UN MORIBANA PER A L'ANY NOU\nArriba el Nadal i amb este acaba l'any i també el curs de moribana. Este últim treball està dedicat a l'Any Nou, ja que els japonesos no celebren el Nadal però sí l'inici d'any. Per a això, la profe Julia ens ha seleccionat un material amb molta simbologia dins de la cultura nipona:\nPinus sylvestris, pi: per al SHIN, HIKAE y GYO\nEl pi és un arbre mític per als japonesos. Representa la vida, a més de ser símbol de constància, salut, longevitat, força de caràcter i del silenci, este últim molt important per al creixement espiritual dins del budisme zen.\nEl pi és un element molt apreciat en els jardins japonesos. En estos es juga moltes vegades amb dos conceptes que es contraposen: l'eternitat i l'instant. El concepte de "eternitat", del longeu, de la qual cosa Roman, s'alterna en un mateix espai amb el "instant", és a dir, amb l'efímer i perible, representades ambdós idees pel pi i el cirerer.\nPertany a la gran família dels grèvols. Els seus fruits rojos representa, simbòlicament, salut, energia, alegria, etc. A més el fet de ser baies, fruits d'hivern, té un significat d'abundància, de riquesa per tot el que produïx la terra.\nEl roig és el color més estimulant de la roda cromàtica. Per a algunes cultures és el color més important de la vida: està relacionat amb allò etern, amb la força, la saviesa. El roig és sang, i la sang és vida.\nLa rosa és un emblema per a moltes cultures. La seua imatge s'ha utilitzat en civilitzacions antigues, en creences, religions i ideologies. És el símbol de la bellesa, de l'amor i de la felicitat. Actualment, la bellesa dels seus pètals i la fragància que desprén continua sent el més valorat d'esta flor.\nRespecte a la simbologia dels colors, el groc s'associa a la felicitat, alegria, energia, intel·ligència, coneixement, etc.\nBranques daurades: SOE\nUtilitzarem uns tocs de SOE daurat per a representar el desig d'allò matèrial (dels diners) que en certa manera, una vegada satisfet els anhels espirituals, també és necessari en esta època de crisi.\nELS IKEBANES D'ANY NOU\nSebastián (ha substituït el pi per fruits de melia)\nPublicat per Samurai a 3:00 Cap comentari:\nTÈCNIQUES DE PODA\nAPROXIMACIÓ A LA PODA DE BRANQUES\nPresentem un exercici fàcil i zencill, i de manera arientativa, de quina manera s'ha de realitzar una poda de branques per primera vegada. Amb estes indicacions volem donar solucions pràctiques a les persones que s'inicien en esta tècnica d'ikebana.\nEn primer lloc, no existeix un únic mètode de tall i poda en el món de l'ikebana, ja que cada escola d'ikebana té les seues tècniques i els seus estils, i dins de la nostra escola, les tècniques poden ser molt variades. A més cal tindre present que influeixen altres factors, com el tipus de material que s'usa, la pròpia elecció, la sensibilitat de cada persona, etc. Així que, les possibilitats d'afrontar una poda són múltiples, i només amb la pràctica i el perfeccionament de les tècniques s'obté la destresa sufient per a arribar a solucions molt més atrevides i harmonioses.\nEn segon lloc, cal esmentar que quan es treballa amb materials molt ramificats, el primer que hem de fer és contemplar la possibilitat d'obtindre els tres elements principals de la mateixa branca:\n- SHIN (representa el cel)\n- HIKAE (el cel menut)\n- GYO (la humanitat)\nNo sempre serà possible aconseguir-ho, però almenys SHIN i HIKAE sí que en serà fàcil.\nComencem amb un examen del material. En este cas tenim com a exemple una branca d'eucaliptus gunni (eucaliptus de fulla redona que s'usa en floristeria. Fig. 1):\nPrimerament cal elegir les línies principals.\nCaracterístiques de la branca d'eucaliptus: tot el material es caracteritza per estar molt ramificat, amb branques simètriques en forma de creu. (Alerta amb les formes en creu i la simetria, cal rebujar-les). D'esta mateixa obtindrem el SHIN (representa el cel) i el HIKAE (el cel menut).\nEl SHIN (el cel) sempre serà el punt més elevat del treball, que identificarem amb el punt més alt de la branca.\nEl HIKAE (el cel menut), en canvi, ha de ser un punt inferior que el SHIN i ha d'estar situat una mica cap arrere (veient-lo frontalment), perquè la finalitat és que done profunditat al conjunt.\nEn el cas de l'exemple amb l'eucaliptus de la Fig. 2 , triarem la branca inferior dreta per a fer de HIKAE per tindre tota la branca inclinació natural cap a la dreta.\nPer al GYO (la humanitat) hi afegirem una branca posteriorment:\nUn breball de mà esquerra.\nQuan veiem que la branca té una inclinació natural cap a la dreta, i elegim el HIKAE a la dreta del SHIN, significa que realitzarem un ikebana de mà esquerra, és a dir, va a ser un treball que es projecta d'esquerra cap a la dreta (dit d'una altra manera: parteix de la esquerra i es desenrotlla cap a la dreta, per tant un treball d'esquerra, que és d'on parteix Fig. 3).\nFig. 3. Conjunt o treball de mà esquerra\nElecció d'elements que s'hi han de podar.\nUna vegada elegits els dos punts principals (SHIN i HIKAE), cal podar la branca per a deixar-la neta. Si esta ja té la alçària que necessitem, tot el que s'hi troba des de la base cap amunt ha de quedar sense branquetes ni fulles, i així anirem pujant amb el tall cap a les branques superiors fins a deixar-la neta. S'hi pot deixar alguna branca al llarg de la tija per a equilibrar el conjunt, però tot dependrà de la resta d'elements que s'hi incorporen.\nNORMA: S'ha de tindre molt present que les branques simètriques o en creu no son gens estètiques en ikebana (un principi bàsic d'ikebana és la ASIMETRIA), per la qual cosa cal evitar-la (la simetria).\nElegim les blanques susceptibles de ser eliminades (Fig. 4):\nFig. 4. Les línies puntejades en roig són les branques que s'han d'eliminar.\nDe tots els elements tallats s'ha obtingut una branca neta (Fig. 5):\nSi haguérem deixat alguna branca simètrica, en forma de creu, l'efecte haguera sigut este ( Fig. 6):\nEl muntatge de l'ikebana.\nA partir d'ací, ja podem situar la branca principal en un recipint adequat per a moribana. El recipient pot ser de qualsevol forma: redona, quadrada, ovalada, etc. però sempre ha de tindre una alçària que no supere els 10 cm. Subjectarem la branca SHIN sobre el kenzan (base de plom que permet subjetar les flors. Fig. 7):\nElecció del GYO (representa la humanitat).\nUna norma que hem de tindre present en la situació del GYO és que segons s'haja situat el HIKAE, dreta o esquerra del SHIN, en este exemple hem elegit a la dreta del SHIN, aleshores el GYO també anirà a la dreta del SHIN. REGLA QUE S'HA DE CUMPLIR SEMPRE.\nPer al GYO elegirem una branca més menuda que la branca principal i sempre del mateix material que les branque anteriors (l'eucaliptus), i la situarem just enfront del SHIN i del HIKAE, formant una estructura triangular (Fig. 8):\nÉs important assenyalar que estos elements (SHIN, HIKAE i GYO) són punts en l'espai i les branques que hi anem incorporant poden marcar estos punts de qualsevol forma, segons les característiques de les branques o la pròpia elecció de cada u, però sempre s'ha de buscar l'estètica millor possible (Fig. 9):\nFig. 9. Formes en què es pot arribar al GYO\nA partir d'esta estructura triangular formada pel SHIN, HIKAE i GYO (realitzats amb branques del mateix tipus de material, en este cas eucaliptus), en la seua base se situarà el nucli o el cor de l'ikebana amb la incorporació de la resta d'elements (Fig. 10):\nFig. 10. Estructura triangular formada pel SHIN, HIKAE i GYO\nIncorporació del TOME (representa la terra).\nEl TOME està format, generalment, per un material distint de l'usat per als elements anteriors (normalment solen usar-se fulles grans), i se situa en la base del SHIN en direcció cap a avant de la composició floral (veient-la frontalment. Fig. 11).\nIncorporació del DO (representa la persona que realitza l'ikebana).\nEste element està format generalment per la flor, que en podrà ser 1, 2 o 3 (sempre impar, l'únic par admés és el 2), i se situa aproximadament en el centre de la composició. El número 4 és tabú perquè la fonètica és la mateixa que la mort. (Fig. 11)\nPresència de l'element KU (el buit).\nEl KU és un element importantíssim en tota composició que s'ha de respectar sempre. Té com a característica el fet de donar transparència i lleugeresa al conjunt. És un component que, encara que és un buit, conforma un espai molt necessari per a equilibrar i harmonitzar la composició. El lloc on se situa és entre el DO i el GYO. Vegeu Fig. 12:\nLes parts de l'ikebana.\nSi observen detalladament l'esquema, l'ikebana està compost per:\nLOCALITZACIÓ DELS ELEMENTS\nTot això sense comptar amb els complements (SOE) que s'hi poden incorporar per a acompanyar el SHIN, HIKAE, etc. si són massa lleugers o escassos i es necessita completar-los, i aleshores s'anomenen SOE de SHIN, SOE de DO, etc. depenent de l'element que completen.\nPublicat per Samurai a 5:47 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 07.0 Tècniques de poda\nUN MORIBANA NET, NET\nDepenent del tipus de branques que utilitzem per a confeccionar l'ikebana, sempre actuarem de manera diferent per a obtindre les línies principals (SHIN, HIKAE i GYO), és a dir, que el fet de podar branques, depurar fullatge, netejar i eliminar fruits, etc., dependrà de les característiques pròpies del material amb què treballarem. Insistirem més a fons amb la poda en branques més denses, com el prunus o el lledoner -per dir materials ja coneguts-, i no realitzarem a penes poda amb materials com el sálix o el salze, perquè no tenen a penes fulles. Així és la forma de procedir.\nI comencem amb un estudi dels materials triats per la profe Julia per a esta jornada: la canna indica. D'ella cal obtindre les les tres línia principals. El treball de hui ha consistit, més que a podar com ja estem acostumats, a realitzar una bona neteja de tota la tija, com per exemple: triar les fulles que ens interessa conservar, eliminar les fulles que no ens serveixen, suprimir les fulles marcides, neteja de llavors, etc.\nLes branques de la canna es presenten prou rectes, fermes. Els brots sorgixen de la terra directament del rizoma, formant grans mates:\nCanya d'Índia (Canna indica): per al SHIN, HIKAE i GYO\nAmarant (Amaranthus hypocondriacus L.) : TOME\nGerbera (Gerbera): DO\nXanglot de dàtils (palmera datilera): per al SOE (complement)\nTREBALLS REALITZATS A CLASSE\nSebastián, el més aplicat del grup, s'ha exercitat amb un altre ikebana per al depatx del cap. Té com a protagonista una orquídia phalaenopsis:\nPublicat per Samurai a 2:00 Cap comentari:\nUNA PODA COM DÉU MANA\nEsta setmana hem practicat la tècnica de la poda amb un material molt ramificat i poblat, concretament amb el lledoner (cat. almez), un material que ens és familiar perquè anteriorment treballàrem amb ell a l'Escola Jardineria. És molt grat treballar amb este tipus de material per la flexibilitat que presenten les seues branques, qualitat que no és fàcil de trobar amb totes les plantes que tenim al nostre abast.\nL'exercici de hui ha consistit a obtindre de cada una de les branques les tres línies principals (SHIN, HIKAE i GYO), afegint més branques en cas de ser-ne necessari.\nEn estes dates, el lledoner encara es troba prou complet de fullatge encara que ja comencen a virar les fulles cap als grocs ocres, quasi a punt de caure. També estan repletes de fruits ja madurs, típic de les baies tardorenques:\nEn primer lloc ens hem centrat en l'estudi de cada branca per a obtindre les tres línies principals, per a continuació realitzar una poda important de la branca, per a netejar la branca i deixar només allò necessari, així com també deixar els fruits més interessants que puguen completar el nostre treball.\nLledó: per al SHIN, HIKAE i GYO\nCrisantem: SOE (complement)\nTREBALLS REALITZAS A CLASSE\nPublicat per Samurai a 9:07 Cap comentari:


República Federal Europea (Tesi 11) | Socialisme ve de societat\nPàgina d'iniciRepública Federal Europea (Tesi 11)\nRepública Federal Europea (Tesi 11)\n29 Març 2016 11 Abril 2016 Carles Martí propostes_politiques15 tesis per bastir un socialisme contemporani, Europa, federalisme\nEuropa és la geografia d’una idea. Una idea nascuda de la Grècia clàssica que Roma, el cristianisme, el renaixement i la il·lustració han anat reinterpretant i estenent per un territori canviant i indefinit fins fer-ne una realitat geocultural i en diverses èpoques un subjecte històrico-polític  : és la idea de la filosofia, és a dir de l’”amor pel saber”, del coneixement fruit de la interrogació, del voler donar un sentit propi a la vida i comprendre el món que ens envolta trencant els motllos de la tradició, superant l’explicació que simplement s’autoimposa. Creure en la filosofia és creure que es pot forjar nou saber (teories) més enllà del saber que ja està donat i es va traspassant (sovint de manera iniciàtica). Creure en la filosofia és creure en l’autonomia de la raó i en el pensament especulatiu que, preguntant i dubtant, obren infinites possibilitats de construir i de deconstruir, d’alliberar i d’alienar, de progressar i de retrocedir i en conseqüència adoptar tots els seus fills i filles: la creativitat i la ciència, el pluralisme i la fal·libilitat, el canvi i la inestabilitat. I és la llavor d’aquesta idea germinada a l’escalf de l’àgora de la polis grega la que, empeltada en el mestissatge cultural o trasplantada per les guerres, seguint èpoques d’esplendor o de replegament, ha acabat arrelant a tots els pobles del continent i a través seu arribant als altres.\nSer europeu és doncs assumir viure en aquest entorn conceptual i en el marc de tots els principis socials i polítics que se’n poden derivar. I ser europeista és voler una unió de tots els europeus on per sobre de tot regeixi “la idea d’Europa”.\nHumanisme laic, criteri científico-tècnic, Estat de dret i del benestar, democràcia són els més importants d’aquests principis socials i polítics que figuren avui a l’ordre del dia de tots els nostres estats “europeus”. Uns estats europeus que paradoxalment es veuen a sí mateixos com a estats-nació quan nació i Europa són essencialment contradictoris perquè l’europa-filosofia és transnacional (travessa i transcendeix les nacions) i no supranacional (agrega les nacions). Diversitat, complexitat i respecte per la diferència (molt més enllà de la mínima tolerància) són sense dubte consubstancials a Europa però immediatament ho són també la hibridació pluricultural fruit del diàleg i la disputa i el caràcter sempre obert del propi concepte (per exemple a la incorporació de tothom que vulgui adherir-s’hi sense més condició que la voluntat de fer-ho) el que xoca inevitablement amb la preeminència del factor d’homogeneïtat com a regulador intern i extern de la Nació (en particular en relació amb la sobirania).\nLa construcció institucional i política d’Europa té per tant sentit si sap garantir i integrar la seva enorme i magnífica pluralitat històrica, cultural, lingüística, religiosa, ideològica i d’estils de vida precisament des de la plurinacionalitat però no acabarà d’existir mai mentre la seva sobirania emani i resideixi en els estats-nació perquè es considera que són la forma política “natural”. Si els pobles europeus sobirans no passen a ser el poble sobirà d’Europa no hi ha unió europea real possible. Un poble sobirà que cedeixi directament sobirania als diferents nivells de govern i administració incloent-hi per fi i de manera destacada l’europeu i creant així una geometria variable de sobiranies compartides. Un poble sobirà que es constitueixi en República Federal Europea.\nL’Europa-estat, la República Federal Europea, només necessita aquest últim esforç per acabar de néixer. Somiada des de feia 150 anys, finalment al 1950 va ser concebuda per França i Alemanya per intentar enterrar definitivament les seves guerres monstruoses (1870, 1era i 2ona guerres mundials) i posicionar-se en la nova guerra freda que s’iniciava. En els 60 anys següents la gestació ha avançat moltíssim quantitativament, arribant als 28 països associats, i qualitativament, mitjançant acords econòmics (CECA, Mercat comú i Euro) i la desaparició de les fronteres interiors. Però l’episodi frustrat del tractat constitucional va fer començar el compte enrere: o néixer o quedar atrapats en l’explosiva disfuncionalitat de compartir els reptes i els problemes de la globalització sense poder decidir conjuntament cap resposta ni solució. Per això cal recórrer sense dilacions l’últim tram del camí i empènyer el part de les estructures d’una Europa federal:\ncivils: lliure circulació total i ciutadania única\neconòmiques: pressupost del 10% del PIB a partir de bases fiscals pròpies (sobre el CO2 i les transaccions bancàries per exemple), eurobons i Tresor Públic més enllà del BCE, política fiscal comuna…\nsocials: prestació d’atur i salari mínim homologats\ninternacionals: seguretat, exèrcit i diplomàcia europeus\npolítiques: sistema bicameral (Parlament Europeu i Consell Europeu en peu d’igualtat) i govern nomenat per un president escollit pel Parlament\nUnes estructures que només es poden pensar unides a la consolidació d’una esfera pública europea vertebradora del debat, el diàleg i la disputa del que parlava abans. Aquesta esfera pública ha d’estar constituïda per tres elements: mitjans i espais de comunicació compartits, organitzacions i activitats transnacionals (reivindicatives, culturals, esportives… i no només econòmiques o comercials) i, amb el mateix argument que per a la tesi 10 (vegeu nota 3), plurilingüisme i traducció.\nEl socialisme és doblement europeista. Primer perquè forma part del gran corrent societarista que és intrínsecament europeu i vol ser-ne la seva expressió més coherent i radical (vegeu tesi 3). I en segon lloc perquè la República Federal Europea és en el món d’avui l’única escala útil per fer possible avançar els principis – democràcia deliberativa, redistribució, federalisme i cosmopolitisme – que fonamenten el progrés just (més igualat per ser més lliures) que defensem. Al segle XXI, lluitar pel socialisme, per crear “societat” en base a co-decidir, compartir i cooperar, continua volent dir superar la conjunció estat-nació i passa per tractar de bastir una Europa-estat integradora de la diversitat d’individus, cultures i pobles re-articulant-la internament a partir de la xarxa de ciutats (moltes elles antigues ciutat-estat) i, negant-se a replegar-se sobre sí mateixa, actuar externament com el laboratori i l’avantsala d’un encara llunyà estat-Món.\nDefinitivament, el projecte de construcció política d’Europa ha de ser el concepte troncal de tots els programes socialistes del continent. Ha arribat l’hora que es constitueixi el gran partit socialista europeu transnacional que impulsi i lideri la proposta d’una República Federal Europea fins a aconseguir que es faci realitat.\n Europa neix quan la meitat de Grècia era a l’Asia Menor agafant el nom d’una princesa fenícia i avui es confon amb Occident després que, per exemple, Alexandre Magne la portés fins a l’Afganistan o amb Carlemany quedés reduïda a l’Europa central i que s’assimilés a les fronteres del llatí o de la religió catòlica.\n Al 1935 E. Husserl ho va afirmar amb contundència: “Europa va néixer de la idea de la Raó i de l’ esperit de la Filosofia” i molts altres pensadors ho comparteixen (K. Jaspers, J. Patocka, X. Rubert de Ventós, M.Cacciari…)\n La filosofia no és la saviesa i s’oposa tant al saber instrumental dels sofistes com al saber sagrat dels sacerdots.\n← L’Espanya Plurilingüe rep nombrosos suports\nEstats postnacionals →\nUn pensament sobre “República Federal Europea (Tesi 11)”\nrbalanzo ha dit:\n1 Abril 2016 a les 16:10\nInteressant!….es nota la influencia LFB…. Quan podrem votar partits europeus? com europe ecologie….?\nEn el llibre de 89 republicanos y el rey de Ramon Serrano Balasch, ja ho esboçavant….en el 98…


FeUSOC: Que ningú toqui la immersió lingüística. Web de la Federació d'Ensenyament de la Unió Sindical Obrera de Catalunya (FEUSOC)\n◄ El nostre suport a la nota de premsa en rebuig a tot atac que faci perillar la immersió lingüística a Catalunya.\nDefensem l'escola catalana. ►\nper Secretaria de Comunicació - dimarts, 27 de febrer 2018, 11:13\nDes que es va aplicar per primer cop, el curs 1983-84, a dinou escoles de santa Coloma de Gramenet, i amb una població majoritàriament castellanoparlant, i fins ara, la immersió lingüística a Catalunya ha demostrat amb escreix ser un model contrastat d’èxit a la nostra societat. De fet, els nostres alumnes, acaben l’escolarització amb un nivell de castellà superior al dels alumnes d’algunes comunitats autònomes. Podem afirmar, doncs, que l’alumne coneix perfectament el català, el castellà i que el seu nivell d’anglès és acceptable en acabar la seva etapa escolar.\nSi volem trobar una explicació al fet que des del govern de l’estat s’intenti liquidar el model d’immersió lingüística, ens hem d’allunyar d’una explicació educativa per entrar en una qüestió política. Recordem allò d’”españolizar a los niños catalanes”, frase desafortunada de l’exministre Wert, però que reflecteix molt bé l’esperit unificador d’un govern que, lluny de cohesionar els diferents pobles que formen l’estat espanyol, està fent polítiques centralitzadores que provoquen desafecció en el ciutadà.\nDes de la Federació d’Ensenyament de la USOC pensem que aprofitar l’article 155 per, mitjançant la incorporació d’una nova casella a la preinscripció per fer que les famílies puguin escolaritzar els seus fills en castellà, és clarament un intent de segregació per motiu lingüístic que faria crear ciutadans de primera i de segona, és a dir, generar un problema on no hi és; fet gens desitjable en una societat avançada.\nAra el Tribunal Constitucional anul·la els articles de la LOMQE que obligava que el castellà fos vehicular a la nostra escola. Ens alegrem de la sentència, que recull clarament que no pot haver cap intromissió a les competències en educació que tenim a Catalunya.\nDes de la USOC volem manifestar-li al govern espanyol que s’oblidi de temptacions d’utilitzar cap article per liquidar la immersió lingüística i que és el Parlament de Catalunya qui, en tot cas, ha de tenir aquesta potestat.


La galeria Gómez Turu exposa dues obres de Picasso inèdites\nEs donaven per perdudes\nGegants de Catalunya 'La Mercè' i Lecitina Agell, del 1902, es poden veure en el marc de l'exposició 'Miró-Picasso. Cara a cara'\nACN Barcelona 01/07/2011 16:31\n260x366 Una visitant davant l'obra inèdita de Picasso 'Lecitina Agell' / PAU CORTINA/ACN Una visitant davant l'obra inèdita de Picasso 'Lecitina Agell' / PAU CORTINA/ACN\nLa galeria d'art barcelonina Gómez Turu Gallery exhibeix des d'aquest divendres, sota el nom de Miró-Picasso. Cara a cara, una sèrie d'obres dels dos grans pintors del segle XX que no havien estat exhibides mai. Una desena de peces de cada un dels artistes formen la mostra, dins la qual destaquen de forma especial les obres Gegants de Catalunya 'La Mercè' (1902) i Lecitina Agell (1902), tots dos de Picasso, que per motius diferents es donaven per desapareguts.\nL'any 2003 aquesta galeria ja va realitzar una exposició titulada Dalí-Picasso': dos genis cara a cara. Ara, l'espai expositiu aposta per una iniciativa similar 'enfrontant' Picasso amb Miró. Rere aquest títol, però, no s'hi han de buscar connotacions temàtiques o comparatives entre les obres ni els autors. Es tracta, simplement, de mostrar obres de dos grans genis de la pintura del segle XX, segons ha explicat el galerista Josep Gómez Turu.\nMés enllà del fet que cap de les obres havia estat exposada anteriorment, destaca el cas particular de dues de les peces, de Pablo Picasso. Es tracta de ' Gegants de Catalunya 'La Mercè' (1902) i Lecitina Agell (1902), que no només no havien estat exhibits sinó que se'n desconeixia el parador.\nEl primer és un quadre a tinta de l'època Blava de Picasso, que el pintor va crear per encàrrec del diari El Liberal, que al seu torn havia rebut la petició del regidor de Cultura Francesc Gambó de realitzar una portada sobre 'La Mercè, doncs volia "recuperar l'esplendor d'aquesta festivitat". Carles Junyent Vidal, redactor del diari i amic de Picasso, li ho va proposar, i aquest va acceptar. En aquesta singular obra, el conjunt de la qual dibuixa el perfil de Catalunya, segons ha explicat Turu, hi apareixen tota mena d'elements festius i, alhora, una representació de la burgesia catalana, enfrontada amb la imatge del poble ras, representat per una mare i una filla. L'obra només s'havia vist, l'any 1902, a la portada del diari El Liberal. La segona obra inèdita - Lecitina Agell (1902) va ser també un encàrrec, en aquest cas d'una empresa farmacèutica que va sol·licitar un cartell publicitari per a un dels seus productes. Picasso va acceptar l'encàrrec, per valor de 25 pessetes, ja que en aquella època patia una certa inestabilitat econòmica.\nLes dues obres, exposades ara a la Gómez Tur Gallery, van ser recuperades pel galerista anys enrere, i posteriorment venudes. En motiu de l'exposició, Turu, els ha demanat que li cedissin les obres per poder ser exposades en públic per primera vegada.


El grup de Tractament i Anàlisi Matemàtics d'Imatges Digitals de la UIB participa en la creació de la Xarxa Espanyola Matemàtica-Indústria - Hemeroteca - Actualidad - Universitat de les Illes Balears\nSecciones: El grup de Tractament i Anàlisi Matemàtics d'Imatges Digitals de la UIB participa en la creació de la Xarxa Espanyola Matemàtica-Indústria\nEl grup de Tractament i Anàlisi Matemàtics d'Imatges Digitals de la UIB participa en la creació de la Xarxa Espanyola Matemàtica-Indústria\nEl grup de Tractament i Anàlisi Matemàtics d'Imatges Digitals (TAMI) de la Universitat de les Illes Balears participa en la creació de la Xarxa Espanyola Matemàtica-Indústria juntament amb altres 29 grups de recerca orientats a la transferència de tecnologia matemàtica que els darrers cinc anys han participat en el projecte Consolider Ingenio Mathematica. L'objectiu d'aquesta xarxa és augmentar la presència dels mètodes i les tècniques matemàtics en el sector productiu, a través de la col·laboració entre la Universitat i l'empresa en projectes estratègics.\nEl paper de la Xarxa Espanyola Matemàtica-Indústria consistirà a funcionar com un fòrum de comunicació i intercanvi d'experiències entre els grups de recerca que la integren amb l'objectiu de millorar la seva coordinació i optimitzar recursos. A més, actuarà coma una finestreta única per a les empreses i els centres tecnològics, perquè la identifiquin com un interlocutor quan necessitin resoldre un determinat problema o posar en marxa una iniciativa conjunta. S'espera que la creació de la xarxa incidirà positivament en l'augment de la competitivitat dels grups de recerca involucrats en la iniciativa i s'aconseguirà un impacte real en la indústria.\nComposició i paper de la xarxa\nLa Xarxa Espanyola Matemàtica-Indústria neix amb la participació de 30 grups de recerca de 19 universitats de l'Estat, que integren al voltant de 300 investigadors i personal de suport. Aquests grups tenen una important activitat investigadora. La darrera dècada, han liderat al voltant de 300 projectes de recerca autonòmics, estatals i europeus; han signat més de 400 contractes directes amb la indústria; i han transferit més de 40 paquets de programari que són explotats per empreses. A curt termini es preveu que la xarxa incorpori també el sector empresarial.\nLa xarxa s'ha marcat com a fites incrementar el nombre i la qualitat de les relacions estratègiques entre els grups i la indústria; garantir l'avantatge competitiu dels grups involucrats a través del registre i l'explotació dels resultats de la recerca; i reforçar la imatge tecnològica de la comunitat matemàtica de l'Estat.\nAlguns exemples d'àmbits en els quals s'han aplicat tècniques matemàtiques són la millora en la protecció de dades a les administracions públiques, la simulació del moviment de viatgers en aeroports, els sistemes de control de variables agroclimàtiques, els sistemes de control de renou i vibracions en vehicles, els estudis sobre l'eficàcia i la seguretat de tractaments, l'optimització de la planificació del transport en ciutats, la simulació de processos en instal·lacions de generació d'energia, el control de qualitat de processos en metal·lúrgia, la predicció de la qualitat de l'aigua en llacs miners, o la planificació de la producció.\nEl grup de Tractament i Anàlisi Matemàtics d'Imatges Digitals (TAMI) de la UIB és un dels grups de recerca cofundadors de la Xarxa Espanyola Matemàtica-Indústria. Els investigadors del TAMI treballen en el camp del processament i l'anàlisi d'imatges digitals, amb especial èmfasi en el món de les aplicacions.\nEl grup col·labora estretament amb el grup del professor Jean-Michel Morel, que també és professor a temps parcial de la UIB, al Centre de Mathématiques et de Leurs Applications de l'École Normale Supérieure de Cachan (França). En l'àmbit del desenvolupament tecnològic, el TAMI té convenis de col·laboració amb dues empreses franceses: DxO Labs, amb seu a París, dedicada a l'elaboració de programari per al processament de la fotografia comercial, i CNES (Centre Nationale d'Études Spatiales), amb seu a Tolosa, amb la qual el TAMI col·labora amb la resolució de problemes relacionats amb les imatges per satèl·lit de cara al llançament d'un satèl·lit el proper any. Aquest fet ha donat lloc a dues patents sobre uns algorismes desenvolupats pel grup de recerca de la UIB.\nEnguany, un treball dels membres del grup Antoni Buades, Bartomeu Coll i Jean-Michel Morel, «A review of image denoising algorithms with a new one», publicat l'any 2006 a la revista Multiscale Modeling and Simulation de la Society for Industrial and Applied Mathematics (SIAM) i el 2010, per invitació, a la SIAM Review, va ser reconegut com un dels millors treballs publicats en el camp de la matemàtica aplicada aquests darrers anys, i se li va concedir un guardó al congrés ICIAM, un dels més reconeguts en el camp de la matemàtica aplicada i la indústria, que va tenir lloc el mes de juliol a Vancouver (Canadà).\nFecha de publicación: 21/10/2011


BLOG de ACTIVIDADES IES CAMPANAR: junio 2011\nEn un cèntric restaurant de València es va celebrar hui dia 28 de juny de 2011 un dinar de jubilacions, que ha segut el més nombrós fins ara en quant a professors que es jubilaven, ja que van ser nou.\nLa llista d’estos professors és la següent:\nAna Isabel Bastida\nRosa Ma López\nMa Josefa Rubio\nLa comunitat escolar de l'IES Campanar desitja a estos professors el millor en esta nova etapa de les seues vides.\nPublicado por IES CAMPANAR en 22:58 1 comentario:\nESTADA FORMATIVA EN L' INSTITUT D'INVESTIGACIÓ DE LA FE\nEls estudiants de 1r de Batxillerat A, Pedro Asensi, Alicia Tamarit i Guillermo Ramírez realitzaran una estada formativa aquest estiu en els Departaments de Circulació Cerebral, Genètica de Malalties Neurodegenerativas i Biologia Molecular respectivament, de l'Institut d'Investigació Sanitària La Fe.\nAquesta gran oportunitat és fruit del Conveni de Col·laboració entre l'esmentat Institut i l'IES Campanar.\nLa selecció ha estat realitzada per la Comissió d'Investigació de l'Hospital La Fe, vist l'informe de la seva professora de Biologia Amparo Cinos sobre els treballs elaborats pels alumnes\nLa comunitat educativa felicita als estudiants premiats.\nPublicado por IES CAMPANAR en 19:44 No hay comentarios:\nEXPOSICIÓ HISTÒRIA DE CAMPANAR\nEls alumnes del Taller Monogràfic d'Investigació de 4ºESO han muntat una exposió en l'entrada de l'Institut sobre La Història de Campanar. Els alumnes, dirigits per la seva professora Sra. Mª Jesús Bronchal i assessorats per D. Eduard Pérez Lluch, han treballat intensament durant tot el curs.\nEsteu tots convidats a visitar-la, ja que estarà instal·lada fins a finals de juny.\nL'IES Campanar felicita la iniciativa i agraeix tota la col·laboració prestada per Eduard Pérez Lluch.\nPublicado por IES CAMPANAR en 16:18 No hay comentarios:\nAANDREA SÁNCHEZ I BENET PREMI NACIONAL DE BATXILLERAT\nAndrea Sánchez i Bernet, alumna del nostre IES Campanar fins al curs passat, desprès de guanyar el Premi Extraordinari de Batxillerat de la Comunitat Valenciana, es va presentar el 4 de maig al Premi Nacional de Batxillerat. I de nou ha estat guanyadora d’aquest premi. Tota la comunitat educativa del centre se sent molt orgullosa d’haver gaudit d’una alumna tan excepcional.\nMoltes felicitats i enhorabona, Andrea!!!\nPublicado por IES CAMPANAR en 16:04 No hay comentarios:\nPREMI EN EL CONCURS "CLASSES SENSE FUM"\nNatalia Delgado, Andrea Dobre, Amatul Chaudary i Paola Yanez de 1er d'ESO B han resultat guanyadores en el districte setè de València en el concurs europeu convocat per Salut Pública "Classes sense Fum" amb el slogan: "*Adeu Tabac, Hola Salut ".\nPublicado por IES CAMPANAR en 16:22 No hay comentarios:\nACOMIADAMENT DE L'ALUMNAT DE 2n DE BATXILLERAT\nEl dia 30 de maig, una nova promoció d'alumnes de 2n de batxiller s'acomiadava de l'Institut per iniciar una nova etapa. En un emotiu acte en el qual van intervenir alumnes de 1er de batxiller i representants dels dos grups de 2n, la promoció 2005-2011 ens va dir adéu. La Comunitat educativa de l'IES Campanar els desitja tot el millor en aquesta nova marxa.\nPublicado por IES CAMPANAR en 21:20 No hay comentarios:\nCARTES DE PROTESTA A L'ALCALDESSA DE VALENCIA PER L'ACTUACIÓ DE LA POLICIA LOCAL\nA continuació exposem dues cartes, una presentada per el Director del centre En Ricardo Rizo Bertomeu i l'altra pel secretari de l'AMPA En Rafael Ibañez Puchades, dirigides a l'Alcaldessa de València, en protesta per l'actuació de la policia local quan s'estava celebrant l'acte de acomiadament dels alumnes de 2n de Batxillerat, el passat dilluns 30 de maig.\nCARTA DEL DIRECTOR A L`ALCALDESSA DE VALENCIA\nCARTA DEL SECRETARI DE L'AMPA A L'ALCALDESSA DE VALENCIA\nPublicado por IES CAMPANAR en 10:24 No hay comentarios:\nACOMIADAMENT DE LA PROFESSORA PAZ SENDRA\nEl divendres 27 de maig, la professora Paz Sendra va invitar al seu grup de alumnes de 3r de l'ESO A a un dinar, per celebrar la seua pròxima jubilació.\nL'IES Campanar felicita a tots els professors que han decidit iniciar una nova etapa de les seues vides i els desitja el millor.\nPublicado por IES CAMPANAR en 9:58 No hay comentarios:\nDINAR DE JUBILACIONSEn un cèntric restaurant de V...\nESTADA FORMATIVA EN L' INSTITUT D'INVESTIGACIÓ DE ...\nAANDREA SÁNCHEZ I BENET PREMI NACIONAL DE BATXILLE...\nCARTES DE PROTESTA A L'ALCALDESSA DE VALENCIA PER ...


Pebreroig Supermercat Cooperatiu\nJA SOM 46 SÒCIES\nPebre Roig som una cooperativa de consum autogestionada i oberta a tothom des de la qual volem facilitar a les veïnes i veïns del barri el consum d'un ampli ventall de productes ecològics i de proximitat a preus assequibles.\nSobre nosaltres Vull ser sòcia\nSom hereus i hereves de la prolífica tradició cooperativista del barri del Poblenou. Hem recollit el testimoni de les cooperatives ja extintes com eren la Flor de Maig, l'Artesana, l'Econòmica o la Pau i Justícia així com dels grups de consum i cooperatives que han funcionat durant els darrers 30 anys al barri.\nEL SUPERMERCAT COOPERATIU DE POBLENOU\nEns regim pels principis de l'ecologia i la cura del nostre planeta. Els nostres productes són de proximitat, de temporada i amb una baixa petjada ambiental. Comencem a salvar el planeta per canviar el que consumim .\nTotes les persones que consumeixen del supermercat som associades a la cooperativa. Això significa que totes som propietàries del supermercat, que ens autogestionem i que prenem les decisions de forma col·lectiva.\nELS NOSTRES PRINCIPIS SÓN\nLa Democratització de l’accés a la informació i la formació sobre hàbits alimentaris, cura del medi ambient i drets dels consumidors.\nL’Horitzontalitat de la governança i la presa de decisions Col·lectives dins de la cooperativa.\nLa Sostenibilitat ecològica i socioeconòmica a partir d'un model de producció i distribució de productes de proximitat i de qualitat, que sigui just per a les parts intervinents i respectuós amb el medi ambient.\nL’ Assequibilitat dels preus perquè capes amples del veïnat puguin practicar el consum de productes ecològics i beneficiosos per a la salut emocional i física.\nLa Sobirania Alimentària com a dret inalienable per poder articular processos de producció i consum sostenibles, saludables i plaents\nEl Cooperativisme com a forma de treball participativa, col·laborativa i horitzontal que exerceix un col·lectiu de persones amb una finalitat comuna i transformadora.\nL’Autogestió operativa i econòmica per tal de reduir les despeses i així garantir el funcionament del projecte al marge dels bancs i del sector financer.


AULA OBERTA D’ENQUADERNACIÓ | Centre Cívic Sant Martí | Ajuntament de Barcelona\nAULA OBERTA D’ENQUADERNACIÓ\nAmb Mercè Soler\n23/09/2021\t> 02/12/2021\nPreu: 80,53 €\nT'emociona el paper? Vols aproximar-te a un ofici tant vell com bell? L'enquadernació és un dels oficis més antics que perdura en temps de pantalles. És el perfecte contenidor d'històries esperant la teva. Un taller per aprofundir i estimular la teva creativitat.\nAquest taller és per a tu si ja has fet alguna cosa de scrapbook o enquadernació.\nImpartit per Mercè Soler\nMaterial no inclòs al preu final del taller: Dies després de fer la inscripció, ens posarem en contacte per comentar amb detall els materials que caldrà portar, a banda de les eines que calen per fer el taller.\nEines que cal portar per fer el taller: regla, llapis, punxó, cúter i base per a tallar, plegadora.\nDes de fa uns anys, a l'aula d'enquadernació es treballa amb les mans, la papereria i es construeix coses meravelloses.\nProfessor/a: Mercè Soler


Nous moviments socials que estan trencant motlles\nEn un món sacsejat per injustícies, hi ha qui sí que s’organitza. Petits i grans moviments alcen la veu per pressionar la classe política i els poders econòmics. Des de la Patagònia fins al cor d’Europa, passant pel món àrab o el continent africà. En els últims anys han anat guanyant protagonisme novíssims moviments socials que fa 15 o 20 anys no tenien la força ni la repercussió que tenen avui. Aquí teniu alguns —mai no els podríem explicar tots— dels nous activismes del segle XXI que heu de seguir per entendre els canvis que vindran.\n1. Defensores dels drets humans en lluita pel medi ambient\nEl 2016, l’assassinat de Berta Cáceres va sacsejar el món. L’activista mediambiental havia defensat el territori del poble lenca (Hondures) contra megaprojectes que violaven els seus drets ambientals, culturals i socials. Ho va pagar amb la vida. Ligia Arreaga, activista pel medi ambient, marxava fa poc de Barcelona després d’un any d’asil per amenaces. Arreaga és defensora dels aiguamolls de Matusagaratí, els més grans del Panamà. Els cultius d’arròs i la tala de boscos estan posant en perill l’ecosistema, i fa anys que Arreaga denuncia l’explotació il·legal de les terres properes a la llacuna.\nEn els últims anys, la xifra d’assassinats de líders comunitaris i ecologistes ha crescut moltíssim a l’Amèrica Llatina. Segons l’Observatori de Conflictes Miners de l’Amèrica Llatina (OCMAL), “es viu un dels períodes més convulsos a la regió i des de principis de la dècada dels 2010 hi ha un augment dels atacs als processos democràtics i una regressió en les conquestes socials. Hi ha una creixent persecució, criminalització i, fins i tot, mortalitat de defensors dels drets socioambientals”.\nA Xile, els maputxes continuen lluitant contra les hidroelèctriques. Patagònia sense Rescloses (PSR) és formada per 68 agrupacions i des del 2011 han convocat protestes per aturar la proliferació de diversos projectes hidroelèctrics. L’Amèrica Llatina és la regió amb més recursos hídrics del món, i les hidroelèctriques ho aprofiten per fer promeses de desenvolupament que mai arriben.\nMenys coneguda és la lluita contra l’extracció minera als Andes peruans. La resistència camperola comunitària està assentant una nova cultura d’acció política per fer front al colonialisme miner. Raúl Zibechi, periodista uruguaià, explica a Movimientom4.org (Moviment Mesoamericà contra el Model Extractiu Miner) com “els camperols que s’estan quedant sense terra i sense aigua reaccionen amb totes les forces que tenen, mobilitzant les seves comunitats. S’observa com la població ha posat en marxa una sèrie sorprenent de recursos. S’han fet consultes, marxes, aturades i tallades de carretera. Una de les activitats més importants que fan són les rondes camperoles, organitzacions comunals d’autodefensa”.\nPerò la lluita sociambiental s’expandeix arreu del planeta. A Sud-àfrica, el setè productor de carbó del món, nombrosos activistes han estat atacats i amenaçats pel fet de donar a conèixer la perillositat de les extraccions. Human Rights Watch (HRW) assegura que “els atacs i l’assetjament han creat un ambient de por per als membres de la comunitat local a Sud-àfrica, però aquests es mobilitzen per plantejar preocupacions sobre el dany als seus mitjans de subsistència, dels greus riscos ambientals i de salut de la mineria i les centrals de carbó”.\n2. Moviment LGBTIQ\nUn dels moviments que més força han agafat en els últims anys al món i, sobretot als països del Sud global, ha estat el moviment LGBTIQ (lesbianes, gais, bisexuals, transsexuals, intersexuals, queer i qualsevol altre tipus d’orientació sexual). Una de les fites aconseguides va ser la declaració, el 2006, dels Principis de Yogyakarta, un document que recull una sèrie de principis relatius a l’orientació sexual i la identitat de gènere. A Occident, el moviment gai ja va aconseguir fites importants als anys setanta, vuitanta i noranta, sobretot arran del que es considera el primer gran esclat amb els disturbis de Stonewall l’any 1969 a Nova York. Però fora d’Europa occidental i els Estats Units, les lluites contra la discriminació han agafat un nou impuls en les últimes dècades. Encara hi ha un corrent conservador important que fomenta l’homofòbia i la discriminació contra el col·lectiu en molts països de l’Europa de l’Est, l’Àfrica o l’Àsia. Tanmateix, sempre sorgeixen grups de resistència, fins i tot, en els llocs més perillosos per ser activista. A Romania, on es va celebrar recentment un referèndum per prohibir el matrimoni de gais i de lesbianes, el moviment LGBTIQ va fer una important campanya perquè la gent no anés a votar, i el boicot va tenir efecte: només hi va votar un 20,4% de la població.\nEn altres parts de món, la normalització de la comunitat LGBTIQ continua plena d’obstacles. L’estigma sobre el col·lectiu continua present en molts països africans i de l’Orient Mitjà. Detencions arbitràries, agressions i linxaments públics formen el dia a dia de moltes persones. El 2010, David Kato, icona del moviment a l’Àfrica negra, era assassinat a casa seva a Kampala, la capital d’Uganda.\nTot i estar castigat amb la pena de mort al nord de Nigèria, en algunes regions de Somàlia o de les illes Maurici, els drets del col·lectiu LGBTIQ avancen al continent africà: Botswana ha despenalitzat recentment l’homosexualitat, i des del 2006 els matrimonis del mateix sexe són permesos a Sud-àfrica.\nA l’Amèrica Llatina, el moviment LGBTIQ ha de fer front a l’oposició de l’Església catòlica i dels protestants evangèlics. Al continent, el col·lectiu s’ha aliat amb altres moviments per fer un front comú de lluita cap a la igualtat. “A l’Equador, per exemple, el moviment LGBT s’ha ajuntat amb els grups que defensen els drets de la dona i dels indígenes. A l’Argentina s’han aliat amb grups defensors dels drets humans. Aquestes agrupacions, unides, han obtingut victòries que potser no haurien aconseguit pel seu compte”, assegura Javier Corrales a l’informe La representación y los derechos LGBT en Latinoamérica y el Caribe.\nDestaquen la iniciativa del Besatón, impulsada pel col·lectiu Somosgay, del Paraguai, o l’associació Ovelles Negres, de l’Uruguai, que ha posat en marxa campanyes com #OvejasQuiereSaber, per preguntar als partits polítics per la seva visió sobre la diversitat sexual, o #SexualidadesSubversivas, per recuperar “les veus amagades, callades, censurades, per la seva identitat”.\nA l’Àsia, en països com l’Afganistan, Qatar, el Iemen o l’Aràbia Saudita, l’homosexualitat està castigada amb la pena de mort, però a Tailàndia, a Corea del Sud o a les Filipines cada cop està més acceptada. A Singapur destaca el #Ready4Repeal, un moviment que demana la derogació de normes discriminatòries. El seu codi penal criminalitza el sexe entre persones del mateix sexe i té el seu origen en la legislació colonial britànica. A l’Índia, gràcies a la pressió de la comunitat LGBTIQ, el 2018 es va aconseguir revocar el mateix article.\n3. Open the Borders: contra la discriminació als migrants\nUn dels últims moviments socials de defensa dels migrants ha estat la Caravana Migrant, formada per gent d’Hondures, El Salvador o Guatemala, que va partir la tardor de 2018 cap als Estats Units fugint de la violència i de la pobresa.\nEls vaixells de Proactiva Open Arms, els de Sea Watch o els de Metges sense Fronteres (MSF), entre altres, han estat, en els últims anys, en el punt de mira dels governs europeus, però també han fet despertar un sentiment de solidaritat. Activistes com Helena Maleno, Carola Rackete o Òscar Camps han arribat a la població a través de les xarxes socials i els mitjans de comunicació.També s’ha despertat la solidaritat a Grècia, on han proliferat els moviments pro acollida. Algunes de les iniciatives són el Greek Forum of Refugees, l’organització solidària Steki Metanaston o el projecte City Plaza, un hotel que el 2016 va ser ocupat per crear un espai de seguretat per als refugiats.\nDes del 2012, a casa nostra, Tanquem els CIES dona a conèixer la situació dels migrants reclosos en centres de detenció amb males condicions. Tampoc no podem deixar de destacar la indignació mundial quan es van saber les condicions de vida dels migrants al Centre de Detenció de Nauru, a Austràlia: el 2018, diverses organitzacions van denunciar l’empitjorament de l’estat mental dels migrants detinguts allà. Organitzacions internacionals dels drets humans i laborals també han denunciat la situació d’explotació laboral a Qatar, als Emirats Àrabs o a l’Aràbia Saudita, on persones de Sri Lanka, de les Filipines o de l’Índia són tractades com a esclaus.\nEn aquest context, s’ha alçat el #RefugeesWelcome. Després de manifestacions en diferents ciutats, s’ha convertit en una plataforma que posa en contacte persones que volen acollir i persones migrants que necessiten llar. Últimament també ha corregut per les xarxes el #MigrantLivesMatter.\n4. Moviment de joves per l’emergència climàtica\nFa anys que es parla del canvi climàtic, però ara la població ha començat a prendre consciència de les conseqüències de l’escalfament de la terra. Activistes individuals com Greta Thunberg o col·lectius com Fridays for Future o Extinction Rebellion han sacsejat consciències a tots els continents (manifestacions en més de 130 països només l’any 2019) i han posat la qüestió a l’agenda mediàtica.\nA l’agost del 2018, Thunberg, de 16 anys, es va plantar davant el Parlament suec per expressar la seva indignació per la passivitat amb la qual es tracta el problema climàtic. Des de llavors, joves de tot el món han seguit els seus passos. Especialment significativa va ser la manifestació del 15 de març de 2019. La Joventut pel Clima ha rebut el suport de plataformes com Extinction Rebellion, el Sunrise Movement o la plataforma 350.org, que està demanant la mobilització de la població per posar fi als combustibles fòssils. 350.org és una xarxa internacional i en els últims anys ha dinamitzat l’International Day of Climate Action, el Global Work Party o el Moving Planet.\nLes iniciatives contra el canvi climàtic també són protagonistes al Sud global. Els habitants de les illes del Pacífic estan sent dels primers a notar les conseqüències del canvi climàtic: algunes illes ja han començat a desaparèixer per la pujada del nivell del mar. Destaquen els Pacific Climate Warriors i la campanya #HaveYourSei. A l’Àfrica destaca la campanya #AfrikaVuka, que vol reduir els carburants fòssils i apostar per les renovables.\nFoto: PADDY O'SULLIVAN\n5. Moviment per la sobirania alimentària, la biodiversitat i contra els OGM\nEl 1993 naixia la Via Camperola, amb presència en 81 països i una xarxa formada per uns 250 milions de treballadors agraris, un moviment que lluita per la sobirania alimentària, la terra, l’aigua, la justícia climàtica i els drets dels camperols. Té en el punt de mira les transnacionals, l’agronegoci i els tractats de lliure comerç. Avui dia els moviments per la sobirania alimentària i la biodiversitat han esclatat per tot el planeta.\nEn els últims anys també hi ha hagut un fort moviment contra els organismes genèticament modificats (OGM) cada cop més presents a causa de les innovacions tecnològiques. Cal destacar l’exigència d’un etiquetatge d’aliments en el qual s’especifiqui la presència d’OGM, químics i altres substàncies. El 2010 es van presentar a la Comissió Europea més d’un milió de signatures de diferents països europeus per demanar una moratòria sobre els cultius transgènics. Va ser la primera iniciativa ciutadana per demanar a la Comissió Europea que s’adoptin mesures legislatives per satisfer demandes concretes.\nA l’Àfrica, la desapareguda Wangari Maathai, activista política i ecologista kenyana, va ser una figura prominent a favor de la sobirania alimentària i en contra dels OGM, fundadora del Green Belt Movement. Des de l’Índia ens arriba la veu de Vandana Shiva, que defensa la importància d’un consum ecològic que enderroqui les corporacions que controlen la producció.\nAquests moviments i veus estan relacionats amb l’Slow Food Movement, que posa èmfasi en el fet que les decisions alimentàries que prenem afecten el món que ens rodeja. Amb presència en 160 països, aposta per la justícia alimentària, per la transparència i pel consum de quilòmetre zero.\n6. Les ‘primaveres’ per la democràcia àrabs i africanes\nEntre el 2010 i el 2012, les protestes per una major democràcia van sacsejar el món. El 15-M a l’Estat espanyol o l’Occupy Wall Street als Estats Units van ocupar portades dels mitjans internacionals per la seva forma innovadora de protesta. Però hi va haver un moviment que va canviar la configuració de la política internacional: les primaveres àrabs, que van fer caure els governs de Tunísia, d’Egipte o de Líbia. A Bahrain, al Marroc, Síria o el Iemen, el conflicte va derivar en un enfortiment del règim o en una guerra, com en el cas sirià o iemenita. L’Algèria post-Bouteflika podria ser la propera ‘primavera àrab’.\nUn element a destacar de les primaveres àrabs és l’ús que els revoltats van fer de les xarxes socials a Internet. Facebook i Twitter van permetre l’organització de la població –sobretot a Tunísia i Egipte– i donar a conèixer les revoltes internacionalment.\nAl Rif hi ha hagut un moviment de protesta social important, el Hirak, sorgit com a conseqüència de la mort de Mohssine Fikri, un venedor de peix que va ser esclafat per un camió de les escombraries mentre intentava rescatar la mercaderia requisada per la policia.\nTambé la resta del continent africà ha tingut les seves primaveres. Hi ha hagut més de 60 revoltes entre el 2011 i el 2016, repartides entre 33 dels 47 països subsaharians, tal com documentava Fernando Díaz, d’Africaye, en un article recent: “En general, no n’hi ha cap que hagi triomfat, però no es pot parlar de fracàs. A Burkina Faso, el moviment Balai Citoyen va ser capaç d’aturar la intervenció francesa a favor del Govern. Un cas semblant és el de Y’en a Marre, al Senegal. Van fer front al president Abdoulaye Wade, el 2012, i van forçar un canvi. Després hi ha casos com Lucha, el moviment congolès que lluita per la democràcia a l’RDC. Ho estan pagant amb desaparicions, morts i presó”.\nA Sud-àfrica destaca el #RhodesMustFall, un moviment que busca la descolonització de l’educació al país. Va néixer el 2015 a la Universitat de Cape Town, quan un grup d’estudiants i de professors va demanar la retirada de l’estàtua de Cecil Rhodes, símbol del supremacisme blanc.\n7. Irrupció de nous lideratges polítics globals de dones joves i racialitzades\nEls últims anys ens han portat un auge de moviments antiracistes i anticolonials liderats per noves veus, tant al Nord com al Sud.\nDes de l’Orient Mitjà arriben dones com la militant feminista egípcioestatunidenca Mona Eltahawy, una de les representants de la lluita contra l’estandardització del feminisme. El 2017 va posar en marxa a les xarxes el #MosqueMeToo, una etiqueta amb la qual dones musulmanes van denunciar l’assetjament en el context religiós.\nA Bolívia hi trobem Maria Galindo, que aposta per un feminisme descolonial que deixi l’acadèmia de banda i que incorpori les visions del Sud. També des de l’Amèrica Llatina, trobem la cantant kaqtxikel (Guatemala) Sara Curruchich, que reivindica el llegat de les tradicions indígenes.\nPel que fa als moviments, cal destacar el #BlackLivesMatter, aparegut el 2013, quan George Zimmerman va ser absolt per la mort de l’afroamericà Trayvon Martin. Els carrers estatunidencs es van omplir de gent que mostrava el rebuig a la sentència. Mirant cap al Black Power, el #BlackLivesMatter va tenir el seu moment d’esplendor a l’agost del 2014 a Ferguson (Missouri), després de l’assassinat de Michael Brown, un afroamericà que va morir després de ser tirotejat per la policia.\nAls Estats Units, les congressistes Ilhan Omar i Rashida Tlaib (primeres dones musulmanes al Congrés) i Deb Haaland i Sharice Davids (primeres dones natives nord-americanes al Congrés) han alçat la veu contra la política migratòria de Donald Trump. La veu més coneguda és la d’Alexandria Ocasio-Cortez, que ha denunciat amb duresa les polítiques neconservadores.\nA l’Àfrica, l’activista ugandesa Rosebell Kagumire insta la joventut africana a organitzar-se per forçar una revolució i posar fi a l’intervencionisme estranger. Recentment, el Sudan també ha vist alçar-se una veu, la d’Alaa Salah, estudiant i activista que a l’abril del 2019 es va convertir en icona de les protestes.\nA l’Àsia no podem perdre de vista la irrupció d’Agnes Chow, que juntament amb altres lideratges masculins i joves potser més coneguts a Occident, ha estat una de les cares visibles de la revolució dels paraigües, des del 2014, a Hong Kong per protestar contra les incursions polítiques de la dictadura xinesa.\nEl missatge de tots aquests moviments s’ha escoltat arreu gràcies sobretot a les xarxes socials i les noves tecnologies. Tal com afirmava Mona Eltahawy, periodista egipcio-estatunidenca, en una entrevista a la revista El Salto, “molts d’aquests moviments comencen en el món virtual, però tenen una traducció en el món real i assenten les bases de revolucions. La gent que sempre havia estat marginada s’apodera a través de Facebook i de Twitter. Es troben entre ells i veuen que sí que tenen poder. Això és revolucionari”.


L'esdeveniment econòmic atreu un 38,9% d'autònoms i petits empresaris amb negocis en marxa\nper Redacció VIA Empresa Barcelona. 14 de juny de 2019 09:22\nUn 8% dels assistents han estat tècnics, professionals i representants de l'ecosistema empresarial | Fira de Barcelona\nBizbarcelona ha tancat la novena edició del certamen empresarial amb una assistència de 13.600 persones -300 menys que l'any anterior-, segons indiquen els responsables de la iniciativa. Durant dos dies, el recinte de Montjuïc de Fira de Barcelona ha atret emprenedors i negocis en marxa –un 38,9% dels quals d'autònoms- a l'entorn d'un programa sobre noves tendències empresarials, assessorament i relacions entre empreses. A banda dels autònoms i petits empresaris, un 8% dels assistents han estat tècnics, professionals i representants de l'ecosistema empresarial, un 7% persones que emmarquen la seva activitat en l'àmbit de l'economia social, un 5% desocupats i un 4% estudiants.\nEn el marc de l'esdeveniment, segons indiquen els organitzadors, s'han fet més de 3.000 entrevistes a les diferents activitats de treball en xarxa i 130 conferències organitzades amb la intervenció de 240 ponents.\nA banda, durant el Bizbarcelona s'ha posat de relleu que la taxa d'activitat emprenedora a Barcelona és del 8,63% segons l'informe Global Entrepreneurship Monitor (GEM), la xifra més alta dels últims 12 anys, segons els organitzadors. La taxa catalana és del 8,13% i l'estatal del 6,39%. La mitjana europea és del 8%.


Com mantenir-se sa al treball: 9 trucs senzills [Infografia] - Bloc\n9 trucs senzills per mantenir-se sa al treball [Infografia]\nEls titulars sobre l’afectació negativa del nostre lloc de treball sobre la nostra salut són a tot arreu ...\n'Sentar és el nou fumar' és popular.\n'Com contribueix el lloc de treball a l'ampliació de la cintura dels Estats Units' és una altra.\nEstic segur que heu llegit prou sobre idees com un escriptori de peu o una cinta per combatre aquests problemes, de manera que no en parlarem res aquí. Si busqueu alguns consells senzills i pràctics, podeu començar a utilitzar-los avui mateix mantenir-se sa a la feina , llavors us encantarà aquesta infografia.\nA continuació, es mostra un resum ràpid dels principals consells sobre com mantenir-se sa a la feina:\nFeu punts de referència d’hidratació durant tot el dia\nAutomatitzeu els recordatoris per sortir del vostre seient\nCinc companys de feina alts\nRecompensa de la finalització de la tasca amb un berenar saludable\nRejovenir amb un passeig\nPsicologia positiva per a fisiologia positiva\nRecarregueu-ho amb una migdiada\nFes el camí llarg\nCom mantenir-se saludable al treball: un desglossament dels 9 trucs\n1. Feu punts de referència d’hidratació\nCom qualsevol altre objectiu, la vostra missió mantenir-se hidratat es fa més fàcil d’aconseguir quan es divideix en petites tasques específiques que podeu començar a abordar immediatament.\nLa vostra ment (i la vostra bufeta) podrien desconcertar-vos pel desafiament de fer 64 unces d’aigua al dia ... però beure 8 unces d’aigua cada poques hores, en canvi, sona perfectament manejable.\nHem trobat aquest fantàstic truc per beure prou aigua durant tot el dia Chris Freytag a Get Healthy U .\nPas 1: Compra un Nalgene o una ampolla d’aigua en un gran magatzem o en un minorista en línia.\nPas 2: Dibuixeu retoladors a l’exterior que indiquin quanta aigua cal beure en determinades hores del dia, tot baixant a l’ampolla des del matí fins a la nit.\nPas 3: Beu aigua més enllà d’aquestes línies el temps que hàgiu especificat.\nAquí teniu una representació visual d’aquest hack del lloc de Chris:\nAbans de saber-ho, la vostra rutina d’hidratació fluirà de forma natural (sense cap joc de paraules).\nLa hidratació és senzilla i proporciona molts avantatges.\nD'acord amb la American Heart Association ,\n“Mantenir el cos hidratat ajuda el cor a bombar més fàcilment la sang a través dels vasos sanguinis fins als músculs. I ajuda els músculs a treballar de manera eficient ”.\nI la Centres de Control i Prevenció de Malalties enumereu aquests avantatges per desconcertar les coses bones:\nAjuda a una regulació eficient de la temperatura\nAjuda a que les articulacions funcionin sense problemes\nProtegeix els teixits i la medul·la espinal\nAjuda a eliminar els residus del cos\n2. Automatitzar la sortida del seient\nLes distraccions en el lloc de treball desafien les vostres millors intencions.\nResolveu cada matí aixecar-vos i moure’s més quan esteu a la feina, només per ser víctima de correus electrònics, terminis, tasques d’última hora i una àmplia quantitat d’altres articles que corren el dia amb una falsa sensació d’urgència. Fins i tot quan s’enfronten a “urgències” sense importància, les seves millors intencions s’evaporen.\nHas sentit a dir que ' assegut és el nou fumar ', Però, com assegureu-vos que us sortiu del seient prou vegades al llarg del dia?\nAfortunadament, podeu entrenar-vos fàcilment per vèncer aquesta mentalitat i deixar de deixar que el treball ocupat que s’acosta domini les vostres necessitats físiques. Establiu un recordatori de calendari per cada 30 a 60 minuts dient: 'Aixeca't i mou-te'.\nAneu cap a la nevera d’aigua, preneu una mica d’aire fresc, aneu a xerrar amb un company de feina; feu qualsevol cosa per sortir del vostre seient i accedir a alguns passos.\nPerò la bona notícia és que els riscos d’estar asseguts semblen disminuir les persones que equilibren el seu temps d’estar amb nivells elevats d’activitat.\nBonus Hack: Treball a Pomodoros . jo utilitzo aquest temporitzador Pomodoro en línia gratuït treballar durant 25 minuts i després faig un descans de 5 minuts al final de cada Pomodoro. Això no només m’ajuda a treballar millor i amb més enfocament, sinó que també m’obliga a fer pauses regulars a peu.\nTu necessites! Diversos investigadors han documentat bé els riscos de seure.\nUn expert que escriu un missatge de preguntes i respostes per a Mayo Clinic descriu els riscos per a la salut de massa assegut. Inclouen:\nNivell elevat de sucre en sang\nAugment del risc de patir malalties cardiovasculars\nA més, seure no té cura d’altres estadístiques. Els riscos de seure més de vuit hores al dia són sorprenentment similars als riscos de fumar i d’obesitat, independentment del pes corporal real i de l’estat de fumar.\n3. Alts cinc companys de feina\nRecordeu aquella sensació que solíeu fer a la classe de gimnàs quan vau treure les bases en un joc seriós de kickball i els vostres companys d’equip van aconseguir un màxim de cinc?\nO el simple impuls que obtindríeu al caminar pel passadís i que algú us donés una bufetada sense cap motiu?\nPer què mai vam deixar de fer-ho?\nEls cinc anys alts alliberen oxitocina (coneguda com a 'hormona de la confiança') i redueixen l'hormona de l'estrès cortisol. Positivitat també pot ajudar reduir els nivells d’estrès i millorar la resiliència física i mental. En lloc del típic 'hola' quan passeu per un company de feina, doneu-los un màxim de cinc.\nSi voleu donar-li un cop d’alçada, proveu l’Epic High Five:\nSi algú us impressiona amb la feina ben feta, doneu-li un màxim de cinc. Les accions parlen més fort que les paraules i un màxim de cinc ho diu tot.\nUn avantatge addicional: és menys probable que estengueu gèrmens que si ho feu amb la mà. Intenteu no somriure quan algú us doni cinc. És impossible.\n4. Recompensa la finalització de la tasca amb un berenar saludable\nFins i tot les persones dedicades a la feina s’enfronten a tasques muntanyoses que semblen impossibles. Feu-vos un impuls recompensant-vos amb vosaltres alguna cosa saludable per menjar quan completeu una tasca llarga.\nHeu sentit la frase 'menjar per estrès', que bàsicament fa servir el menjar com a forma de fer front a alguna cosa difícil o estressant. Amb el pas del temps, això es converteix en un hàbit, sobretot durant l’horari laboral on sovint sou els més estressats.\nL’autor Charles Duhigg explica més sobre els hàbits al seu llibre El poder de l’hàbit . Descompon cada bucle d'hàbits en una seqüència de 3 esdeveniments:\nUn senyal: un disparador que indica al cervell que prengui el pilot automàtic per obtenir un hàbit específic (per exemple, menjar per estrès, aquesta seria la sensació d’estrès)\nUna rutina: l'acció que realitzeu després del senyal (anar al rebost)\nUna recompensa: l'avantatge de prendre l'acció (menjar alguna cosa carregada de sucre que alliberi dopamina, és a dir, la substància química del plaer al cervell)\nTot i que la majoria de la gent se centrarà en intentar canviar la rutina, centrar-se en millorar el senyal i la recompensa us ajudarà a millorar la rutina.\nPer tant, us proposem la propera vegada que hi hagi estrès a la feina, digueu-vos que superareu aquesta tasca i, a continuació, premieu-vos amb alguna cosa saludable (i saborosa).\nLa pastanaga penjant no només farà que les vostres tasques siguin més agradables, sinó que triar un aperitiu saludable també millorarà la vostra salut general, frenarà els desitjos, elevarà el vostre estat d’ànim i augmentarà el vostre cervell.\n5. Rejovenir amb un passeig\nMai no subestimeu la potència d’un power walk ... sobretot un combinat amb multitasca.\nEls nostres estils de vida moderns ens tenen en un dilema: tenim molta feina important a fer, però al mateix temps, els experts en salut diuen que hauríem de fer uns 10.000 passos al dia .\nCom es pot embolicar tot això en el seu ocupat dia?\nPorteu algunes de les vostres tasques a la carretera.\nSens dubte, teniu reunions per telèfon diverses vegades a la setmana, si no diverses vegades al dia. En lloc de rebre totes les trucades al vostre escriptori i afegir-hi el temps que passeu a la cadira, escolteu els auriculars i aneu a reunió caminant durant la trucada amb un client, un venedor o un company\nCaminant mentre estem de trucada també pot millorar la vostra confiança , de manera que pot ser una bona manera de tancar un acord.\nCaminar també pot augmentar la vostra creativitat i ajudar-vos a tenir idees noves. Es van descobrir investigadors de Stanford una correlació convincent entre caminar i creativitat. Caminar per dins i per fora ajuda a la gent a generar idees tant durant el passeig com després que finalitzi el passeig.\nSi us sentiu especialment motivat pel vostre salut a l'oficina , encaixar en un entrenament ràpid durant l’hora de dinar us pot ajudar a sentir-vos energitzats la resta del dia.\nA continuació, es presenten algunes altres idees per seguir els passos diaris, fins i tot quan el vostre treball us requereixi seure durant hores:\nPasseu per parlar amb la gent en lloc de trucar-los o afluixar-los. Si ho feu cada vegada que necessiteu parlar amb algú, els passos definitivament es podrien sumar.\nCamineu al lloc.\nAixeca't i fes passos sempre que hagis de llegir alguna cosa.\nFeu voltes quan intenteu tenir una idea nova o esbrineu alguna cosa.\nVoluntari per ajudar a lliurar missatges o notes.\nInicieu un club ambulant perquè els altres us puguin fer responsables de caminar cada dia.\n6. Psicologia positiva per a una fisiologia positiva\nPracticar gratitud pot tenir un impacte positiu en el vostre salut mental . En passar un temps cada dia trobant coses que heu d’agrair, esteu entrenant el vostre cervell per buscar positivitat.\nSi participeu en aquesta pràctica diària, estareu encantats de saber que hi ha avantatges addicionals. Els professionals de la salut mental que van descobrir que practicar l’agraïment també poden beneficiar la vostra salut física augmentant el vostre sistema immunitari, ajudant-vos a controlar l’estrès i molt més.\nPer treure el màxim profit de la vostra gratitud, feu-ne un hàbit mitjançant una pràctica centrada. Planifiqueu escriure almenys tres coses per les quals us agraireu quan arribeu al vostre escriptori cada matí.\nCom hem esmentat a la secció 4, utilitzeu un bon sistema de recompenses per formar nous hàbits. Aquí teniu una bona manera de formar la pràctica diària d’agraïment:\nCue = Arribes a treballar i t’asseus al taulell\nRutina = Escriu 3 coses que agraeixes\nRecompensa = Gaudeix d’una tassa tèbia de cafè o te\nSeguiu aquesta tècnica i tindreu aquest hàbit diari clavat en un tres i no res.\n7. Recarregueu amb una migdiada durant el dinar\nEns adonem que la majoria dels llocs de treball arrufen les celles quan dormen a l’escriptori, de manera que haureu d’examinar-vos cap a on agafeu les vostres Z per practicar-ho. consell sobre benestar laboral .\nS’ha demostrat que les migdiades redueixen l’estrès i reforcen el sistema immunitari ... dues coses que generalment tendeixen a agreujar-se i afeblir-se en el lloc de treball.\nFins i tot un curt de 20 minuts la migdiada proporciona molts beneficis ... i podeu afegir-lo a la llista de coses que feu al vostre cotxe vell i de confiança.\nSi teniu una pausa per dinar de 45 minuts, aquí teniu una manera d’aconseguir menjar i encaixar en una migdiada curta:\nFeu servir 25 minuts per menjar (això es pot fer si porteu el vostre propi dinar a la feina o si teniu bons llocs per menjar a prop de la vostra oficina)\nUtilitzeu els altres 20 minuts per prendre un refrescant migdiada al seient del passatger del vostre cotxe\nHo faràs sentir-se alerta a la feina , i aquesta caiguda de les 3 de la matinada rodarà a la dreta com l'aigua en un cotxe encerat.\n8. Fes el camí llarg\nRecordeu aquests 10.000 passos diaris que hem esmentat anteriorment? Bé, aquest hàbit de benestar en el lloc de treball us acosta una mica més a aquest elevat objectiu.\nAparqueu el cotxe al lloc més allunyat de la porta de l'oficina. Això us obligarà a afegir un parell de passos addicionals al llarg del dia.\nAquests petits passos s’afegeixen a mesura que camineu cap a i cap a l’oficina i recordeu que és més del que feia abans. Per no parlar de la caminada addicional, us donarà més temps per aclarir la vostra ment i definir les vostres intencions per al dia.\nPenseu en altres maneres de fer servir trucs simples com aquest per afegir alguns passos addicionals al vostre dia. Aquests són alguns exemples:\nAgafeu les escales en lloc de l’ascensor\nOmpliu l’ampolla d’aigua només a 1/4 del recorregut, de manera que pugueu anar a la nevera un parell de vegades més al llarg del dia\nViouslybviament, anar en bicicleta o agafar el transport públic seria una manera encara millor d’exercitar-se en el camí cap a la feina, però per a molts, això no és possible tenint en compte els seus desplaçaments.\nSeure a l’escriptori i escriure durant la major part del dia pot causar tota mena de dolors, tensions i tensions al cos.\nProveu els 3 trams simples que apareixen a continuació quan sentiu que apareix el dolor. Us proporcionaran comoditat immediata i us protegiran contra danys a llarg termini.\nEstirament també proporciona una varietat d’avantatges, segons informa la revista Prevention, això no es pot ignorar.\nAccelera el flux sanguini a tot el cos i et fa sentir despert i revigorat\nUs pot ajudar a augmentar les habilitats d’equilibri i evitar caigudes incòmodes\nEt relaxa per poder treure el màxim partit al teu entrenament\nPot ajudar a regular els nivells de sucre en sang\nA més, el moviment d’un tram especial pot ser el que necessiteu per trencar una llarga sessió asseguda.\nPodeu fer els moviments asseguts i us prometem que els vostres companys de feina no us jutjaran; és possible que segueixin la vostra indicació i s’uneixin.\nCol·loqueu la mà esquerra sobre els dits de la mà dreta. Doblegueu el canell lentament fins que sentiu un lleuger estirament. Mantingueu-ho durant uns 5 segons i relaxeu-vos. Repetiu 3 vegades i, a continuació, alterneu la flexió cap amunt.\nDeixeu caure el cap lentament cap a una espatlla fins que sentiu un estirament. Mantingueu-ho durant 5-10 segons. Repetiu 3 vegades per cada costat. Això hauria d’alliberar la tensió del cap i del coll des d’un dia d’acumulació.\nMentre exhaleu, inclineu-vos cap endavant, deixeu caure el cap cap als genolls i deixeu caure les mans cap als turmells. Mantingueu-ho premut durant uns 5 segons. A continuació, inspireu i aixequeu el cap lentament, invertint el moviment que vau fer baixant. Repetiu 3-5 vegades. No us alarmeu si sentiu algunes esquerdes i estalvis; això és totalment normal i totalment bo.\nIdees de bonificació! A continuació, s’expliquen algunes altres coses que cal tenir en compte quan es vol mantenir sa a la feina:\nFeu pauses de meditació conscients regularment; la salut mental és tan important com la salut física.\nMenja una ració de fruites o verdures abans de menjar qualsevol altra cosa.\nPràctica respiració controlada per energitzar-se i mantenir la compostura\nTriant aperitius saludables en lloc de comestibles salats i processats\nMitjançant la implementació d’alguns d’aquests hacks, podeu facilitar la vostra salut a la feina. Per obtenir més idees sobre com mantenir-se sa a la feina, consulteu aquesta llista de 8 hàbits sense excusa per a una jornada laboral més saludable de Total Wellness Health.\nQuins altres pirates informàtics utilitzeu per assegurar-vos que sou proactiu sobre la salut al lloc de treball? Feu-nos-ho saber en els comentaris següents.


Curiositats històriques: La llei Godwin - Plataforma Blanc i Negre\nVivim temps de comunicació ràpida, directa i immediata. En qüestió de segons, un twit pot donar la volta al món, i una notícia periodística o una entrada de blog ser comentada per desenes de persones.\nI sovint, tant el text inicial com les seves respostes es fan en calent, amb tota la fermesa i vehemència estúpida que tots els humans tenim dins nostre. Massa habitualment, però, tot provant de defensar les nostres idees i creences, molts de nosaltres acabem creuant els límits de l’educació i la sensatesa. Internet és un invent recent, i sovint ens crema als dits.\nTot volem tenir raó i que ens ho reconeguin, però defensar-la de manera poc ètica fa que de seguida la perdem. I per a evitar-ho, internet ha generat un dels ginys discursius més curiosos del nostre temps: La llei de Godwin.\nLa llei Godwin penalitza l’ús de comparacions\nrelacionades amb el moviment nazi.\n© – El país\nEs tracta, en realitat, d’un enunciat i no pas d’una llei, que va formular l’any 1990 l’internauta Mike Godwin, i afirma el següent:\n“A mesura que una discussió online s’allarga, la probablilitat que aparegui una comparació en la que es mencioni a Hitler o els nazis tendeix a 1.”\nL’aplicació pràctica d’aquest enunciat es remunta a usenet, un precursor a l’actual sistema de fòrums d’internet, on si algú inseria una comparació amb Hitler i/o els nazis, s’acordava que calia tancar la discussió i es donava per perdedor el punt de vista de qui havia establert la desafortunada comparació.\nA primera vista, pot semblar una llei un pèl absurda, però dintre seu amaga una lògica discursiva i ètica prou important com per a prestar-li atenció. Tanta, que des de llavors, nombrosíssims llocs d’internet han aplicat en major o menor mesura la ‘Llei de Godwin’, i l’expressió ha arribat a entrar al conegudíssim Oxford English Dictionary.\nEl mateix Mike Godwin és un personatge interessant de seguir. Advocat de professió, ha treballat en un gran nombre d’iniciatives relacionades amb internet, com el center for Democracy and Technology o formant part del consell de la Fundació Wikimedia, coneguda per les seves iniciatives de divulgació del coneixement com Wikipedia, Wikinews o altres projectes similars.\nMike Godwin, un home amb moltes coses\na dir sobre el món digital\n© – Lane Hartwell\nLa llei de Godwin, gràcies a l’esforç de molts internautes per a difondre-la, dins la xarxa ha acabat assolint gairebé l’estatus d’estàndard discursiu, i no hi ha cap dubte que pot ser útil també la seva aplicació en la nostra vida diària.\nAl cap i a la fi, sempre hem sabut que les comparacions són perilloses, no?\nAquesta entrada s'ha publicat el Dimecres, setembre 18th, 2013 a les 17:18\nTags: Llei godwin, Mike Godwin, Nazi, Wikipedia\nSegona guerra mundial llibre Alberto Reche arquitectura Cuba pintura rupestre divorci Fotografia misteri pista Guerra literatura col·laboracions documental Verdi assajos Aleix Vives Roma Masclisme Toni Figuera Lewis Carroll Nazi bandera altamira biografia tsar divulgació medicina art correspondència WWII Plataforma Blanc i Negre Indians Música indianos teatre Adam i Eva egipte Alícia al país de les meravelles Hitler arqueologia dramatúrgia Alícia Història Feminisme Rússia Antilles Descobriment John Merrick Divulgació històrica


Revolució a les universitats - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans Revolució a les universitats - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nRevolució a les universitats\n22 febrer 1993\nRamon Barnils, núm. 453, 22 de febrer de 1993\nFeia temps, anys, que se’n parlava, i finalment ha sortit als diaris: set universitats de Catalunya, el País Valencià i les Illes coordinaran parts importants de les seves activitats.\nPer a començar, coses de professorat i alumnes, amb un abast encara per perfilar. Aquesta operació, i d’un punt de vista estrictament ingenu, tenint en compte doncs només la ciència i la docència, i l’eficàcia i bona organització, el que més estranya és que no s’hagi produït fins ara. I el que més estranya és que ja ara es pugui produir -toquem ferro- tenint en compte la globalitat de la situació: el tarannà dels polítics, i de bona part de les lleis per ells segregades, que pretenen governar-nos d’allà estant i amb la col·laboració, no sempre forçada, dels d’aquí.\nLes universitats de Castelló, les Balears, Girona, Lleida i Tarragona són les que ja s’han reunit; i han convocat, per a mitjan març, a més, la Pompeu Fabra de Barcelona, i la de Perpinyà -i probablement la d’Alacant… tant de bo: a la universitat d’Alacant hi ha la millor secció universitària que tenim d’estudis àrabs i aràbics, estudis tan importants per a la nostra història com per al nostre present i, es veu, per al nostre futur… a més, de ser la cultura dels nostres veïns immediats pel sud-.\nQue la cosa va de veres ho demostren algunes de les matèries proposades per a acords: Dret, Turisme, Química. ¡Ja era hora!\nAlgunes persones, exagerant però no gaire, han dit que la cultura autèntica és la Ciència -i han deixat, exagerant però no gaire, la literatura i la llengua per a l’educació i el plaer-.\nUna altra virtut del cas és el to de la informació sobre l’afer passada a la premsa en general: d’una discreció experimentada, d’una humilitat profunda, d’un ”apoliticisme” exemplarment polític. Els imitarem, doncs, i deixarem a la imaginació útil -la basada en punts de partida reals- que vagi dibuixant tot el que pot construir-se damunt aquesta base de partida: set universitats de Catalunya, el País Valencià i les Illes es coordinen per a afers importants. I també els imitarem en el realisme de les propostes. Vet-ne aquí una més: A moltes d’aquestes universitats el català hi és llengua majoritària, tant entre professors com entre alumnes, en la docència, la discència i l’administració, i en canvi els llibres de text hi són, gairebé sense excepció, en espanyol; ens creurem el que diuen alguns d’alguna facultat, que no és rendible de traduir-los per a ella sola. Molt bé: si la demanda augmenta set vegades, es tracta de tornar a fer números, per si finalment és també econòmicament factible de posar en harmonia la llengua dels llibres de text amb la de professors o alumnes, amb la llengua docent, discent i administrativa.\nEn els darrers quaranta anys la universitat ha estat decisiva a Europa i a Amèrica a l’hora d’engegar coses, per a bé o per a mal, finalment populars: de l’oposició al Vietnam a l’antifranquisme, passant pel maig del 68, l’economia liberal, la religió marxista, l’Opus, l’antiracisme, els hippies i els yuppies, l’ecologia, les comunes o l’orientalisme. Ara potser que ens toqui a nosaltres.\n… i barca nova\nL’amor al no-res


La Diputació col•labora en la promoció de l'emblemàtica església romànica de Sant Ramon del Pla de Santa Maria.\nTarragona - 07/08/2014 - 08:43\nEl vicepresident primer de la Diputació de Tarragona, Albert Vallvé hi inaugura la nova il•luminació exterior.\nEl vicepresident primer de la Diputació de Tarragona, Albert Vallvé, en representació del president de la institució, ha participat en la inauguració de la nova il•luminació exterior de l'església romànica de Sant Ramon, al Pla de Santa Maria. Aquesta acció de millora a l'emblemàtic temple planenc ha comptat amb l'ajut econòmic de la Diputació de Tarragona. Vallvé ha visitat l'església acompanyat de l'alcalde del municipi, Mateu Montserrat, i d'altres membres de la Corporació municipal i d'entitats veïnals. L'acte ha congregat a nombroses persones a la plaça de Sant Ramon, on també s'ha ofert un refrigeri popular i una actuació musical.\nEl vicepresident primer ha destacat la importància de posar en valor els monuments i la història amb actuacions com la que s'ha materialitzat al Pla, una acció que d'altra banda potencia el caire turístic de l'església de Sant Ramon. Vallvé ha reiterat el suport de la Diputació als municipis del Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre, amb ajuts en àmbits ben diversos però que tenen com a denominador comú la contribució a la millora de la qualitat de vida dels seus habitants. De la seva part, l'alcalde del Pla de Santa Maria ha agraït el suport de la Diputació al municipi.\nPrèviament a aquesta inauguració, les autoritats municipals han acompanyat Vallvé a una visita guiada al Centre d'Interpretació del Tèxtil, al recinte de "La Fàbrica".


1 de cada 13 berguedans s'ha contagiat de coronavirus durant el darrer mes - Aquí Berguedà\nLes farmàcies han fet més testos per a escoles en una setmana que en tot el primer trimestre. ARXIU\nLa sisena onada de coronavirus continua trencant barreres numèriques. A principis de gener es va arribar, per primera vegada en tota la pandèmia, als 700 contagis setmanals. Al cap d’uns dies, es va superar la barrera dels 800. Després de Reis es va arribar als 900. I aquesta última setmana s’han superat els 1.000.\nEl 10 de gener de 2022 ja és el dia de la pandèmia amb més casos diagnosticats a la comarca. Se’n van notificar 236. I la setmana del 8 al 14 de gener és, de moment, la que ha recollit més positius. Val a dir que també és l’última de la qual es disposen dades definitives i la xifra de positius setmanals creix cada dia des de les festes de Nadal, de manera que és previsible que les pròximes hores la setmana del 8 al 14 de gener perdi el rècord. Sigui com sigui, és, de llarg, l’onada més llarga i també la més contagiosa, tot i que la vacunació manté els hospitals en una situació delicada, però molt més calmada del que podria ser amb el nombre de positius de l’últim mes.\nDe fet, segons les dades del Departament de Salut, entre el 15 de desembre i el 13 de gener, s’han diagnosticat més de 3.000 casos de Covid-19 al Berguedà. Representen més d’un 7,5% de la població de tota la comarca o, el que és el mateix, que 1 de cada 13 berguedans ha agafat el virus des de mitjans de desembre.\nPer municipis, Puig-reig és qui s’acosta més al 10% de població infectada: des del 15 de desembre hi ha hagut 403 casos, que suposen un 9,4% de la ciutadania. El percentatge és molt similar al de Guardiola, on hi ha hagut 86 positius, un 9,26% del poble. Bagà (189) i Avià (182) estan per sobre del 8% de població infectada, amb un 8,81 i 8,28% respectivament. I els dos municipis més grans, Berga i Gironella, gairebé calquen percentatge: a la capital s’hi han detectat 1.318 casos (un 7,9% de la població de la ciutat) i a Gironella, 338 (un 7,89%).\nPOBLACIÓ INFECTADA NÚMERO CASOS\nAVIÀ 8,28% 182\nBAGÀ 8,81% 189\nBERGA 7,90% 1318\nCASSERRES 7,64% 125\nCERCS 6,22% 74\nGIRONELLA 7,89% 388\nGUARDIOLA 9,26% 86\nLA POBLA 6,77% 72\nPUIG-REIG 9,40% 403\nTOTAL BERGUEDÀ 7,54% 3017\nDades del 15 de desembre al 13 de gener\nGairebé mig miler d’alumnes confinats\nAmb el canvi de protocols de quarantenes a les escoles, pràcticament no hi ha grups confinats en tota la comarca ni, de fet, en tot el país. L’Aquí Berguedà explicava la setmana passada el cas de les llars d’infants d’Avià i Casserres, que van haver de confinar grups uns dies perquè les educadores es van contagiar i no va ser possible trobar substituts en tant poc temps. La llar d’infants de Casserres va tancar, però a mitja setmana passada va poder reobrir.\nA Avià, el regidor d’Educació del poble, Carles Navarro, va explicar que confiaven poder desconfinar els dos grups que van haver d’enviar a casa, així que les educadores es negativitzessin. Aquest dilluns els mapes del Departament de Salut sobre la pandèmia a les escoles fixen que la llar d’infants d’Avià és l’únic centre del Berguedà amb un grup confinat, però no són dos, com la setmana passada, sinó un. 4 positius els últims dies i 12 persones a casa.\nAra bé, que no hi hagi grups confinats no vol dir que a la resta de centres hi hagi bandera verda. Ni de bon tros. A tot el Berguedà hi ha gairebé 500 alumnes de llars d’infants, primària i secundària confinats i són ben pocs els centres que se n’escapen i tenen un ‘0’ a la columna de confinats.\nEl nou protocol fixa que només es confinaran grups escolars quan hi hagi més de 4 persones positives en una mateixa classe o bé si el nombre de contagiats representa el 10% del grup. Per tant, si hi ha 4 positius en una aula, la resta d’infants poden seguir anant a escola fins que les dues ratlles dels sol·licitadíssims testos d’antígens diguin el contrari.\nPrecisament sobre els testos, durant la primera setmana de curs les farmàcies han gestionat i fet 123.575 testos a l’entorn escolar entre dilluns i diumenge. En només set dies s’han prescrit tantes proves com en tot el primer trimestre de curs. De tots els testos fets, 6.400 han donat un resultat positiu, una xifra que representa el 5,18% de positivitat. Per fer front al programa, Salut ha distribuït aquest dilluns 200.000 unitats a les farmàcies per donar resposta a la demanda. El conseller Josep Maria Argimon ha constatat que han detectat una desacceleració en els contagis durant els darrers dies, però demana “molta prudència” abans de confirmar si s’ha arribat al pic de la sisena onada.\nEl toc de queda podria aixecar-se aquesta setmana\nEl Govern de la Generalitat no té previst prorrogar el toc de queda nocturn, de manera que la matinada de dijous a divendres d’aquesta setmana l’obligació de tancar-se a casa a partir de la una de la nit i fins a les sis del matí podria desaparèixer. Val a dir que, al Berguedà, la mesura només afecta a la capital, a Berga, ja que el Govern només l’aplica en municipis amb més de 10.000 habitants i una incidència acumulada superior als 250 casos per cada 100.000 habitants en els últims set dies.\nAixò sí, l’aixecament del toc de queda és l’únic moviment que, ara per ara, recomanen els experts. Més endavant n’haurien d’arribar d’altres, com la fi de la limitació a 10 persones en les trobades socials. Tampoc hi ha data de moment pel restabliment dels aforaments a l’interior de bars i restaurants (ara només es pot ocupar el 50% dels recintes i tota la terrassa), ni per deixar de limitar al 70% els aforaments en comerços, espais esportius, recintes culturals, parcs d’atraccions i esglésies.


Uns 1.200 tarragonins de més de 55 anys perdran el subsidi d'atur\nLes mesures del Govern de l'estat per fomentar «la continuïtat de la vida laboral dels treballadors de major edat i promoure l'envelliment actiu» suposaran que uns 1.200 aturats tarragonins majors de 55 anys deixin de percebre la prestació de l'atur. Segons va admetre el Govern de l'estat, amb l'aprovació del Reial Decret llei 5/2013 de 15 de març, un 20% dels aturats de més de 55 anys que cobren aquest subsidi deixaran de fer-ho. Si extrapolem aquest percentatge a la província de Tarragona —amb 6.000 aturats de més de 55 anys—, trobem que més d'un miler de tarragonins podrien deixar de rebre aquest ajut.\nLa senadora socialista per la demarcació, Maria Jesús Sequera, ha comparat la mesura amb les dutes a terme per l'exprimera ministra anglesa, desapareguda recentment, al•legant que «aquest és l'estil del PP: amnistia fiscal per als grans defraudadors i retallades socials i econòmiques per als més dèbils, al més pur estil Thatcher».\nLa senadora ha recordat que, segons dades oficials, cada mes s'incorporen a aquesta ajuda uns 7.000 aturats majors de 55 anys. Set de cada deu aturats d'aquesta franja d'edat fa més d'un any que busquen feina.\nUn matrimoni amb un fill ha de poder viure amb 968€ al mes\nEls aturats de més de 55 anys no tindran subsidi d'atur si els ingressos familiars superen el 75% del Salari Mínim Interprofessional (SMI) per membre de la unitat familiar. Aquest càlcul s'efectua sumant tots els ingressos dels integrants de la unitat familiar i dividint-ho pel nombre de membres, si la xifra resultant és superior a 484 euros, l'aturat major de 55 anys no tindrà dret a subsidi.\nAixò significa que si la família són dos membres, no percebrà subsidi si ingressen 968 euros al mes o més; en el cas d'un matrimoni amb dos fills, el límit se situaria en 1.936 euros mensuals. Fins ara, per accedir al subsidi només es valoraven els ingressos de l'aturat. Als majors de 55 anys que ja estan cobrant el subsidi no els afectarà aquest canvi.\nNo és la primera vegada que el Govern de Mariano Rajoy endureix les condicions d'aquestes prestacions socials. En el decret llei aprovat l'estiu passat va elevar de 52 a 55 anys l'edat per tenir dret al subsidi i va limitar la seva durada fins a la primera data possible de jubilació (anticipada) quan abans es podia cobrar fins a l'edat legal de jubilació ordinària. A més, es va reduir a la mínima la base de cotització durant aquest període.


Introducció i funcionament del curs.\nAmb aquesta entrada donam inici al curs de Formació i iniciació a les TIC, destinat especialment al professorat de Religió Catòlica de l'escola pública de Mallorca, i el qual té com a objectius:\nDescobrir el gran potencial de les TIC en productivitat i organització personal, cura de continguts, consum d'informació, creació de presentacions i tutorials multimèdia i, sobretot, creativitat a l'hora de compartir informació amb els estudiants.\nDesenvolupar les habilitats tècniques per incorporar recursos TIC en les classes i ser capaç de crear amb total confiança experiències d'aprenentatge actives que despertin la motivació i la participació dels estudiants a classe.\nConèixer i participar en els àmbits TIC que la Delegació d'Ensenyament del Bisbat de Mallorca ha posat a l'abast del professorat de Religió de Mallorca.\nAquest lloc web pretén esser un Diari d'aula del present curs. Una eina senzilla que et permetrà poder seguir en tot moment les explicacions teòriques, a més de trobar material complementari sobre els diversos temes que anem tractant.\nTot i que un bloc s'estructura de forma diferent, hem aprofitat el servei que ofereix Google (a través de blogspot) fent algunes modificacions tècniques per a què l'alumnat pugui accedir de manera més senzilla, còmoda i intuïtiva als continguts. Els posteriors cursos d'aprofundiment TIC ja es desenvoluparan dins la Plataforma de Formació Moodle (plataforma més adient per aquest propòsit), ja que dins aquest curs veurem com funciona i per tant tothom en principi sabrà navegar per ella.\nPer a navegar per aquest lloc et recomano que ho facis a través de la pestanya "Índex" (també pots clicar aquí), ja que en tot moment podràs tenir una visió més completa de l'estructura del curs, a més de poder accedir d'una manera ràpida només a l'entrada que correspongui (el que facilitarà també la càrrega del lloc). Esper que et sigui útil!\nPublicado por Urko Cuevas Cap comentari:\nEtiquetas: Presentació del curs


Les inversions del Govern per reparar els estralls dels temporals a l'Ebre\nLa llera de l'Ebre, principal inversió\ndimarts, 10 de març 2020 - 18:24h\nLes inversions del Govern per reparar els estralls dels temporals a l'Ebre | acn\nEl Govern ha aprovat destinar 12,2 milions d'euros (MEUR) per reparar els estralls dels temporals a les comarques gironines i a les Terres de l'Ebre. D'aquest global, el gran gruix se l'emporten els treballs per recuperar la captació d'aigua de mar de la dessaladora de la Tordera a Blanes. S'hi destinaran 8 MEUR. La planta no funciona d'ençà que el Gloria va malmetre el sistema. A més, l'Agència Catalana de l'Aigua (ACA) invertirà 3,3 MEUR per adequar les lleres de la conca de l'Ebre afectades pels aiguats d'octubre. El Govern també ha aprovat destinar 900.000 euros d'urgència a reparar dues carreteres. Permetran estabilitzar diversos talussos entre Gandesa i Horta de Sant Joan i reconstruir un mur a la GI-550 a Sant Hilari.\nEl Govern ha aprovat destinar gairebé 8 MEUR per reparar la captació d'aigua de mar de la dessalinitzadora de la Tordera, després dels efectes del temporal Gloria. Els treballs, que farà l'empresa pública ATL, consistiran a reparar i consolidar la captació d'aigua de mar i l'emissari de salmorres, per poder restituir el seu funcionament al més aviat possible. En l'actualitat, el subministrament d'aigua del nord del Maresme i sud de la Selva està garantit mitjançant l'aigua de l'aqüífer de la Tordera i l'aportació d'aigua provinent del sistema ATL.\nD'altra banda, el Govern també ha autoritzat avui l'Agència Catalana de l'Aigua (ACA) a destinar 3,3 MEUR per adequar les lleres de la conca de l'Ebre afectades pels aiguats del passat 22 i 23 d'octubre, així com també dur a terme actuacions per reparar infraestructures d'abastament en alta danyades per l'efecte de l'aigua, per valor de 177.740 euros.\nA més, el Consell Executiu ha aprovat avui la declaració d'emergència de les obres de reforç de l'estabilització de diversos talussos a la carretera que uneix Gandesa i Horta de Sant Joan (Terra Alta), i de reconstrucció d'un mur a la GI-550, a Sant Hilari Sacalm (la Selva), afectats pel temporal Gloria. El Govern ha destinat per a aquestes actuacions dues partides que sumen 900.000 euros.\nEls treballs a l'itinerari entre Gandesa i Horta de Sant Joan inclouen tasques per a l'estabilització dels talussos com el sanejament i la col·locació de malles, la projecció de formigó, així com la construcció de cunetes i baixants per canalitzar les aigües.\nL'obra abasta les carreteres T-334 i TV-3531 i també inclou la construcció de murs d'escullera i de la reconstrucció de murs de sosteniment existents danyats pel temporal. Aquesta actuació, que començarà en breu i tindrà un termini de quatre mesos, compta amb un pressupost de 475.000 euros.\nD'altra banda, els treballs a la GI-550 consisteixen en la reconstrucció d'un mur de contenció esllavissat com a conseqüència de les intenses pluges pel temporal Gloria. Arran de l'esllavissada, a l'entorn del quilòmetre 5,6, va quedar tallat el carril de la carretera en sentit Sant Hilari i s'ha instal·lat un semàfor que dona pas alternatiu als vehicles pel carril en sentit Arbúcies.\nTot a punt per la 17a Festa de la Clotxa que torna a Móra la Nova


L'epístola 'Barcino' de Jeroni Pau ingressa a la Biblioteca de Catalunya - El Temps de les Arts\nL'incunable 'Barcino', de Jeroni Pau\nL’epístola ‘Barcino’ de Jeroni Pau ingressa a la Biblioteca de Catalunya\n01 oct. 2019 27 set. 2019 per El Temps de les Arts\nImpresa a Barcelona el 1491, l’obra ja es pot consultar digitalment i contribueix a incrementar el patrimoni incunable de l’equipament. Fins a dia d’avui, només se’n coneixien tres exemplars a tot el món.\nUn exemplar de l’edició incunable Barcino de Jeroni Pau ha ingressat a la Biblioteca de Catalunya, després que l’hagi adquirit la Direcció General del Patrimoni Cultural del Departament de Cultura a la Llibreria Fènix de Badalona. La troballa ha anat a càrrec del llibreter de vell Marçal Font.\nFins a dia d’avui, d’aquesta edició, impresa a Barcelona el 1491, només se’n coneixen tres exemplars més a tot el món, localitzats a la Biblioteca Nacional d’Espanya, a la Biblioteca Nacional de Nàpols i a la Biblioteca Augusta de Wölfenbüttel a Alemanya. La troballa és, doncs, d’especial rellevància històrica i de gran interès patrimonial. Tota una fita.\nBarcino és una epístola escrita en llatí pel reconegut humanista català del segle XV Jeroni Pau (Barcelona, ca. 1458-1497) a petició del seu amic Paolo Pompilio. Descriu els orígens i la història de Barcelona, així com d’altres indrets de Catalunya.\nJeroni Pau era fill de Jaume Pau, jurisconsult conseller dels reis Alfons i Joan II, i nét de Pere Pau, metge de la muller d’Alfons IV. Va ser jurisconsult i autor d’obra en prosa i en vers, així com també d’epístoles, sempre en llatí. Com a jurista va escriure Practica cancelleriae apostolicae cum estilo et formis in romana curia usitatis (publicat a Lió el 1620), essent l’única epístols conservada Barcino (1491), d’un gran interès per la informació i pels judicis que dóna.\nCol·laborà amb l’humanista Pere Miquel Carbonell, nebot seu, en la redacció de les Cròniques de Catalunya fins a l’època de Pere el Cerimoniós. Amb Pompilio va treballar en la confecció d’un vocabulari de neologismes literaris llatins i de vulgarismes i durant molt de temps li fou atribuïda l’autoria de les Regles d’esquivar vocables o mots grossers o pagesívols, junt amb Pere Carbonell, el qual posteriorment (1999) n’ha estat considerat l’autor únic.\nSebastià Gasch a la Biblioteca de Catalunya\nEtiquetes Barcino, biblioteca de Catalunya, incunable, Jeroni Pau Navegació per les entrades\nLa ‘naturalitat’ de l’actor\nArticles relacionats amb Biblioteca Nacional de Catalunya\nEl crit del fill pròdig\nEl futur del Patrimoni Sonor i Audiovisual


La P. B. Peguera, va col·laborar en la Challenge Peguera-Mallorca. »\nLa P. B. Peguera, va col·laborar en la Challenge Peguera-Mallorca.\nEls denou voluntaris de la P. B. Peguera.\nPer tercer any consecutiu la Penya Barcelonista de Peguera, va estar representada en aquesta prova, convertida amb un dels grans esdeveniments de Mallorca.\nun atleta passant per un control\nLa prova, un triatló internacional de mitja distància i que serveix per tancar la temporada 2016 de triatlons, va tenir es va dur a terme el passat dissabte dia 15, la qual va ser un èxit de participació, en més de 1.000 triatletes, que va obligar a l’organització a no admetre més participants.\nVoluntaris de la P.B. Peguera a un dels controls\nEls atletes havien de cobrir les següents distàncies, 1,900 quilòmetres nadant, 90 quilòmetres en bicicleta i 45 quilòmetres de runnig, precisament en aquest part de la carrera els denou voluntaris de la P. B. de Peguera varen fer el control de voltes, quatre en total, del recorregut a peu, aquesta prova es va desenvolupar per dins el centre urbà, estant tot el recorregut ple d’espectadors que animaven als participants.\nEl desig de P. B. de Peguera, és continuar col·laborant com fins ara amb el perfecte desenvolupament d’aquesta Challenge internacional de Peguera.\nPublicat per Miquel Bosch a les 17:50\nLa P. B. Ciutadella, celebrarà el seu XXXII aniversari. Demà divendres a Campos presentació de la travessa tramuntana.