lo carrer del riu: 07/01/2011 - 08/01/2011\nAnellament de flamencs al Delta\nUn total de 3.012 parelles reproductores de flamenc s'han comptabilitzat aquest any al delta de l'Ebre, concentrades a les salines de la Trinitat, a la punta de la Banya, cosa que suposa la segona xifra més alta des que el 1993 l'espècie va tornar a l'àrea de manera estable, segons han informat tècnics del parc natural. En el rècord del 2009 van ser 3.139 parelles. El cap de setmana passat, més de 200 persones van participar en el tradicional anellament de pollastres de flamenc, un sistema que permet avançar en el coneixement de l'espècie i ajudar a la seva conservació.\nL'extracció dels llots de Flix? Ja ho veurem!!!\nLa data oficial d'inici de l'extracció dels fangs contaminats amb residus tòxics que s'acumulen al fons del pantà de Flix, que era principis del 2012, no és ni de bon tros exacta. El secretari d'estat de Medi Rural i Aigua, el falsetà Josep Puxeu, va matisar que la prioritat és tenir articulades totes les garanties de seguretat abans d'emprendre la descontaminació i que, a més, l'extracció s'ha d'executar en una època de l'any en què el cabal del riu, a mercè de les pluges o l'acumulació de neu a l'hivern, no pugui superar els 600 m³ per segon. És a dir, pels volts de l'estiu, tot i que tampoc no es va atrevir a assegurar que es faci l'estiu que ve. “Hem de buscar un moment en què la regulació [a través dels embassaments superiors] ens permeti evitar qualsevol risc”, va insistir.\n'Indignats' de tot l'Estat es preparen per a la manifestació de Madrid\nUna comitiva d'una setantena de membres del moviment 15-M s'han desplaçat a peu des de Catalunya a la Puerta del Sol per participar en la marxa. La plaça de la capital espanyola torna a estar plena de gom a gom Aquest diumenge a la tarda, a partir de dos quarts de set, es farà una gran manifestació. Els 'indignats' defineixen aquesta acció com un gest simbòlic que té l'objectiu de compartir l'esperit crític del moviment del 15-M. Aquest dissabte les diverses columnes de l'Estat s'han trobat a Madrid després de sortir dels diversos territoris. El dia 19 de juny van sortir de València, el 23 ho van fer des de Cadis i Bilbao, el dissabte 26 de juny de Barcelona i el 27 de juny, de Galícia. La Puerta del Sol torna a estar plena de gom a gom, com ho va estar durant les setmanes de l'acampada.\nCiU, PP de Catalunya i Ciutadans han rebutjat aquest divendres "exigir al govern espanyol la suspensió de la llicència d'explotació de la central nuclear d'Ascó I fins que no es disposi de les proves de 'stress' que s'estan efectuant, tal i com va aprovar el Congrés dels Diputats".\nLa moció rebutjada també indicava que "en el cas que aquestes proves resultin positives, la llicència no s'havia d'estendre més enllà de cinc anys, temps necessari per elaborar el Pla de Dinamització Econòmic que fomenti la generació d'ocupació de la comarca". Han donat suport a la moció de Solidaritat sobre l'energia nuclear PSC, ICV-EUiA, ERC i la mateixa Solidaritat. El diputat de SI, Toni Strubell, ha defensat la moció ha carregat els neulers contra les instal·lacions titllant-les "d'herència del franquisme".\nÀngel Ros: "Que no mos passe lo del sapo"\nL'alcalde de Lleida, Àngel Ros, ha assistit a l'escola de formació nacional que celebra la JSC a Lloret de Mar. Durant el seu discurs, Ros ha dit que és necessari que s'obri un procés de negociació amb el PSC, sense que hi hagi cap “declaració unilateral”. Tot i que ha assegurat que és partidari del grup propi al Congrés (que ho dubtàveu?), també ha remarcat que no vol que això obri una escletxa dins del partit. “Prefereixo esperar 4 anys per tenir grup propi que perdre la unitat del PSC”.\n14 de juliol, 2011\nL'Audiència Nacional confirma el tancament de la central de Garoña el 2013\n"Ni pa ti, ni pa mi" L'Audiència Nacional ha confirmat aquest dijous la decisió del Govern de prorrogar l'explotació de la central nuclear de Santa María de Garoña, a Burgos, fins al 6 de juliol del 2013, així com el seu tancament definitiu en aquesta data. D'aquesta manera, la secció primera de la Sala del Contenciós administratiu rebutja els 11 recursos que es van presentar contra l'ordre del Ministeri d'Indústria, dividits entre els que en van demanar la pròrroga fins al 2019, com Nuclenor --empresa propietària de la central nuclear-- o la Junta de Castella i Lleó, i els que exigien el seu cessament immediat i desmantellament, com Greenpeace, Ecologistes en Acció i un particular.\nEl tribunal considera que l'autorització de la pròrroga no significa, com argumentava l'empresa Nuclenor i altres recurrents, que el titular de l'explotació tingui "un dret indefinit i temporalment il·limitat, a continuar-la explotant".\nJunqueras pactarà amb qui els permeti avançar cap a la independència\nEl precandidat a presidir ERC, l'eurodiputat i alcalde de Sant Vicenç dels Horts, Oriol Junqueras, ha admès que de ben “segur” que cometrà “errors en un futur”, però ha assegurat que el seu objectiu és treballar “amb un bon equip” per aconseguir els seus principals objectius: “la independència, l'estat del benestar i els valors republicans”.\nJunqueras ha reiterat la seva voluntat d'obrir el partit a la societat i no ha descartat cap tipus de pacte amb cap formació, sempre que sigui per aconseguir els objectius fixats i “avançar de forma decisiva” cap a un increment del poder polític i la “plenitud nacional”.\nEn aquest sentit, ha assegurat que l'any 2003 quan es va firmar el primer tripartit, es va apostar per intentar que el PSC “fes un pas endavant en el camí del nostre reconeixement nacional”. “Però en el moment decisiu no ho va fer”, ha remarcat.\nTroben un cadàver surant a l'Ebre a l'altura de Miravet\nEls Mossos d'Esquadra investiguen la mort d'un home que va aparèixer ahir surant al riu Ebre, a l'altura de Miravet. El cadàver el van localitzar cap a les 11 del matí operaris contractats per la UTE Servidel i Aigües de Barcelona, l'encarregada de fer els treballs de manteniment de la via navegable del riu Ebre.\nConcretament, els operaris estaven netejant d'algues una boia de les que marquen el límit del canal navegable quan van sentir una forta pudor i van veure que hi havia un cadàver al riu, en un estat de descomposició bastant avançat, fet que indica que feia diversos dies que era al riu. De seguida van avisar els Mossos d'Esquadra i es va personar al lloc la jutgessa de Gandesa per procedir a l'aixecament del cadàver, en la qual van haver de participar la unitat subaquàtica dels Mossos.\nEls Mossos han obert una investigació per esbrinar la identitat de l'home i la causa de la mort. No s'ha precisat l'edat de la víctima ni si presentava signes de violència.\nLa relació econòmica amb Espanya ens esgota.\nClar i català. Si no hi ha pacte fiscal o concert econòmic en quatre anys, insubmissió contra l'Estat. Òmnium Cultural, coincidint amb el seu cinquantè aniversari, considera que s'ha arribat a tal límit d'ofec per part del govern espanyol, que s'ha de fer un pas endavant en matèria econòmica. La proposta ja està mínimament vertebrada i ahir va anunciar-la la presidenta de l'associació, Muriel Casals, durant l'acte que es va celebrar per commemorar l'efemèride. Com a mesura de pressió, es proposaria articular una caixa comuna, un compte públic, on es consignarien els impostos dels catalans i que no es liquidaria fins que no se solucionés aquest greuge. Una iniciativa que va ser rebuda amb entusiasme per les prop de 2.000 persones que van omplir l'Auditori de Barcelona. Una “objecció fiscal” que es converteix en tot un baló d'oxigen per a l'executiu d'Artur Mas, que s'ha marcat aquesta fita com la primera parada de la seva transició nacional a través del dret a decidir. Òmnium va anomenar-la “independència fiscal”, o el que és el mateix, recaptar i administrar els impostos. “La relació econòmica amb Espanya ens esgota”, va sentenciar Casals, en un discurs en què va marcar els eixos polítics que dibuixarà l'entitat, just un any després de la massiva manifestació del 10 de juliol.\nAvui: Òmnium crida a la rebel·lió fiscal si no hi ha concert\nEls cares de Bélmez\nFa quaranta anys la premsa va dedicar pàgines i més pàgines a un presumpte fenomen paranormal conegut com les cares de Bélmez, a la província de Jaén.\nQue a Bélmez hagin fet d'aquest superxeria un modus vivendi o que la regidoria de Turisme aprofiti l'empenta de les cares per incrementar el turisme és comprensible. El que no té raó de ser és que es vulgui invertir en un centre dedicat a la investigació de les cares i que la UE i la Diputació de Jaén hagin de posar diners per crear un museu d'aquest fenomen paranormal de dubtosa credibilitat. En total destinaran més de tres quarts de milió a aquesta ocurrència.\nL'alcalde de la localitat considera que té tot el sentit del món posar en marxa un centre per donar a conèixer aquest fenomen. Hi haurà sala d'exposicions, de psicofonies i de projeccions. El centre es dedicarà a la "conservació i difusió del patrimoni etnogràfic". No obstant això, des del camp de la ciència han sortit veus que adverteixen de l'absurd que resulta aquest monument a la ignorància.\nSorprèn que la UE sigui la principal subministradora de fons al projecte pseudocientífic de Bélmez. Són temps en què els ciutadans exigeixen el màxim rigor dels seus impostos i encara que és legítim que la localitat 'jienense' vulgui treure profit d'aquesta història, costa creure que a Brusel·les un comissari hagi posat la seva signatura a una superxeria a la qual alguns denominen els cares de Bélmez. Màrius Carol: "Los caras de Bélmez" (laVanguardia)\n08 de juliol, 2011\nSudan del Sud accedeix demà a la independència\n“Lliures per fi” El Sudan del Sud es convertirà aquest dissabte en Estat independent amb una gran celebració a Juba, la capital, a la qual assistiran més de 3.500 convidats, entre ells el president de Sudan, Omar Hassan al Bashir.\nMés del 99 per cent dels habitants de la fins ara regió autònoma del Sud del Sudan van decidir separar-se de la resta de Sudan en el referèndum celebrat el passat mes de gener, previst en l'acord de pau que van signar Khartum i Juba en 2005.\nAquest acord va posar fi a una guerra civil (1955-2005) per motius ètnics, religiosos, ideològics i econòmics (pel petroli) que es va cobrar la vida d'uns dos milions de persones i va provocar el desplaçament de quatre milions més.\nEncara que Sudan del Sud serà un país ric en petroli, també serà una de les nacions menys desenvolupades del món a causa del llarg conflicte. La seva independència elevarà a 54 el nombre d'Estats a Àfrica i a 193 el nombre de països independents en tot el món. Obrirà 34 ambaixades i consulats que podrien arribar a ser 50 dintre d'un temps.\nLes celebracions començaran a partir de la mitjanit d'aquest divendres al voltant del rellotge que marca el compte enrere al centre de Juba i que mostra un missatge amb la frase “Lliures per fi”. Segons la cadena britànica BBC, les emissores de ràdio han estat retransmetent en els últims dies l'himne de Sudan del Sud. Muriel Casals: “Espanya és un llast, perquè ens maltracta”\nEl Govern diu que els alts sous dels directius de la banca estan darrere de la crisi\nAra hi caic !!! El ministre de Treball i Immigració, Valeriano Gómez, ha insistit aquest dimecres que els "obscens" sous dels directius de la banca estan darrere de l'"eclosió" de la crisi financera.\nAmb el pacte fiscal, Catalunya tindria un superàvit de 2.000 milions d'euros en sanitat\nL'especial bressol que l'ha vist nàixer, una tradicional barraca del delta de l'Ebre, li ha donat el nom al nou disc de Quico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries, amb la col·laboració del músic de Xàtiva Pep Gimeno El Botifarra. La Barraca s'inspira en la música tradicional valenciana i ebrenca.\nAquesta col·laboració entre els artistes de Tortosa i el de Xàtiva és la culminació d'una amistat de fa sis anys que vol plasmar en un treball conjunt els vincles comuns en l'àmbit musical i cultural dels dos territoris. a través de jotes, fandangos i havaneres.\nSegons ha explicat Artur Gaya, veu dels Quicos, La Barraca “és un viatge musical entre la Catalunya de l'Ebre i les comarques de la Costera i la Vall d'Albaida del País Valencià”. “Un corredor cultural del Mediterrani”, ha explicat Gaya amb el què es vol donar a conèixer tots els trets comuns, sobretot musicals, que tenen els dos territori\nJunqueras presenta una candidatura de consens perquè “junts som més forts”\nL'eurodiputat Oriol Junqueras ha confirmat aquest migdia l'equip de la seva candidatura que proposa com a secretària general Marta Rovira. Junqueras, que ha fet una roda de premsa a les Columnes de Puig i Cadafalch de Montjuïc, ha apostat per un projecte “que generi consens a ERC” perquè s'ha mostrat convençut que “junts som més forts”.\nAixí, l'aspirant a rellevar Puigcercós ha confirmat Anna Simó com a portaveu del partit i Lluís Salvadó com a secretari general adjunt. L'organigrama proposat per l'eurodiputat no contempla cap càrrec orgànic per a l'actual secretari general del partit, Joan Ridao.\nL'executiva proposada per l'eurodiputat i alcalde de Sant Vicenç dels Horts es completa amb quatre vicesecretaries generals, que estaran formades per Oriol Amorós (exsecretari d'Immigració) a comunicació i estratègia; Jordi Solé (alcalde de Caldes de Montbui) a Relacions Institucionals i Internacionals; Ester Capella (exregidora de Barcelona) al capdavant d'Acció Política sectorial, i Eduard López, que es mantindria al capdavant de la vicesecretaria general de Coordinador Interna.\nPer Junqueras, el discurs d'Esquerra s'ha de basar en tres eixos: “la independència, l'Estat del benestar i els valors republicans actualitzats, que són els del rigor, austeritat, el compromís cívic i la participació ciutadana”.\nPel que fa a l'organització del partit, Junqueras ha explicat que l'objectiu és “generar una dinàmica basada en la meritocràcia” i aposta per “estrènyer” llaços amb l'entorn del partit, sobretot a través de l'ús de les noves tecnologies i les xarxes socials que permetin interactuar amb “fluïdesa” amb la societat civil. A més, proposen una direcció del partit que sigui “col·legiada”.\n'Indignats' de tot l'Estat es preparen per a la ma...\nStrubell: «Les nuclears són una herència del franq...\nL'Audiència Nacional confirma el tancament de la c...\nJunqueras pactarà amb qui els permeti avançar cap ...\nTroben un cadàver surant a l'Ebre a l'altura de Mi...\nEl Govern diu que els alts sous dels directius de ...\nAmb el pacte fiscal, Catalunya tindria un superàvi...\nJunqueras presenta una candidatura de consens perq...


Unió Esportiva Olot » Esforç sense recompensa (CF Badalona 0-1 UE OLOT)\nEsforç sense recompensa (CF Badalona 0-1 UE OLOT)\nSegona derrota en la lliga de la Unió Esportiva Olot en un matx força igualat que s’ha decantant per decisions arbitrals controvertides. Rigorós penal de Carles Mas que ha suposat el gol d’Albarrán, mentre que a l’altra àrea no s’ha xiulat una caiguda amb falta sobre Nacho Pérez. Bona imatge dels de Posse, que han merescut puntuar a domicili. Dimecres, torna la Copa del Rei a la Garrotxa amb la visita del CD Alcoyano.\nEl tècnic argentí ha introduït algunes variacions respecte l’onze de Xàtiva. Han entrat de titulars Uri Santos, Roger i Toril i han descansat d’inici homes com Héctor, Marc Mas i Guzmán, molt carregats de minuts. La tarda, però, s’ha començat a ennuvolar quan tot just al minut 6 l’àrbitre ha xiulat penal a favor del CF Badalona després d’un lleuger contacte entre Carles Mas i el davanter local. Una acció discutible que ha comportat el gol d’Albarrán, ja que l’ex del Llagostera no ha fallat des dels onze metres (6′). L’Olot ha realitzat un primer temps seriós i sense concedir massa opcions al rival, tot i que és cert que en atac tampoc hem trobat la fluïdesa i la profunditat per fer mal de veritat. Nacho Pérez, dels més actius, ha tingut un parell de xuts destacats abans que ell mateix s’internés per banda dreta i caigués dins l’àrea després de l’empenta del defensa. Aquest cop, el col·legiat s’ha fet el suec davant de les protestes dels nostres jugadors, obviant una acció tan o més clamorosa que la de l’altra àrea uns minuts abans. El domini ha estat del conjunt olotí, que a les botes de Toril ha gaudit d’una nova oportunitat. Per part escapulada, el cellerenc Marcel Serramitja ha estat qui ho ha provat amb una canonada desviada.\nA la represa han entrat Héctor Simón i Marc Mas buscant més ritme de pilota i sobretot, pólvora ofensiva. El silenc no ha tardat gaire en fer-se notar amb un xut al primer toc després de la centrada de Nacho. Morales, un gat vell de la categoria, ha estat ràpid de reflexos. Com també ha estat encertat Xavi Ginard, el porter de la UEO, per evitar el segon del Badalona en accions d’Enri, Rubén Sánchez i Robert Simón, que tenia un u contra u molt clar. Estàvem encaparrats en buscar l’empat i Posse s’ha jugat l’última bala amb Ivan Guzmán, mai millor dit. L’equip hi ha cregut i ha tingut fe fins al final, prova d’això és la doble ocasió que hem tingut en temps de descompte. Una centrada a l’àrea que no poden aprofitar ni Uri Santos ni Marc Mas, que envia per sobre al travesser quan els aficionats badalonins ja tenien el nus a la gola. Al final, una derrota que dol i que és del tot immerescuda veient la tasca i el bagatge ofert pels nostres futbolistes. Però ja sabem com és el futbol i especialment aquesta Segona B, sovint decidida per detalls minúsculs més o menys evitables. Creu i ratlla, això ja és aigua passada i dimecres hi ha Copa del Rei. A partir de les 19h, i contra el CD Alcoyano, tenim l’oportunitat de fer història en la competició estatal. Pot ser molt bonic, pot ser una gran festa, primer a l’Estadi i després a la ciutat. No te la perdis!\nCF Badalona: Morales (c), Álvaro Vega, Albarrán, Adrià Parera, Moyano, Juanjo, Robert, Coulibaly, Marcel (Rubén Sánchez, 79′), Kevin (Enri, 54′) i Adri Rivas (Toni Lao, 79′).\nUE OLOT: Ginard, Jose (c), Carles Mas, Blázquez, Bigas, Masó, Pedro (Iván Guzmán, 65′), Roger Vidal (Héctor, 45′), Toril (Marc Mas, 45′), Uri i Nacho.\nGols: 1-0, Albarrán (6′)\nÀrbitre: Mateo Busquets Ferrer. Ha amonestat Álvaro Vega, Moyano, Juanjo i Coulibaly (Badalona) i Roger Vidal i Héctor (UEO).\nIncidències: partit corresponent a la tercera jornada del campionat de lliga del grup tercer de Segona B amb la presència d’uns 600 espectadors a l’Estadi Municipal de Badalona.\nFotos: Eloy Molina\nDe caps a la tercera ronda (UE OLOT 1-0 CD Alcoyano)


Ponsatí insisteix: vol el cap de Buch - El triangle\nPonsatí insisteix: vol el cap de Buch\nNo és la primera vegada que la futura eurodiputada de JxCat sol·licita a Torra la dimissió del conseller d'Interior\nL'exconsellera d'Educació i futura eurodiputada de Junts per Catalunya, Clara Ponsatí, ha reiterat la seva petició de dimissió del conseller d'Interior Miquel Buch. En una piulada en resposta al president Quim Torra, on aquest citava una intervenció de Ponsatí al programa FAQS de TV3, l'exconsellera ha etzibat: "I entretant Buch dimissió".\nA l'entrevista, Ponsatí s'ha mostrat contrària a facilitar la investidura de Pedro Sánchez com a president i ha assegurat que "a l'independentisme que Espanya tingui dificultats per constituir un govern li va bé". "No entenc l'afany per apuntalar un govern a Espanya", ha reconegut, i ha afegit després que només "valdria la pena plantejar-s'ho" si hi hagués "contrapartides molt visibles, evidents, sòlides fiables", encara que ha remarcat que no és la situació actual.\nD'altra banda, Ponsatí ha recordat que, després de l'aprovació del Brexit per part del Regne Unit, ella passaria a ser eurodiputada, encara que no ho ha volgut donar per fet i, de fet, ho ha qualificat de "carambola". En aquest sentit, ha insistit que encara cal veure com serà el procés de substitució dels membres britànics a la cambra europea.


Pau Vallvé i Cine Núria obren el nou Posidònia Fest Pau Vallvé i Cine Núria obren el nou Posidònia Fest – El Món\nPau Vallvé i Cine Núria obren el nou Posidònia Fest\nL'organització afronta amb il·lusió el naixement d'un projecte en plena pandèmia i ja pensa en l'edició de 2022\nPau Vallvé, acompanyat de Darío Vuelta, al Posidònia Fest, el 3 de setembre de 2021 / ACN\nMataró ACN 04/09/2021 6:27 am\nLa nova proposta cultural per al final d’estiu mataroní ja és una realitat. Les notes de ‘Lo Mismo’, dels mataronins Cine Núria, ha donat el tret de sortida a la primera edició del Posidònia Fest, un festival de petit format que combina noms consagrats i valors emergents. Després d’acompanyar la posta de sol a la nova esplanada del port de Mataró, el pop lleuger dels Cine Núria ha donat pas a un dels plats forts d’aquesta primera edició del Posidònia. Un ‘renovat’ Pau Vallvé ha presentat ‘La vida és ara’, un treball sorgit durant el confinament. Malgrat les restriccions per l’eclosió de la pandèmia que se’n van derivar, i que en alguns casos encara s’eternitzen, la música lluita per fer-se un lloc a la capital del Maresme.\nEl cantautor barceloní ha arrencat el concert amb ‘Buguenvíl·lies’, una coctelera d’emocions arrel d’una ruptura amorosa que va arribar, segons ha explicat ell mateix, tot just “tres dies abans de l’estat d’alarma” i en la que els records són la benzina necessària per buscar l’optimisme. I és que en el seu nou treball, l’artista pren distància respecte al Pau Vallvé més melancòlic i melodramàtic per rememorar ‘Èpoques glorioses’ o cridar ben fort que ‘La vida és ara’ i ‘Mai més vull estar enfadat’. “Jo no soc així. No em representa”, ha dit Vallvé sobre el seu jo anterior.\nEls mataronins Cine Núria al Posidònia Fest, el 3 de setembre de 2021 / ACN\nA més del darrer treball, Vallvé ha repassat alguns dels seus èxits anteriors, com ‘Diuen, diuen, diuen’, un altre crit a la reafirmació d’un mateix que apareix al seu penúltim disc. En la retrospectiva, Vallvé ha retrocedit també fins l’any 2012, d’on ha rescatat ‘Un gran riu de fang’, una lectura més pessimista de la vida. Abans de Vallvé, els Cine Núria han obert el Posidònia Fest amb un ampli repàs de pràcticament tot el seu repertori. El grup format per Fernando Herrero, Leo Rey i Irene Regader han portat sobre l’escenari els temes dels dos dels seus tres EP, ‘Año Luz’, estrenat aquest mateix any, i ‘Otro Futuro’ (2019).\nEl festival segueix dissabte amb els concerts de Lia Sampai i Maria del Mar Bonet, per als que no queden pràcticament entrades. Diumenge tanquen la primera edició del Posidònia Fest la mataronina Gessamí Boada i Txell Sust. L’organització valora molt positivament l’estrena en un any especialment complicat per al reeixir de la cultura i li asseguren un bon futur al Posidònia. “Una cosa es que haguem viscut una època extraordinària sense música, però ara es feina de tots és fer-ho be i apareguin nous projectes. Nosaltres ens hi sumem amb tota la il·lusió del món”, reflexionava un dels directors de Posidònia Fest, David Mullor, minuts abans de l’inici del primer concert.\nEn aquesta primera edició, totes les jornades s’han previst amb doble sessió –una mateixa entrada dona accés a veure dos concerts per dia– i un aforament màxim de 250 persones. El format agrada a l’organització i no es preveu grans canvis de cara al futur pel que fa a les dimensions del festival. El també director Carles Moreno assegura que el format reduït al que s’han vist abocats moltes propostes culturals arrel de la pandèmia no és una obligació per al Posidònia Fest: “El format ens agrada i ens hi sentim còmodes. Es molt atractiu que 250 persones siguin les privilegiades de veure concerts de primer nivell en un format reduït”.\nMoreno assegura que el “creixement” que busca el Posidònia és en nombre d’edicions per consolidar-se en el temps com la gran cita cultural de final d’estiu a Mataró. “Volem que hi hagi Posidònia Fest el 2022, el 2023 i al llarg dels anys”, afirma un dels codirectors del nou festival.


Survival Island | Unitat Jocs 3D\nUnitat Jocs 3D > Unity 3D Shooting > Survival Island\nL'Estiu, illa tropical, sol, dia de festa ... sona com un somni, però en aquest joc, és un malson perquè vostè és l'únic que queda en una illa llunyana. Bé, no l'únic, perquè al teu costat, hi ha un munt de zombies. Recollir menjar i aigua, utilitzar armes com escopetes, Fusells AK-47, pistoles i així successivament per eliminar a tots els zombies i segueixen vius.\nPer reproduir Survival Island, usarà W,La,S,D per moure, ratolí per apuntar i clic esquerre per disparar, Tecla Q per utilitzar la càmera lenta, Tecla I per interactuar, Tecla Ctrl per ajupir, Tecla R per recarregar clau arma i V per reiniciar el joc.\nSurvival Island, Survival Island joc, Survival Island Unity 3D\nnegre de Coral\nFPS Rang Zombie\nBosc de la Mort\nFormació Sniper Soldat\nEvolució Multijugador SciFi tirador\nJugar Island Survival\nsurvival island oyna, Joc Survival Island Unity 3D, 3oyna d Supervivència, 3d survival, 3D Survival Island Games, игры выживание на острове, jugar a jocs de supervivència, como se construye armas en survival island 2016 (powered by unity) yahoo\n© 2013 - 2019 Unitat Jocs 3D. Tots els drets reservats.


El cosidor d’imatges Paco Gómez\nUn dels principals renovadors de la fotografia a l’Espanya dels 60 i 70 no era fotògraf professional, sinó sastre. Però, malgrat la seva dedicació amateur, va ser molt prolífic: més de 24.000 negatius consignen la seva mirada d’autor. Foto Colectania, propietària del seu arxiu, mostra ara la seva faceta més desconeguda, personal i genial, la de fotògraf d’arquitectura\n7 min. 18/03/2018 00:00\n651x366 Francisco Gómez va retratar la gran transformació de Madrid dels anys seixanta i setanta. A la imatge, un home camina per la perifèria madrilenya el 1973 / © Arxiu Paco Gómez/ Fundació Foto Colectania Francisco Gómez va retratar la gran transformació de Madrid dels anys seixanta i setanta. A la imatge, un home camina per la perifèria madrilenya el 1973 / © Arxiu Paco Gómez/ Fundació Foto Colectania\nSempre es va considerar un fotògraf amateur. Hereu de la sastreria familiar, Paco Gómez (Pamplona, 1918 - Madrid, 1998) va exercir l’ofici al llarg de tota la vida. Però, tot i ser només la seva vocació, no pas la seva professió, la fotografia va ocupar una part central en el seu dia a dia. Especialment la fotografia d’arquitectura. Gómez va consignar la transformació del Madrid dels anys 60 i 70 (la família s’havia establert a la capital quan ell era un nen). Les seves imatges, amb una mirada personalíssima, poètica i amb unes constants que va mantenir sempre, són un àlbum excel·lent per resseguir la petjada dels arquitectes en els anys que la capital espanyola vivia l’expansió i la metamorfosi.\nLa Fundació Foto Colectania presenta ara una selecció d’aquestes fotografies, en una exposició comissariada per la persona que més a fons ha estudiat el llegat de l’autor, Alberto Martín. La mostra, amb el títol d’ Archivo Paco Gómez. El instante poético y la imagen arquitectónica, podrà veure’s a la sala del Born des del 22 de març fins al 17 de juny. L’exposició vol posar l’accent sobre la dimensió més desconeguda de l’autor. Perquè, si bé l’arquitectura concentra el gruix de la seva extensa obra (més de 24.000 negatius i 1.000 còpies, donats íntegrament a Foto Colectania per la família de l’autor l’any 2001, quan en feia tres de la seva mort), el cànon que ha quedat sobre la seva producció no la recull d’una manera rellevant.\n540x306 Tramvia al passeig d’Extremadura (Madrid, 1959) / © Archivo Paco Gómez / Fundación Foto Colectania Tramvia al passeig d’Extremadura (Madrid, 1959) / © Archivo Paco Gómez / Fundación Foto Colectania\nPaco Gómez (així se’l va conèixer sempre, malgrat que firmava com a Francisco Gómez) va ser sempre un fotògraf autodidacte. Va començar a fotografiar quan tenia 22 anys, amb una càmera que li havia regalat la seva mare, i es va construir la primera ampliadora amb una caixa metàl·lica de polvorons, una làmpara d’enllumenat públic i un objectiu comprat al Rastro. “En aquells anys, als fotògrafs d’autor se’ls denominava fotògrafs amateurs”, recorda Alberto Martín. Ja en tenia 38 quan va ingressar a la Real Sociedad Fotográfica de Madrid, un any i mig abans que, l’octubre del 1957, passés a formar part del grup Afal d’Almeria. La seva coincidència amb companys com ara Gabriel Cualladó, de qui es va fer amic inseparable, Ramon Masats, Francisco Ontañón, Leonardo Cantero i Rubio Camín, amb qui va fundar el grup La Palangana, va ser determinant en la seva evolució. Junts van voler renovar el llenguatge fotogràfic de l’època, desitjosos de fugir del salonisme de l’època i tastar nous codis que s’estaven popularitzant en altres països, com ara Itàlia o França.\nEn aquells anys els amics acostumaven a sortir junts en expedició fotogràfica. Però Gómez ja destacava per la seva manera de mirar l’entorn i per les seves preferències temàtiques. El gust per un cert existencialisme en la relació entre els paisatges i les persones, la preferència per les parets mitgeres, pels picats, pels angles i les corbes, i la poesia que envolta la seva mirada, equidistant entre el realisme i l’abstracció, són les seves característiques d’estil. Però, segons opina el comissari, “el que li proporciona una veu pròpia és el seu tarannà reflexiu”. “No fa fotografies precipitades, fa representacions estètiques i existencials, amb personatges aïllats i bolcats en ells mateixos, que emergeixen de la boira. Busca un to líric i poètic”, diu Martín. Al mateix temps, és molt escrupolós amb la forma, “construeix molt bé les seves fotografies”.\nLa mirada arquitectònica\nL’eclosió de Gómez en relació amb la fotografia d’arquitectura es va produir ben aviat, l’any 1959, i va lligada a dos noms: la revista Arquitectura, una publicació mensual del Col·legi d’Arquitectes de Madrid, i el seu director, Carlos de Miguel, que s’enamora de l’estil, la mirada i la manera de treballar de Gómez i el converteix en fotògraf oficial de la revista fins a la seva desvinculació del càrrec, el 1972. A través de Carlos de Miguel també serà autor de la part gràfica de dues publicacions, una sobre el flamenc, dedicada a la mítica Sala Zambra de la capital madrilenya, i l’altra, un monogràfic sobre Madrid, amb textos de Miguel Mihura. De tots dos se’n deixa constància també a l’exposició.\n540x306 Fotografia d’autor desconegut de Paco Gómez mentre feia un reportatge al centre de restauracions artístiques de Madrid el 1970 / . © Archivo Paco Gómez / Fundación Foto Colectania Fotografia d’autor desconegut de Paco Gómez mentre feia un reportatge al centre de restauracions artístiques de Madrid el 1970 / . © Archivo Paco Gómez / Fundación Foto Colectania\nEn aquella quinzena d’anys, les fotografies de Gómez protagonitzen 43 portades d’ Arquitectura, i desenvolupa la seva feina en múltiples direccions. D’una banda, consigna la feina dels grans arquitectes de la seva època. La revista li encarrega monogràfics sobre alguns dels seus projectes més rellevants, en uns anys que les ciutats estan creixent i canviant el seu perfil, amb especial rellevància en grans urbs com la capital madrilenya. A més, il·lustra amb la seva càmera grans temes vinculats amb aquesta qüestió troncal: el desdibuixament de les fronteres entre el camp i la ciutat en una urbanizació a ritme galopant, les formes i els tipus que dominen la perifèria, i la falta de sol, que comença a ser un dels grans problemes d’aquesta transformació de les formes de vida. Fa el que el comissari identifica com a sociologia urbana i urbanisme: “Es fixa en els problemes de la vida a la ciutat, les transformacions socials, l’arribada del turisme, els parcs, els espais on es pot fer esport, la perifèria... Fa una pràctica documental urbana, plasma la transformació de les ciutats i les condicions de vida”.\nEl comissari veu una simbiosi clara entre l’arquitectura que va conquerint el Madrid de l’època i la fotografia de Gómez. El seu gust per les textures s’adiu molt bé amb l’ús de materials com ara la totxana vista, el formigó, el vidre i el ciment. Gómez retrata els edificis des de la distància per posar-los en relació amb el seu context, i quan s’hi acosta els retrata amb picats i contrapicats, en fa detalls i composicions abstractes. I quan es queda en l’àmbit més personal, quan fotografia sense cap tipus d’exigència temàtica, Gómez demostra també com està d’amarat d’arquitectura.\nRetrata una finestra, una porta, un detall que el comissari considera “metonímies del que és l’arquitectura”. Però fins i tot quan treballa per encàrrecs deixa la seva petjada. “La seva manera de fotografiar i com dialoga amb l’arquitectura condiciona la manera com veiem l’arquitectura”. És, explica Martín, el mateix que passa en l’àmbit català amb la mirada arquitectònica d’autors com ara Francesc Català-Roca. “La seva mirada determina com és percebuda l’obra de determinats arquitectes”.\n540x306 Els voltants de l’Avenida de Madrid (1961) / © Arxiu Paco Gómez/ Fundació Foto Colectania Els voltants de l’Avenida de Madrid (1961) / © Arxiu Paco Gómez/ Fundació Foto Colectania\nMartín considera que tant Gómez com Català-Roca, juntament amb altres autors com ara Oriol Maspons o Julio Ubiña, marquen un canvi d’època i d’estil. “Fins als anys 50 la fotografia d’arquitectura la fan fotògrafs tècnics. És una fotografia industrial, neutra. I aquests autors marquen el pas cap a una fotografia interpretativa, basada en el diàleg i en una mirada personal”. Com va deixar escrit Juan Daniel Fullaondo, un dels arquitectes amb qui més va connectar el fotògraf, juntament amb Curro Inza, Paco Gómez “sap veure l’oculta realitat poètica de l’arquitectura”.\nA més de posar el focus sobre aquesta prolífica dimensió de la seva obra, l’exposició a Foto Colectania es pot llegir com una immersió en totes les facetes creatives de l’autor. A partir de la idea que el seu arxiu reflecteix tot allò que va ser i va fer com a fotògraf, els diferents capítols de l’exhibició consignen la seva pluralitat creativa: els premis que va guanyar al llarg dels seus primers anys de l’activitat -el més important dels quals va ser el Luis Navarro de fotografia d’avantguarda, concedit per l’Agrupació Fotogràfica de Catalunya-, les exposicions individuals i col·lectives en què va prendre part -entre les quals destaquen les de París i la Sala Darro de Madrid del 1959- o les col·laboracions amb altres publicacions al marge d’ Arquitectura.\nL’exhibició a Colectania reprodueix la que li va dedicar l’any 2016 el Canal de Isabel II de Madrid. Les nou àrees temàtiques van des de la cronologia inicial pels seus anys de formació fins a l’etapa final, en què es dedica a l’arquitectura interior, amb la sastreria familiar de Madrid com a escenari.


EL senyor de les pedres: Serra d'Espadà: Coll de la nevera-La Rapita-Pic Espada-La Nevera\nEL senyor de les pedres\nBlog sobre mi, la meua família i els meus amics, les meues coses,els meus somnis,les meues idees.........en definitiva la meua vida i la meua visió del mon.\nSerra d'Espadà: Coll de la nevera-La Rapita-Pic Espada-La Nevera\nEra la primera eixida llarga i exigent del curs, la cosa prometia posar-se dureta en algun tram i així va ser, la serra d'Espadà no va decebre a ningú. Eixint des d'el coll de la Nevera vam prendre la senda que puja de manera evident cap a la Rapita (1.106 m), es una pujada constant, amb alguna baixada i algun tros que fa rebufar al grup, però amb pas ferm i paciència arribarem al primer punt fixat per a eixe dia, la visibilitat era esplèndida i l'aire va netejar l'atmosfera de manera que podíem veure des d'el Mongo fins al Penyagolosa. A la baixada de la Rapita vaig tindre que guiar jo el grup així que mapa en la ma i amb el treball previ a casa, vaig optar per fer una circular fins el coll de la Nevera de nou, la primera part de la baixada fins arribar a la forestal que ja no se deixa fins el final, va ser la joia del dia, una senda molt bonica amb abundat vegetació,algunes flors que donaven colorit al trajecte i unes vistes sobre la vall molt xules.\nEn arribar al coll de la nevera, començaria la pujada mes dura del dia, no massa llarga en kilòmetres però amb un fort desnivell, el pic Espada (1.086 m). Arribar dalt va ser un plaer ja que de nou les vistes van recompensar tot l'esforç de la pujada, però ja vos dic que hi ha que fer-la, es dureta i continuada. Dalt menjarem l'entrepà i a baixar de nou al coll de la Nevera per agafar el bus i cap a casa.\nEl dia va estar molt be, encara que vaig acabar prou cansat després d'unes 6 hores d'activitat. Els temps son aproximats ja que vaig quedar-me sense piles al GPS, ja no me tornara a passar jajajajaaj, de tot s'aprèn.\nDesnivell acumulat: 2.184m\nCota màxima: 1.106 m\nCota Mínima: 679 m\nTemps Total: 7 Hores aprox\nTemps en Moviment: 5,5 Hores Aprox\nRuta i Perfil d'elevació\nPublicado por Jaume Lorente en 2:36\nJaume Lorente Bosch\nBlog d'en Salva Tarin\nSerra d'Espadà: Coll de la nevera-La Rapita-Pic Es...\nCap de setmana aventurer 2ª part\nCap de Setmana aventurer 1ª part


Oportunitat o Conflicte\nRedacció Vilafranca del Penedès 30-05-2019 09:19\nEl Pla Territorial Parcial del Penedès, eix central del VII Congrés d’Art i Paisatge Vitivinícola. EIX\nVinya, Societat, Paisatge i Planejament: Oportunitat o Conflicte. Aquesta serà la temàtica del VII Congrés d'Art, Paisatge Vitivinícola i Enoturisme que se celebrarà els dies 20 i 21 de juny a Vilafranca del Penedès i que s’ha presentat avui al Vinseum en una roda de premsa a càrrec del director del Congrés, Miquel Vidal, el cavista, viticultor i membre de la junta directiva del CEPvi, Pere Guilera, i el regidor de Cultura de l'Ajuntament de Vilafranca, Raimon Gusi.\nA més, es presentarà la intervenció artística realitzada per Marta Pruna, “Deriva Amor-fa”, un fris esculpit sobre un marge de Pedra Seca en un mas al Baix Penedès. I el dia 21 de juny a la tarda es presentarà a Subirats una nova performance d’art entre vinyes: Els 7 baixos relleus en fusta. POdeu torbar tota la inormació al web: www.congresartipaisatge.cat\nPere Guilera i Massana


Montse Sáez - Sant Adrià de Besòs - 28/10/2010\n- Amb una sèrie de cursos i trobades el proper mes de novembre\nEl Centre de Producció Cultural i Juvenil Polidor prepara per aquest proper mes de novembre tota una sèrie de trobades, cursos i serveis per informar als joves de les seves possibilitats de trobar feina utilitzant internet, de compartir vivenda i de fer servir el voluntariat europeu.\nAquesta és l’agenda del centre:\nEl dimarts 2, 16 i 30 de novembre, a les 16 h (bàsic) i a les 18 h (mitjà)\nObjectius i descripció: Taller pràctic sobre els aspectes més importants a l’hora de buscar feina (els portals de feina, les borses de treball, les xarxes socials i altres recursos).\n• Servei de voluntariat europeu\nTaller pràctic per a joves interessats en conèixer el servei de voluntariat europeu: condicions, requisits, experiències etc. Amb la participació de voluntaris que comparteixen amb vosaltres la seva experiència.\nData: 12 de novembre, a les 18 h.\nEls dimarts 9 i 23 de novembre , a les 16 h\nObjectius i descripció: Taller pràctic sobre els aspectes més bàsics d'usos de l'ordinador i d'internet (Google i d'altres buscadors, e-mails, windows, redacció documents, xarxes socials, Messenger, blog, etc).\n• Trobades joves per compartir habitatge\nAquestes trobades són un espai on podreu trobar persones que vulguin compartir pis amb vosaltres.\nDimecres 24 de novembre, a les 19.30 h\nPer a més informació podeu trucar al 93 462 74 46. Tots els cursos i trobades es duran a terme al Centre de producció Cultural i Juvenil Polidor (Pl. de Guillermo Vidaña s/n).


Salewa Frea Melange Dryton S/S Gris comprar i ofertes a Kidinn\nDescripció Salewa Frea Melange Dryton S/S\nEl Frea Melange, amb el disseny de punta de SALEWA, està fet de cotó drirelease®, que és un teixit funcional transpirable i assecant ràpid. És suau i elàstic, la qual cosa el fa ideal per practicar senderisme, trekking, viatges o vida alpina.\nLongitud de la part posterior: 51 cm (128)\nPes: 80 g (128)\nCompra avui mateix l’article Salewa Frea Melange Dryton S/S i rep-lo a casa en poques hores! A més a més, pots escollir diferents talles i colors per al Salewa Frea Melange Dryton S/S i comprar el que més s’adapti a les teves necessitats. En aquests moments el Salewa Frea Melange Dryton S/S està en estoc i al preu de 13.99 $. Amb la gran varietat de Samarretes que tenim al catàleg, trobaràs tot el que necessites per practicar esport aquí mateix.\nCaracterístiques Salewa Frea Melange Dryton S/S\nTecnologias Salewa Frea Melange Dryton S/S\nSostenibilitat Salewa Frea Melange Dryton S/S


Hem iniciat l'AI Project (projecte d'Intel·ligència Artificial)\nAquest curs hem iniciat l'AI Project (projecte d'Intel·ligència Artificial) amb els alumnes del Grup Nitrogen (14 anys).\nAquest projecte està liderat pel Dr. Marc Oliveras amb la intervenció d'altres membres de l'equip de mestres de l'Escola, ja que es tracta d'un projecte interdisciplinari (matemàtiques, biologia, filosofia).\nAquells que el curs passat varen poder assistir a la xerrada d'en Josep Curto ja varen saber que ell seria membre actiu d'aquest projecte. Tanmateix també comptem amb la col·laboració de l'UOC (Universitat Oberta de Catalunya), de DataCamp i de Google.\nAmb aquest projecte donarem eines als nostres alumnes que els permetran entendre i desenvolupar-se en un món on hi ha sistemes que tenen la capacitat d'interpretar dades externes correctament, aprendre d'elles i fer-les servir per completar tasques i assolir objectius. És a dir, volem que els nostres alumnes comprenguin i sàpiguen programar i desenvolupar els algorismes i les xarxes neuronals artificials que permeten a una màquina prendre decisions intel·ligents, per poder avaluar-ne correctament les conseqüències de tot això, els seus avantatges i els seus perills, les seves utilitats, etc.


Com descansar els pensaments\n07. noviembre 2020 - 8:30 hasta 11:30\nSpain, Girona, Rambla de la Llibertat, 6, 4\nCom descansar els pensaments, Ioga Girona, sábado, 07. noviembre 2020\nLa pràctica del ioga avarca no només l'aspecte físic de l'àssana sinó també la seva dinàmica energètica i mental. Quin moviment intern ens aporta cada postura? La podem veure, més que com un estirament, com un fluir intern?\nDonarem també eines per observar i regular el discurs intern que ens acompanya durant la vida diària, i també en la pràctica d'àssana. Els moviments de la ment es poden també mitigar, calmar i afluixar per arribar a una certa serenitat.\nsábado, 07. noviembre 2020, Ioga Girona, Com descansar els pensaments


Detingut Jorge Barrigón, amo de l'empresa d'helicòpters del cas Pujol\nActualitzada 16/03/2017 a les 10:47\nLa policia espanyola ha detingut l'empresari català Jorge Barrigón Lafita, propietari de l'empresa d'helicòpters Cat Helicopters del Servei Catalá de Transit de la Generalitat, a la qual se li donaven els contractes sistemàticament i que va traslladar en "múltiples ocasions" a algun membre de la família Pujol a Andorra.\nFonts de la recerca han informat avui a Efe que l'arrest es va produir ahir a Barcelona per la seva relació amb la causa en la qual s'investiga un presumpte blanqueig de diners per part de la família de l'expresident de la Generalitat de Catalunya Jordi Pujol.\nBarrigón ha estat traslladat a Madrid i roman en dependències de la Unitat de Delinqüència Econòmica i Fiscal de la Policia (UDEF) a l'espera de ser posat a disposició judicial. A més de la detenció, la policia va efectuar una sèrie de registres a la recerca de documents.\nLes recerques de la UDEF relacionen concretament a aquest empresari amb Josep Pujol, un dels set fills de l'expresident català investigats en aquesta causa per blanqueig. A més de la declaració del denunciant que va parlar de Barrigón, la UDEF ha trobat, segons consta en un dels seus informes, una operativa de "préstec fictici" de 900.000 euros que el propietari de Cat Helicopters va fer a Josep Pujol.\nEl suposat préstec li va fer Josep Pujol a Barrigón a finals de 2009 i a principis de 2010 l'empresari li va retornar, de manera que el fill de Jordi Pujol va obtenir, segons la UDEF, un benefici de 195.000 euros derivat d'un interès del 21 %, la qual cosa, segons la policia, indica "la possibilitat que estiguem davant un préstec fictici ideat per blanquejar la quantitat descrita en el préstec".\nApuntala aquesta tesi i la d'una possible dádiva per l'adjudicació del servei d'helicòpters en què en el registre a la casa de Josep Pujol per part de la policia s'hi van trobar diverses anotacions en agendes amb frases com "analitzar la possible relació 2009-2010 entre el préstec i les possibles adjudicacions a Cat Helicopters" o "pot ser millor si dic que ho he retornat a Barrigón. Pot ser delicte de blanqueig de capitals".\nPer la seva banda, segons el denunciant, Barrigón li va confessar que un pilot de la Generalitat que cobrava més de 4.000 euros al mes de Cat Helicopters era qui li deia a la persona del govern encarregada de redactar les condicions tècniques del concurs quins havien de ser aquests requisits, sempre favorables a aquesta empresa.\nHa afegit, segons l'informe, que "és possible vulnerar els controls en aquest tipus de vols a l'hora d'entrar al Principat d'Andorra, simplement arribant més ràpid o més tard de l'hora indicada o modificant el pla de vol i el lloc de l'aterratge amb una excusa tècnica o per causes meteorològiques, per exemple".


Les associacions de propietaris visiten la Selva Negra\nEls dies 5, 6 i 7 de maig, els presidents i els tècnics de dotze associacions de propietaris forestals de les comarques de Barcelona van participar en un viatge d’estudis a la Serva Negra (Alemanya), organitzat per l’Oficina Tècnica de Prevenció Municipal d’Incendis Forestals de la Diputació de Barcelona.\nA més dels representants de les associacions, també hi van assistir el Diputat de l’Àrea d’Espais Naturals de la Diputació de Barcelona, Josep Mayoral, el Coordinador de la mateixa Àrea, Martí Domènech, el Gerent del Centre de la Propietat Forestal, Antoni Farrero, el Director General del Centre Tecnològic Forestal de Catalunya, José Antonio Bonet i el Cap de l’Oficina de Prevenció d’Incendis Forestals de la Diputació, Ignasi Castelló. L’Associació Serra de Bellmunt - Collsacabra hi va ser representada per la seva Presidenta Elisabeth Dalla Chiesa i l’enginyer de l’Associació Joan Carles Àngel.\nA la Selva Negra central hi ha 41 associacions de propietaris forestals, que estan unides en una Federació d’associacions. La Federació d’associacions (FMS) va crear una empresa (FMS, GmbH; en català, Serveis Forestals de la Federació d’Associacions, SL) la principal tasca de la qual és la comercialització de la fusta de les associacions, que actualment suposa uns 400.000 m3 anuals de fusta en roll.\nDurant l’estada, el gerent de l’FMS, GmbH, Joachim Prinzbach va acompanyar la delegació catalana a visitar boscos privats associats en els quals s’hi estava treballant i una serradora. El viatge va ser profitós, tant des del punt de la descoberta d’una experiència que podria adaptar-se a casa nostra, com des del punt de vista de les relacions entre les diferents associacions i amb les administracions.


Juan José Beúnza: «La valoració mútua i el respecte de l'àmbit d'autonomia són la clau en la resolució de conflictes» | UIC Barcelona\nEl 10 de maig passat va tenir lloc una jornada-taller sobre resolució de conflictes familiars a càrrec de Juan José Beúnza, metge i expert en resolució de conflictes, treball en equip i comunicació per la Harvard Law School. A la sessió, van assistir-hi 50 persones procedents de l'àmbit educatiu, la mediació i la teràpia.\nPilar Lacorte, directora del nou Màster Universitari en Mediació i Resolució de Conflictes de l’IESF, va destacar a l’inici de la jornada la importància del fonament teòric del programa així com de l’esforç acadèmic que s’ha fet per tal de combinar-lo amb les sessions pràctiques.\nL’objectiu de la jornada va ser el d’identificar els conflictes en la parella, descobrir el paper d’emocions subconscients i desenvolupar tècniques d’assertivitat amb la creació d’àmbits d’autonomia i llibertat en la parella.\nJuan José Beúnza va destacar que un dels errors més freqüents és pretendre resoldre conflictes emocionals per la via racional i a l’inrevés. “Què és el que provoca les emocions? Els interessos. N’hi ha 220 de tipificats però poden reduir-se a 5: valoració, paper, estatus, tipus de relació (enemics-col·legues ) i respecte de l’autonomia personal dins de la parella. Quan algú dins la família actua violentament és que alguns d’aquests cinc interessos estan sent amenaçats”.\nDurant el taller Beúnza va treballar amb els participants aspectes com l’ús del silenci exterior i interior en la comunicació, el volum de les paraules i el llenguatge corporal com a determinants del missatge final.\nPer al ponent, “L’estereotip de la mitja taronja és l’origen de moltes relacions patològiques ja que la clau de l’amor no és buscar algú que satisfaci les meves necessitats sinó aquella persona que sigui capaç de construir amb mi un projecte en comú, compatible amb el projecte vital que cadascun dels dos té com a persona”.\nConferència sobre els reptes del Sínode de la Família


La fiscalia basa la petició en l'informe de la UCO que apunta que l'expresident de Bankia va blanquejar diners mentre era president del Fons Monetari Internacional\n5 min. Madrid / Barcelona 25/04/2017 00:15\nMANUEL ALTOZANO, ALBERT MARTÍN\nLes seves empreses van rebre, suposadament, 83 milions d’euros de companyies privatitzades pel govern de José María Aznar (PP). Després va repatriar aquests diners a Espanya a través de préstecs ficticis fent-se valer d’un entramat de societats amb ramificacions a Panamà i Gibraltar, entre altres paradisos fiscals. Per aquests fets, comesos presumptament mentre era vicepresident i director del Fons Monetari Internacional i recollits en l’últim informe de la Guàrdia Civil, Anticorrupció imputa a Rodrigo Rato dos delictes més -malversació i suborn-, que se sumen als de frau fiscal i blanqueig pels quals ja se l’investigava. Ara aquesta fiscalia ha demanat al jutge que el torni a citar a declarar.\nL’informe de la unitat central operativa (UCO) explica que, ja com a vicepresident del govern espanyol (el 1998), diverses empreses de Rato posades a nom de testaferros van començar a endur-se els primers contractes de publicitat de companyies recentment privatitzades pel PP. Entre aquestes hi havia Telefónica, Endesa, Repsol, la companyia de botigues duty free Aldeasa, la corporació bancària Argentaria, Logista, Retevisión i Paradores. Els diners fluïen d’aquestes empreses a cinc firmes de l’exvicepresident (Cor Comunicación, Viajes Ibermar, Congress XXI, Muinmo i Rueda de Emisoras Rato). La quantitat obtinguda així per aquestes empreses va ser de 82,9 milions.\nEls agents conclouen que Cor Comunicación, que va ser la que més diners va rebre (67,6 milions), era “una empresa creada ex profeso per a la percepció d’abonaments procedents de les empreses privatitzades, la finalitat de les quals portava aparellada la d’amagar la possible vinculació de Rodrigo Rato amb aquestes entitats”. Aquesta ocultació es va aconseguir, segons l’informe, mitjançant la imposició de testaferros com a propietaris i administradors. Un cop cobrats, els diners es traspassaven a altres societats de l’entramat de Rato a través de préstecs, cosa que li permetia “disposar de fons d’una manera més segura”.\nEn el document, a més, els investigadors reflecteixen les maniobres de Rato per dur a terme aquesta ocultació i els girs en la seva estratègia quan pensava que podria ser descobert. Entre aquests moviments hi ha la sortida d’una de les seves empreses (Muinmo) del capital social de Cor Comunicación després que en la comissió d’investigació del cas Gescartera, el 2001, es descobrís que aquella companyia era seva. Durant la seva compareixença en la comissió, Rato va negar cap relació amb Muinmo.\nL’UCO també revela tot un entramat de societats, algunes en territoris offshore,per repatriar a Espanya els diners que Rato amagava a l’estranger. Gran part d’aquest capital, una mica més de 9 milions d’euros, va arribar des de la panamenya Red Rose, també controlada per l’exvicepresident. Entre el 1999 i el 2006 aquests traspassos de diners es feien directament a firmes controlades per Rato a Espanya, com Aurosur o El Manantial de la Información.\nDes del 2006, però, quan ja era director gerent de l’FMI, va posar una intermediària entre les seves societats de Panamà i Espanya, la firma gibralterenya Vivaway. Red Rose prestava diners a Vivaway, i aquesta a Krandonara 2001, la societat patrimonial de Rato (la titularitat de la qual també va amagar fins al 2013), en una operativa que els agents consideren típica del delicte de blanqueig de capitals.\nGran part dels moviments els executava el despatx Plazas Abogados. Però la investigació ha obtingut en els escorcolls alguns correus enviats pel mateix Rato a un dels seus socis, Domingo Plazas, donant-li instruccions per executar el blanqueig. L’exvicepresident els enviava des de la seva pròpia adreça de director gerent de l’FMI, RR2004@imf.org.\nAra és el titular del jutjat d’instrucció número 31 de Madrid, Antonio Serrano, el que haurà de decidir si Rato ha de tornar a declarar i quan. L’objectiu, segons Anticorrupció, és “que conegui la imputació dels nous delictes” i que presti declaració sobre aquests fets. El que la Fiscalia encara no ha avançat és si demanarà alguna mesura cautelar contra Rato per la gravetat dels nous fets. Ara té la paraula el jutge.\n1. Què és el que la Fiscalia demana al jutge?\nQue torni a citar Rodrigo Rato com a investigat per presumptes delictes de suborn i malversació de fons públics en la investigació sobre el patrimoni del que va ser vicepresident del govern espanyol en l’era Aznar. Si el jutge accedeix a la petició, seria la cinquena vegada que Rato compareix davant el jutge per aquesta qüestió, un cas del qual pengen deu peces judicials diferents.\n2. Quines són les últimes novetats en el cas sobre la fortuna de l’exministre?\nLa unitat central operativa de la Guàrdia Civil ha aportat un informe al jutjat que investiga la qüestió en què detalla que Rato també va blanquejar diners a través d’empreses que tenia en paradisos fiscals mentre era director gerent de l’FMI. En concret, una empresa familiar de Rato, Cor Comunicación, va facturar més de 31 milions d’euros entre el 2004 i el 2007.\n3. Quins altres casos té oberts Rato?\nRato acaba de ser condemnat a quatre anys de presó per les targetes black en una sentència recorreguda per les dues parts. També està imputat per la sortida a borsa de Bankia, que es va fer amb informació incorrecta, segons indica el Tribunal Suprem. I per acabar, UPyD l’ha inclòs en una querella contra Blesa pels augments de sou a Caja Madrid perquè s’investigui la mala gestió a l’entitat.


Varis – Pàgina 2 – Petits Viatgers\nCategory - Varis\nMACBA en Família: Per que els nens són uns...\nJa han començat els Tallers Familiars al MACBA (Barcelona). Aquests tallers consisteixen, en un primer moment, en explicar als nens el significat d’unes obres d’art que envolten l’exteroir del Museu Contemporani. Desprès de que ens...\nCol·laboradora de Barcelona Colours\nTexto en Castellano más abajo. Barcelona Colours és un bloc molt interessant on ens proposen agendes d’activitats de cap de setmana per fer amb nens. Ens descobreixen llocs sorprenents on anar. També ens proposen activitats, circuits i...\nParlen d’Els Petits Viatgers.com a...\nPerque hem fa molta il·lusió saber que parlen d’Els Petits Viatgers.com a la web de la Generalitat de Catalunya: “M’agrada compartir“, ho vull compartir amb vosaltres. 🙂 Porque me hace mucha ilusión saber que hablan de...\nGimcana dels Tresors de l’Aigua al...\nEls jardins del Parc del Laberint d’Horta son dignes de visitar. Un espai on passejar, prendre la fresca en els dies calorosos de l’estiu, perdre’s dins el seu laberint, veure els arbres, jardins, boixos, flors, fonts...\nCada 5 de juin, des de l’any 1973, se celebra el Dia Mundial del Medi Ambient. Per aquest motiu vull mostrar unes quantes fotos d’arreu del món, per veure la fantàstica natura que ens envolta. Perquè la Terra es de tots i...\nVehicles antics d’Andorra\nL’Associació Andorrana de Vehicles Antics tenen previst fer una exposició permanent a partir del proper mes de juliol de tota la col·lecció de la que disposen. De moment a partir del 14 de maig i fins al 25 de maig, en podreu trobar uns...\nLlibres de l’Anneke van de Wal\nL’Anneke van de Wal es holandesa però des de ja fa uns 15 anys viu a Andorra. Es una apassionada de la naturalesa, de les vivències, de l’aprenentatge, de l’esport i de la lectura. Per aquesta última raó va decidir, fa uns...\n“Món Llibre 2014 – El Sant Jordi...\nM’encata!! He tingut la sort de poder gaudir d’una visita guiada prèvia a la inauguració de “Món Llibre 2014 – El Sant Jordi per als nens i les nenes” que aquest any celebra la seva 10a edició. Un festival de...\n6è Cicle de Cinema de Muntanya i de Viatges...\nAquests mesos de febrer i març, comença el 6è Cicle de Cinema de Muntanya i de Viatges 2014 que organitzen els Comuns de La Massana i Ordino. Es tot un plaer per nosaltres fer part d’aquesta cartellera de col·loquis i audiovisuals amb...\nEns ho hem passat genial a l’Apple...\nDoncs si, moltes gràcies a l’equip de l’Apple Store de La Maquinista a Barcelona!! Els nens i nenes s’ho han passat molt bé i estan molt contents d’aquesta experiència del Field Trip d’Apple Store!! Només cal veure...


Joan F. Mira | El Temps, núm. 1527 | 17/09/2013\nEntre les meues lectures d’estiu, he dedicat dos o tres dies (el volum no és molt gruixut, i jo sóc lent) a una novel·la ben original, El banquer, basada, tal com vostès ja deuen saber, en l’insigne traficant, empresari, financer i personatge poderós, de nom Joan March, conegut amb altres malnoms suggeridors. El financer, tal com també sap tothom, va començar el camí cap al poder i el triomf no exactament amb la professió bancària sinó amb la de pirata, ofici antic i honorable. La pirateria, l’assalt a les naus i als navegants amb intencions de segrest o de rapinya és, en efecte, una de les professions més velles de la humanitat. Tant com la puteria, que, segons diuen, però jo no n’estic tan segur, és una professió fundacional en la història dels gremis. La pirateria sí que ho és, sense dubte, almenys des que una part de la humanitat començà a viatjar i comerciar travessant, com diu Homer, la mar blava fosca, o de color de vi. Ja al principi de la Història de les guerres del Peloponès, el mestre Tucídides, parlant dels pobladors grecs originaris i de l’ocupació del litoral, recorda els estralls i el negoci dels pirates més antics, gent en general admirada i honesta, que assaltaven les naus com una manera de guanyar-se la vida i mantenir la família. I recorda, com a prova, un versos del pare Homer, on els navegants, quan troben un vaixell, pregunten als tripulants si són pirates. Com volent dir que era una activitat habitual, i no només pròpia de malfactors menyspreables.\nEn el Cant III de l’Odissea –però això no ho esmenta Tucídides–, Telèmac, el fill d’Ulisses, arriba a la cort de Pilos, i el vell Nèstor, després que l’ha fet menjar i beure al seu costat com a un hoste honorable, pensa que ja és hora de preguntar qui són els visitants: “Ara que ja han gaudit del menjar aquests hostes nostres, / sí que podem preguntar-los qui són, demanar que ens ho diguen. / Hostes, qui sou? D’on veniu, navegant pels camins de les aigües? / És per algun mercadeig? O bé sou mariners de ventura, / com els pirates, que van errabunds per la mar, exposant-hi / ànima i vida, i portant la desgràcia a gent d’altres terres?” (traducció meua). O siga que podrien ser perfectament pirates, que porten desgràcia a la gent d’altres terres, i tanmateix Nèstor, paradigma del rei assenyat i prudent, els ha acollit i els ha convidat a taula. La professió era ja antiga i, segons com, respectada. Però sempre, això sí, sota la direcció d’homes importants i honorables, que dirigien el negoci ben instal·lats a terra i asseguraven, en profit propi, la distribució dels beneficis. Que els “capitans pirates” acabaren controlant la banca i les finances, ja és una evolució molt més moderna.\nEls versos i Tucídides mostren que la història és així, antiga, complexa i repetida, i que el Mediterrani ha estat al llarg dels segles infestat de pirates, gran problema que Pompeu i Cèsar van intentar resoldre de manera brutal i expeditiva, amb campanyes terribles on no estalviaven ni forces ni contundència en la repressió: es jugaven les rutes comercials de l’imperi. L’abundància de pirates era general durant l’edat mitjana, foren occidentals o orientals, berberescos o genovesos, consentits o perseguits, i els valencians, per exemple, vam haver de patir els seus atacs fins ben entrat el segle XVII, inclosos els desembarcaments a la costa, amb saqueigs i captius: les torres de guarda i vigilància, tot al llarg del litoral, en són una prova ben visible encara. D’una altra mena de pirates mediterranis, que han arribat amb plena fortuna i èxit notable fins ben entrat el segle XX, no cal parlar-ne ara. I no duien precisament un ull tapat. Quant a la imatge romàntica en versos i en novel·les populars, també fa temps que circula, amb formes i expressions sempre atractives per a lectors i espectadors. Dels pirates del Carib, ja se sap, se’n fan pel·lícules on apareixen indefectiblement generosos, intel·ligents, violents i valents, amorosos, enemics de les autoritats sempre dolentes i cruels. Són personatges heroics, fascinants, lliures, feroços però en el fons molt humans, i que desperten més admiració i fascinació que repugnància per la faena que fan. Això també és molt antic, i jo a l’escola ja aprenia allò de “Bajel pirata que llaman / por su bravura el Temido, / en todo el mar conocido / del uno al otro confín”, que és un dels pocs poemes que recorde sencer. El capità pirata dels versets romàntics, per cert, era ben mediterrani, ja que, cantant alegre en la popa, veia “Asia a un lado, al otro Europa, / y allá a su frente Estambul”. Dels financers pirates, per desgràcia, encara no se n’ha escrit cap poema. I a fe que n’hi ha de ben grossos, a Mallorca, a Madrid o a Nova York.


Coronavirus | “Verbum volant, scripta manent” – El Cérvol\nPublicat per jmrue el juny 12, 2020 juny 12, 2020\n“Verbum volant, scripta manent” “Les paraules volen, allò que és escrit roman“. Una cita llatina que te dues interpretacions en lloança de la paraula dita en veu alta, que té ales i pot volar, en comparació de la silenciosa paraula sobre la pàgina, que resta immòbil, morta . De la tradició més clàssica de gravar a la pedra el que considerem que volem preservar, el Josep M. Perramon (cal Carxano), aprofitant l’alarma sanitària que no permetia anar a treballar a cases dels altres, va aprofitar per repassar la façana de cal Peremiquel on viuen. Els arqueòlegs que trobin la pedra dintre de dos mil anys, si encara no hem destruït el planeta i com a raça el continuem habitant, tindran un vestigi com els que troben qui excava a Roma o d’altres indrets, trobaran gravat al brancal “Covid-19” com a recordatori de la data en què es va fer la restauració.\nEl Josep M. va començar com a paleta seguint l’exemple del seu pare, acompanyant-lo a les obres, jugant amb les piles de sorra, el seu pare tenia el desig i somni que estudies arquitectura, no que comences amb ell doncs coneixia la duresa de l’esforç de la feina de paleta. Va estudiar el batxiller a l’institut de les Borges i començà a treballar a l’empresa familiar del seu pare l’any 1982, juntament amb els socis Josep M. Montanyola (ca la Seca), Josep Iglesias (cal Xexo) i el seu pare Josep M. Perramon 8cal Carxano), més endavant van quedar només ell i el Josep Iglesias i van crear l’empresa Igleper, actualment ha quedat ell només de soci per jubilació del Josep.\n“M’agrade molt aquesta feina, és dura, però molt creativa” i la reivindica, està satisfet de l’obra dels Fogons de la Carme, per la complexitat que va tenir i el bon resultat, va ser un repte per la ubicació, i el treball de la pedra. Com a anècdota puc testimoniar que li vaig ensenyar quan la construïen a un arquitecte francès, va dinar a casa, de visita a Santes Creus, que es dedicava a la restauració d’esglésies, va lloar la bona feina i la destresa en el treball de la pedra.\nConrea durant el temps lliure que li queda, 19 ha. d’olivers i ametllers, heretats de cal Carxano i cal Peremiquel. Casat amb la Mònica Güell, tenen dues filles l’Aida i l’Emma. No li queda temps per a la seva gran afició, anar amb moto, com a les pel·lícules, troba temps per practicar el pàdel que també li agrada força\nCategories:\tArt; ArquitecturaemergènciaPedra secaRevistaSalut


Pregunta amb resposta oral del Govern presentada per la Sra. Susanna Vela, consellera general del GPS, relativa a la modificació i al desenvolupament reglat de la Llei de la Funció Pública — Consell General Principat d'Andorra\nSou a: Inici / ca / Activitat parlamentària / Control i impuls de l'acció política i de Govern / Preguntes / Preguntes amb resposta oral / Pregunta amb resposta oral del Govern presentada per la Sra. Susanna Vela, consellera general del GPS, relativa a la modificació i al desenvolupament reglat de la Llei de la Funció Pública\nPregunta amb resposta oral del Govern presentada per la Sra. Susanna Vela, consellera general del GPS, relativa a la modificació i al desenvolupament reglat de la Llei de la Funció Pública\nRegistre número 925\nLa sotasignada, Susanna Vela Palomares, consellera general del Grup Parlamentari Socialdemòcrata, d’acord amb el que disposa el capítol quart del títol IV del Reglament del Consell General, formulo la següent pregunta perquè sigui resposta pel Govern, de forma oral, davant el ple del Consell General.\nPreguntes que es formulen en relació amb la modificació i al desenvolupament reglat de la Llei de la Funció Pública\nVist que el Tribunal Constitucional va declarar, el 16 de maig passat, nuls els articles 11.4 i 72 de la Llei de Funció Pública aprovada el 17 de gener del 2019 per inconstitucionals en preveure una regulació per via reglamentària que s’havia de fixar per llei.\nVist que aquesta llei preveu un considerable desenvolupament reglamentari.\nEs demana a Govern:\nQuin és el calendari previst per modificar els articles declarats nuls? Quin és calendari per desenvolupar els diferents reglaments de la llei? Quantes reunions s’han fet amb els sindicats per tractar específicament aquest desenvolupament?


> Recursos > iPod > sincronitzar iPod/iPhone/iPad amb la seva llar i ordinador d'oficina\nSincronització iPod/iPhone/iPad a un ordinador pot ser un tros de pastís, però és totalment una altra cosa a sync l'iPhone/iPod/iPad a ordinadors múltiples. Com a mínim es trobarà com un missatge d'advertència horrible:\nEl gran missatge d'advertència\nAquest missatge d'advertiment apareix perquè està utilitzant Mode automàtic. En general, noves cançons que he afegit en iTunes seria transferida al dispositiu i les cançons que he tret en iTunes que també s'elimina del dispositiu. L'ordinador que localitza aquest tipus d'iTunes és "ordinador" del seu iPod/iPhone/iPad. Llavors quan es connecta el dispositiu a un altre ordinador, una caixa d'alerta es mostrarà com les anteriors.\nCancel·la: no fan res, però mantenir la biblioteca de música al seu mecanisme.\nEsborrar i Sync: fer l'ordinador nou ordinador "a casa". iTunes es suprimir la biblioteca de música al seu mecanisme i llavors copiï les cançons i llistes de reproducció de l'ordinador de casa nou al dispositiu.\nTransferència de compres: si l'ordinador nou ha estat creat amb el seu compte de botiga d'iTunes i autoritzat, pot transferir les compres de botiga d'iTunes des del seu dispositiu a l'ordinador nou.\nSolucions a Sync iPod/iPhone/iPad amb ordinador múltiples\nAixí què és la solució per sincronitzar iPod/iPhone/iPad amb diversos equips? Hi ha dues solucions tan sota.\nSolució 1. Canviar Mode automàtic a Manual Mode\nDiferents des d'iTunes Mode automàtic, Manual Mode et permet mantenir les cançons i la llista de reproducció en el dispositiu, però afegir cançons extres o playlists de la biblioteca de música als ordinadors múltiples. Trieu cancel·la a la gran missatge d'advertència i seguiu les instruccions per activar el Manual Mode en iTunes.\n1. Obre iTunes i selecciona el teu dispositiu a dispositius a l'esquerra.\n2. Feu clic a la pestanya resum .\n3. comprovar manualment gestionar música i vídeos per habilitar-lo.\n4. Feu clic a OK per confirmar i feu clic a aplica.\n5. fer. Ara podeu arrossegar música i vídeos des d'iTunes a la icona del dispositiu en el sidebar.\nNota: iPod remenar és dissenyat per usar amb un ordinador senzill. Vostè no pot transferir música des d'ordinadors múltiples o iTunes diferents biblioteques a iPod shuffle.\nSolució 2. Sincronització iPhone/iPod/iPad a múltiples ordinador amb una eina de tercer\nA més d'iTunes, hi ha una eina de tercer que pot aconseguir el seu objectiu. Va ha anomenat el Wondershare TunesGo (per a usuaris de Windows). Els usuaris de Mac al seu torn a la Wondershare TunesGo (Mac). A diferència d'iTunes, aquesta eina autoritza a sync el seu iPod, iPhone i iPad per múltiples ordinadors i iTunes fàcilment. El que és important és que que mai no suprimir la música actual, vídeo i més informació sobre l'iPod, iPhone i iPad Quan syncing amb ordinador múltiples.\nNota: Actualment, la versió de Finestres té més funció que un Mac. Pot sincronitzar els contactes i gestionar els SMS en el seu iPad, iPhone o iPod, que de moment no és compatible amb la versió de Mac. Aquí, m'agradaria mostrar-li la solució amb la versió de Windows.\nPas 1. Instal·lar l'eina a qualsevol ordinador\nAra, instal·lar i executar aquesta eina en el PC. Connectar el teu iPod, iPhone o iPad dades amb un cable USB. Després d'això, la finestra principal surt, mostrant les dades en el seu iPhone, iPod i iPad en això.\nPas 2. Sincronització iPhone/iPod/iPad amb ordinadors múltiples\nVine a la columna esquerra i es pot veure Media, llista de reproducció, contactes, pestanya fotos feu clic a cada pestanya per mostrar la finestra de gestió. A continuació, feu clic a afegeix o Importació/exportació per afegir els fitxers corresponents de l'ordinador al teu iPhone, iPod o iPad.\nFent clic a la llista de reproducció > afegir > importació iTunes Playlist, vostè pot sync iTunes playlist al teu iPhone, iPod o iPad amb retenir les llistes de reproducció actual.\nSi voleu sincronitzar un altre ordinador, només instal·lar aquesta eina en un altre ordinador i fer el mateix procediment. Que és bastant segur. Vostè no ha de preocupar de pèrdua de dades de formiga.