - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDiferència entre revisions de la pàgina «Bacil de Friedländer»\nBacil de Friedländer (modifica)\nRevisió del 01:09, 13 set 2013\nRevisió del 09:51, 16 març 2013 (modifica)\nm (Bot: Traient 14 enllaços interwiki, ara proporcionats per Wikidata a d:q132592)\nRevisió del 01:09, 13 set 2013 (modifica) (desfés)\n'''''Klebsella pneumoniae''''' és l'espècie de major rellevància clínica dins el gènere bacterià ''[[Klebsiella]]''. Són [[bacteri]]s [[gramnegatius]] de la família ''[[Enterobacteriaceae]]'', que tenen un important paper com a causants de malalties infeccioses oportunistes. El gènere va ser anomenat així en honor a [[Edwin Klebs]], un microbiòleg alemany de finals del [[segle XIX]]. El bacil també va ser descrit per [[Carl Friedländer]], i durant molts anys va ser conegut com el '''bacil de Friedländer'''.\nAquest bacteri està implicada principalment en infeccions nosocomials. És l'agent causal d'infeccions del tracte urinari, [[pneumònies]], [[sèpsia]], infeccions de teixits tous, i infeccions de ferida quirúrgica. Són especialment susceptibles els pacients ingressats en unitats de cures intensives, nounats, i pacients amb [[MPOC]], [[diabetis mellitus]] o [[alcohòlic]]s. AAvui dia d'avui també hi ha una forta teoria que la relaciona amb l'[[espondilitis anquilosant]].<ref>[http://www.izorrategi.org/zklebsiella.htm Izorrategi Espondilitis]</ref>\nCausa al voltant de l'1% de les pneumònies bacterianes i pot causar condensació hemorràgica extensa del [[pulmó]]. A més, de vegades provoca infecció de l'[[aparell urinari]] i bacterièmia a partir de lesions focals en pacients debilitats que pot acabar amb la vida del pacient. Algunes de les complicacions més freqüents són el abscés pulmonar i l'[[empiema]].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/12146820»


USTEC·STEs (IAC), com a sindicat majoritari a l’Ensenyament públic del nostre país, vol comunicar-li les nostres reivindicacions per millorar la qualitat de l’Educació pública en aquesta nova etapa de la Conselleria.\nEn la línia que proposa la ILP defensarem l’educació pública, gratuïta i de qualitat: ni privatització, ni externalització i l’eliminació progressiva dels concerts. En aquest sentit, entenem que la LEC i el seu desenvolupament van en contra de la qualitat de l’Ensenyament públic. Ens trobarà completament en contra del foment de la privatització, l’arbitrarietat, la jerarquització, l’avaluació punitiva i els rànquings que significa desenvolupar aquesta Llei.\nOn sí que ens trobaria al seu costat seria en la no-aplicació de la LOMCE i altres decrets estatals com el RDL “Wert” 14/2012 (horari lectiu, substitucions 1r dia i increment de ràtios). Però la no-modificació de la convocatòria de direccions fa pensar que les intencions fetes públiques i les seves intencions reals o pràctiques estan ben allunyades.\nTambé cal la reversió urgent de les retallades aplicades als serveis públics. A tal efecte hem demanat la convocatòria d’un gran procés negociador pel retorn, com a mínim, a les condicions laborals anteriors a les retallades, negociades en una Mesa Sectorial de Negociació REAL que englobaria, entre altres, els següents aspectes:\nRetorn a l’horari lectiu: 18h SEC, 23h PRI i del personal que treballa en centres d’adults.\nSubstitucions des del 1r dia i des de l’1 de setembre.\nRetorn pagues extres robades.\nRetorn al cobrament del juliol per part del personal substitut.\nEliminació de la prova pilot de les substitucions a dit i la seva no-generalització.\nIncrement del professorat als centres educatius: retorn de les hores als centres educatius per desdoblaments i coordinacions.\nRetorn al cobrament de les baixes al 100% en tots els casos.\nRetorn a les 24 h d’horari fix als centres de secundària i d’adults.\nDisminució de ràtios.\nEstabilitat del personal interí: convocatòries d’oposicions amb una oferta suficient, amb un sistema d’accés que garanteixi l’entrada al personal que està treballant al sistema públic i amb un acord del professorat interí per al personal que no les aprovi.\nHomologació retributiva del personal interí, laboral i especialista: recuperar que tots els estadis siguin cada 6 anys i que tots els col·lectius els cobrin.\nRetorn al cobrament al 100% de la reducció durant el 1r any del fill/a.\nAplicació de tots els acords que es produeixin a la Mesa General de Funció Pública a tot els empleats i empleades del Departament d’Ensenyament.\nUSTEC·STEs (IAC) Barcelona, 26 de febrer de 2016\nDEMANEM LA CONVOCATÒRIA D'UN PROCÉS DE NEGOCIACIÓ PER RECUPERAR LES CONDICIONS LABORALS PERDUDES\nPDF DE L'ESCRIT ORIGINAL\n28/04/2020 15:32 (7)


Jornet ajorna l'ascens a l'Everest - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nJornet ajorna l'ascens a l'Everest\nL'excés de neu i el risc d'allaus fa que el ceretà deixi per a un altre any l'atac al sostre del món\nxavier prunés | manresa 16.09.2016 | 08:08\nKilian Jornet es trobava en ple procés d´aclimatació a l´Everest ARXIU PARTICULAR\nEl ceretà Kilian Jornet no farà aquest setembre l'atac al cim de l'Everest, el sostre del món amb els seus 8.848 metres, tal com en un principi era previst. L'excés de neu i el risc d'allaus a la vessant nord, l'escollida per Jornet i el seu petit equip de col·laboradors per dur a terme l'intent, ha estat la causa de la decisió de desistir que anit va ser feta pública pel mateix Jornet amb un comunicat des de l'Everest on feia tres setmanes que realitzava la tasca pertinent d'aclimatació als vuit mil metres d'alçada.\nL'Everest era el darrer capítol del projecte personal de Jornet, que ha batejat amb el nom Summits of my Life. Ara ha d'esperar-se fins a l'any que ve, com a mínim, per fer realitat el seu repte, que incloïa l'intent de batre el rècord de velocitat en l'ascensió a la mítica muntanya.\nSis vegades campió de la Copa del Món de Curses de Muntanya i tot un referent també en les proves de l'esquí de muntanya, han estat les males condicions del tram final de l'expedició el que van fer decidir els components de l'equip a posposar la seva aventura.\nFidel a la seva filosofia i amb un estil el més purista possible, en el seu atac Jornet buscava el rècord de velocitat a l'Everest, i ho volia fer sense oxigen i amb la fórmula alpina, amb un equip lleuger i un sol atac al cim.\nSegons va comentar ahir Jornet en el seu comunicat de premsa, "les primeres setmanes vam estar aclimatant molt bé i amb bones condicions. No obstant això, quan començàvem a estar llestos per preparar la temptativa el temps va començar a canviar. Hi va haver diverses precipitacions que van deixar fortes nevades i una acumulació de neu important". En aquest sentit, Kilian Jornet també ha admès que "hi havia molt perill d'allaus i ja era impossible poder pujar en condicions de seguretat òptimes. Era massa perillós".\nDe tota manera, Jornet afirma que "físicament em trobava bé, i en condicions per afrontar bé aquest repte". Tot i quedar-se a les portes de conquerir l'Everest, es mostra satisfet de l'experiència de les tres setmanes d'aclimatació que ha fet a la serralada de l'Himàlaia: "hi ha una mica de frustració però era un risc excessiu intentar-ho. Tornem cap a casa per recupera-nos i per replantejar el futur. Crec que sí que ho tornarem a intentar".


Hoa An Guest House Vung Tau Long Hai Vietnam - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nH13 - A Chau Area, Hoang Hoa Tham Street, Phuong 2, Vung Tau Long Hai, Vietnam, 7000 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Hoa An Guest House?\nMés informació sobre Hoa An Guest House\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hoa An Guest House és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Vung Tau Long Hai. A només 1. Km del centre de la ciutat, la localització estratègica de l'hotel garanteix que els seus clients puguin accedir fàcil i ràpidament als punts d'interès locals. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Temple de la Balena, Tram Y Te Phuong 2, Far donen a aquest hotel un encant especial.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Vung Tau Long Hai. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcacotxes, aparcament de cotxes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent camp de golf (a 3 km). Si buscau un allotjament còmode i adequat a Vung Tau Long Hai, faci de Hoa An Guest House la vostra llar.