Termes i condicions | Rent a deluxe motorhome/caravan in Mallorca\nPel present contracte, l’arrendador Llar de Llevant Foment, Sl, lloga a l’arrendatari_______________________________________________________ l’autocaravana Elnagh Iloft 530 amb matrícula 1226KKR, sota els termes i condicions recollides en aquest contracte. En qualsevol cas, l’arrendatari, amb la firma, accepta tots els TERMES I CONDICIONS DEL present CONTRACTE DE LLOGUER. Així mateix l’arrendatari assumeix les condicions particulars de les tarifes que tingui assignades en cada moment.\nDocumentació a presentar per l’arrendatari, original i fotocòpies del DNI, permís de conduir, targeta de crèdit (No s’accepten de dèbit) per efectuar el càrrec de la fiança. Els conductors autoritzats també han de presentar, original i fotocòpia del DNI i permís de conduir. Tots els documents han d’estar en vigor. No s’accepten documents que hagin expirat la seva data de caducitat.\nEl conductor o conductors del vehicle, han de ser majors de 30 anys i estar en possessió del permís de conduir classe B, amb més de 4 anys d’antiguitat. En cas de no ser resident de la UE haurà d’estar en possessió del permís de conduir internacional en vigor. Només estan autoritzats a conduir, la persona o persones, identificades i acceptades per l’arrendador, i que estiguin reflectides en el document “Conductors Autoritzats” (Document B). S’accepten dos conductors autoritzats per lloguer. Afegir un tercer conductor autoritzat té un cost de 30€ IVA inclòs.\n* transportar més nombre de persones que el permès per la llei,\n* realitzar carreres, no respectar les senyals de trafic\n* transport de mercaderies o objectes, estiguin o no permesos per la nostra legislació,\n* cedir el seu ús a títol onerós o lucratiu,\n* Utilitzar el vehicle per empènyer o remolcar altres vehicles o remolcs.\n* Circular per vies no asfaltades o reglamentades, excepte zones habilitades per a això (càmpings, Àrees de servei, Pàrquing, etc.).\n* circular fora de les vies reglamentaries, si el vehicle quedes estancat o accidentat fora d’aquestes vies NO reglamentàries i s’hagués de retirar per grues i serveis especials, l’arrendatari suportarà aquests costos, sense limitació dels 1200€ de fiança, ja que aquests costos solen ser molt alts.\n* Fumar en l’autocaravana. Si l’arrendador comprova que s’ha fumat, està autoritzat a considerar-ho com a desperfecte, assumint l’arrendatari el cost de la desodorització, valorada en 200€ de neteja i en cas de no poder lliurar el vehicle al següent arrendatari, els costos d’indemnització per reserva.\n* Manipular qualsevol element mecànic, electrònic que pugui alterar el seu correcte funcionament, havent de comunicar immediatament a l’arrendador qualsevol avaria del mateix.\n*Variar qualsevol característica tècnica del vehicle com les claus, pany, equipament, eines o accessoris. Fer modificacions del seu aspecte exterior o interior, excepte expressa autorització escrita per part de l’arrendador. En cas d’infracció d’aquest article, l’arrendatari correrà amb totes les despeses de reacondicionament del vehicle al seu estat original, havent d’abonar així mateix una indemnització per la immobilització del vehicle fins a la seva total reparació.\n*No es permeten cap tipus de mascotes.\n*No es permet entrar en carrers estrets de centres de localitats,\n*No es permet treure taules i cadires a zones de no acampada.\n*ABSOLUTAMENT PROHIBIT conduir baix efectes d’alcohol o substàncies il.legals, no està cobert per l’assegurança, i en cas d’accident seria responsabilitat total i absoluta del arrendatari.\nLa pèrdua de les claus comporta el pagament de 400€ cost de substitució de les mateixes. La pèrdua de la documentació comporta un cost de 300€. Aquests costos seran descomptats de la fiança.\nL’arrendatari es compromet, abans del lliurament del vehicle, a venir amb temps suficient per rebre instruccions de funcionament del vehicle, a més de participar en la revisió del vehicle i signatura del document Estat del vehicle en l’entrega i Inventari contingut al vehicle (Document D).\nLa no presentació de l’arrendatari en el lloc de lliurament sense avís previ, en la data assenyalada en el contracte, tindrà la consideració de rescissió unilateral de contracte i de la reserva per part del client, amb penalització del 100% de l’import de reserva a més facultarà a l’arrendador a disposar del vehicle reservat no tenint l’arrendatari dret a cap tipus d’indemnització ni compensació alguna.\nEn cas que decidís retornar el vehicle abans del previst, no tindrà dret a devolució alguna.\nQualsevol alteració de les dates de lloguer haurà de ser prèviament autoritzada per l’arrendador. L’incompliment d’aquesta condició faculta a l’arrendador per fer-se càrrec del vehicle o requerir-ho judicialment. Així mateix l’arrendador es reserva el dret d’obtenir la devolució del vehicle en qualsevol moment durant la vigència del present contracte si la seva utilització contravingués el que es disposa en el mateix.\nEn la devolució del vehicle per finalització del lloguer, en la qual l’arrendatari no estigui present en la inspecció del mateix per causes imputables a ell, lliurament per bústia o no disponibilitat, i s’aprecien danys en el vehicle, l’arrendatari accepta la valoració dels danys resultants de la inspecció realitzada pel personal de l’arrendador.\nEl vehicle es retornarà net interiorment, en cas contrari es cobrarà un suplement de 60€, en concepte de neteja. Els dipòsits d’aigües residuals i del WC també s’han de tornar buits, en cas contrari s’aplicarà una penalització de 60€.\nEl fet d’omplir el dipòsit d’aigua potable amb dièsel o un altre combustible, implicarà una penalització de la pèrdua de la fiança completa.\nPer efectuar una reserva s’haurà de fer el 100% de l'import.\nEn cas d’anul·lació de la reserva la penalització serà de:\n50% en cas de faltar 30 dies o més,\n80 % si falten entre 16 dies i 30 dies\n100 % si falten menys de 15 dies per a la data d’inici del lloguer.\nEn el moment de la materialització del contacte de lloguer, el càrrec corresponent pel temps del lloguer en efectiu, més la fiança de 1200€ mitjançant targeta de crèdit.\nEl quilometratge es il·limitat.\nEls càrrecs addicionals que s’originin si el vehicle és deixat en algun altre lloc o ciutat, sense l’autorització de l’arrendador son responsabilitat del arrendatari.\nL’import de tota classe de multes, despeses judicials i extrajudicials derivats de qualsevol infracció de trànsit o de qualsevol altra classe, que siguin dirigides contra el vehicle, l’arrendatari o l’arrendador, derivats del temps de vigència d’aquest contracte de lloguer, tret que s’hagin originat per culpa de l’arrendador.\nEn el supòsit que per culpa de l’arrendatari el vehicle fos retingut o embargat, totes les despeses seran al seu càrrec. Inclòs el lucre cessant de l’empresa arrendadora durant el temps que duri la immobilització del vehicle.\nEl vehicle disposa d’una assegurança a tot risc amb franquícia de 1200€ (no inclou els efectes personals de l’arrendatari i acompanyants). En cas d’accident o robatori, l’arrendatari es farà càrrec de l’import de 1200€ per sinistre.\nEl vehicle porta incorporat un localitzador GPS amb monitoratge de velocitat. En cas de sobrepassar els 120 km/h s’aplicarà una penalització de 90€ (cada vegada que se sobrepassi aquest límit) amb independència de les multes de trànsit, descomptats de la fiança.\nLa fiança de 1200 € dipositada per l’arrendatari servirà per a cobrir les despeses en cas de sinistre o un altre esdeveniment en el qual hagi d’intervenir l’asseguradora fent ús de la franquícia de l’assegurança. Servirà també per cobrir les possibles penalitzacions detallades en aquest document (lliurar el vehicle sense netejar, penalitzacions per excés de velocitat, pèrdua de claus, desperfectes interiors del vehicle, etc). Si la fiança dipositada no fos suficient per cobrir les despeses de la fiança, les possibles penalitzacions o altres desperfectes interiors, l’arrendatari es compromet a realitzar el pagament de la diferència en un període mai superior a les 48 hores des del dia de la devolució del vehicle o fi del període del contracte.\nEl desgast mecànic normal del vehicle ho assumeix l’arrendador. Quan la durada del recorregut ho aconselli, s’han de realitzar les operacions de manteniment necessàries en un servei oficial FIAT. En el cas d’averies l’arrendatari només està autoritzat a efectuar-les amb autorització en un taller de servei oficial FIAT. El trencament de pneumàtics i / o punxada dels mateixos sempre va a càrrec de l’arrendatari, excepte en el cas de deficient muntatge o desperfecte de fabricació.


Notícies - Els espais de fumadors de cànnabis, en el punt de mira per una instrucció de Fiscalia\nEls espais de fumadors de cànnabis, en el punt de mira per una instrucció de Fiscalia\nÀngel Benito (ClubKali): 'Busquem un marc regulador per estar tranquils' ( 3/des/12)\nImatge de l'escorcoll dels Mossos d'Esquadra al Club Kali / Foto: Mossos d'Esquadra\nel 19/jul/14 Anna González Societat PDF\nLes detencions relacionades amb la producció, distribució i venda de productes cannàbics han augmentat més del doble en el darrer any, arran d'una instrucció de la Fiscalia que facilita la investigació a espais de fumadors de cànnabis. És el cas del Club Kali, objecte d'una investigació per un presumpte delicte contra la salut pública del qual estan imputats quatre membres de l'associació.\nSegons els Mossos d'Esquadra, les detencions vinculades amb la producció, distribució i venda de productes cannàbics s'han incrementat de les prop de 200 el 2012 a prop de mig miler el 2013. Enguany, ja s'han clausurat tres clubs cannàbics i un altre està precintat, el Club Kali, amb seu a Sant Cugat.\nL'intendent i cap de la comissaria general de Relacions Institucionals dels Mossos d'Esquadra, Eduard Sallent, ha concretat en una entrevista a Catalunya Ràdio que les xifres responen a una instrucció de la Fiscalia que aclareix l'actuació policial i permet investigar algunes activitats que s'aprofiten de l'ombra jurídica. Els Mossos d'Esquadra porten 147 investigacions en aquest àmbit.\nEl president del Club Kali, Àngel Benito, ha explicat a Cugat.cat que la seva associació era coneixedora de la circular de la Fiscalia, una instrucció que inicialment van rebre amb 'alegria' perquè podia posar ordre al sector i fer front a les males pràctiques.\nHo vam celebrar perquè era posar ordre en el sector. No esperàvem que vinguessin d'aquesta manera al Club Kali, que és dels que més està lluitant per la regulació.\nTot i així, Benito ha lamentat que finalment les instruccions de la Fiscalia hagin acabat amb un operatiu contra el Club Kali, que els Mossos justifiquen per les queixes veïnals.\nNo entenc com els Mossos d'Esquadra diuen que és arran de les queixes de veïns. L'operació és perquè van trobar tres persones consumint al parc, que no eren socis, i van dir que algú del club els hi va subministrar.\nDe fet, Benito ha assegurat que les úniques queixes veïnals que han rebut van ser ara fa un any i estaven vinculades a sorolls i males olors. L'associació va fer obres de condicionament per evitar les molèsties dels veïns.\nEl Club Kali està obert a Sant Cugat des de fa dos anys i mig.


El Circ Cultura i patrimoni dilluns, 19 de maig de 2014\nUna llegenda viva del rock estatal actuarà la setmana vinent a Tarragona. Enrique Villareal, més conegut com “El Drogas” , ex de Barricada, visitarà per primer cop la sala tarragonina, dins de la gira del seu darrer disc, “Demasiado tonto en la corteza”. El concert tindrà lloc el dissabte 24 de maig a les 10 de la nit i el preu de les entrades oscil·la entre els 16 i els 19 euros.\nFundador de la banda Barricada, el grup de referència del rock espanyol de finals dels 80 i principis dels 90, amb treballs mítics com “No hay tregua”, “Por Instinto” o “Balas Blancas”, entre d'altres, o cançons que passaran a la història com a himnes intergeneracionals com “Blanco y Negro” o “Oveja Negra”.\nDesprés de la dissolució definitiva de Barricada l'octubre de l'any passar, el concert que oferirà a la Zero “El Drogas” i la seva banda al complet suposarà un show de tres hores, que inclou, tant les cançons del seu darrer disc, com els grans èxits de Barricada.


BANC AMB VISTES: BANC BLAU\nVaig trobar un dia,un banc ben blau\nen un racó tot ple de pau.\nA voltes era una gran nau\ni jo viatjava cels suaus.\nAltres vegades un palau\namb un bell príncep o un gripau,\nque em mira amb cara de babau.\nPerò ara mateix sento un rau-rau\nde xocolata, amb molt cacau...\nAixí qua vaig cap al meu cau\ni us dic a tots adéu-siau!\nPublicat per fra miquel a 0:09\nEtiquetes de comentaris: bancs, blau, colors, Girona\nEl segon banc de la col.lecció. D'un blau intens i en un lloc misterios...\nJa tinc ganes de llegir el poema de la Carme! ;D\n2 de novembre de 2012, a les 9:07\nÉs un dels tons de blau que impacten. El batejo amb el nom de "azul oscuro" de base amb una capa de "azul eléctrico" final. Els noms de la pantonera són horribles així que te'n triaré dels sprays MTN 94 ;)\nMolt bo, un blau ben potent, contrasta molt amb l'entorn.\n2 de novembre de 2012, a les 10:03\nEl tercer GLÒRIA. El tercer banc de la col·lecció. És d'un blau molt bonic. Jo també espero les rimes de la Carme, he he. Però si a tu se t'acudeixen uns versos també els pots escriure Eh?\nQuin problema. Oi ANNA? Posar nom als colors! Amb la infinitat de tons que poden tenir. I amb la subjectivitat amb que cada un els veiem. Em quedo amb el que li poses tu. (encara que ho preferiria en català :o)\nTampoc vull arribar als extrems de la obra de teatre "El Nom" En la discussió de com anomenar aquest color... :D\nM'agraden els contrastos, SÍLVIA. Quan vaig fotografiar-lo, encara no sabia que faria aquesta sèrie.\nTinc un bon amic al que li agrada tant el blau, que tota la decoració de casa seva es basa en aquest color. També al seu jardí abunden les flors amb tons blavosos. I ara ha obert un negoci que es diu Pastisseria Blau :o)\n2 de novembre de 2012, a les 11:12\nParece recién pintado, parece que hagas colección de bancos, solitarios ellos.\n2 de novembre de 2012, a les 13:49\nAhir vaig veure un banc que feia pendent i mirava a una paret, en un carrer empedrat que també feia molta pendent. Vaig pensar en tu. Llavors me´n vaig trobar un altre, vora mar, i vaig pensar, això sí que és un banc amb vistes.\nAra em trobo aquest, d´un blau rabiós i brillant, quina col·lecció.\n(jo també sóc de blaus!)\n2 de novembre de 2012, a les 19:47\nSi MARI-PI, me ha dado por los bancos. Fijate que el blog empezó con un banco ;o)\nIntenté hacer foto de uno con personas sentadas en el, pero me daba mucho corte :o) Así que son solitarios he he\n3 de novembre de 2012, a les 1:10\nGràcies PAÍS, per dir-me les coordenades via "emiliu". Així que pugui vaig i els retrato :o)\n3 de novembre de 2012, a les 1:12\ndóna la sensació que t'hi has de quedar engantxat\ndurant tota l'eternitat\ni una mica més enllà\n3 de novembre de 2012, a les 21:56\nHa ha, GREGORI! Suposo que estava pintat de feia poc. Per això es veu tant brillant.\nEl vaig fotografiar en un "Girona Temps de Flors"\n3 de novembre de 2012, a les 22:55\nAquest racó és bon bonic i el banc blau és ben original...\nAra encara no he dinat... torno després. M'encanta aquesta foto... ja té el dibuix assegurat! I el poema també, clar... ara no em faré enrere. :D Fins després!\n4 de novembre de 2012, a les 14:25\n4 de novembre de 2012, a les 19:16\nGràcies CARME! És molt divertit :o)\nara mateix el passo al post\n4 de novembre de 2012, a les 19:19


Es Carnatge, platja amb companyia canina - Palma en tu mano\nPalma en tu mano > Altres > Es Carnatge, platja amb companyia canina\nBy Helena Valero 29 de octubre de 2017 Altres 0 Comments\nEs Carnatge, platja amb companyia canina\nAls que som amants dels animals ens encanta poder gaudir de les nostres vides quotidianes amb les nostres mascotes. Activitats com anar a prendre alguna cosa o un simple passeig es poden veure molt més completes si les realitzem amb els nostres fidels i estimats companys. Amb l’habilitació d’Es Carnatge com platja apta per a mascotes, s’evidencia com Palma s’està tornant ‘Pet friendly’, tot i que encara queda molt camí per recórrer, a poc a poc anem veient resultats.\nUn dels llocs en els quals jo notava que trobava a faltar a la meva estimada gosseta era a la platja. Ara el somni d’anar tranquil·lament amb ella per zones amb sorra s’ha fet realitat, ja que des de fa uns mesos a Palma gaudim d’una platja a la que han habilitat lliure accés als gossos. Parlo de ‘Es Carnatge’. Se situa entre Cala Estada i Cala Gamba, i a més de poder gaudir de zona de mar per donar-se banys refrescants i extensions de sorra per jugar fins a arribar al cansament extrem, també podem recórrer la zona amb bicicleta o patins (a gust del consumidor) per tot el carril-bici. Les vistes són genials.\nTant a l’estiu com a l’hivern els cans gaudeixen de manera desmesurada en aquesta zona, on es poden desfogar, divertir-se i fer nous amics; per supossat, nosaltres, també ens ho passem genial!\nNo menys important, des de fa un temps hi ha un xiringuito en el qual podem prendre un refrigeri.\nSi no disposes de cotxe particular per arribar al punt desitjat, no et preocupis! Desde l’Ajuntament de Palma, han habilitat la Línia 30 de l’EMT, que passa a prop d’Es Carnatge, per poder transportar-te amb la teva mascota. Això sí, no has d’oblidar que cal respectar unes normes d’higiene i seguretat per assegurar així un bon manteniment del servei.\nSens dubte, apostem per aquest tipus d’iniciatives i ens encanta veure com poc a poc s’obren les portes del món als nostres petits (o no tan petits) i peluts amiguets.


Endavant (OSAN) - Penedès: 14N: Nosaltres també farem vaga!\n14N: Nosaltres també farem vaga!\nFem vaga general perquè ha arribat novament l’hora de dir prou, de plantar-nos un cop més, però amb més força que mai, i fer front a la gestió capitalista de la crisi. Una gestió que consisteix en carregar els costos d’aquesta sobre l’esquena de les treballadores i les classes populars, és a dir, sobre la majoria de la població, tot privant-la de qualsevol possibilitat d'un treball i d'una vida dignes.\nSerà al carrer on direm la nostra per fer-nos sentir, tot cridant ben alt i ben clar que n'estem fartes i que no admetem ni un segon més continuar transitant per aquest camí de patiment, renúncies i misèria al qual ens volen condemnar...\n* NO admetem les retallades en els nostres drets socials: La sanitat, l'educació, les pensions de jubilació, les prestacions d’atur, les escoles bressol, els serveis socials i d'atenció a la dependència, etc.\n* NO admetem ni un segon més la sagnia dels desnonaments. L'habitatge és un dret, no pas una mercaderia. Exigim que s'aturi immediatament aquesta dinàmica que està deixant milers de famílies al carrer, sense casa, i amb un deute de per vida.\n* NO admetem les reformes fiscals regressives, que cerquen augmentar els ingressos dels poders públics tot carregant les rendes del treball i pujant impostos indirectes, que graven el consum de la majoria de la població, enlloc de gravar les grans fortunes i les rendes del capital, alhora que s'aproven amnisties fiscals en favor dels grans defraudadors.\n* NO admetem el pagament d'un deute que és il·legítim, i que no és altra cosa que un gegantí mecanisme de despossessió de les classes populars. Ens neguem a acceptar el rescat dels bancs i del sistema financer a costa dels nostres drets. El deute no és nostre i no el pensem pagar.\n* NO admetem la submissió a les directrius polítiques i econòmiques de la Unió Europea. Cridem a tothom a combatre les polítiques d'austeritat dictades des de Brussel·les i Berlín, per a construir una Europa dels pobles i de les treballadores, al servei de la majoria, i no d'una minoria de sangoneres que ens ho volen treure tot.\nFem de la vaga del 14 una vaga no només laboral, sinó també social: No treballem, no consumim, no anem a classe, no portem els nanos a escola, no fem res que obligui a cap treballadora a haver d'anar a la feina, sota coacció empresarial. Fem que la roda deixi de girar i demostrem-los ben clarament que no tornarà a girar si nosaltres no ho volem. Aturem Vilafranca, aturem el Penedès i aturem el país. Fem-ho per guanyar el nostre futur, i per evitar que es converteixi en realitat el futur que desitgen aquells que han organitzat aquesta monumental estafa.


Alfatara Digital » Arxiu » Ada Font. El moviment social antinuclear… (0)\nFacultat de Ciències Polítiques i Sociologia de la UAB\n1. Els nous moviments socials des d’una perspectiva teòrica\n2.1. Des del descobriment fins a la Segona Guerra Mundial\n2.2. Accidents nuclears de gran importància: Kytchym, Three Mile Island i Txernòbil\n2.3. L’energia nuclear arriba a Espanya: el Plan Energético Nacional\n3.4. El paper en la lluita antinuclear d’Unió de Pagesos\n4.1. El moviment antinuclear i ecologista a Catalunya, avui\n4.1.1. El moviment antitransvasament\nA la societat de consum n’hi ha milions que es consumeixen per no consumir.\nDins de l’ampli i inabastable món dels moviments socials, vaig decidir que tractaria el moviment que havia viscut més de prop i que m’havia despertat des de sempre una curiositat especial perquè formava part del meu passat.\nD’una banda, això em permetia remetre’m a la meva història —la qual cosa considero un procés de regressió interessant i enriquidor— i, d’altra banda, perquè, tenint com tinc una vinculació afectiva innegable amb el tema, també era un repte generar un treball en què, almenys en intenció, hi hagués objectivitat, cosa que ha estat summament difícil pel tipus de temàtica tractada.\nL’estudi del moviment antinuclear i ecologista a Catalunya (i més en concret a les zones afectades) pot ser una eina transversal i poc comuna per entendre la idiosincràsia de la gent que viu a les comarques del sud de Catalunya, que, per la seva naturalesa rural i per la història que han viscut, és diferent de la de la gent que viu en zones més urbanes.\nPrimer de tot, doncs, he fet una pinzellada sobre què és i què va representar i sobre l’evolució històrica d’aquesta font d’energia així com també el procés de nuclearització espanyol per mitjà del Plan Energético Nacional, que establia la utilització d’aquesta energia al nostre país.\nUn cop feta aquesta introducció clau a la temàtica, entrem directament en el cor del treball analitzant el moviment antinuclear i ecologista a les comarques del sud a través de tres etapes: la creació dels primers grups antinuclears i ecologistes a les zones afectades, la consolidació del moviment i la reducció de la capacitat del moviment entrada la dècada dels noranta.\nA continuació, he cregut convenient explicar, a mode de conclusió d’aquesta part del treball, el paper que va tenir l’actual sindicat Unió de Pagesos en la lluita antinuclear a les comarques de Tarragona.\nPer acabar, a través de l’evolució del moviment antinuclear n’he analitzat les característiques definitòries i el seu llegat: les mobilitzacions contra el PHN, contra la construcció d’una central de cicle combinat ENRON a Móra la Nova —riu avall d’Ascó— i la contradicció actual de la planificació eòlica, per acabar amb la situació actual del moviment des del punt de vista de les iniciatives i les perspectives de futur.


Espanya registra 83 morts per coronavirus en les últimes 24 hores, 24 més que dilluns, i 295 positius testats\nExtracció de mostres per a la prova PCR en un CAP de Girona.\nRamentol afirma que la relació amb el ministeri és «fluida i honesta»\nActualitzada 23/05/2020 a les 11:51\nEl director general de Professionals de la Salut de la Generalitat, Marc Ramentol, ha assegurat que no hi ha cap indici que apunti a un possible rebrot de coronavirus a Catalunya després que ahir el director del Centre de Coordinació d’Emergències Sanitàries, Fernando Simón, es mostrés preocupat per una zona concreta que no va revelar. «A dia d'avui no tenim cap dada que ens indiqui que hi ha una situació de possible rebrot epidèmic de gran intensitat en cap territori de Catalunya», ha subratllat Ramentol en una entrevista al 3/24, on ha afegit que de ser així «els primers que ho haurien de saber serien els ciutadans». Ramentol també ha comentat que la relació amb el ministeri és «fluïda i honesta» des de l'inici de l'epidèmia.\nEn l'entrevista, aquest dissabte al matí, el director general de Professionals de la Salut de la Generalitat i lamentat aquest episodi «desagradable» amb el govern espanyol. «Crec que estem aconseguint apartar consideracions polítiques de la gestió de l'epidèmia i d'aquí que ens sorprengui de manera desagradable aquestes insinuacions del Centre d'Emergències conforme podríem amagar informació a la ciutadania», ha dit Ramentol, que ha afegit que «no és el tarannà» que ha marcat la relació amb el ministeri de Salvador Illa.\nRamentol també ha assenyalat que la relació a nivell tècnic i de treball amb el ministeri també ha estat «productiva» i que en cap moment se'ls ha traslladat des del centre d'emergències cap tipus de preocupació per alguna zona concreta de Catalunya.\nD'altra banda, el director general ha admès que a l'hora de comunicar les dades sobre les víctimes mortals dels virus i dels seus afectats «sempre» hi ha «marge de millora» i que quan s'ha detectat el Departament ho ha explicat. «Sempre que tinguem ocasió de millorar-la qualitat i la intel·ligibilitat per als ciutadans ho farem», ha dit.\nComenta el contingut : Salut assegura que no hi ha cap indici que apunti a un possible rebrot de coronavirus a Catalunya


Oficines de Oryx a tot el món- Rentalcars.com\nOficines de Oryx a tot el món\nOryx és una de les 900 companyies de lloguer de cotxes entre les que comparem quan busqui entre les ofertes en Lloguer barats de cotxes. A continuació trobarà una llista completa de països on Oryx treballa. Seleccioni un país i cerqui avui per trobar el millor preu en lloguer de cotxes amb Oryx. Alternativament tingui en compte que abans de reservar pot veure el que diuen els nostres clients sobre: Oryx en la nostra secció opinions sobre Oryx.\nOryx A tot el món\nOryx a Croàcia\nRentalcars.com es el nom comercial de TravelJigsaw Societat Limitada registrada a Anglaterra i Gal•les (Numero: 05179829) a l’adreç a 100 New Bridge Street, London, EC4V 6JA. ID: 1584B


Pastís de porros i gambes | lacuinanofapor\n← Pastís de xocolata i nous\nPastís de tardor →\nPosted on Setembre 29, 2012\tby lacuinanofapor\nEl pastís que aquí us ensenyem és un variant de la quiche francesa. Enlloc de fer-la amb pasta brisa, la fem amb pasta de full que li dóna un punt d’original. És fàcil, i ens pot servir per aquells àpats que volem deixar preparats, ja que és bona tant calenta, com freda\nAquesta entrada s'ha publicat en Pastissos, Primers plats i etiquetada amb Formatge Gouda, Gambes, Ous, Pasta de full, Porros. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n3 respostes a Pastís de porros i gambes\nOctubre 2, 2012 a les 9:05 am\nFet ahir per sopar, molt bo! Fàcil, senzill i boníssim … moltes gràcies\nOctubre 17, 2012 a les 5:39 pm\nAcabo de treure el pastís de porros i gambes del forn i té una pinta impresionant. Aquest vespre el tastem\nNovembre 30, 2013 a les 1:11 pm


“El TC continua sent més estructura postfranquista” | Xavier Miró | cambrils | Política | El Punt Avui\n“El TC continua sent més estructura postfranquista” “El TC continua sent més estructura postfranquista” “El TC continua sent més estructura postfranquista” “El TC continua sent més estructura postfranquista” + “El TC continua sent més estructura postfranquista” E-mail\ncambrils - 7 novembre 2021 2.00 h\nEXDIPUTADA D'ICV I CATALUNYA SÍ QUE ES POT\n“El TC continua sent més estructura postfranquista”\nHortènsia Grau durant la collita d’olives d’enguany a la seva finca del poble de Botarell (Baix Camp).\n“El TC continua sent més estructura postfranquista” “El TC continua sent més estructura postfranquista” “El TC continua sent més estructura postfranquista” “El TC continua sent més estructura postfranquista” “El TC continua sent més estructura postfranquista” E-mail\nLa sentència de l’Estatut és un desencant bèstia, que alimenta la crisi. Però qui es ven Tabasa o l’ATLL és Mas-Colell, no Madrid\nEl Barcelona World haurà estat una altra operació de La Caixa per treure’s els passius que ha acabat pagant l’Incasòl\nXavier Miró - cambrils\nHortènsia Grau és des que va deixar el Parlament cap de l’àrea d’Educació i Polítiques Actives d’Ocupació de l’Ajuntament de Cambrils.\nNascuda a Barcelona, quina és la seva vinculació amb Cambrils?\nVaig néixer a Barcelona, però de molt jove ja me’n vaig anar a Vinaròs, on estiuejàvem jo i el meu primer exmarit. Em vaig casar molt jove i em vaig quedar a viure a Vinaròs. Vaig fer magisteri a Barcelona i ciències de l’educació a Castelló i València. Després vaig fer antropologia a Tarragona. Em vaig apuntar a llistes a Educació a Tarragona i el primer curs que vaig impartir d’educació especial va ser el del 1983/84 a Alcanar. Allà vaig ser directora d’educació especial i després vaig estar a l’EAP del Montsià. Després d’anys separada, em vaig casar amb el meu segon marit, que era el Salvador Matas, que va ser regidor d’ICV a Cambril, a qui vaig conèixer a CCOO, on aleshores ell era el secretari general d’ensenyament del sindicat a Tarragona. L’any 1993 vaig venir a viure a Cambrils, però Barcelona ja l’havia deixada amb 19 anys. Tota la meva carrera professional està lligada a les Terres de l’Ebre i el Camp de Tarragona. Haver nascut a Barcelona va ser un accident; fa 28 anys que visc a Cambrils i no tornaré a Barcelona.\nEm va explicar que, quan va deixar el Parlament, podia triar entre dues places.\nHauria pogut continuar a l’ensenyament. Hauria pogut perquè vaig quedar primera a les oposicions –perds la plaça però no la condició de funcionària–, però també era funcionària a l’administració local. Vaig optar per tornar a l’ajuntament amb una excedència d’Educació per incompatibilitat i ocupo la plaça de cap d’àrea que vaig guanyar per oposició el 2004. M’havia hagut de desplaçar sempre per anar a treballar i també vaig valorar estar a prop dels fills –la meva filla era adolescent– i anar a peu a treballar.\nRegidora no ho va arribar a ser.\nNo. Mai he volgut ser regidora, no, per favor, la política local és...\nMolt dura. Potser si no hagués arribat al Parlament, m’ho hauria plantejat. Però, després de ser diputada, tenia clar que el temps de la política s’havia acabat.\nPer què i com va fer el pas al Parlament?\nJo estava aquí, de cap de l’àrea d’Educació i Polítiques Actives d’Ocupació, quan, al segon tripartit, Joan Saura va ser nomenat conseller d’Interior, Relacions Institucionals i Participació; volien crear els serveis territorials del departament –fins en aquell moment Interior el portava el delegat del Govern– i em van proposar ser directora. Hi vaig estar gairebé quatre anys. En memòria històrica em vaig fer un tip d’anar pels pobles per fosses, senyalització, reconeixements als represaliats, però també vam acabar el desplegament de Mossos, fer les obres de les comissaries que faltaven –vam ser l’última regió a desplegar el cos–, vam fer l’edifici del 112 nou, renovar el sistema d’emergències. I el 2010 ICV em va proposar de cap de llista per Tarragona en substitució de Daniel Pi, que hi havia estat dues legislatures. El 2012 hi vaig tornar i el 2015, amb el pacte amb Podem, van posar com a condició encapçalar Tarragona, on sabien segur que hi hauria diputat –a Lleida i Girona no era segur–. Jo vaig ser la número 2 de Gerard Bargalló i, tot i que no vaig sortir, el vaig substituir quan va renunciar a prendre l’acta.\nI aquell 2015 va començar tot.\nNo. Jo crec que va començar el 2012 amb la foto del Mas de Moisès. El 2010-2012 va ser una legislatura duríssima amb el PP i Convergència trinxant el tripartit. Tot el que havíem fet ho havíem fet malament, anant a matadegolla. Encara estem patint les conseqüències de tota la legislació que es va revertir: les lleis òmnibus, la venda de capital públic... Van entrar en l’austeritat bèstia. Amb Mas-Colell s’ho van vendre tot. Apareix el projecte Barcelona World. I el 2015 el Messies comença a agafar la bandera...\nPerò Convergència vira cap a l’independentisme perquè ho fa la majoria del catalanisme.\nI tant. Aprofiten el corrent i saben que tots els governs d’Europa són qüestionats per les polítiques d’austeritat. Són l’únic govern que, després d’aplicar-les, guanya. Tot el malestar que fa que sorgeixi Podem –l’ocupació del parc de la Ciutadella–, Convergència el sap canalitzar molt bé i li va molt bé per tapar la crisi europea i entrar en el processisme.\nPerò el viratge del catalanisme per què es produeix?\nLa sentència de l’Estatut és un detonant, però hi ha els incompliments reiterats del govern de l’Estat. La sentència és molt bèstia en termes democràtics: que allò votat pel poble ho tombin quatre jutges que venen de la Transició, d’un dels poders que no s’ha renovat, que continua sent més estructura franquista o postfranquista. És el que deia Pérez Royo: la sentència fa trontollar tota l’arquitectura. Això és un desencant molt bèstia. Però ho alimenta profundament la crisi socioeconòmica. I el qui es venia Tabasa i l’ATLL era Mas-Colell, no Madrid. Ho ven per menys del que ha costat i a empreses amb qui tenen relació. La gent no ho volia escoltar perquè és més fàcil el “Madrid ens roba”.\nEl seu argument era que les finances de la Generalitat estaven en greu risc.\nHem de vendre patrimoni públic malvenut per pagar lloguer a amics, com han fet amb edificis públics? Hi havia altres maneres de sortir, però era més fàcil aplicar les polítiques d’austeritat més bèsties. Puc entendre que les finances estaven malament i no podíem fer deute, però hi havia mesures que no tenien a veure amb el deute i les van fer igualment perquè el seu model era un desastre, per exemple en medi ambient. Van desmantellar Medi Ambient. Per exemple, recordo la reversió de la prohibició a les motos de trial d’anar per senders de muntanya que destrossen. En què beneficiava? El conseller Pelegrí era capaç de dir que això impulsaria el món del motor i es crearia ocupació. Era una política neoliberal pura i dura amb l’argumentari de les finances.\nPerò l’ATLL mateix tenia un forat...\nPerquè mai l’havien finançat bé.\nTornant a la qüestió, el poc grau d’execució del pressupost estatal a Catalunya continua.\nSí, mentre que a Madrid, a més que s’hi han destinat més diners, s’ha complert tot l’executat.\nQuina explicació té això?\nNo, no, a veure. Des de sempre les relacions Catalunya-Espanya són difícils. Hi ha un nacionalisme espanyol i una Espanya invertebrada. No s’ha arribat mai a un model federal o confederal, que era a l’esperit de la Constitució, que era un punt d’inici i no d’arribada.\nParlem del 2015 al 2017.\nUna legislatura molt difícil. És una legislatura agredolça perquè vam treballar molt en lleis que es van aprovar i de les quals estic molt contenta. Per exemple, la de l’Agència del Medi Ambient, que, i ho hem parlat amb el conseller Rull, llàstima que es va aprovar la mateixa nit de l’embull de la declaració d’independència perquè havíem lluitat molt. O la llei de ports i l’estratègia de canvi climàtic, que va ser una llei molt avançada, anterior a l’espanyola. Jo, com que tenia tanta feina, m’aïllava una mica...\nEl que jo feia al Parlament interessava als grups ecologistes, però el país estava pel que estava. Jo ho seguia, però no participava en les discussions de les lleis de desconnexió, el llibre blanc o la desobediència. Crec que va ser una mica volgut. Em semblaven debats estèrils. No vaig creure mai que fos un moment històric i que s’acabaria com una picada de fesols. Per l’estat de dret. Com es podia creure en un pim-pam de desconnexió? De què estem parlant? Estem a Europa. Europa no ho acceptaria. Tothom estava com en un pensament màgic. El que no pensàvem era que l’Estat, bé, sí que imaginàvem que...\nQuè esperàveu de la resposta de l’Estat?\nQue hi hauria inhabilitacions a càrrec públic com en qualsevol estat de dret quan vulneres la legislació. El que no pensava era que hi hauria presó i penes tan dures.\nTeníem activistes polítics empresonats.\nVa ser difícil. Després al grup parlamentari hi va haver moltes friccions i hi havia gent que es dedicava a fer-les públiques. Però era la diputada de Tarragona i vaig treballar amb consellers, molt i bé.\nVist avui, creu que el seu grup va fer alguna cosa malament en aquell moment?\nAllà hi havia ICV, Podem, EUiA, personalitats que no se sap si eren d’ICV, de Podem o d’EUiA, com el Nuet, que anava per lliure, i l’Albano, que teòricament era Podem però estava enfrontat amb Podem; el Joan, que era dels Anticapitalistes; l’Àngels, que era una històrica d’EUiA que ja s’hi havia barallat... Era molt difícil de gestionar.\nFaríeu diferent alguns pronunciaments ara?\nEns va costar molt, perquè el que no podia ser és que plantegessis una estratègia de grup i que, al cap d’un moment, ja sortís publicat. Hi havia alguns membres que no tenien lleialtat al grup. Pel pronunciament, al final cadascú va votar el que va voler. Dins del grup tens llibertat. A mi no em podien obligar a votar sí i nosaltres no podíem obligar a votar no o abstenció a la resta. I menys en qüestions com aquestes.\nParlem de Tarragona per acabar...\nAi, Tarragona! Tarragona m’esborrona...\n...i Constantí em fa patir. Quin és el gran repte del Camp?\nEl gran drama de Tarragona és que som la segona àrea metropolitana en població però en economia, que ho érem, estem perdent pistonada. Estem perdent empreses i és una pena perquè tenim un potencial brutal. Jo sempre deia als companys de Girona que els diferents governs veien un jardí que calia cuidar, que era Girona; una ciutat, la ciutat, que és Barcelona; un pati de darrere, que és Tarragona, i un rebost, que és Lleida. Aquest és el model de país que ha estat molts anys. A Tarragona també han faltat lideratges i unitat. Ha de ser capaç de generar projectes d’ocupació que no estiguin lligats als serveis i al turisme. Ha de fer projectes tenint en compte el sector energètic. En deu anys les nuclears tancaran i has de tenir uns plans de transició. El turisme ja està bé, però has de buscar valor afegit perquè és un sector precari, de sous baixos i estacional. A Cambrils em mato en polítiques actives perquè no tot estigui lligat a botigues, bars i restaurants. Hem muntat un curs d’instal·lació tècnica d’energies renovables. Amb la pandèmia ho vam veure clar. Quan va tancar l’oci, el comerç i el sector turístic, tot això se’n va anar a la merda. No tenim indústria, no cobrem IAE. El sector agrari l’hem de cuidar més, la comercialització del producte... Tenim denominacions d’origen boníssimes. Hem de deixar de pensar tant en el turisme. I la transformació de la indústria, que és la que deixa salaris bons i crea know-how i coneixement. Si anem cap a la descarbonització, hem de pensar quin ha de ser el futur de la petroquímica. Hi ha empreses com BASF o Down que ja estan fent el canvi, amb les membranes i la química verda, però hi ha la petroquímica. El que no pot ser és que l’únic projecte per a aquest territori sigui el Barcelona World, que no serà perquè Hard Rock no comprarà i, al final, haurà estat una altra operació de La Caixa per treure’s els passius que ha acabat pagant l’Institut Català del Sòl amb diner públic.\nAmb els estudis de magisteri, pedagogia i antropologia de tres universitats diferents, Hortènsia Grau (Barcelona, 1960) va ser mestra d’educació especial i directora de l’escola Joan Baptista Serra d’Alcanar. El 1990 va fer el salt a la formació professional traslladant-se a l’institut Vidal i Barraquer de Tarragona, on diu que va “fer tots els papers de l’auca”, des de sotsdirectora a cap d’estudis de nocturn o coordinadora pedagògica. El 2004 va entrar de cap d’àrea d’Educació i Polítiques Actives d’Ocupació a l’Ajuntament de Cambrils i del 2010 al 2017 va ser diputada al Parlament per ICV. Per uns amics de Botarell va tenir l’oportunitat el 2012 de comprar una finca agrícola, on ha plantat oliveres, tarongers, llimoners, una figuera, un nesprer i dos cirerers, “tot per a casa”, i on reserva un tros per acabar fent-hi hort.\nEl Punt Avui. Girona 07-11-2021, Pàgina 22\nEl Punt Avui. Nacional 07-11-2021, Pàgina 20


La família el va buscar des de les nou del vespre d’aquest dimarts, però sense èxit. Va ser a partir de les 23:00h, aproximadament, quan la família va avisar als cossos d’emergència. Aquests l’han estat buscant tota la nit però sense trobar aquesta persona. A la cerca també es van incorporar el bombers amb gossos que es van afegir a l’operatiu. També apuntar que un bon grup de veïns, una trentena, han ajudat en les tasques de recerca. Bombers, Mossos d’Esquadra i una ambulància del SEM han coordinat l’operatiu des del poliesportiu d’Òdena.


Nord-est Llibertari: 500 signatures per Salvem Garriguella\n500 signatures per Salvem Garriguella\nSALVEM GARRIGUELLA i la IAEDEN-Salvem l’Empordà considera que el macro càmping anunciat és un projecte que perjudica al municipi i a la comarca.\nEl diumenge 9 de juliol trobada reivindicativa a Garriguella.\nDemà, divendres 30 de juny, xerrada a Vilajuïga.\nGarriguella (Albera, Alt Empordà).-\nEl diumenge 9 de juliol hi haurà una trobada reivindicativa per conèixer el macroprojecte i la seva ubicació a Garriguella (Albera, Alt Empordà). El punt de trobada serà a les 9:30 hores al mas Comelles. Estarà indicat des del nucli urbà de Garriguella. A les 12 del migdia hi haurà un vermut popular de la Cooperativa de Garriguella sota l'arbreda del cementiri vell de Garriguella, al costat de l'església.\nSigneu per donar suport a la campanya:\nSALVEM GARRIGUELLA i la IAEDEN-Salvem l’Empordà considerem que és un projecte que perjudica al municipi i a la comarca per les següents raons:\nA Garriguella, un poble de 850 habitants vora la serra de l’Albera a l’Empordà, s’està tramitant un projecte de macro càmping per a 2000 persones. Està ubicat en una zona aïllada, lluny del nucli urbà, entre la carena del Puig de la Malaveïna i el marge esquerre de la riera de Garriguella. El càmping ocuparia 17,5 hectàrees amb 665 parcel·les, de les quals 330 es preveuen bungalous o similars. A més, es preveuen equipaments (restaurant, supermercat, bar, auditori...) amb una edificabilitat de 8.700 metres quadrats.\n-Impacte paisatgístic i model territorial insostenible\nAquest càmping desvirtua el paisatge i fragmenta el territori. Es tracta d’una urbanització tova molt densificada que necessita el redimensionament de totes les infraestructures.\n-Aigua: un bé escàs i preuat\nL’augment de 2000 habitants posa en qüestió la suficiència d’aigua per al poble de Garriguella (i pobles veïns) en un escenari de canvi climàtic que afavoreix situacions d’estrès hídric (quantitat i qualitat de l’aigua insuficients).\n-Model econòmic caduc\nAquest càmping respon a un model turístic de massificació i de “pa per a avui i fam per a demà” estès en el litoral i caracteritzat pel benefici d’uns pocs (promotors i especuladors) i la precarietat laboral.\n-Impacte acústic i lumínic\nTenint en compte l’emplaçament, es preveu una significativa contaminació acústica i lumínica que perjudicarà el benestar i el descans dels altres habitants de la zona.\nSALVEM GARRIGUELLA i la IAEDEN-Salvem l’Empordà defensem un model de poble vinculat al territori de Garriguella:\n-El paisatge, actiu diferencial\nPreservem el paisatge natural i agrícola (vinyes, oliveres, conreus) i potenciem un turisme sostenible de qualitat (productes locals, cultural, respectuós...) i no de quantitat.\n-Oferta turística integrada en l’entorn\nGarriguella disposa de càmping, cases rurals, hotels, restaurants, cooperativa,cellers, trull d’oli, a més dels comerços. La seva clientela ve per l’entorn, protegim-lo i donem-li valor afegit.\n-Que respongui a l’interès majoritari del poble i per tant que no faci l’aprovació provisional del projecte. L’Ajuntament hauria de respondre a les inquietuds del poble, no a les necessitats dels promotors ni d’Urbanisme que els dóna cobertura.\n-Que reflexioni de nou sobre el projecte. Rectificar és de savis.\n-Que revisi en detall el projecte. Que no aprovi un projecte que respon a un model territorial caduc, que no compleix amb la normativa vigent ni amb els preceptes mínims d’un projecte d’aquesta envergadura.\n-Que garanteixi la protecció dels terrenys que li atorga el Pla Territorial Parcial de Comarques Gironines (sòl de protecció paisatgístic i agrari) i el Pla Director Urbanístic de la Serra de Rodes (sòl de protecció territorial) i que permeti l’ús pel qual s’ha preservat.\nXERRADA A VILAJUÏGA EL DIVENDRES\nPer altra banda, el divendres 30 de juny farem una xerrada sobre el macro càmping al Centre Cívic de Vilajuïga (Serra de Rodes, Alt Empordà) a les 8 del vespre. Una manera de conèixer el projecte en detall i poder-ne fer debat.


Art 37 – Descans setmanal, festes i permisos. | Secció Sindical de la UGT del CSdM\n← Jornades Anyals\nVida Laboral : percentatges de jornades parcials →\nnoviembre 6, 2008 · 1:30 pm\nArt 37 – Descans setmanal, festes i permisos.\nEn el món de la sanitat, on existeix tota una plantilla de professionals suplents, que no tenenn un lloc específic de treball, ni una jornada estable, i que la seva base feina es tapar forats. Es dona molt en el nostre ámbit que per aquesta situació peculiar, hi ha treballadores i treballadors que arriben a tenir en planilla mes de 10 i 15 dies de treball seguits.\nHem de saber quin es el nostre lloc, com ens afecten aquestes jornades de treball, i quins son els nostres drets per acceptar o no aquestes barbaries. L’estatut de Treballadors es una base de mínim que han de cumplir les empreses per fer respectar al treballador com a persona.\nDescans setmanal, festes i permisos\n37.1 Els treballadors tenen dret a un descans mínim setmanal, acumulable per períodes de fins a 14 dies, de dia i mig ininterromput que, com a regla general, ha de comprendre la tarda del dissabte o, si escau, el matí del dilluns i el dia complet del diumenge. La durada del descans setmanal dels menors de 18 anys ha de ser, com a mínim, de 2 dies ininterromputs.\n37.2 Les festes laborals, que tenen caràcter retribuït i no recuperable, no poden excedir de 14 l’any, de les quals 2 han de ser locals. En qualsevol cas s’han de respectar com a festes d’àmbit nacional les de Nadal, Cap d’Any, 1 de maig com a Festa del Treball i 12 d’octubre com a Festa Nacional d’Espanya.\nLes comunitats autònomes, dins el límit anual de 14 dies festius, poden assenyalarles festes que per tradició els siguin pròpies, i substituir a aquest efecte les d’àmbit nacional que es determinin reglamentàriament i, en tot cas, les que es traslladin adilluns. Així mateix, poden fer ús de la facultat de trasllat a dilluns que preveu el paràgraf anterior.\nSi alguna comunitat autònoma no pot establir una de les seves festes tradicionalsperquè no coincideix amb diumenge un nombre de festes nacionals suficients, pot, en l’any que així ocorri, afegir una festa més, amb caràcter de recuperable, al màxim de 14 festes.\n37.3 El treballador, si ho avisa i ho justifica prèviament, es pot absentar de la feinaconservant el dret a remuneració per algun dels motius i pel temps següents:\nb) 2 dies en cas de naixement de fill, o de mort, accident o malaltia greus, o hospitalització de parents fins al segon grau de consanguinitat o afinitat. Si per aquest motiu el treballador ha de fer un desplaçament, el termini és de 4 dies.\n37.4 Les treballadores, per lactància d’un fill menor de 9 mesos, tenen dret a 1 hora d’absència de la feina, que poden dividir en 2 fraccions. La dona, per voluntat pròpia, pot substituir aquest dret per una reducció de la jornada normal de mitja hora, amb la mateixa finalitat. Poden gaudir d’aquest permís indistintament la mare o el pare, si tots dos treballen.\n37.4.bis En els casos de naixements de fills prematurs o que, per qualsevol causa, hagin de romandre hospitalitzats a continuació del part, la mare o el pare tenen dret a absentar-se del treball durant 1 hora. Així mateix, tenen dret a reduir la seva jornada de treball fins a un màxim de 2 hores, amb la disminució proporcional del salari. Per al gaudi d’aquest permís cal actuar d’acord amb el que preveu l’apartat 6 d’aquest article.\n37.5 Qui per raons de guarda legal té directament al seu càrrec algun menor de 6 anys o un disminuït físic, psíquic o sensorial que no exerceix cap altra activitat retribuïda té dret a una reducció de la jornada laboral, amb la disminució proporcional del salari, d’entre almenys un terç i un màxim de la meitat de la durada de la jornada.\nTé el mateix dret qui s’encarregui de la cura directa d’un familiar, fins al segon grau de consanguinitat o afinitat, que per motius d’edat, accident o malaltia no pugui valer-se per si mateix, i que no exerceixi cap activitat retribuïda.\nLa reducció de jornada prevista en aquest apartat constitueix un dret individual dels treballadors, homes o dones. No obstant això, si 2 o més treballadors de la mateixa empresa generessin aquest dret pel mateix subjecte causant, l’empresari podria limitar el seu exercici simultani per motius justificats de funcionament de l’empresa.\n37.6 La concreció horària i la determinació del període de gaudi del permís de lactància i de la reducció de jornada, previstos als apartats 4 i 5 d’aquest article, corresponen al treballador, dins de la seva jornada ordinària. El treballador ha de preavisar l’empresari amb 15 dies d’antelació la data en què es reincorporarà a la seva jornada ordinària.\nLes discrepàncies que sorgeixin entre empresari i treballador sobre la concreció horària i la determinació dels períodes de gaudi que preveuen els apartats 4 i 5 d’aquest article s’han de resoldre per la jurisdicció competent a través del procediment establert a l’article 138 bis de la Llei de procediment laboral.\nEtiquetado con 37, art, estatut, treballadors\nUna respuesta a “Art 37 – Descans setmanal, festes i permisos.”\nTinc dret a algun dia de permís pel neixament d’un net, sobretot tenín en compte que la meva filla és mare soltera i només pot tenir la meva companyia a l’hora del part ?


2- Causes per les quals el nen/a pot fer-se pipí\n3- Possibles causes psicològiques\n4- Algunes preguntes que ens hem de fer\n5- Pautes a seguir\nEn principi, el control de la vesícula en nens sol aconseguir-se entre els 3 i 4 anys. Quan algun nen torna a fer-se pipí al llit, o no aconsegueix deixar de fer-ho a una edat ja relativament madura, com pot ser a partir dels 6 o 7 anys, pot ser indicador que tenim algun factor de tipus emocional que està mantenint el problema, si s'han descartat problemes mèdics.\nTambé és cert que podem estar simplement davant d'un hàbit no adquirit, que per comoditat o altre motiu s'ha consolidat. Hi ha nens que, simplement, no se'ls ha retirat el bolquer perquè després de diversos dies seguien mullant el llit i amb l'excusa que ja se solucionarà el problema per si sol, arriben a una edat que els comença a crear problemes, especialment en les sortides o excursions on han pernoctar fora de casa i ser objecte de burla per altres companys si passa el mateix que a casa.\nPer tant, a partir dels 6 o 7 anys creiem que és un bon moment ja per intentar solucionar el problema si encara és present.\n2- Causes que poden provocar fer-se pipí:\nPrimer cal descartar que el nen presenti qualsevol problema fisiològic o mèdic. Per tant, la visita al pediatre ha de ser lo primer.\nEn segon lloc cal tenir en compte que l'origen del problema pot estar en un conjunt de factors, en un determinat moment evolutiu del nen, més que en una única causa i, per tant, haurem d'analitzar cadascuna d'elles.\nSabem que hi ha factors predisponents de tipus genètic que poden facilitar el problema. Molts dels nens que els costa assumir el control nocturn són fills de pares que també van tenir el mateix problema.\nEn definitiva, podem establir dos grans tipus de possibles causes. En el primer grup podríem situar els mals hàbits, la comoditat de no aixecar-se o esforçar-se, la ingesta d'excés de líquid abans d'anar a dormir, o altres factors que dificulten el reflex de contenció de l'orina a la nit. Un segon grup comprendria a tots aquells factors que tenen un origen de tipus emocional o psicològic i que a continuació detallem.\n3- Possibles causes psicològiques:\nTenir en compte si es tracta d'un nen que no ha aconseguit encara el control nocturn (enuresi primària) o d'un nen que després d'un període de control ha tornat a fer-ho (enuresi secundària). En el primer cas pot ser que sigui a causa de que no s'ha establert l'hàbit de la retenció nocturna ja que el bolquer o un altre dispositiu fa la feina de retenció i al nen ja li està bé en principi. Si el nen ja havia aconseguit el control dels esfínters anteriorment i apareixen de nou les emissions nocturnes, és quan pot haver-hi una alta probabilitat que tinguem factors emocionals implicats, encara que siguin inconscients per al nen/a. Això ho veiem amb freqüència quan un nen ja amb 5 o 6 anys i que havia aconseguit el control nocturn, torna a fer-se pipí després del naixement d'un germanet. En aquests casos, resulta habitual que el nen generi conductes més infantils, desitgi fer-se més petit per així rebre la mateixa atenció que ell observa per part dels pares cap al germanet nouvingut. Per a un nen petit resulta difícil d'entendre que el nadó necessita més atencions i és més dependent i, per tant, els seus pares han d'estar més a sobre d'ell. Aquest estat al que anomenem de gelosia sol concretar-se, entre altres manifestacions, amb tornar a fer-se pipí. Però hi ha altres motius que haurem de valora per intentar esbrinar quin és el motiu o conjunt d'ells que propicia aquests episodis.\nValori si s'ha produït algun canvi important en l'entorn del nen (escola nova, pèrdua d'algun familiar, problemes amb els companys). Els nens poden tornar a mullar el llit si se senten insegurs amb pors o simplement visualitzen o viuen situacions estressants. Un mal ambient a casa, discussions acalorades dels pares en la seva presència, separacions, pèrdues d'algun familiar, etc, poden ser factors facilitadors del problema.\nCal indagar quines conseqüències té per al nen aquests episodis. Hem comentat ja que la gelosia encoberta pot ser una causa. Si el nen veu que amb aquestes conductes aconsegueix una atenció especial dels pares (parlen molt amb ell per saber què passa, li prometen premis si ja no ho fa o, simplement, el renyen) aquesta conducta es veurà reforçada. L'explicació és senzilla: un nen a aquestes edats, si veu que aconsegueix una atenció en exclusiva dels pares contingentment a la seva conducta, probablement aquesta augmentarà la seva freqüència, especialment si no pot aconseguir-o no la té per altres mecanismes.\n4- Preguntes que ens hem de fer:\nJa hem comentat que per ajudar al nostre fill, hem de tractar de conèixer quin és el conjunt de causes que poden estar influint en l'aparició i/o manteniment del problema.\nLes primeres preguntes que ens hem efectuar-són:\nEs tracta d'una enuresi primària (no ha aconseguit mai el control del pipí nocturn) o secundària (torna a fer-se pipí després d'haver aconseguit controlar anteriorment).\nSi el seu cas és el segon supòsit, hauria de prestar especial atenció als factors psicològics i emocionals (Hi ha un nou germà a la família? Quina és la situació familiar? Ha vist o sentit alguna cosa que no tocava? ¿Sospita d'algun problema a l'escola?). Qualsevol dels elements anteriors pot provocar un cert estrès en l'infant i manifestar-se amb aquests episodis. Solem veure amb freqüència en pares separats que el nen pot presentar comportaments diferents en un o altre lloc depenent de amb qui estigui. En tot cas, aquest tipus de situacions, el que fan és posar-nos de relleu que hi ha algun tipus de problema emocional en el nen i que l'haurem d'atacar primer per solucionar el pipí després.\nHi ha també nens, que en un moment donat, poden tornar-se a fer pipí durant el dia. En aquests casos, els factors emocionals, excepte malaltia o problema fisiològic, solen ser també els causants.\nQuan es tracta de l'enuresi primària hem de centrar principalment en els hàbits adquirits. Pot ser que el nen hagi crescut amb els bolquers i, per tant, no hauria tingut la necessitat d'intentar controlar el pipí nocturn. Per als pares pot suposar un alleujament momentani però després les coses es compliquen quan el nen es fa gran i no se sent segur al respecte i li condiciona les sortides, excursions o colònies amb els seus companys.\n5- Pautes a seguir:\nTracti el problema amb naturalitat i adaptada a l'edat i circumstàncies de l'infant.\nEviteu culpabilitzar al nen però cal ser constant en l'exigència d'uns hàbits mínims com el fer pipí abans d'anar a dormir, reduir ingesta de líquids, canviar el llit si el mulla a la nit, etc.\nTraieu el bolquer (en nens de + de 5-6 anys) i poseu el protector del matalàs. Expliqueu-li que anem a ajudar-lo perquè aviat aconsegueixi controlar el pipí. Procureu mantenir la calma si al nen li costa avançar. Si ens veu nerviosos la cosa anirà pitjor segurament.\nSàpiga motivar quan vagi progressant i aconsegueixi algunes nits seques. Podeu utilitzar alguna estratègia d'economia de fitxes o sistema de premis. En cas contrari intenti no prestar-li molta atenció. Simplement el nen ha de dur a terme les accions acordades segons edat (canviar-se ell, el llençol, etc.)\nPer ajudar-lo un bon sistema és el conegut "pipí stop". Es tracta d'un petit aparell que porta un sensor que es col·loca en el eslip del nen i l'avisa quan se li comença a escapar el pipí per la nit. D'aquesta manera, el nen es desperta i ha d'intentar retenir-lo i anar al bany enseguida. Després de diversos dies el nen sol aconseguir el control sobre l'esfínter durant la nit i l'aparell es retira.\nNo oblidi, com hem ja explicat, que l'enuresi pot tenir importants factors de base emocional i psicològic. Per tant, procuri no donar una excessiva atenció a aquestes conductes amb massa recriminacions o explicacions. No es tracta de castigar. En aquests casos, podem mantenir la calma alhora que el nen ha de saber que ha de canviar-se o fer el llit de nou. Animem-lo sempre i donem-li confiança, però també dediquem-li més temps d'atenció i joc fora d'aquests episodis ja que pot ser una de les causes del manteniment d'aquestes conductes.\nProcureu parlar i jugar molt amb ell. A través del joc és com els nens solen indicar les seves pors o preocupacions i, a partir d'aquí, podem detectar si hi ha alguna cosa en el seu entorn que el preocupa.\nSi té dubtes o no aconsegueix avançar en el problema no dubti de visitar a un professional.


IniciUrsula K. Le GuinContes de Terramar\nTítol original, idioma, any: Tales from Earthsea, anglès, 2001\nUns quants anys després d'haver publicat l'anterior llibre de la saga de Terramar, Tehanu, Ursula K. Le Guin va rebre l'encàrrec de reprendre aquella història i no s'hi va posar per poc: va escriure una sèrie de relats llargs i una novel·la. 'Contes de Terramar' és el volum, el cinquè de la sèrie, que inclou els relats, ambientats en diferents temps de la història del seu món fantàstic, alguns molts anys abans dels fets que va explicar als quatre llibres anteriors, d'altres que succeeixen paral·lelament. A través d'una sèrie de personatges nous, anirà relligant el fil de Terramar per omplir els buits que hi havia. Orígens, explicacions, evolució, tot ben trenat perquè obtinguem un retrat molt complet de l'abans, el durant i també del després. Fins i tot es permet algun 'cameo' de personatges molt estimats. Però no és només la història, Le Guin es va proposar atorgar als personatges femenins, molt absents en obres de gènere fantàstic, el paper que els pertoca. En aquest recull, el repte va ser superat amb escreix.\nNo podré agrair mai prou a Raig Verd la feina que està fent per recuperar les obres de Le Guin, amb unes edicions exquisides i una traducció superlativa de Blanca Busquets. Per mi la saga ha anat clarament de menys a més, em va costar entrar en el ritme i la cadència de les històries de Terramar, que són pausats i solemnes. Però m'ha anat agradant més cada cop. Aquests relats expliquen tantes coses sobre la màgia, el poder o el paper de la dona, que m'han atrapat completament. Emmarcat en un món fantàstic, l'autora aprofita per expressar tot allò que vol. Reflexiona, dona arguments i ens fa pensar. I tot això fent servir una narrativa detallada i treballada i una interfície clarament de ficció, però que bé podem extrapolar al nostre món. I per si els cinc relats que formen el recull no fossin prou per lligar tota la història que coneixem, hi ha un apartat final que ens descriu com és Terramar, els seus pobles, les seves llengües, la seva història. Per no parlar, és clar, de l'epíleg i el pròleg de la mateixa autora que, com és habitual, són mel i ajuden molt a entendre el seu univers i les seves circumstàncies.\nLe Guin s'ha convertit ja en la meva escriptora més llegida, i això que no fa tants anys que la vaig començar a llegir. Bé, de petit havia llegit un llibre juvenil seu que algun dia d'aquests rellegiré, però no va ser fins que Raig Verd me la va posar sobre la taula que em va generar interès. Aquest interès no ha minvat i tinc intenció de continuar llegint-la. Amb Le Guin he descobert que moltes obres posteriors no eren tan innovadores ni originals; era una pionera. Tampoc amaga les fonts de les que va beure. En aquest recull de relats, probablement el llibre que més m'ha agradat dels cinc, descobrirem com es va fundar l'escola de mags de Roke, coneixerem el llinatge dels dracs o sabrem què passava en altres bandes mentre la Tenar i en Ged recuperaven l'anella amb la runa de la pau de Erreth-Akbé. Un conjunt d'històries plenes de màgia, de personatges meravellosos, de lluites de poder, però també de crítica i denúncia. Per mi aquest és el bon gènere fantàstic, el que t'interpel·la i t'explica la realitat a través de mons inventats i distants al nostre. La naturalesa humana es pot explicar de moltes maneres perquè es manifesta sempre i en tot moment. I no cal dir que aquests 'Contes de Terramar' la retraten i l'exploren amb una varietat de recursos com només els millors autors i autores saben fer. Ursula K. Le Guin es compta, sens dubte, en aquest grup selecte.\nAltres ressenyes de la saga de Terramar\nFantasia Ressenya 2022 Ursula K. Le Guin\nCarme Rosanas 18/2/22 17:50\nJa em frego les mans en llegir-te. Ahir vespre el meu fill me'l va passar. I el tinc a punt per llegir. Encara me'n fas venir més ganes. Així que acabi amb el que estic llegint. Gràcies, XeXu!\nSergi 19/2/22 09:42\nMoltes gràcies pel comentari, Carme! Espero que en gaudeixis, si ja t'ha anat agradant el cicle de Terramar, em sembla que aquest no et decebrà gens. Recús moltes històries perquè puguem entendre el global. I el paper de la dona t'encantarà! M'agradarà molt saber què et sembla!\nChiloé 19/2/22 19:40\nAhora mismo estoy leyendo LAVINIA, de Ursula K. Le Guin (espléndida escritora en cualquier género, como sabes, aunque la hayan encasillado en el de la SF y la Fantasía). Es una novela histórica bellísima. Para temas cotidianos y habituales ya tengo mi propia vida. Hoy es 19 de Febrero y sé a ciencia cierta que este va a ser uno de mis libros favoritos de este año.\nSergi 24/2/22 11:36\nLavinia és un dels que em falten. Em va bé que vagin publicant la seva obra en català a ritme de 2-3 llibres l'any, així els vaig llegint quan surten i no els he de buscar. Esprearé a que el treguin, aniré fent. Vull llegir tot el que pugui d'aquesta dona.\nEloy 21/2/22 21:26\nUn altre dels meus pendents. A veure si acabo amb els llibres que estic llegint (mig obligat) i passo a d'altres que tinc moltes ganes...\nSergi 24/2/22 11:37\nQui t'obliga a llegir?? A mi aquest és el que m'ha agradat més de la sèrie per ara. Suposo que és perquè per fi m'he introduït a l'univers Terramar, que em va costar una mica.\nMariona Borrell 23/2/22 13:38\nPer on començo el món LeGuin?\nSergi 24/2/22 11:46\nDepèn de què busquis. Raig Verd està publicant dues sèries, una és el cicle de terramar, que és realment una saga de fantasia amb certa continuïtat, i l'altre és el de l'ekumen, que són llibres independents de ciència ficció que tenen en comú una mena de lliga d'aliança comercial de planetes, però en cada llibre les temàtiques filosòfiques i crítiques són diferents. Per ara m'estaven agradant més els de CiFi, que aporten moltes reflexions del nostre món en un escenari planetari. Per exemple 'Els desposseïts' és tot un tractat de política i contraposa capitalisme amb comunisme/anarquisme. Si en comptes de dos planetes fossin dos països, no estaria tan estigmatitzat pel gènere, que sovint tira enrere a moltes persones lectores. Els altres que ha publicat Raig Verd d'aquesta sèrie són 'La mà esquerra de la foscor' i 'El nom del món és bosc'. Cadascun explora les seves pròpies temàtiques, amb la colonització espacial de taló de fons. Terramar també té molta crítica i va explorant cada cop més el paper de la dona en el món i en les obres de fantasia, que solia ser escassa.\nAixí que ja veus, en funció dels teus interessos, pots decidir-te per uns llibres o altres. Espero haver-te ajudat una mica.\nMariona Borrell 25/2/22 10:17\nMoltes gràcies per l'informació i la generositat a la resposta :)


SEGLE IX, L'aparició del sepulcre\nEntorn de l'any 813, regnant Alfonso II el Cast, un ermità anomenat Pelayo, creu veure la llum d'uns estels assenyalant un túmul a la muntanya Libradón, on més tard sorgiria Compostela. El succés va ser comunicat al Bisbe de Iría Flavia, Teodomiro. Van començar a esbrossar la mala herba i es va descobrir l'arca de marbre amb les restes que, per revelació divina, el Bisbe va atribuir a l'Apòstol Santiago. Teodomiro adona de la troballa a Alfonso II i aquest mana edificar sobre el sepulcre una senzilla església de maçoneria i fang. El mateix Rei adona del fet a Carlemany, i la notícia es propaga amb rapidesa per tota Europa.\nFins a 27 prodigis miraculosos, obrats per Santiago, es recullen en el Còdex Calixtino, però és l'any 859, durant l'ocupació àrab d'Espanya, quan en les planes de Clavijo, a 18 quilòmetres de Logronyo, Ordoño I, s'enfronta a les tropes musulmanes de Abderramán II en clar desavantatge numèric. Entre el fragor de la batalla, l'Apòstol Santiago apareix sobre un cavall blanc, repartint espasades sobre la morisma. Els cristians vencen i és quan el mite jacobeo traspassa definitivament els pirineos.\nLa Batalla de Clavijo, segons l'historiador Claudio Sánchez Barnús, no la va realitzar el Rei Ramiro I, sinó el seu fill Ordoño I, que per ser Ordoño fill de Ramiro, va haver-hi algunes equivocacions en els documents.\nA partir d'aquí comença el pelegrinatge a la tomba de l'Apòstol, traçant-se camins des de tots els confinis de la terra, i és a principis del segle XII quan aconsegueix el major apogeu, mantenint-se durant diverses centúries. Aquesta popularitat que durant segles va arribar a superar fins i tot peregrinacions com les de Roma o Jerusalem, es va deure en bona part al suport dels monjos de Cluny i del pontífex Calixto II.\nEl consell d'Europa va atorgar al Camí de Santiago l'any 1987 el títol de primer Itinerari Cultural Europeu i més tard Patrimoni Cultural de la Humanitat.\nDins d'aquest segle el Papa León III, per mitjà de l'epístola "Noscat Vestra Fraternitas", dóna a conèixer la bona nova a tota la cristiandat.\nAny 814. El rei Alfonso II ordena l'edificació de la petita basílica de Antealtares sobre el sepulcre de l'Apòstol Santiago el Major.\nAny 841. Es tenen dades de l'arribada a Santiago d'un primer grup de pelegrins procedents de Astúries.\nAny 899. Consagració de la nova basílica, l'execució de la qual va ser manada pel Rei Alfonso III.


Redacció 22 febrer 2022\nPere Aragonès encapçala la reunió del Pacte Nacional per la Llengua al Palau de la Generalitat. ACN\nEl Pacte Nacional per la Llengua celebra la seva primera reunió al Palau de la Generalitat amb la presentació de l’estudi sobre la situació del català\nEl president de la Generalitat, Pere Aragonès, ha presidit aquest dimarts la primera reunió del Pacte Nacional per la Llengua, que tindrà com a principal objectiu incrementar els nivells de coneixement col·lectiu de la llengua i facilitar-ne al màxim el seu ús en tots els sectors, així com potenciar l’adopció i l’aprenentatge del català entre les persones que no el tenen com a llengua de partida. Aragonès ha defensat que el Pacte ha de ser “un dels grans instruments de consens de les properes dècades a Catalunya”, i ha expressat que es tracta d’una “aposta estratègica” del Govern: “Volem que el català tingui el màxim ús social possible”. En la reunió hi han participat també la consellera de Cultura, Natàlia Garriga, i la portaveu del Grup Parlamentari d’Esquerra Republicana, Marta Vilalta.\nLa primera reunió del Pacte Nacional per la Llengua ha arrencat amb la presentació d’un estudi elaborat per diversos acadèmics sobre la situació del català, que sota el nom de Un marc sociolingüístic igualitari per a la llengua catalana no només radiografia l’estat de la llengua sinó que aporta propostes i vies d’actuació. “Avui la llengua catalana té molts reptes per endavant, que venen dels canvis socials, de la globalització que canvia els costums i les pautes de consum cultural, d’una legislació i una interpretació de la mateixa que ens posa reptes que hem de superar”, ha subratllat Aragonès.\nLa llengua catalana ha definit la nostra identitat col·lectiva i ha estat un dels ciments d’una societat que és diversa i plural\nPere Aragonès President de la Generalitat de Catalunya\nFoto de grup amb els integrants del Pacte Nacional per la Llengua. ACN\nReforçar i ampliar els consensos\nEl president de la Generalitat ha destacat que el català “és una llengua d’oportunitats” i un “instrument per a la cohesió social” al país. “La llengua catalana ha definit la nostra identitat col·lectiva i ha estat un dels ciments d’una societat que és diversa i plural. L’element d’identificació de moltes històries personals ha estat la llengua catalana”, ha destacat. Davant dels “reptes” i les “amenaces” que afronta, ha dit, cal “reforçar el consens que ja existeix, ampliar-lo i fer-ne de nous en àmbits de polítiques públiques i del compromís ciutadà”. “Necessitem un full de ruta àmpliament compartit”, ha reblat.\n🎥[VÍDEO] #president @perearagones, en la primera trobada del Pacte Nacional per la Llengua: "El català 👅 és una prioritat d'aquest @govern. Volem avançar amb la llengua catalana✊ com a eina de cohesió i progrés social del país" pic.twitter.com/Z2ulKaF9NH\n— Esquerra Republicana (@Esquerra_ERC) February 22, 2022\nEn aquest sentit, ha destacat que la creació del Pacte Nacional per la Llengua respon al mandat del 85% del Parlament de Catalunya, “un suport divers i plural” que és el seu “tresor” i la seva “força”, i ha instat a acompanyar-ho d’un procés participatiu que busqui la implicació de la ciutadania. “Una llengua és viva si es parla. El més essencial avui és reforçar l’ús social de la llengua, que és el que ens indica la seva vitalitat, la seva força i la seva energia”, ha conclòs.


La urgència d’un govern\nSeria oportú fer una valoració del que ha passat a Catalunya en els últims mesos abans de prendre decisions en els propers dies que podrien ser efímeres. Es necessita un govern per recuperar una certa...\nCal un govern possible\nEl temps passa i les possibilitats de tenir un govern estable a Catalunya no es visualitzen de forma immediata. L’astúcia i la capacitat mediàtica de Carles Puigdemont han neguitejat tant al govern...\nPer un gran pacte\nDesprés de les eleccions faria falta poder governar més enllà de les ferides ocasionades per unes votacions anòmales, estranyes, que ens han portat al punt de partida en el que ens trobàvem quan es...\nTornaran els pactes\nEls resultats de les eleccions del 21 de desembre marcaran el futur immediat de Catalunya. No arreglaran el contenciós amb Espanya ni tampoc guariran les ferides polítiques i socials produïdes en els...\nTornar a les institucions\nLa política s’ha traslladat al carrer i és al carrer on es quedarà mentre no hi hagi un lideratge polític amb capacitat per aglutinar les diferents sensibilitats del catalanisme polític que com...\nL’extensa biografia de Josep Benet, publicada por Jordi Amat, és un fresc formidable de la història de l’antifranquisme a Catalunya amb moltes de les seves derivades. Josep Benet toca tot el que...\nAproximació a Prat de la Riba\nEl primer d’agost es complirà el centenari de la mort d’Enric Prat de la Riba, el primer president de la Mancomunitat de Catalunya (1914-1917) i un dels principals inspiradors del catalanisme polític...\n2 juliol 2017\nInvertir en lectura\nTrobo una decisió molt encertada el Pla de Lectura 2020 presentat pel conseller Santi Vila. Un dels barems per mesurar la cultura d’un país, és, evidentment, el nivell de cultura dels seus ciutadans....\nPàgina 4 de 20


À Punt - Oltra destaca el paper de la futura llei d'accessibilitat universal\nOltra destaca el paper de la futura llei d'accessibilitat universal\nNotícies Política | 13/02/2020 15:34\nMónica Oltra després del ple del Consell / GVA\nLa vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, Mónica Oltra, ha volgut destacar el paper de la futura Llei Valenciana d'Accessibilitat Universal i Inclusiva com una de les grans iniciatives legislatives que farà de la Comunitat Valenciana un territori plenament inclusiu.\nOltra ha subratllat que la llei "promocionarà i garantirà" els drets de la ciutadania per a accedir "en condicions d'igualtat" als béns, serveis i coneixements d'ús públic. A més, assegura que es "complementarà" amb la conscienciació social, la formació dels professionals i la coordinació entre les administracions.\nLa vicepresidenta ha assenyalat que augmentar el nivell d'accessibilitat física, sensorial o cognitiva dels espais, productes i serveis respon a raons ètiques, legals, demogràfiques i, especialment, d'economia per la seua rendibilitat, riquesa i ocupació, i per constituir un motor d'innovació o investigació.\nL'exministre i expresident de Bankia podrà eixir de la presó amb control telemàtic.\nEls nous criteris pactats en el Consell Interterritorial de Salut són de "compliment obligat" en 48 hores, segons l'acord que publica el BOE.


El procés de control dels components sanguinis abans de l'administració. Patient Safety\nEl procés de control dels ...\nEls components sanguinis només han de ser administrats per professionals de la salut certificats, capacitats i autoritzats. Entre altres aspectos destaca que:\nS'ha d'utilitzar una llista de verificació al costat del llit del pacient com un control d'administració final abans de la transfusió com a estàndard de precaució.\nSi no esteu segurs sobre la compatibilitat, NO PROCEDIU, poseu-vos en contacte amb el laboratori de transfusions, el professional de transfusions o consulteu la política de transfusions local.\nSi teniu algun dubte, NO TRANSFONEU. Poseu-vos en contacte amb el professional local de transfusions o amb el laboratori de transfusions per obtenir aclariments.\nEl procés de control dels components sanguinis abans de la seva administració (vídeo NHS)


Catalunyapress pregunta a Puigdemont per la majoria de catalans que no van votar l'1-O\nRessaca post 1 d'octubre. El president de la Generalitat, Carles Puigdemont, demana que la Unió Europea 'apadrini' una mediació entre el Govern i el Govern central per trobar una solució al contenciós polític entre Catalunya i l'Estat.\nEn roda de premsa des del Palau de la Generalitat després d'una reunió extraordinària del Govern, Puigdemont ha reclamat mediació europea alhora que, com ja va dir la mitjanit de l'1-O, traslladarà els resultats del referèndum al Parlament perquè els apliqui, és a dir , perquè proclami la independència.\nEl president tampoc ha aclarit si, en cas que la UE acceptarà els seus plans d'apadrinar una mediació, ell estaria disposat a retirar la seva aposta que el Parlament apliqui els resultats i declari la independència properament.\nUna de les moltes contradiccions de Puigdemont que Catalunyapress li ha recordat, alhora que se li ha preguntat què hi ha de la majoria de catalans que no han volgut participar en el referèndum il·legal.\nAl que el president ha respost amb ucronies i ha evitat respondre explicant l'èpica del seu pretès referèndum desmantellat per l'Estat de Dret.


25 de Mar� del 2014\nSu�rez i Azkuna, dos exemples\nAquest diumenge hem conegut el traspàs d’Adolfo Suárez, un dels polítics més rellevants d'Espanya del segle XX. El qui va ser president del govern espanyol durant la transició, gràcies al seu tarannà negociador, de consens i centrista, va fer possible que arribés la democràcia i la llibertat després de quaranta anys de dictadura i va restablir la Generalitat i les autonomies.\nMalgrat les pressions sofertes durant la seva presidència, avui més que mai cal que no oblidem que Adolfo Suárez va fer possible que el que era normal al carrer fos normal a les institucions en moments de màxima dificultat. A més, des de Catalunya també se li ha de reconèixer el paper rellevant que va tenir en el retorn al país del president Tarradellas i en la recuperació de la Generalitat.\nAra que tant difícil sembla per part dels governs espanyols...\n18 de Mar� del 2014\nCal protegir les classes mitjanes i les fam�lies\nA hores d’ara ningú pot qüestionar la inequívoca voluntat del PP de laminar les competències de Catalunya. Ho hem vist amb la llei Wert, amb la llei d’unitat de mercat, amb la llei d’impacte ambiental i amb tants i tants exemples que esdevé un insult a la intel·ligència veure com encara hi ha qui nega aquesta voluntat recentralitzadora del PP des del govern de l’Estat.\nAra ho tornem a veure amb la proposta de reforma fiscal que està preparant l’executiu espanyol. Estem d’acord que cal una rebaixa substancial dels impostos (convé no oblidar que el govern Rajoy ha estat el que ha fet la pujada més brutal d’impostos de tota la democràcia), però veiem amb preocupació l’anunci del ministre Montoro d’aprofitar l’avinentesa de la reforma fiscal per harmonitzar, és a dir, per limitar la capacitat de les comunitats autònomes...\n11 de Mar� del 2014\nContra la pobresa i la desigualtat social\nLes conseqüències més dramàtiques de la crisi econòmica que patim, lluny de les xifres macroeconòmiques, les tenim a tocar. Hi ha moltes persones i famílies que han caigut en la pobresa, persones i famílies senceres que s’han trobat a l’atur d’un dia per a l’altre.\nI a Unió Democràtica ens sentim especialment preocupats per l’augment de la pobresa infantil. Els nens i les nenes són, juntament amb altres col·lectius vulnerables, els que ens obliguen a mantenir-nos ferms per dur a terme totes les mesures possibles per revertir la situació generada per la crisi econòmica i per reforçar la cohesió social.\nPer això, des de Unió Democràtica de Catalunya volem impulsar un pacte entre les forces polítiques i agents socials per enfocar el final de la recessió de manera que quan arribi la...\n04 de Mar� del 2014\nLa crisi de les classes mitjanes\nHi ha molts efectes perversos de la crisi econòmica: l’atur, l’empobriment generalitzat de la majoria de la societat, les dificultats a vegades insuperables per arribar a final de mes a moltes llars. Les conseqüències d’aquesta gravíssima situació econòmica les veiem dia a dia en el nostre entorn amb persones que es veuen abocades a una situació inimaginable fa pocs anys.\nLa conseqüència de tot plegat és que en la nostra societat s’han afeblit notablement les classes mitjanes que es desdibuixen amb risc de desaparició. Això és letal per a una societat com la catalana que ha té precisament en les classes mitjanes la seva fortalesa econòmica com a pal de paller de la cohesió social i de l’estat del benestar. De manera inexorable han anat perdent el seu estatus. Ho veiem en el funcionariat, en els arquitectes, en els enginyers, en els metges,...


Què és el ransomware - Banco Santander\nEl repunt en l’ús d’atacs de programari de segrest per obtenir beneficis econòmics ha creat consciència en organitzacions de tot el món sobre la importància de la ciberseguretat. Què és el programari de segrest i com ens podem defensar d’un possible atac?\nEl programari de segrest, en informàtica, és un tipus de malware o codi maliciós que impedeix l’ús dels equips o sistemes que infecta. El ciberdelinqüent aconsegueix el control de l’equip o el sistema infectat i el “segresta” de diverses maneres, encriptant la informació, bloquejant la pantalla, etc. L’usuari és víctima d’una extorsió, se li demana un rescat econòmic a canvi de recuperar el funcionament normal del dispositiu o sistema.\nEls programari de segrest s’utilitza per obtenir un benefici econòmic mitjançant l’extorsió de les víctimes.\nUna vegada l’equip o el sistema està infectat per un programari de segrest, la desinfecció no és fàcil, i sovint és impossible, ja que es tracta de solucions imperfectes i amb les quals s’obtenen resultats molt discrets. És molt important no pagar el rescat que sol·liciten els atacants, ja que no hi ha garanties que ens tornin el funcionament normal de l’equip.\nUna vegada l’equip o els equips estan infectats, el més eficaç és formatar-los i restaurar-ne la còpia de seguretat.\nLa millor opció és la prevenció, seguint les recomanacions que es fan en el punt següent.\nCom ens podem protegir d’un atac de programari de segrest:\nPer evitar possibles atacs d’un programari de segrest és recomanable aplicar una sèrie de mesures que s’han de considerar com un bon punt de partida per protegir la nostra informació personal i empresarial:\nMantenir els equips, els sistemes i les aplicacions actualitzats i amb els pedaços de seguretat al dia.\nInstal·lar sistemes anticodi maliciós als equips i assegurar-se que diàriament s’actualitzen les firmes de detecció de codi maliciós.\nUtilitzar solucions contra el correu brossaal correu electrònic.\nEfectuar còpies de seguretat dels equips i els sistemes.\nFormar i conscienciar el personal sobre les bones pràctiques de seguretat informàtica i els usos permesos de sistemes, equips i aplicacions:\nNo obrir adjunts de remitents desconeguts o, encara que siguin coneguts, si aquests envien adjunts que no esperem, no els hem d’obrir fins que puguem verificar que aquesta persona realment ha enviat el missatge.\nAbans de fer clic en un enllaç d’un missatge electrònic, cal passar el ratolí per sobre o fer clic al boto dret del ratolí per veure quin enllaç és i on porta. En cas que hi hagi alguna sospita i necessitem anar al lloc legítim, escriu directament l’adreça URL al navegador o a un cercador.\nTenir especial cura quan naveguem per webs que no coneixem o que no ens són familiars.\nAlguns exemples de programari de segrest\nAlguns dels principals tipus de programari de segrest són:\nProgramari d’alarma (scareware): programari maliciós que aparenta que és un antivirus i que mostra missatges dient que l’equip està infectat i que cal fer un pagament per a una funcionalitat que corregeix el suposat problema.\nBloquejadors de pantalla: és un tipus de programari de segrest que s’executa i bloqueja la pantalla de l’equip i n’impossibilita l’ús fins que es paga una quantitat econòmica. Generalment, mostra la imatge d’un organisme o cos de seguretat que diu que s’han detectat activitats il·legals a l’equip (pirateria de programari, etc.) i que s’ha de pagar una multa per poder-lo utilitzar.\nEncriptació: és el tipus de programari de segrest més mediàtic. S’ha utilitzat per posar en perill diferents organitzacions i s’ha donat a conèixer als mitjans de comunicació. Es basa en el fet que el codi maliciós encripta tots els arxius del dispositiu, n’impedeix l’ús i sol·licita un rescat perquè els atacants enviïn la clau de desencriptació i el manual per recuperar la informació.\nMantenir actualitzats els equips, els sistemes i les aplicacions, així com disposar d’antivirus actualitzats i al dia d’aquests, juntament amb el respecte a les bones pràctiques de seguretat, mitiguen majoritàriament el risc d’un possible atac amb programari de segrest.


1Estructura de l'edifici\nEstructura de l'edifici[modifica]\nEl palau es desenvolupa en quatre nivells diferents. L'inferior correspon a la pista central de joc i pistes interiors d'entrenament, vestidors, sales de premsa, magatzems i instal·lacions. El nivell immediatament superior, es destina per la zona d'administració i comercial. El nivell principal, destinat al públic i que dona accés a les grades, consta d'un ampli passadís que dona la volta al recinte; al llarg d'aquest passadís s'ubiquen vuit àrees de bar i serveis, així com deu sortides que faciliten una evacuació còmoda i ràpida. Des del mateix passadís s'accedeix al nivell superior del Palau que dona accés a la part alta de les grades.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pavelló_Olímpic_de_Badalona&oldid=30097375»\nBàsquet a Badalona\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 abr 2022 a les 01:20.


Avui he volgut observar quin tipus de joc sorgia a partir d’uns ninos amb les seves cares.\nPer a realitzar-los cal imprimir fotos de les seves cares, tantes pinces de roba com a ninots es vulguin fer, colors, jo ho he plastificat , amb aeronfix, segur que també queda bé, i una cola potent ( jo utilitzo MONTACK, de secat ràpid i ultra forta) i velcro pels vestidets.\nQuan he tingut els ninots fets, els he deixat sobre la taula amb alguns vestidets. He fet una primera tongada de vestits de princesa, doncs és amb el que la Montse gaudeix més.\nLa Montse, la Leila i l’Adrià, son els protagonistes d’aquest joc, son cosins i passen força temps junts, amb els conseqüents estira i arronsa, i això ha estat el primer que he pogut observar en la primera mitja hora de joc. La Montse creava un conflicte entre els personatges , i creava diàlegs entre ells on es veia clarament, que es coneixen perfectament, doncs a cadascú li donava un rol, cadascú tenia un punt de vista diferent, i el conflicte s’acabava solucionant canviant de joc. La Montse ha creat una història, un petit conte, utilitzant (sense ser conscient) les parts bàsiques de tota bona literatura infantil :\n-PRESENTACIÓ , INTRODUCCIÓ: “ Anem a una festa al castell”\n-ES PRESENTA UN PROBLEMA: “tots no cabem a dins el castell, qui queda a fora?”\n-PROCEDIMENT DE RESOLUCIÓ: “l’Adrià és un nen, millor que vigili a fora” .La Leila i la Montse van molt contentes al castell, però l’Adrià està trist perquè vol entrar: “Adrià ... és que no cabem...” Aleshores busca diferents posicions per fer entrar a tots els personatges.\n-SOLUCIÓ: “Doncs millor anem a un altre lloc” I el joc i la història, acaba amb tots tres en una capseta que simula una barca, i marxen tots cantant.\nEl joc ha continuat , aquest cop amb els vestidets, primer fent combinacions, i tot seguit, reproduint contes coneguts per ella com ara la Blancaneus, la Bella i la Bèstia... I han sorgit noves idees i iniciatives com voler fer més personatges i més vestidets.\nAmb aquest joc, he pogut observar una manera d’iniciar-se en la lectura, el fet de crear els esquemes mentals per a elaborar una història, els ajuda a preveure el què passarà, que és el mateix que passa quan agafem un llibre i mirem el títol i la il.lustració. Sense adonar-nos, ja fem una anticipació del què ens suggereix la portada. Esquematitzar una història, ofereix una oratòria organitzada i amb aquest tipus de joc, el vocabulari s’amplia diàriament.\nLa diferència que he observat entre jugar amb els ninots comercials, i aquests personalitzats, és de caire emocional, he observat empatia entre els personatges, i molt de tacte a l’hora de manipular-los i d’endreçar-los.\nL’elaboració no és massa complicada, i el resultat ( encara per observar molt més) ja mereix la pena!!\nPublicat per MENUTS I GANÀPIES a 13:16


Unió d’Anelles de la Flama de Valls - Tornaveu\nUnió d’Anelles de la Flama de Valls\nLa simplificació ha encasellat la ciutat de Valls en la fama de les colles castelleres i els calçots. És ben segur que Valls ofereix molt més que els Xiquets de Valls, que són orgull nacional, i els restaurants que s’omplen els caps de setmana per degustar una especialitat gastronòmica ben peculiar. La publicació d’un llibre commemoratiu –La festa és al carrer. Història de la Unió de Colles de la Flama– demostra que, com a mínim, Valls ja té un altre motiu d’orgull, també fonamentat en el prestigi de la cultura popular i tradicional que generen els vallencs.\nEl llibre que acaba de publicar la Unió d’Anelles de la Flama, en gran format, quasi dues-centes cinquanta pàgines a tot color, amb text de Roger Roig, ens explica quatre dècades de vida d’una activíssima associació que, nascuda d’un coro de Clavé per a promoure el sardanisme com un esclat de joventut ara fa quaranta anys, el 1970, en plena dictadura, primer reprimits, després tolerats perquè no es podia frenar tot quan el dictador iniciava la decadència. Ho havien fet tot per la sardana quan, en morir el dictador, es van plantejar obrir nous camins complementaris al sardanisme i es convertiren en una entitat global. El primer pas encara va ser en el camp de la dansa en recuperar el Ball de la Primera, una dansa exclusiva de la ciutat de Valls, recobrada i presentada amb èxit al Palau d’Esports de Barcelona, el 1981, per la inauguració del I Congrés de Cultura Popular i Tradicional.\nL’èxit animà a la recuperació del folklore de festa major: drac, ball de diables, ball de gitanes, la Mulassa, la Quaresma, el Calçot, el Drac Petit, el Ball de la Muixaganda... El 1971 s’atrevien a constituir l’Esbart de Valls i, a continuació, l’Ós de Valls i el grup de trabucaires, la Mulassa Petita i l’Ós Petit. També han fet ballar les “peces del patrimoni municipal”, gegants i nans, incorporant noves peces al repertori tradicional. Tot plegat ha fet que la Unió d’Anelles de la Flama s’impliqués en les festes vallenques: Santa Úrsula, les Festes Decennals, el Carnaval, el Firagost...\nI tot plegat també ha fet que Unió d’Anelles de la Flama superés l’àmbit d’una entitat dedicada al folklore i actués des de la cultura global com un autèntic ateneu, que ha cohesionat socialment la ciutat, que disposa del seu propi portaveu, la revista Sempre. Tot va fer possible que UAF plantegés un seguit d’activitats d’àmbit social com les festes de final de temporada o els grups de grallers i d’animació, l’esplai infantil, el grup amateur de teatre…, que han omplert de continguts l’edifici de la seu social, construït en aquest procés amb els diners i el treball personal dels socis quan ja s’havia recobrat la democràcia, com es feia abans, com van fer les quatre-centes entitats ateneístiques que hi ha a Catalunya.\nNo hi ha dubte que, precisament perquè tot plegat ha succeït en les quatre darreres dècades i encara es continuen produint noves aportacions en la mateixa línia de dinamització cultural, la Unió d’Anelles de la Flama constitueix un referent del nostre model associatiu, un model a seguir i un lloc on portar a tots els que creuen que les associacions són cosa d’uns altres temps. S’equivoquen.


L'Ajuntament de Torroella de Montgrí commemora el Dia Mundial de la Fibromiàlgia | Torroella de Montgrí\nL'Ajuntament de Torroella de Montgrí commemora el Dia Mundial de la Fibromiàlgia\nL'Ajuntament de Torroella de Montgrí s'uneix, avui 12 de maig, a la commemoració oficial del Dia Mundial de la Fibromiàlgia i la Síndrome de Fatiga Crònica (també coneguda en alguns països com a Encefalomielitis Miàlgica), si bé també s'hi han anat incloent altres Síndromes de Sensibilització Central, com ara la Sensibilitat Química Múltiple i l'Electrohipersensibilitat. En aquest sentit, s'adhereix al comunicat realitzat per l'Associació Catalana d’Afectades i Afectats de Fibromiàlgia\ni d’altres Síndromes de Sensibilització Central i la Plataforma FAMILIARS FM-SFC-SQM:\nLa data del 12 de maig va ser triada en record de la infermera Florence Nightingale (nascuda el 12 de maig de 1820), fundadora de la primera escola d'infermeria moderna i qui va lluitar pels drets de les persones que van patir discapacitats a la guerra de Crimea. Es pensa que Florence Nightingale va patir fibromiàlgia o síndrome de fatiga crònica durant gran part de la seva vida.\nLa fibromiàlgia és caracteritza per un dolor generalitzat, que pot ser constant o fluctuant, que afecta sobretot músculs i tendons, sense que s’observi cap lesió aparent. Aquest dolor pot arribar a ser molt sever i sovint s’acompanya de son no reparador, cansament extrem, mals de cap i trastorns cognitius, entre d’altres símptomes.\nLa sensibilitat química múltiple és la pèrdua de tolerància a substàncies químiques presents en l’entorn (combustibles, dissolvents, pesticides...) i a productes d’ús habitual (ambientadors, desinfectants, perfums, suavitzants...), que es manifesta amb símptomes en diferents òrgans i sistemes, en exposar-se a petites quantitats d’agents químics diversos.\nL’electrohipersensibilitat és la intolerància als camps electromagnètics que es troben al nostre entorn (telefonia mòbil, wifi, línies d’alta tensió...) i provoca en les persones afectades símptomes de diferent intensitat, fins al punt de perjudicar la seva vida professional, acadèmica i familiar.\nL’ACAF - Associació Catalana d’Afectades i Afectats de Fibromiàlgia i d’altres Síndromes de Sensibilització Central va ser la primera associació de Catalunya formada per persones afectades per aquestes malalties, treballant conjuntament amb la Plataforma FAMILIARS FM-SFC-SQM.\nEn un dia com avui apel·lem novament a l’empatia de les persones, la societat civil i els poders públics de Catalunya perquè s'adhereixin a aquesta jornada, per tal que coneguin millor la complexitat del que viu i pateix més del 3% de la població a Catalunya, i a fi que s’avanci en el coneixement, la prevenció i l’abordatge sanitari i social d’aquestes malalties.\nACAF - Associació Catalana d’Afectades i Afectats de Fibromiàlgia\ni d’altres Síndromes de Sensibilització Central


Ermita – Fotoaficionats Algemesí\nper Vicent Piquer · 11 setembre, 2013\nSegüent entrada Entrada Processoneta del Matí 2013.\nAnterior entrada Inici de processó.\n11 setembre, 2013 a les 9:53 pm\nA pesar que m'agraden els primers planos en quedaría amb la 1ª, però el cels el pujaría un pelet més\n12 setembre, 2013 a les 5:06 am\nJo enfosquiria un poc els cels. M'agrada més la llum de la primera. Si de cas jo haguera retallat un poc més per davall i haguera fet que la línia de la carretera eixira del cantó esquerre inferior. Així també eliminaria el pal de la dreta que li lleva romanticisme a la imatge.\nVeus? Ara vas tu davant. M'esperaré a penjar perquè t'ho disfrutes.\n12 setembre, 2013 a les 5:54 am\nPerò no esperaré massa!\n12 setembre, 2013 a les 8:35 am\nM'identifique plenament amb la primera, trobe una composició molt més equilibrada i completa.\nRespecte a la segon, el que me passa és que cada vegada m'agraden menys les fotos massa maquillades.\n12 setembre, 2013 a les 10:50 am\nCrec com els altres que la primera miollor , de tota manera a les dos se pot traure mes suc al cel\n12 setembre, 2013 a les 6:52 pm\nEm quede amb la 1º i com diu Ximo eixe cel amb nuvolets és molt tendador i caldria donar-li més protagonisme !! La 2º me sobra el cotxe no acabe de veure la composició amb ell i més amb el groc que distrau prou !!\nBon Vrnt i Salut !!\n12 setembre, 2013 a les 7:30 pm\nCrec que estes fotos les has fet a diferents hores, perquè veig una diferència d'ombres en l'ermita molt distintes entre una i l'altra. Amb tot i això la composició de la 1ª és adequada, encara que posant-te un poc més prop i a l'esquerra, com et diu Rafel, crec que l'hagueres situat mes en la linia dels dos terços. La 2a està massa centrada i crec que li sobra contrast o aclarir els negres, ho dic per la porta de l'ermita. El cotxe, a mi no em molesta, és més li dóna un toc de contrast dialèctic molt simpàtic. Però eixa és la meua opinió, una opinió com una altra qualsevol. Salutacions\n13 setembre, 2013 a les 12:04 am\nCom diu Carlos son fotos fetes en mol distintes hores, la 1ª es de matí y la 2ª es posanse el sokl , per aijo eije color y lo del coxe, está busact, pues empareijia mol pobre sols i volia donarli un toc de color, pues em vax fer moltes en coxes distins, pero m'agradá este mes, está clar que hagera pocut donarli al cel un poc mes de contrast a les dos i no e ho fet .\nGracies una altra volte per les vostres llisons.


Libros de MARIN ESTEL - Llibreria Altaïr.\nLIBROS DEL AUTOR: marin estel\nMaterias Guias (2) Infantil / Juvenil (6) Literatura (6) Regalo (1) Idiomas Catalán (5) Castellano (1) Precios De 5 a 10 euros (6)\nmarin estel Eliminar filtro Quitar filtros\nEl bloc té 96 fitxes i cadascuna presenta una activitat ambientada en les festes de Nadal.\tAquesta proposta està especialment pensada perquè els més petits puguin gaudir del temps lliure de les vacances de Nadal fent activitats entretingudes i motivadores.\tEs treballen capacitats matemàtiques, lingüístiques, psicomotrius i artístiques, però sempre amb l ' objecti...\nBLOC DE VIAJE, EL\nBusca, pinta, resuelve laberintos, relaciona objetos, memoriza, une puntos y, sobre todo, dale al coco con este bloc de divertidas actividades. ...\nBLOC DE SANT JORDI, EL\nEl bloc té 48 fitxes amb activitats molt divertides i engrescadores per escriure, dibuixar, pintar, enganxar, jugar... amb l ' objectiu de poder gaudir d ' un dia molt especial: la diada de Sant Jordi.\tA més, també hi ha cartolines per pintar i retallar els personatges de la llegenda, una parada de roses i una de llibres, per fer una rosa, per pintar una mandala..., i...\n2. BLOC DE NADAL, EL\nMARÍN, ESTEL / CIRERA, CARLOTA\nEl bloc té 96 fitxes i cadascuna presenta una activitat ambientada en les festes de Nadal.Aquesta proposta està especialment pensada perquè els més petits puguin gaudir del temps lliure de les vacances de Nadal fent activitats entretingudes i motivadores.Es treballen capacitats matemàtiques, lingüístiques, psicomotrius i artístiques, però sempre amb l ' objectiu que l ...\nmarin estel Eliminar filtro