Marta Pascal: «Prometre declarar la independència com fa Borràs és una broma de mal gust» | NacióDigital\nper Oriol March , Barcelona, 29 de gener de 2021 a les 06:30 |\nMarta Pascal, candidata del PNC. | Adrià Costa\nPoc es podia imaginar Marta Pascal (Vic, 1983) fa tan sols tres anys que acabaria confrontant projecte en unes eleccions amb antics companys de viatge com Carles Puigdemont, Artur Mas, David Bonvehí, Josep Rull o Jordi Turull. La candidata del Partit Nacionalista de Catalunya (PNC) coneix les dificultats d'entrar al Parlament, i per això insisteix que el seu és un projecte a mig termini que tindrà continuïtat en les eleccions al Congrés, a l'Eurocambra i als ajuntaments.\nEl lema que fa servir el PNC és Atreveix-te, i Pascal l'ha volgut reforçar amb un canvi radical de look. En aquesta entrevista a NacióDigital, la candidata es mostra crítica amb els principals partits independentistes, aposta per negociar el concert econòmic i lamenta la gestió de la pandèmia.\n- Al PNC li hauria anat millor que les eleccions fossin el 30 de maig en lloc del 14 de febrer?\n- Ens prenem aquestes eleccions com una oportunitat fantàstica per poder donar a conèixer el nostre projecte. Més temps permet explicar-nos més, però crec que toca que la gent es pugui expressar a les urnes. És decebedor que aquest Govern no hagi fet absolutament res per garantir la seguretat dels que hem de votar i de les meses. Sabem que després del 14 de febrer ve el 15 de febrer, i aquest és un projecte pensat per al mig termini. El primer repte era recollir els avals per poder-nos presentar -en vam sumar més de 8.000-, el segon era fer una bona llista -la tenim, potent, amb professionals que ara volen fer política-, i sortim a explicar què som i què volem. Això requereix temps, i les eleccions són una oportunitat.\n- Creu que serà segur votar el 14 de febrer?\n- Tinc la sensació d'un cert despropòsit general des de fa molt de temps. No m'atreveixo a vaticinar res. El que era més lògic és que aquesta legislatura s'hagués acabat quan el president Torra diu que val més que es convoquin eleccions per la mala relació entre els socis de Govern. Després es fa tot el vodevil de la pancarta, els socis tenen una picabaralla, hi ha la crisi amb el PDECat... I arribem on arribem per la inacció del Govern i per la falta de valentia de donar la veu a la ciutadania. Dit això, pot passar qualsevol cosa. Demano que hi hagi unes condicions mínimes. Ens hem adonat que, des del setembre que sabíem que no teníem president, el Govern no ha fet res. S'han d'assumir responsabilitats.\n- Aquesta setmana ha aixecat molta polseguera el fet que es permeti saltar-se el confinament municipal per anar a mítings. És una mesura comprensible?\n- És un altre despropòsit, un exemple més de la desconnexió entre els partits actuals -els que han format part del sistema fins ara- i la ciutadania. Això es nota demanant saltar-se el confinament per anar-los a escoltar, o bé la comparació de tancar bars i restaurants però permetre mítings. La ciutadania diu que ja n'hi ha prou. Hi ha persones que els ha tocat anar a les meses que s'hi han negat perquè veuen que no es compleixen les condicions. És urgent que els que han fet política fins ara deixin pas i la gent es pugui expressar. Tanta incompetència no es pot aguantar.\n"És decebedor que aquest Govern no hagi fet absolutament res per garantir la seguretat dels que hem de votar i de les meses"\n- Creu que el resultat serà legítim si cau molt la participació?\n- Aquestes eleccions s'han convocat ben convocades des del punt de vista del règim electoral, però el Govern no ha fet absolutament res perquè les condicions per votar garanteixin la màxima participació. Si haguessin habilitat el vot telemàtic o haguessin reforçat el vot per correu, això hauria garantit que tothom anés a votar. En el moment en què hi ha gent que diu que no hi anirà perquè té por de contagiar-se, no sé si és un tema de legitimitat, però sí que em preocupa que estem debilitant el fet democràtic del vot. Evidentment, menys participació sempre és una mala notícia, bàsicament perquè la gent no es pot expressar amb tranquil·litat i els extrems en surten beneficiats.\nPascal també és la secretària general del PNC. Foto: Adrià Costa\n- Considera que l'independentisme tindrà la pulsió de defensar que el resultat de les eleccions no és legítim si el resultat no els afavoreix?\n- Fa temps que l'independentisme té la pulsió de donar la culpa als altres i d'aprofitar-se de les circumstàncies. És una de les coses que ha fet que una part de la societat catalana s'hagi desconnectat del que hem conegut fins ara del procés. Tu no li pots dir a algú que demà proclamaràs la independència i després no abaixar la bandera. Ni l'octubre del 2017, ni ara. I quan el senyor Illa deixa el ministeri amb els números que el deixa, i el PSC ha anat amb la dinàmica de buscar el millor moment electoral pels seus interessos, la presa de pèl a la ciutadania és considerable. Penso que tot això la gent ho farà notar a les urnes.\n- Ha estat molt crítica amb la gestió que ha fet el Govern de la pandèmia. Què es podria haver fet millor?\n- Per començar, el Govern en la primera part de la pandèmia, quan es planteja l'estat d'alarma, tant Junts per Catalunya com el PDECat van denunciar la recentralització de competències. Vaig veure poca responsabilitat per assumir una situació tan complexa. Però el més greu, per una catalanista com jo, és que quan recuperem les competències la gestió de la Generalitat no és la correcta. Els mesos de juny i juliol no hi ha interlocució amb els sectors, existeix una improvisació absoluta, les ajudes no són reals sinó de cara a la galeria, hi ha el bunyol dels autònoms... Tots ens dona mostres que el Govern ho hauria pogut fer millor. I, d'altra banda, ens podem adonar que l'executiu espanyol del PSOE s'ha espolsat moltes responsabilitats. El discurs del senyor Sánchez és que les autonomies "ja faran". En una dinàmica com l'actual, es poden fer millor. A Alemanya, les ajudes de l'estat federal a la gent de la hostaleria es paguen al dia.\n- Catalunya, sosté el Govern, pateix un problema endèmic de finançament.\n- Sí. Fa deu anys que en aquest país no es fan coses grans i contundents des del punt de vista del finançament autonòmic. Per això portem el concert econòmic en el nostre programa. De fet, posem com a prioritat el concert i no el referèndum. És fonamental que la Generalitat disposi de més diners. L'Estatut ens permet el concert, és qüestió d'un pacte polític amb el govern espanyol de torn. Cal que els tributs es gestionin des de Catalunya. En la mesura que tinguem més diners, podrem ajudar les situacions complicades dels sectors. També fem un altre plantejament: prou d'ofegar les famílies i les petites i mitjanes empreses. Hem de suprimir l'impost de Successions i el de Patrimoni, i suprimir la meitat dels càrrecs públics i eventuals, així com les Diputacions. Tots els diners que ens estalviem, amb el concert econòmic, els hem de destinar a la gent. És ambiciós però realista, i considerem que és el pas endavant que ha de fer el país en aquest moment per sortir de la situació.\n"Fa deu anys que en aquest país no es fan coses grans i contundents des del punt de vista del finançament autonòmic. Per això posem com a prioritat el concert i no el referèndum"\n- Veu Pedro Sánchez acceptant el concert econòmic per a Catalunya?\n- El senyor Sánchez s'ha d'adonar que no som una comunitat més. Aquesta exigència de bilateralitat que estem plantejant es basa en què Catalunya és una nació i té dret a decidir el seu futur. Si és responsable i vol resoldre els problemes que hi ha sobre la taula, hauria d'acceptar aquest concert econòmic. No hi ha cap problema des del punt de vista legal, és un tema de voluntat política.\n- Ha parlat amb ell, últimament?\n- Tinc interlocució amb diversos actors polítics aquí i a Madrid. Hem tingut intercanvi de missatges. Ell coneix molt bé la meva posició, ja fa temps que ens coneixem, fins i tot des d'abans que fos president. Sempre li he dit que, en la mesura que l'Estat desconnecta del que és la realitat catalana i no vol entendre que és una comunitat singular que vol fer les coses d'una altra manera, no pot mirar cap a una altra banda ni pot fer política deliberadament contra Catalunya.\nLa seu del PNC està situada a la zona alta de Barcelona. Foto: Adrià Costa\n- Es veu amb opcions d'entrar al Parlament malgrat que cap enquesta els dona opció?\n- Vam fer un pas endavant des del grup de Poblet assumint que feia falta una alternativa catalanista i nacionalista, amb idees molt clares. Els últims deu anys no han estat positius i el país no està millor després d'aquesta dècada. Tot comença amb la sentència de l'Estatut, perquè d'errors n'hi ha hagut per les dues bandes. Ens adonem que aquest espai catalanista no és al Parlament, i per això fem un pas endavant. No fem càlculs personalistes per anar amb altres opcions i tenir garantit l'escó. El projecte és desacomplexadament nacionalista, mira de cara els problemes reals de la gent. El nostre objectiu és que la ciutadania conegui que som una alternativa, i això no es pot fer amb sis mesos. En un context de pandèmia, la dificultat és evident. A banda, veiem incompetència, mediocritat i cinisme en la gent que és a les institucions.\n"Chacón diu que vol suprimir l'impost de Patrimoni, però era consellera de Torra quan Junts, ERC i el PDECat van decidir apujar-lo"\nEscoltava l'altre dia Àngels Chacón [candidata del PDECat] dient que suprimiria l'impost de Patrimoni. Aquesta senyora era consellera de Torra quan Junts, ERC i el PDECat van decidir apujar-lo. També diu que està a favor de l'escola concertada. I aquesta senyora era consellera mentre els diputats del PDECat van votar a favor del decret d'admissió d'alumnes de la conselleria d'Educació, que és un revés total a la concertada. O quan el senyor Illa diu que ara ve i ho arregla tot, però veiem els números dels ministeris pel que fa a execució pressupostària estan clars. O quan els senyors d'ERC parlen de via àmplia i els demanes si la desobediència i la confrontació queden fora de l'equació, i diuen que no hi poden renunciar. O directament el senyor Puigdemont dient que es va equivocar en la via del diàleg [la tardor del 2017], tot i que no vaig veure que el practiqués gaire. Facin el favor! Feia falta una alternativa valenta.\n- Si queden fora del Parlament, els veurem a les pròximes eleccions al Congrés, a les municipals i a Europa?\n- Hem plantejat un cicle electoral. Tenim regidors que s'han incorporat al PNC, com a Puig-Reig, Figueres o Sant Just Desvern. La idea és portar aquest projecte en tots els àmbits electorals. Estem convençuts que aquest espai hi és.\n- Com estan pagant la campanya?\nTreballem amb els donatius dels militants, quotes i aportacions. I funcionem amb voluntaris, hem creat una xarxa. De les 18 persones que hi ha a l'executiva, tots tenim les nostres respectives feines. El món real, la gent normal, som els que tindrem capacitat de canviar l'enfocament polític que el país necessita.\n- Demanaran préstecs a bancs?\n- No ho tenim previst. Volem ser lliures. Ho hem plantejat tot a través dels donatius.\n- Va ser presidenta de la JNC, portaveu de CDC i coordinadora general del PDECat. S'havia imaginat que s'hauria acabat enfrontant a les urnes amb excompanys com Artur Mas, Jordi Turull o Josep Rull?\n- Jo no m'he mogut d'on era. Em vaig donar de baixa del PDECat perquè el projecte s'esvaeix quan es pacta amb la CUP -li costa al càrrec al president Mas- i quan s'alinea amb la unilateralitat. Em sento en el mateix espai que vaig començar a militar, i em sap greu veure com persones que han tingut trajectòria han quedat abonats en el discurs de la confrontació. I en la por a diferenciar-se de determinats postulats polítics, més per la banda dels antisistema de la CUP.\nPascal és crítica amb el PDECat, partit que va dirigir fins al 2018. Foto: Adrià Costa\n- Ha estat molt crítica amb les decisions que es van prendre la tardor del 2017 a Catalunya, però vostè estava a la cuina del que es coïa. Les reflexions que fa ara ja les havia traslladat on tocava en el moment dels fets?\n- Sí. De fet, recordo que quan s'ha de fer la declaració d'independència faig una reflexió a Puigdemont segons la qual això no es pot fer si no es pot complir. I creia que preservar les institucions i que es convoquessin les eleccions per evitar el 155 era més favorable. Recordo que em vaig quedar sola defensant un plantejament com aquest. Per lleialtat personal em vaig quedar on estava, i ara m'adono que em vaig equivocar. També els dies 6 i 7 de setembre, quan hi ha les lleis de desconnexió, m'hauria d'haver plantat. Tenia la sensació d'una certa angoixa a diferir d'alguns postulats. El patriotisme es demostra de moltes maneres, no amb un sí més gran en un referèndum o en un llaç més gros. Defensar empreses i treballadors, que la gent cobri, és el vertader patriotisme.\n- Dilluns, Laura Borràs, candidata de Junts, va prometre que declararia la República si l'independentisme superava el 50% dels vots. Considera que és realista?\n- No, és una broma que arriba al mal gust. Amb la que cau, només cal passejar-se per qualsevol carrer de qualsevol poble i ciutat per veure la quantitat de locals tancats, gent que demana treballar i no els deixen, vas a qualsevol hospital i a qualsevol CAP i els sanitaris estan desbordats. Falten reformes en profunditat. Aquesta senyora fa dues coses: criticar el Govern a dojo quan va formar-ne part i el seu partit en forma part; i prometre bromes de mal gust.\n"Em sento allunyada d'ERC i de Junts des del punt de vista que continuen defensant la desobediència i la confrontació"\n- En un moment en què ERC ha fet una aposta per la via pragmàtica i del diàleg amb l'Estat, se sent més propera a Oriol Junqueras i a Pere Aragonès que no pas a Puigdemont i Laura Borràs?\n- Em sento allunyada dels dos des del punt de vista que continuen defensant la desobediència i la confrontació. D'ERC s'escriu i es diu que està en una via més pragmàtica, però quan preguntes a Aragonès, Vilalta o Junqueras sobre confrontació i desobediència, diuen que no hi poden renunciar. Més del mateix. Però sí que hi ha un aspecte en el qual jo difereixo molt d'ERC, que és l'abnegació per continuar apujant impostos, per anar contra l'escola concertada, per posar traves al desenvolupament de la iniciativa público-privada. Estic a anys llum des del punt de vista ideològic. Puc estar d'acord amb la participació d'ERC en la política de Madrid, però en aquests pressupostos [de Pedro Sánchez] jo els hauria donat un altre toc pel que fa a abaixar impostos o reforçar polítiques d'inversió a Catalunya. I també hi ha una cosa que fa el PNB i que nosaltres farem quan estem al Govern, que és cobrar per avançat. Aquest país genera prou perquè tot allò que se'ns deu es pagui d'una vegada per totes. Calen inversions, resoldre temes pendents i tenir veu a Brussel·les.\n- Imagini que entren al Parlament i és a les seves mans fer president Salvador Illa o bé Pere Aragonès, en cas que siguin els més votats. Què faria?\n- Depèn. Si el senyor Illa és el de l'última manifestació que va anar amb Societat Civil Catalana, què voleu que us digui. I si Aragonès és que el va contra la concertada, apuja impostos i no renuncia a la unilateralitat, tampoc. Hauríem de veure els programes.\n- I a Laura Borràs, l'investiria?\n- Contundentment no. Posa com a primer punt del seu programa la desobediència i la confrontació amb l'Estat. Per tant, no ens podem entendre. Hi ha una cosa que comparteixen Borràs i Aragonès: ser còmplices del desgovern que hi ha hagut fins ara. A més, tenen aquesta espècie d'amistat eterna amb la CUP que està forçant situacions molt delicades per aquest país.\nLa candidata del PNC defensa el concert econòmic com a prioritat. Foto: Adrià Costa\n- El procés va començar a descarrilar quan se li va donar la clau de la investidura d'Artur Mas a la CUP?\n- Sí. El gran error del president Mas és donar la centralitat política a un grup antisistema. És un dels principis de la fi de CDC, sumat al 3%. Quan tu dones el ritme polític a la CUP i aquells que tenim opinions diferents no parlem clar, això acaba despistant una mica la ciutadania.\n"El gran error del president Mas és donar la centralitat política a un grup antisistema. És un dels principis de la fi de CDC, sumat al 3%"\n- CDC va avalar en aquell moment el pas al costat de Mas.\n- Algunes persones van aixecar la veu. Jo era presidenta de la JNC i recordo una conversa telefònica amb Mas i després una en persona. Li vaig plantejar que creia que era un error, que s'estava equivocant, que ell no podia sortir de l'equació. El temps ens ha donat la raó als qui crèiem que la CUP no havia de tenir un paper central. I una de les meves discrepàncies de fons amb el president Puigdemont és quan ell planteja una estratègia de dos anys, amb els pressupostos i la desobediència de l'1-O, amb la CUP tenint un rol fonamental.\n- Des del constitucionalisme es defensa que l'independentisme ha de demanar disculpes per la tardor del 2017. Ho veu necessari?\n- És necessari mirar endavant. Hi ha una part de l'independentisme que s'ha expressat en termes d'autocrítica. Nacionalistes com jo que diem que el 6 i 7 de setembre no ens vam agradar, i que en aquell procés vam deixar descoberta una institució com la Generalitat. Al final té efectes negatius contra la ciutadania. Per altra banda, no he sentit mai Illa, Iceta, Sánchez, Arrimadas o Alejandro Fernández dir què és tot allò que l'Estat no ha fet bé, més enllà dels cops de porra de l'1-O. En els governs del PP i, en alguns moments, del PSOE, hi ha hagut immobilisme. No ens podem donar lliçons, però hem de passar pàgina i mirar els reptes de futur. La política i les institucions no han de ser una trava, i ara mateix ho són.\n- Abans parlava del concert econòmic. El consens més gran dels últims anys a Catalunya és al voltant de la idea del referèndum. Hi ha marge per negociar-lo amb Sánchez i Podem a la Moncloa, sumada a l'aritmètica actual al Congrés?\n- Aquesta negociació és més lenta del que alguns voldríem. És possible que no fructifiqui, encara, perquè hi ha molts espais de desconfiança. La prioritat ha de ser resoldre la situació de debilitat del país, i el referèndum és un objectiu a mig termini.\n- Els indults són indispensables perquè el terreny de joc torni a ser practicable?\n- Sí. Tant me fa que facin una amnistia, un indult o una reforma del delicte de sedició. És evident que mentre hi hagi persones a la presó i a l'exili això genera una tibantor del clima polític a Catalunya que fa que alguns partits se'n beneficiïn -els extrems sempre es toquen- i dificulta una solució plausible per a les dues parts.\nL'exdirigent de CDC té bona relació amb el PNB d'Íñigo Urkullu. Foto: Adrià Costa\n- Ha demanat a Íñigo Urkullu que pressioni pels indults?\n- Tinc relació personal amb ell i hi vaig parlant. És coneguda la seva posició i la del PNB a favor de destensar. Ell va fer tot i més perquè no s'arribés a l'abisme l'octubre del 2017. Ha estat treballant des de darrere, en silenci, per normalitzar la situació. Ha anat a veure a la presó les persones que, tristament, hi són. Necessitem persones com Urkullu per canalitzar la sortida política. Assumint dues coses: que el govern espanyol ha d'entendre que exigim la bilateralitat, i que el primer pas per resoldre molts dels problemes és aconseguir el concert econòmic.\n"El PDECat va plantejar clarament que la meva presència era un impediment per l'acord; jo vaig fer un pas enrere però ells van decidir continuar flirtejant amb la confrontació i el govern de Junts i ERC"\n- Per què no s'han presentat amb el PDECat?\n- El PDECat va dir que no. Nosaltres, més que anar a buscar el PDECat, vam plantejar una aliança de tots els nacionalistes que volguessin sumar esforços al Parlament. Ens trobem amb Units per Avançar, que prefereix sotmetre's al dictat del PSOE -suposo que per garantir l'escó d'algú-, i també amb el PDECat. Quan parlem amb ells plantegem un punt de trobada que podria ser una coalició. I que si la coalició no és possible, per nosaltres no quedarà. El PDECat planteja clarament que la meva presència és un impediment per l'acord, jo faig un pas enrere i dic que no aniré a la llista, que el país passa per davant. Després acaben decidint seguir flirtejant amb la confrontació i el govern de Junts i ERC, i s'adonen que amb el PNC no hi poden anar. Al final, les traves les van posar ells. Nosaltres som un projecte nou i és bo que això es vagi explicitant a la gent. Els resultats electorals i el mapa posterior ajudarà a reajustar molt els espais polítics, i el PNC podrà ser la casa comuna dels catalanistes. Volem que el país funcioni.\n- En va parlar amb Artur Mas, d'aquesta aliança?\n- En vaig parlar amb David Bonvehí, amb qui ens vam veure. Amb el president Mas vam parlar via missatge, més telemàtica. I Àlex Moga, secretari d'organització del PNC, es va veure amb Ferran Bel, el seu homòleg del PDECat. Va haver-hi converses, però van arribar a la conclusió que preferien transitar per aquest flirteig amb la confrontació. Mas deia que és millor que el PDECat condicioni Junts i ERC en lloc de la CUP, i també que no s'enfrontaria políticament amb Puigdemont. El PNC sí que es confrontarà amb aquesta manera de fer política.\n- Es va reunir el febrer de l'any passat amb Puigdemont. Hi ha tornat a parlar?\n- Hi vaig parlar quan vaig decidir que deixava el Senat, de forma telemàtica. No hi he tornat a parlar. La conversa a Waterloo va ser llarga. Vam parlar de tot: política catalana, espanyola i europea. Vam constatar diferències polítiques insalvables, però per damunt de tot hi ha les persones. Ell sap que en tot el que pugui ajudar per solucionar la seva situació, que és difícil, ho faré.\nEleccions 14-F, Imperdibles, Les entrevistes de NacióDigital, Política, eleccions, 14-F, eleccions catalanes 14-F, campanya electoral, entrevista, Marta Pascal, Pedro Sánchez, Laura Borràs, Salvador Illa, concert econòmic, Carles Puigdemont, independència, David Bonvehí, PDECat, referèndum, Artur Mas, Àngels Chacón\nCuriositats de Jxcat.\nPer Rosa dels vents el 31 de gener de 2021 a les 10:45\nDe quan anaven tots plegats dins de CDC, fins ara l´extermini de tot el que portava el Artur Mas, dins del Pdecat, si aixó ha passat en temps del Puigdemont, que s´ha carregat tot el que tenia d´arrera seu, no us podeu imaginar el que passara si la Borras i el Canadell entrin, amb tot l´antic del Puigdemont, facil d´entendre, un altre extermini tot a Jxcat.\nPer Salisburi el 30 de gener de 2021 a les 19:46\nJxcat te molts enemics que fa poc tots anaven junts, i esperat com la Borràs sigui imputada pel xafec que te, el Canadell, ja te la canya posada, per ser el nou garan de Jxcat, un partit que esta en continua reforma, i esbaralla interna com es Jxcat, no es pot erigir com a salvador, des les seves cadires poder si... i encara gracies, Jxcat ja veu que el seu discurts no convens, i que per activa o passica, sino ERC o el PSC, els hi poden passar al devant, i potser que els canyons aputin de Jxcat a Waterloo i fer saltar tot per als aires...\nVividora de lo públic i/o d'estaments que en depenen des de que tinc record d'ella\nPer Ricard. el 30 de gener de 2021 a les 18:48\nSi no entra al Parlament, com es previsible, es posarà a treballar com tothom d'una vegada? o seguirà intentant endollar-se en altres xiringitus associatius o polítics genuflexors nostrats o directament d'obediència mesetària per intentar seguir vivint del "cuentu"...?. Per cert, per molt que me la disfressin -tarro inclòs- de senyora madura respectable, té menys carisma polític que l'iceta ballant...\nPer Pastor de Besora el 30 de gener de 2021 a les 17:52\nAquesta senyora es filla del resentiment ,dit això ,crec que te raó amb el que fou de la senyora Borras Que vol entrar a presó ? I tornem a votar ? I mentres tant Catalunya esta empobrida En fi ,jo us ho fareu,per mi tots son uns corruptes mentides\nmenys vots que vox\nPer jordi VI el 29 de gener de 2021 a les 18:37\nRes més a dir. Colorin colorado la pascal s'acabado.\nsolo sabéis insultar menospreciar barriobajeros cutres casposos pateticos\nPer norton el 29 de gener de 2021 a les 17:30\nla pascal como otros se presentan ala elecciones si no es de vuestro gusto no le votéis y punto pollinos\nPer Josep pere el 29 de gener de 2021 a les 15:33\nTu sí que ets una broma de mal gust. No et votarà ni ta tia!!!\nPer Brenti el 29 de gener de 2021 a les 12:21\nQui és Marta Pascal?\nTu sí que ets una broma de mal gust\nPer Marcvs Avrelivs el 29 de gener de 2021 a les 10:50\nI la demagogia del lema atreveix-te faria riure si no fos pel que estem aguantant...\nPer Ricard Ullastre el 29 de gener de 2021 a les 09:04\nDe tot aquest circ, aquesta és el personatge més grotesc amb diferència.


EL JOVE PALEONTÒLEG: Els Ediacarians\nDes de finals dels anys 40 s'han descobert diversos fòssils d'aquests éssers estranys i primitius. Els Ediacarians tenien cossos tous i en molts casos, encoixinats. Es desconeix en quin grup biològic poden encaixar. Els primers intents d'encaixar-los en un grup biològic va ser en alguns grups d'invertebrats. Recentment, les anàlisis detallades d'aquests éssers no han confirmat relacions amb animals simples de l'actualitat.\nReconstrucció dels oceans primitius amb Ediacarians.\nPublicat per Joel eljovepaleontoleg a 21:56\nEtiquetes de comentaris: Precambrià


Josep M. Vilalta: Escòcia, un bon referent\nArticle publicat al diari AVUI-El Punt el dia 23 de setembre de 2012\nEscòcia disposa d’un sistema universitari i de recerca sòlid i al servei del país. Ho hem pogut constatar fa uns dies en una visita de les universitats de l’ACUP on hem mantingut reunions amb universitats i amb membres del Govern i del Parlament escocès. És un bon referent per a nosaltres, atenent a la seva història i present, així com a les similituds que hi ha entre els països.\nEls principis que inspiren el sistema són clars i presents arreu. L’educació superior és considerada com un àmbit estratègic pel país, i compta amb un suport inequívoc dels poders públics escocesos. Les universitats són concebudes com una inversió, no pas com una despesa, i això es demostra en un finançament adequat i que promou l’excel·lència. Alhora, l’acció política pretén en tot moment que l’activitat universitària i de recerca reverteixi a la societat, generant riquesa, activitat econòmica i llocs de treball qualificats.\nEl sistema universitari parteix d’una llarga tradició. Després d’Oxford i Cambridge, les quatre universitats més antigues del Regne Unit són escoceses: St. Andrews, Glasgow, Aberdeen i Edimburgh. La història i especialment la Il·lustració escocesa han donat grans noms de pensadors i científics tals com Adam Smith, David Hume o James Watt. A dia d’avui, el país disposa d’un sistema universitari que és al centre intel·lectual i econòmic d’Escòcia. El procés de “Devolution” ha atorgat al Parlament d’Escòcia la potestat legislativa sobre totes les qüestions de la política educativa en totes les etapes.\nL’estructura institucional es podria resumir en tres grans aspectes: universitats amb una gran autonomia institucional (responsible autonomy), àmplies capacitats de direcció i gestió internes de les universitats mitjançant un consell de govern amb membres de dins i de fora de la universitat, i una agència de finançament de tot el sistema d’educació superior, recerca i innovació (l’Scottish Funding Council), altament especialitzada i independent dels cicles electorals i que, després de rebre anualment i per escrit les prioritats del govern, actua assegurant criteris, polítiques i, particularment, el finançament de les universitats.\nPel que fa al finançament també caldria destacar-ne alguns aspectes: les transferències corrents ascendeixen aquest curs a 1.260 milions EUROS, el 0,80% del seu PIB, que suposa 240 EUR/habitant. S’hi inclou el finançament basal de la recerca, que s’aplica a través de mecanismes d’avaluació de l’excel·lència (conegut com Research Assessment Exercise) i aporta els fons necessaris per a la recerca de primer nivell. A Catalunya, les transferències corrents l’any 2011 han estat de 762 milions, el 0,38 % del PIB, uns 104 €/habitant, i no incorporen el finançament basal de la recerca que duen a terme les universitats públiques, prop del 60% de tota la que es fa al país. Finalment, el sistema és gratuït, és a dir no hi ha taxes universitàries per voluntat expressa del Govern escocès, a diferència de la resta del Regne Unit on les taxes han tingut un increment substancial als darrers anys.\nF. Xavier Grau i Josep M. Vilalta, President i Secretari Executiu de l’Associació Catalana d’Universitats Públiques (ACUP)\nPublicat per Josep Maria Vilalta a 9:02\nEtiquetes de comentaris: Internacional, Recerca i innovació, Universitats


Gestió i desenvolupament | Escola Superior d'Infermeria del Mar\nModel educatiu de l'ESIMar\nLa innovació té cada cop més un paper central en la nostra societat i també en l'economia d'un país. Aquesta participa en la creació de llocs de treball, transforma els existents, construeix una societat més sostenible i millora la nostra qualitat de vida sense oblidar el manteniment de la competitivitat.\nEn el sector salut, la innovació esdevé fonamental per a les nostres organitzacions. Aquestes han dut a terme canvis i transformacions importants, moltes d'elles accelerades per la pandèmia per coronavirus. Així podem trobar tecnologies digitals, nous dispositius i equipaments amb sensors, robotitzats, que incorporen l'ús de Realitat Virtual (RV) i Realitat Augmentada (RA) o la utilització d'Intel·ligència Artificial (IA) les quals milloren la seguretat del pacient, redueixen els dies d'hospitalització, el dolor o l'angoixa, entre d'altres utilitats.\nLa innovació a l'ESIMar pretén convertir els resultats de la investigació en serveis o productes, siguin nous o millorats, amb la finalitat de millorar la qualitat de vida de les persones.\nDes de l'ESIMar es promou la innovació entre els estudiants, alumnis i professionals i posa a la seva disposició un equip de professionals que acompanyen a la persona des del disseny del projecte fins a la seva transferència a la societat tot connectant-la amb agents experts en l'àmbit.\nTens una idea innovadora? Vols portar-la a la pràctica?


Astrid Fina, fidel al podi en l’inici de la temporada d’snowboard - Diari de la neu\nAstrid Fina, fidel al podi en l’inici de la temporada d’snowboard\nLa rider catalana ha completat una primera part de temporada amb més èxits i bones sensacions\nCompeticióFCEH 06.12.201808.30 h\nAstrid Fina, fidel al podi en l’inici de la temporada d’snowboard Autor/a: FCEH\nAmb l’empenta de motivació que va aportar-li la medalla paralímpica de PyeongChang, la rider catalana ha completat una primera part de temporada amb més èxits i bones sensacions. Els Campionats del Món de Finlàndia, el repte més ambiciós del calendari.\n“Pensava que després dels Jocs Paralímpics vindria la calma però no ha estat precisament així” confessa amb un somriure Astrid Fina, arribada de Finlàndia amb els primers èxits de la temporada a la butxaca. L’esportista barcelonina va donar el tret de sortida als Països Baixos amb una medalla de plata en la modalitat de Banked Slalom a la Copa d’Europa de Landgraaf, en companyia del seu tècnic Albert Mallol.\nUna competició diferent, en format indoor, que sempre resulta més complicada. “Sens dubte, la bona base feta en pretemporada va ajudar-me a tenir uns temps competitius ja en la primera competició” explica Fina. Una pretemporada llarga i dura que va incloure una estada de tres setmanes a Ushuaia (Argentina) pagada per la mateixa esportista.\nTot i que Fina no va poder pujar al podi a la primera Copa del Món disputada just després en territori holandès, les bones sensacions es van veure confirmades en forma de medalla a Finlàndia.\nA la Copa del Món de Pyhä, el passat 30 de novembre i 1 de desembre, Fina va obtenir la medalla de plata en Snowboard Cross en una final on només es va veure superada per l’holandesa Lisa Bunschoten. L’endemà, però, va superar a la també esportista local Renske Van Beek per penjar-se el bronze.\n“Clarament estic veient que el nivell de l’snowboard adaptat està creixent molt, i això és molt positiu”. Després d’aquests primers bons resultats, la rider catalana tornarà a centrar-se en els entrenaments, ja que la següent competició no serà fins a principis de febrer amb la Copa del Món de Big White.\nPassada la prova del Canadà, Astrid Fina encararà la sempre il·lusionant cita de casa, la Copa del Món de La Molina entre el 4 i el 8 de març. “Pressió? Res de res. Competir a casa em relaxa, em treu els nervis i, per sort, sempre m’acostuma a anar molt bé” assegura la medallista paralímpica.\nSerà l’últim test abans d’afrontar l’objectiu principal de la temporada, els Campionats del Món de Para Snowboard del 26 al 31 de març. L’escenari, les ja conegudes pistes de Pyhä. “És la prova més important perquè d’aquell resultat en dependran moltes coses, com seguir comptant amb la beca del pla ADO. Per sort és a final de temporada i tenim temps per arribar en un estat de forma perfecte”.\n03.03.2014. Els catalans Gabriel Gorce i Astrid Fina participen als Jocs d'hivern


L'episodi de pluja durarà fins dimecres amb precipitacions extenses - Empordà\nL'episodi de pluja variable durarà fins dimecres amb precipitacions extenses\nDimarts arribarà una nova pertorbació en altura segons el Servei Meteorològic\nACN 19.04.2020 | 16:37\nEl cel tapat vist de Figueres cap a la serra de Verdera. SANTI COLL\nEl cel tapat vist de Figueres cap a la serra de Verdera.\nL'episodi de pluja durarà dins dimecres amb precipitacions extenses que poden superar els 100 litres per metre quadrat a la meitat est de Catalunya. L'arribada d'una pertorbació ja ha produït xàfecs amb quantitats recollides fins diumenge al migdia d'entre 20 i 40 litres al litoral i prelitoral, on continuarà plovent. Ja s'han acumulat al voltant de 50 litres a sectors del Baix Llobregat, Garraf i Baix Penedès Els valors han estat inferiors a l'interior i al Pirineu, on els xàfecs seguiran però seran més dispersos. Dilluns seguirà plovent, i ho pot fer a qualsevol punt. Les pluges de matinada seran més probables a la meitat sud, mentre que a la tarda es desplaçaran cap al Pirineu, Prepirineu i resta de la meitat est del país.\nSituació meteorològica força interessant la que ens trobem aquests dies.\nJa sigui des dels nostres balcons i terrasses, o bé des de casa, us ho expliquem?? #JoTeletreballo #JoEmQuedoACasa pic.twitter.com/wXzPPC64D4\nA Vallirana han recollit 58 litres per metre quadrat, i al Parc Nacional del Garraf, 57. En tercera posició destaca Viladecans, amb 48,9 litres. Els tres punts estan al Baix Llobregat.


Notícies juliol EBSE » ONG - Entitat solidària\nNotícies juliol EBSE\nAquest mes de juliol el ritme de passejades ha baixat una mica per la disponibilitat del voluntariat. Tot i així s’ha sortit cada dia, de vegades només de matí o de tarda, excepte 6 dies.\nEl passat 4 de juliol vàrem realitzar la trobada de voluntariat de l’Associació En Bici Sense Edat. En aquesta ocasió es va celebrar a “casa nostra”, al Capítol de Sant Just. Varen venir voluntàries dels capítols de Barcelona, Terrassa, Granollers i com no, de Sant Just.\nLa trobada va començar amb el grup de voluntariat dels capítols, excepte el de Sant Just, partint en bicicletes i tricicles des dels Jardinets de Gràcia de Barcelona, fins a Palau Reial, on un grup de voluntaris de Sant Just els esperàvem. Un cop junts vàrem anar tots plegats fins a les Escoles, on ens esperava un refrigeri i es va celebrar la trobada, intercanviant experiències, fent jocs, parlaments de presentació i comiat fins la propera.\nVa ser tot un èxit, una jornada molt agradable i familiar, on fer “pinya” i saber més uns dels altres.\nAgrair a Sant Just Solidari l’organització i a l’Ajuntament la cessió de l’Espai de Les Escoles.\nPARTICIPACIÓ AL SANT’S MARKET\nEl passat dissabte 3 de juliol, va tenir lloc una nova edició del mercat “Sant’s Market” al parc de Torreblanca. Hi vàrem estar presents per fer difusió del projecte, tant per informar a possibles persones usuàries com a persones que es volguessin fer voluntàries.\nCentre Ocupacional Asproseat. És un centre on anem habitualment i que, durant el mes de juliol, ha fet una aturada en l’activitat amb nosaltres.\nResidència Vitalia. Hem anat regularment fins les darreres dues setmanes de juliol, on hem cessat l’activitat per l’empitjorament de les dades de la pandèmia.\nSant Joan de Déu Serveis Socio Sanitaris. Hem anat regularment durant tot el mes als 3 “equipaments” que tenen, Llar Residència, Hospital de dia i Socio Sanitari.\nMil·lenari. Hem fet les passejades quan alguna usuària s’ha apuntat.\nAccent Social. Hem començat les passejades amb les persones usuàries a qui Accent Social, contractada per l’ajuntament, ajuda.\nResidència Cral. El 2 de juliol vàrem començar les passejades amb la residència, però degut a l’empitjorament de la pandèmia, ho vàrem aturar només fent-ne una.\nPROPER CURS DE VOLUNTARIAT\nL’Associació En Bici Sense Edat ha programat un nou curs de voluntariat per al proper divendres 1 d’octubre, a veure si durant el setembre aconseguim persones interessades.\nDurant el mes d’agost la majoria de capítols fan aturada. En el nostre cas, hem decidit proposar al voluntariat fer alguna passejada segons la seva disponibilitat. Un cop enviat el formulari i fet el calendari, la previsió és de fer 48 sortides ofertades (sortir 12 dies de matí o tarda)\nINFORMACIÓ DE L’ASSOCIACIÓ EN BICI SENSE EDAT\nDurant el mes de juliol ha començat la prova pilot a Castelldefels, gestionada per l’associació i amb la previsió que comenci un nou capítol allà.\nAltres tasques: 3


Sordina per a flauta de bec – Millor amb Música!\n12 de Desembre de 2018 Joanjo Font General Deixa un comentari\nAvui us vull parlar d’un accesori que us farà la vida més fàcil, tan a les mestres que ensenyeu flauta a classe, com a les famílies que teniu filles i fills que practiquen amb la flauta a casa. Es tracta de la sordina per a flauta dolça MUTEFLUTE.\nNosaltres la utilitzem des del curs passat i la veritat és que estic molt content. No us vull enganyar, als alumnes no els hi agrada gaire, ja que els obliga a bufar molt fluix, però a mi m’ha anat molt bé.\nLa sordina és ideal per a els primers moments d’aprenentatge d’una cançó i també per a que cada alumna/e pugui practicar al seu ritme. A més, com que s’acostumen a controlar la pressió de l’aire, quan la treiem, les flautes sonen molt millor que abans. També és ideal per poder practicar a casa sense molestar gaire.\nJo la vaig descobrir gràcies al mestre DonLuMusical, per això vull compartir un vídeo seu en el qual ho explica molt bé.\nPrevious Post: “Bon dia de Nadal” (karaoke)\nNext Post: El millor de l’any 2018


[[Imatge:RAYOS.jpg|left|thumb|115xp]]L'electricitat és un fenomen d'origen electromagnètic. L'electricitat, o càrrega elèctrica, és una propietat de la matèria que es conserva. Hi ha dos tipus de càrrega elèctrica: positiva i negativa. Càrregues del mateix signe es repel·len, mentre que càrregues de signe oposat s'atreuen. Entre els cossos carregats apareixen forces perceptibles, molt més grans que les produïdes per l'atracció gravitatòria. La magnitud de la força d'atracció (càrrega diferent) o repulsió (mateixa càrrega) ve donada per la Llei de Coulomb.\n[[Imatge:RAYOS.jpg|left|115xp]]L'electricitat és un fenomen d'origen electromagnètic. L'electricitat, o càrrega elèctrica, és una propietat de la matèria que es conserva. Hi ha dos tipus de càrrega elèctrica: positiva i negativa. Càrregues del mateix signe es repel·len, mentre que càrregues de signe oposat s'atreuen. Entre els cossos carregats apareixen forces perceptibles, molt més grans que les produïdes per l'atracció gravitatòria. La magnitud de la força d'atracció (càrrega diferent) o repulsió (mateixa càrrega) ve donada per la Llei de Coulomb.\nRevisió de 19:40, 22 març 2007


El Congrés vota el decret llei per a l’exhumació de les restes de Francisco Franco - À Punt\nEl Congrés vota el decret llei per a l’exhumació de les restes de Francisco Franco\nCiutadans proposa que el Valle de los Caídos siga espai de memòria i reconciliació, una idea que va descartar el PSOE.\n13 de setembre 2018 - 09:00\nEl ple del Congrés votarà hui dijous els decrets llei del govern per a l’exhumació de les restes de Francisco Franco del Valle de los Caídos i per a aplicar mesures del pacte contra la violència masclista.\nEl Consell de Ministres va aprovar el passat 24 d’agost el primer d'aquests decrets llei. Un instrument amb què l’executiu de Pedro Sánchez vol modificar la Llei de memòria històrica per tal de permetre l’exhumació de les restes del dictador.\nS’espera que el Congrés l’aprove sense vots en contra, atés que tant el PP com Ciutadans hi han anunciat abstenció.\nEn la vespra, la formació taronja ha registrat una proposició no de llei en la qual s’insta el govern a recuperar la idea de fer del Valle de los Caídos un lloc de memòria i reconciliació simbòlica de totes les víctimes i morts de la guerra civil, una possibilitat que l’executiu va rebutjar l’agost passat. Ciutadans argumenta la seua petició en les recomanacions de l’informe de la comissió d’experts sobre el futur del Valle de los Caídos, aprovat l’any 2011.\nEl Govern d’Espanya s’ha assegurat el suport d’ERC i del PDeCAT amb la promesa de tramitar la norma com a projecte de llei, un mecanisme que obri la porta a esmenes i, per tant, a introduir nous canvis en la Llei de memòria històrica.\nEn la mateixa sessió també es votarà el decret llei de mesures urgents per a l’aplicació del pacte d’estat contra la violència masclista, que ha sigut qüestionat pel PP i Ciutadans, per considerar-lo inconstitucional.


La UdG serveix a taula eines contra la violència masclista - Diari de Girona\nLa UdG serveix a taula eines contra la violència masclista\nLa Unitat d'Igualtat de Gènere explica en estovalles dels bars i en adhesius als lavabos com activar el protocol contra situacions violentes o d'assetjament\npili turon 24.02.2019 | 23:32\nAccions tan quotidianes com dinar o utilitzar un lavabo permeten saber que la Universitat de Girona té un protocol per combatre la violència masclista o l'assetjament sexual i, si es necessita, de quina manera es pot activar. Per fer-ho, només cal llegir la informació impresa a les estovalles per a les safates del menjar de les cafeteries de la UdG o els adhesius que s'han enganxat a les portes dels urinaris individuals.\nAquesta és una de les mesures de la campanya estrenada fa dos cursos, el novembre del 2017, i que ara es concreta en tres accions divulgatives. Una consisteix en l'edició de 20.000 estovalles de paper que s'han repartit pels bars i restaurants de les facultats, on s'explica com es pot posar en marxa el protocol en una situació de violència de gènere o d'assetjament. La tècnica d'Igualtat de la UdG, Montse Castro, va explicar que el seu objectiu és facilitar l'accés a la informació de tots els estudiants, així com de la resta de la comunitat universitària.\n«Control no és amor»\nUn altre canal de difusió té forma d'adhesius, els més de 500 i amb tres dissenys diferents que s'han distribuït pels serveis de tots els campus. «No és no» és el missatge principal d'un d'ells, on es llegeixen dos lemes més: «els tocaments són delicte» i «consentiment de principi a fi». Una altra variant deixa clar que «control no és amor» i recorda que la parella no ha de pressionar, ni humiliar ni insultar; «ni una menys» és l'última consigna d'aquest adhesiu. I el tercer model apel·la a la llibertat i la diversitat sexual, advertint que no es toleren «ni bromes, ni insults ni agressions» pel fet de ser gai, lesbiana, bisexual o transexual.\nLa tercera iniciativa de la campanya es fa visible a través de nou pancartes tipus roll-up penjades a les entrades de cada facultat i escola de la Universitat de Girona; així com a la biblioteca amb més afluència d'alumnes, la situada al campus Montilivi.\nLa delegada del rector per a la Igualtat de Gènere, Anna Maria Pla, va remarcar que la finalitat és arribar a tota la comunitat universitària i informar-la de quins són els seus drets, contemplats en el Protocol de prevenció i actuació davant situacions de violència o d'assetjament per raó de sexe, gènere o sexualitat a la Universitat de Girona –un document consultable al web de la institució, en català, castellà i anglès.\nPla va indicar que, en paral·lel, l'àrea de Compromís Social de la UdG ha programat diverses activitats formatives i tallers adreçades tant als estudiants com als docents, els investigadors i el personal d'administració i serveis. Entre altres materials, el seu web enllaça amb guies per impartir la docència amb perspectiva de gènere.\nTot i que encara no s'ha fet cap balanç, des que es va iniciar la campanya preventiva, s'ha rebut alguna consulta més sobre com actuar davant una conducta d'aquest tipus. La tècnica d'Igualtat va aclarir que les peticions d'informació les han fet persones que havien llegit la informació dels adhesius i que es devien a situacions externes a la Universitat. Montse Castro també va apuntar la mobilitat de l'alumnat, que cada any es renova perquè n'hi ha que acaba el grau i d'altres que comencen.\nA part de la difusió, Castro va explicar que la Unitat d'Igualtat de Gènere –creada el 2009– també organitza trobades amb les associacions d'estudiants perquè la tinguin com a referent i per informar-les, si s'escau, dels casos de violència o d'assetjament que s'hagin produït.\nDenúncia, anàlisi i mesures\nEl protocol és aplicable a tota persona que estudiï, treballi o col·labori amb la UdG i, encara que la unitat pot actuar d'ofici, quan la presumpta víctima ho notifica cal entrar una denúncia al registre de la Universitat. Si s'admet a tràmit, es crea la comissió instructora que decidirà les mesures cautelars que es considerin necessàries.


Satisfacció després d'una nova edició del Playback de Ripoll - Ripollès Digital\nSatisfacció després d'una nova edició del Playback de Ripoll\nLa 22ª edició de l'esdeveniment va portar 3 funcions al Teatre Comtal\nEls més menuts garanteixen el futur del Playback de Ripoll | Xevi Sunyol\nEl Playback de Ripoll segueix molt viu i així s’ha tornat a demostrar aquest cap de setmana, amb tres funcions entre divendres i diumenge. Després de mesos de preparació, es va poder mostrar el resultat sobre l’escenari del Teatre Comtal, amb un format que ja és un clàssic per a la gent de Ripoll. En aquesta 22ª edició, el públic va tornar a respondre i es fa una valoració positiva de l’assistència durant els tres dies.\n«La reacció del públic ha estat molt bona, perquè s'ha fet curt i hi ha hagut molta variació a les cançons. Animem a la gent a que segueixi venint, sobretot divendres, que sempre és més fluixet», diu Dèlia Amigo, de la junta del Playback.\nEl futur sembla garantit, amb nens i nenes que des de ben petits ja participen de l’espectacle. Normalment ho fan des dels 9 o 10 anys, però enguany els més menuts en tenien 4 i 5. «Són el futur del Playback», diu Amigo.\nLes actuacions, del tot diverses, tocant tots els estils musicals i des de clàssics fins al més nou. «Hem fet vals, que feia molt temps que no ho fèiem, la cançó de 'Malamente' de Rosalía que aquest any ha estat un boom, hem fet rock català, sevillanes, Madonna...», explica Amigo.\nDesprés de superar una nova edició, les ganes per seguir l’any vinent segueixen intactes. Volen ampliar a més gent el Playback i arribar als 25, i fins i tot, als 30 anys de trajectòria.


Vídeo: Sala plena a la presentació del documental “Els Tossols del Bosc de Tosca” – elgarrotxi.cat\nL’Ajuntament de les Preses i el Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa varen organitzar l’acte de presentació del documental, Els Tossols del Bosc de Tosca. Un treball audiovisual dirigit pel geòleg Llorenç Planagumà que explica els tossols, una de les formes volcàniques més abundants del Parc Natural i alhora més desconegudes.\nLa Formació d’aquests turonets no és un fenomen molt habitual a la Terra, tan sols s’han descrit tossols a Islàndia al fluir les laves per terrenys humits i torbosos i en el planeta Mart on les erupcions dels volcans també emeten colades de lava que flueixen damunt de sediments gelats en al casquet polar Nord del planeta. En aquest documental es pretén explicar com és que n’hi ha a la Garrotxa, com s’han format i com l’home tradicionalment n’ha fet ús per les propietats de les roques que el formen.\nL’acte va comptar amb l’assistència de l’alcalde de les Preses, Sr. Pere Vila, responsables del Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa i el geòleg i director del documental el Sr. Llorenç Planagumà.


esport d'equip de patinatge\n(S'ha redirigit des de: Hoquei patins)\nhoquei sobre rodes, esport d'equip i esport sobre rodes\nMarc Gual (dreta) en un partit de la selecció d'Espanya contra la d'Itàlia.\nDiagrama d'una pista d'hoquei\n4.1 Competicions Nacionals de Clubs\n4.2 Competicions Internacionals de Clubs\n4.3 Competicions de Seleccions\nHi ha un esport anomenat crosse a França al final de l'edat mitjana, però els creadors de l'hoquei modern foren els anglesos. La seva pràctica s'inicià a principis del segle xx en el comtat de Kent (Anglaterra). Es jugava en pista de ciment i amb patins de rodes. El 1905 es funda a Anglaterra l'Amateur Hockey Association, precursora del patinatge.\nTambé a Anglaterra, el 1913, es crea la National Hockey Association. La creació de la Federation International du Patinage a Roulotte-FIPR el 1924 a Montreux per representants de França, Alemanya, Gran Bretanya i Suïssa va servir per estructurar-lo i unificar criteris. Dos anys més tard se celebrà el primer campionat d'Europa de seleccions. En molt poc temps es va estendre per Europa, principalment pels països llatins, i per països d'Amèrica i per les colònies portugueses d'Àfrica. Els primers encontres que se'n tenen notícies a Catalunya daten dels anys 1914 i 1916 a Barcelona però no és fins al 1928 que es crea la Federació Catalana d'Hoquei (més tard Federació Catalana de Patinatge). Els actuals organismes internacionals són la Confederation Europeene de Roller Skating-CERS i la Feédération Internationale de Roller Skating-FIRS. Encara que no forma part de programa olímpic, fou esport d'exhibició als Jocs Olímpics de Barcelona.\nEls temps normals d'un Joc d'Hoquei sobre Patins, estan determinats per graons d'edats, i són els següents :\nCategoria Sèniors: 2 períodes de 25 minuts cadascun.\nCategoria Júnior: 2 períodes de 25 minuts cadascun\nCategoria Infantil, juvenil i Aleví: 2 períodes de 20 minuts cadascun.\nBenjamí: 2 períodes de 15 minuts cadascun .\nPre benjamí: 4 períodes de 8 minuts cadascun .\n* Entre el primer i el segon període de joc, existirà sempre un temps de " interval " amb durada de 10 minuts. Al final del primer temps de joc, hi haurà canvi de la mitja pista defensiva fins llavors ocupada per cada equip .\nSempre que, al final del partit, hi hagi d'haver un equip vencedor, es disputarà una pròrroga per desempatar-lo després d'un descans de 3 minuts. Constarà de 10 minuts repartits en dos períodes de 5 minuts cada un (excepte en categoria sub -15 masculina que serà de 5 minuts dividits en dues parts de 2 minuts i 30 segons). Entre tots dos períodes de la pròrroga hi haurà un descans de dos minuts durant el qual els dos equips canviaran de mitja pista defensiva. La pròrroga acabarà automàticament quan un equip marqui un gol (gol d'or) sent aquest equip proclamat vencedor.\nSi, després de la pròrroga, continua havent-hi empat al marcador, es farà servir tandes de penals per desempatar. En primer lloc, es disputaria una tanda de 5 penals llançats alternativament per cada equip sense repetir llançador, llevat que un tingui menys de 5 jugadors rotant llavors entre els jugadors que li quedin. L'equip que marqui més penals guanya. Si persisteix l'empat, es llançaran successives tandes d'un penal cadascuna fins a desempatar, només en aquestes sèries d'1 penal s'està permès repetir jugador. La Federació Catalana de Patinatge té un reglament per a faltes directes.\nProteccions del porter\nGuardes de porter\nGuant lliure de porter (davant)\nGuant lliure de porter (darrere)\nGuant de l'estic de porter\nGuant de porter amb estic i pilota\nCompeticions Nacionals de ClubsModifica\nCompeticions Internacionals de ClubsModifica\nCopa d'Europa (final 4)\nCopa Continental (Supercopa d'Europa)\nCopa Intercontinental (Mundialet de clubs)\nCampionat del Món de clubs ( ja no es juga)\nCampionat del Món "A"\nCampionat del Món "B"\nLlista de clubs d'hoquei patins\n↑ «hoquei sobre patins | enciclopèdia.cat». [Consulta: 17 desembre 2018].\n↑ Gallén, Carles. «hoquei sobre patins». Enciclopèdia de l'esport català. enciclopèdia.cat, s.d. [Consulta: 16 agost 2018].\nFòrum Hoquei Patins\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Hoquei_sobre_patins&oldid=28524294»\nDarrera modificació: 31 oct 2021 a les 14:14\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 31 oct 2021 a les 14:14.


Arriba la segona edició del cicle de teatre amateur “Badalona es Mostra” | TOT Badalona | Revista d’informació local Badalona, Montgat i Tiana\nArriba la segona edició del cicle de teatre amateur “Badalona es Mostra”\n08 noviembre 2017 10:08\nBadalona acull, des del 12 de novembre al 3 de desembre, la segona edició del cicle de teatre amateur Badalona es Mostra, una proposta cultural que recupera la tradició del teatre amateur a la ciutat amb l’objectiu de crear un espai de trobada entre les companyies badalonines. El cicle inclou 6 representacions de diferents gèneres que es representaran a diversos equipaments de la ciutat i que aniran a càrrec de les 6 companyies participants.\n– Óscar: una maleta, dues maletes, tres maletes, a càrrec de La Badalonense.\n– L’aniversari, a càrrec d’Art en Acció.\n– Performance emocional, a càrrec d’El Club de la Lucha Emocional. Diumenge 19 de novembre, a les 19 h, al Centre Cultural l’Escorxador – Nau 3 (c. Arquitecte Fradera, s/n).\n– Rebeldes con…guantes, a càrrec de Màgic Empenta.\n– Manusturbe, a càrrec de Katalakaska.\n– Caixa de llumins, a càrrec de Lapsus.\n– “Cartells teatrals modernistes”\nEscèniques (MAE) de l’Institut del Teatre.\n– “Badalona es Mostra. L’exposició”\n– BiblioLab: poesia i teatre\n– Taller introductori al teatre musical\nUna posada en escena amb peces curtes de musicals tan coneguts com Cabaret, Chicago, Grease… A càrrec d’Alicia Martel, actriu, compositora, cantautora, creadora i directora artística del projecte Dona Cançó.\n– Taller de creació de titelles\n– Teatre i gent gran\nLa Xarxa Municipal de Biblioteques de Badalona participa al ‘Badalona es mostra’ amb els aparadors teatrals. Es podran consultar els documents relacionats amb les obres i les temàtiques de la mostra d’enguany a totes les biblioteques de la ciutat


Durant la segona quinzena de novembre i la primera de desembre, els aprenents de català de la capital del Garraf faran pràctiques lingüístiques en algun dels establiments que participen en la campanya "Demana-ho en català també!", que pretén facilitar l'ús del català entre la clientela i el personal que atén el públic. En aquesta iniciativa, hi participaran 36 establiments, que col·laboren en el programa Voluntariat per la llengua (VxL) del Consorci per a la Normalització Lingüística (CPNL).\nGràcies a la complicitat de la xarxa d'establiments col·laboradors -compromesos a fer la primera atenció als clients en català i a mantenir aquesta llengua, sempre que sigui factible-, els aprenents de català del Servei de Català del Garraf i Vilanova i la Geltrú i els alumnes de l'Escola d'Adults Teresa Mañé podran participar en diverses pràctiques de compra en català fora de l'aula.\nLa xarxa d'establiments que s'han adherit al programa Voluntariat per la llengua i participen en la campanya són d'àmbits diversos: parades d'alimentació dels mercats municipals; supermercats; establiments de venda de pa, de roba, de material esportiu, de premsa, de llibres, de sabates, de material òptic, de vins i caves, de regals, i, fins i tot, una cafeteria. En aquesta ocasió, un total són 36 establiments, que estan repartits per tots els barris de la ciutat.\nAquesta campanya, organitzada pel Servei de Català i l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, es durà a terme a la ciutat per cinquena vegada i representa la consolidació i ampliació progressiva d'una xarxa d'establiments que estan compromesos a facilitar l'ús del català amb els seus clients, sobretot amb les persones que estan aprenent la llengua.


Quines són les ulleres de sol que es portaran aquest estiu? - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nQuines són les ulleres de sol que es portaran aquest estiu?\nEls dissenys atrevits, amb colors cridaners i materials nous són la tendència de la temporada\nAquest 2017 les ulleres de sol no només serviran per veure sinó també perquè et vegin. Es converteixen en el complement imprescindible de la primavera i l'estiu 2017 i la tendència són els dissenys atrevits, els colors cridaners i els materials nous. Descobrim les ulleres de sol de moda aquest 2017:\nLes ulleres de sol de metall rodones\nSón les ulleres de sol imprescindibles de la temporada, per anar a la moda. Tenen les lents rodones, n'hi ha de tot tipus de colors i amb patilles i pont d'acer.\nLes ulleres de sol de doble pont\nEs va començar a veure al 2016 però el 2017 el doble pont a les ulleres de sol és un encert segur. Marques com Ray Ban, Polaroid o Carrera són algunes de les que aposten per aquesta tendència que queda especialment bé als homes.\nLes ulleres de sol amb lents grogues\nNo hi ha bloguer de moda que es resisteixi a elles. Les ulleres de color groc estan de moda. Això sí, només són aptes per als més atrevits.\nLes ulleres de sol d'ulls de gat\nVols donar un toc sofisticat i ple de glamour al teu look aquest estiu? Les ulleres de sol d'ulls de gat són el teu millor aliat. En tons marrons i negres i amb ornaments com petits brillants són com ens les presenten la majoria de cases.\nLes ulleres de sol de Funky Aviator\nDesprés de portar ja diversos estius amb nosaltres, l'estil aviador es reinventa. Els nous models li donen la volta a l'estil clàssic, amb noves formes, lents mirall i colors com el rosa o blau.


Una entre un trilió\ndimarts, 30 / gener / 2018\nAquell 21 gener 2014 era dimarts. I com tots els dimarts, la Patricia es va aixecar a les 7:30 del matí, va agafar el Fiat Punto vermell que feia menys d'un any li havien regalat els seus pares, i es va anar a buscar a la seva amiga Maria per anar juntes a la universitat .\nPatricia tenia 19 anys i estudiava Dret i Administració d'Empreses, i aquell 21 de gener tenia l'últim dels seus primers exàmens de matemàtiques de la cursa que acabava de començar. No li va anar molt bé, però al juny podria recuperar l'assignatura. Això si no li hagués passat el que li va passar aquella nit.\nJa era gairebé mitjanit quan la Patricia va agafar el cotxe per tornar a casa, a la serra de Madrid. Plovia torrencialment, no eren les millors condicions per conduir i en la foscor d'aquella carretera per la qual havia passat tantes vegades de sobte va aparèixer un cérvol. La Patricia va intentar esquivar-lo, però el seu cotxe va sortir de la calçada i va impactar amb l'únic mur de pedra que hi havia a aquesta altura de la M-600. Va rebre tot l'impacte de l'accident en el seu cap i va entrar en coma profund.\nAquesta nit Patricia no va tornar a la casa on l'esperaven els seus pares Antonio i Rafi. Ells estaven asseguts al sofà, tapats amb una manta, veient l'últim capítol d'una sèrie. Quan sona el timbre, Antonio, emmurriat per haver de sortir del sofà, s'aixeca i es dirigeix ??a obrir la porta del garatge. No espera trobar-se amb un parell de botes de la guàrdia civil mentre aixeca la persiana. "La teva filla ha tingut un accident molt greu. Va camí de l'hospital ".\nÉs difícil comprendre com tan poques paraules canvien tantes vides a la vegada. Perquè aquesta és una història d'històries. Perquè encara que és la història de Patricia, és també la d'Antonio, la de Rafi, la de Pere, Maria, Carme, Loli, Isabel, Jesús, Rosa, Manolo ...\nMentre la vida de Patricia quedava en pausa, tot el seu entorn es transforma. Persones molt properes s'allunyen; altres, fins llavors alienes, passen a ser considerades unes "llavors d'or", unes persones indispensables per a la família que, abans d'aquell 21 de gener, eren tan sols amics d'uns veïns, companys de feina ... simples coneguts. Com és el cas de Pere, o de Rosa. El primer li cantava cançons de bressol perquè despertés; la segona, de tant cuidar Patri, va acabar traient-se el curs d'auxiliar d'infermeria. O el de Jesús, que li llegia diaris totes les setmanes perquè estigués informada.\n"Si ells estaven sempre amb mi, treballant amb Patricia posant-li música, parlant-li ... Com m'anava a esfondrar jo?", Reflexiona ara Antonio quan li preguntem d'on treia forces per anar dia a dia a l'hospital i veure inconscient a la seva filla de 19 anys. Els informes mèdics no deixaven lloc a cap tipus d'esperança, eren un cop de realitat que rebien gairebé diàriament. "La seva filla té una possibilitat entre un trilió de recuperar-se", li deien. I la seva resposta, sempre la mateixa: "Doncs jo vull que la meva filla sigui aquesta una".\nL'evolució dels pacients que es troben en estat de coma és tan diferent en funció de la seva edat, de la causa del coma i del nivell de consciència amb què arriben a l'hospital, que no existeixen dades fiables sobre quantes persones es troben en aquesta situació al nostre país. Sí que es coneix que una de les causes més habituals de l'estat de coma són els traumatismes cranioencefàlics produïts, per exemple, per un accident de trànsit com el de la Patricia.\nAquest any, 10.086 persones van resultar ferides greus en accidents de trànsit a les carreteres espanyoles. 10.086 persones de les que els mitjans de comunicació solem passar per alt, perquè no són víctimes mortals. 10.086 somnis, famílies, amics ... 10.086 vides com la de Patri. Aquesta és la seva història.


CANDELES: Promoció d'obra nova a El Born - Lucas Fox\nCANDELES Obra nova\nCANDELES Pisos, El Born, Barcelona\nAquesta preciosa promoció d'obra nova està situada al Born, una de les zones més vibrants de casc antic de la ciutat comtal. Es tracta d'una finca de 1851 rehabilitada completament amb les millors qualitats i amb totes les instal·lacions a estrenar. La modernitat convergeix alhora amb la conservació de característiques originals que li aporten un encant únic, com les bigues vistes i els grans finestrals de fusta, sense oblidar els elements comuns de l'escala.\nUn dels aspectes que fan destacar a aquesta promoció entre les altres de la zona és l'accés directe des de l'ascensor a l'habitatge. Els pisos presenten un disseny modern excel·lent, amb espais càlids gràcies a el mobiliari de fusta, terres de parquet de roure natural, parets i terres de microciment en els banys i molta llum natural. A més, les cuines estan equipades amb primeres marques, els sostres de 4 metres d'altura compten amb llums led, i els pisos estan equipats amb aire condicionat central per conductes amb calefacció per garantir la seva màxima comoditat en tot moment.\nLa promoció posa a la seva disposició cinc habitatges d'entre 43 i 118 m², amb 1-4 dormitoris i 1-2 banys, i els àtics tenen grans terrasses privades 43-35 m² a la planta superior amb accés des de l'habitatge. També hi ha un local comercial de 117 m² amb una terrassa de 14 m².\nHabitatges rehabilitats amb l'encant original i les millors qualitats\nDiverses tipologies d'habitatges entre les que triar\nAccés privat directe per ascensor a cada habitatge\nLa promoció se situa en un carrer tranquil de Born, una zona amb molta vida i tot tipus de serveis i comerços, incloent transports públics i centres culturals (museus, galeries, etc.). A pocs minuts a peu trobareu alguns dels llocs més emblemàtics de la ciutat, com la catedral, al Palau de la Música i el parc de la Ciutadella.


4t ASSAIG TEMPORADA 2018-2019 – PROESO\nDesprés de l’èxit aconseguit el passat 16 de novembre a l’auditori de Castelló amb l’espectacle CANTEM PER MARTA I MARIA, se’ns brinda la oportunitat de repetir l’espectacle en la SALA AUDITORI del PALAU DE LES ARTS el proper 27 de desembre a les 18.30h aproximadament.\nEl proper assaig serà el dia 15 de desembre a les 15:45h a la Casa de la Música de Benimodo (València), C/ 9 d‘octubre, 14.\nEn aquest assaig repassarem el repertori del passat concert. A la que sumarem una obra més: BSO de Piratas del Caribe.\nA més començarem el treball de preparació per al proper concert, per la qual cosa, vos demanem que imprimiu també les partitures de: Pinos de Roma i Cuadros de Exposición. Hem de començar ja amb la preparació del proper concert que realitzarem a febrer, un concert instrumental amb un repertori altament motivador :\nCuadros de exposición de Modest Mussorgsky\nUna proposta didàctica- musical on conjugarem la música i la imatge.\nEtiquetes: assaig, Destacat, Marta i Maria\nAnterior AGRAÏMENTS PEL CONCERT “CANTEM PER MARTA I MARIA”\nSegüent TORNA DE NOU “CANTEM PER MARTA I MARIA”


Què es pot fer en fase 2 i què es podrà fer en fase 3 – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nQuè es pot fer en…\nLes comunitats autònomes continuaran avançant en les seues fases de la desescalada en el camí cap a la nova normalitat aquest próxim dilluns, 8 de juny. La Comunitat Valenciana es mantindrà aquesta setmana en fase 2. Per això, repassem tot el que es pot fer i què no, en la fase 2 i el que es podrà fer quan arribem a fase 3.\nEL QUE ES POT FER EN LA FASE 2\n-Les reunions poden ser de fins a 15 persones. S’eliminen les franges horàries per a passejar o fer esport, això sí, es mantenen per a persones vulnerables les de 10 a 12 i de 19 a 20 hores.\n-Es pot anar a la platja.\n-Obrin les piscines i els gimnasos amb un límit d’un terç de l’aforament.\n-Es reprenen les visites a centres de discapacitats, habitatges tutelats i residències de majors, si bé les autonomies establiran les condicions d’aquestes visites.\n-Les comunitats autònomes poden determinar la volta a les classes per a l’educació no universitària. També obrin autoescoles i acadèmies.\n-Tornen a celebrar-se noces, amb un límit de 50 convidats en recintes tancats i de 100 en oberts.\n-Obrin els centres comercials, amb límit d’afluència. Es pot anar a bars i restaurants, amb un límit d’aforament del 40%.\n-Els centres de culte amplien l’aforament al 50%.\n-Obrin cinemes, teatres i sales de concerts amb limitacions de públic.\n-S’amplien a 20 persones els grups de turisme actiu i de naturalesa.\n-Es permet la represa de la competició de les lligues professionals, però sense públic.\n-Els hotels reobrin les zones comunes.\nQUÈ ES PODRÀ FER EN LA FASE 3 QUAN PASSEM A ELLA?\n– S’eliminen les franges horàries i es permeten grups de fins a 20 persones.\n– Les vetles podran realitzar-se amb un límit màxim de 50 persones en espais a l’aire lliure o 25 persones en espais tancats.\n– Es permeten les noces i l’assistència a llocs de culte sempre que no se supere el 75% de l’aforament fins a un màxim de 150 persones en espais a l’aire lliure o de 75 persones en espais tancats.\n– Els comerços poden obrir amb un 50% de l’aforament.\n– Podran reobrir els establiments d’hostaleria i restauració per a consum en el local, excepte discoteques i bars d’oci nocturn, sempre que no se supere el 50% del seu aforament i es permet consumir en la barra sempre que es garantisca una separació mínima de 2 metres.\n– A les terrasses a l’aire lliure es limitarà l’aforament al 75% de les taules, amb una ocupació màxima de 20 persones.\n– Als hotels es poden reobrir les zones comunes sempre que no se supere el 50% de l’aforament i les activitats d’animació o classes hauran de dissenyar-se amb un aforament màxim de 20 persones i preferentment a l’aire lliure.\n– A les biblioteques podran realitzar-se activitats culturals i d’estudi, sempre que no se supere el 50% de l’aforament.\n– En els museus i sales d’exposicions l’aforament serà del 50% i les visites podran ser de grups de fins a 20 persones.\n– Els cinemes, teatres, auditoris, circs de carpa i espais similars d’espectacles podran desenvolupar la seua activitat, sempre que compten amb butaques preasignades i no superen la meitat de l’aforament autoritzat.\n– En les activitats a l’aire lliure, el públic haurà de romandre assegut, guardant la distància necessària i no podrà superar-se el 50% de l’aforament, ni superar les 80 persones.\n– Els esportistes de lligues no professionals federades podran realitzar entrenaments en grups de fins a 20 persones.\n– Es podran realitzar activitats de turisme actiu i de naturalesa per a grups de fins a un màxim de 30 persones i es permet la realització de l’activitat de guia turístic, mitjançant cita prèvia i amb grups de no més de 20 persones.\n– Centres recreatius turístics, zoològics i aquaris obrin amb un aforament del 50% i d’un terç en les atraccions i llocs tancats.\n– Els congressos, trobades, reunions de negoci, conferències i esdeveniments no podran superar els 80 assistents.\n– Els establiments i locals de jocs i apostes no podran superar el 50% de l’aforament ni superar les 50 persones en total.\n– Quant a les activitats de temps lliure per a la població infantil i juvenil no superaran els 200 participants a l’aire lliure i 80 en espais tancats.


Reagrupament demana la dimissió immediata de Jordi Sànchez per les declaracions sobre l'1-O | NacióDigital\nper ACN, Barcelona, Catalunya | 12 de juny de 2021 a les 14:48 |\nReagrupament, partit que es va presentar juntament amb Junts a les eleccions del 14-F, demana la dimissió "immediata" de Jordi Sànchez com a secretari general d'aquesta formació, per la interpretació que va fer de l'1 d'octubre en un article al diari Ara, en el qual assegurava que l'1-O va ser concebut més com una via per forçar la negociació amb l'Estat que com a estratègia per proclamar "efectivament" la independència.\nLa formació liderada per Josep Sort ha considerat, a través d'un comunicat difós aquest dissabte, que una persona que creu que l'1-O "no tenia sentit, no ha de dirigir" el partit. En aquest sentit, el partit ha reiterat que "l'únic camí viable" per assolir la independència és una DUI ja que amb l'Estat no és possible negociar.\nReagrupament ha subratllat que històricament s'ha demostrat que l'Estat "mai negociarà, a no ser que no tingui cap altre remei". Davant d'això, ha defensat que "només amb la força d'una DUI proclamada" es podran asseure per parlar amb l'Estat del "traspàs dels actius i la relació posterior".\nLa formació ha considerat que l'1 d'octubre del 2017 va ser l'acte de patriotisme i sobirania més gran exercit pel poble de Catalunya, des de la proclamació de la República feta pel president Macià. A més, ha defensat que "no cal fer cap altre referèndum" perquè ja es va celebrar i guanyar per majoria. "Més de dos milions de catalans van participar-hi voluntàriament, jugant-se la pell per defensar la democràcia i la llibertat", ha detallat tot recordant que la DUI ja es va proclamar.\nDavant d'això, Reagrupament ha demanat que "s'aixequi la suspensió i es faci efectiva publicant-la al Diari Oficial de la Generalitat". "Només amb la Independència serem totalment lliures tant els catalans com els presos i exiliats", ha conclòs.\nPolítica, secretari general, relleu, ERC, Junts, Carles Puigdemont, Jordi Sànchez, política\nUs equivoqueu quan dieu...\nPer Anonim 1234 el 12 de juny de 2021 a les 16:08\n... "només amb la força d'una DUI proclamada es podran asseure per parlar amb l'Estat del traspàs dels actius i la relació posterior". Aixó ja s'ha probat, es va proclamar la DUI i ja veieu que espanya no va voler negociar res (era molt inocent esperar que negociés). Sou tan inocents com els que esperaven que espanya negociés, i us contradieu a vosaltres mateixos dient que espanya no negociarà mai (en aixó encerteu) però llavors pensant que negociarà si feu una DUI "proclamada" (i aquí és on us equivoqueu). La DUI "proclamada" no serveix per a res si Catalunya segueix sota control d'espanya. Heu de buscar un altre camí. espanya només negociarà amb una Catalunya independent de fet, quan Catalunya ja sigui un altre pais on ells no tinguin cap autoritat, llavors tindras totes les negociacions que vulguis, però mai abans. Com arribar a la independencia de fet, no a una declaració molt facil de fer, ah, aixó ja és un altre tema.\nTu cabeza en una pica\nPer La guerra del poder el 12 de juny de 2021 a les 15:16\nSin escrúpulos la batalla por el poder no hay más


Riera, a Torra: "Que les institucions i el seu Govern no aturin el que la gent va defensar amb el cos l'1-O"\nLa CUP adverteix que combatrà l'autonomisme si JxCat i ERC no volen fer República\n3 min. Barcelona 14/05/2018 13:45\nDesprés que la CUP acordés ahir validar amb quatre abstencions la investidura de Quim Torra, tot i anunciar que passaran a l'oposició per la falta de voluntat de materialitzar la República de JxCat i d'ERC, els cupaires han reiterat avui que en cap cas ofereixen un xec en blanc a les dues principals formacions independentistes. Per aquest motiu, el portaveu de la CUP, Carles Riera, els ha reclamat determinació per avançar en la construcció de la República. "Que les institucions i el seu Govern no aturin el que la gent va defensar amb el seu cos l'1-O", ha exigit al presidenciable, que ha avisat en el torn de rèplica que "estem en alerta màxima" davant de qualsevol reculada de JxCat i ERC.\nSegueix en directe el ple d'investidura\nRiera ha explicat que les bases han avalat majoritàriament no oposar-se a la investidura de Torra per mantenir "l'embat democràtic des de la desobediència civil no violenta al carrer i des de les institucions davant la deriva repressiva de l'Estat". Tot i així, el portaveu de la CUP ha deixat clar que no donaran suport al nou Govern i que lluitaran contra l'Estat, però també "contra l'autonomisme", en un retret sense contemplacions a JxCat i ERC, als quals ha reclamat que s'activi el procés constituent i l'Assemblea de Càrrecs Electes. De fet, ha lamentat que ara mateix "la República passa més per la mobilització social que per la tasca d'unes institucions malmeses", amb referència a la intervenció de la Generalitat per l'aplicació del 155.\nEn un discurs amb un marcat accent social, Riera ha apostat per construir "una República no identitària que connecti amb les lluites socials i que no defugi la confrontació amb l'Estat". En aquest sentit, el diputat dels anticapitalistes ha instat Torra a complir el seu compromís de recuperar totes les lleis suspeses pel TC. "Necessitem avançar en la construcció de la República amb polítiques socials, aplicant les lleis suspeses, municipalitzant serveis i creant una banca pública". "Aquestes mesures no són possibles en el marc jurídic espanyol; dins les autonomies només es poden fer polítiques neoliberals", ha sentenciat.\nEn un dard enverinat als comuns, els ha emplaçat a pronunciar-se públicament sobre si pensen desobeir el TC a l'hora d'aplicar les lleis que el tribunal ha aturat. "¿Els comuns desobeiran el TC o seguiran sostenint el règim del 78, senyor Domènech?", ha preguntat Riera al líder dels comuns. El portaveu ha criticat les llistes d’espera de la sanitat pública o les taxes universitàries i ha justificat el seu veto a donar suport al nou executiu per la falta d'un programa d'esquerres. "No ens han donat cap certesa sobre aquestes qüestions, sinó que ens plantegen un programa neoliberal", ha denunciat.\nEl representant de la CUP tampoc ha defugit les famoses piulades o articles de Torra contra els espanyols i ha advertit que "estem al costat de la República inclusiva, antifeixista, no identitària, per a totes i amb totes, perquè no en volem cap altra i és l’unica que pot assolir les majories necessàries". Tot i així, Riera ha sentenciat que "sentint alguns dels discursos d’avui, un sap en quin costat està, veient en quin està l’altre", ha afirmat citant el cantant Leonard Cohen.


Vora 3.000 marroquins i marroquines entren nadant a Ceuta - À Punt\nUnes 700 persones són menors\nJoves marroquins arriben a Ceuta per l'espigó sud d'El Tarajal / EFE\n17 de maig 2021 - 22:22\nProp de 2.700 ciutadans i ciutadanes marroquines han accedit a Ceuta durant aquest dilluns vorejant els espigons marítims fronterers d'El Tarajal i Benzú. La majoria són homes joves, però també hi ha dones i fins i tot xiquets i xiquetes.\nDurant la nit i tot el dia aquest flux migratori s'ha estés també a El Tarajal, a l'extrem sud, per on superen la barrera fronterera sense cap control.\nEl govern espanyol ha tingut una reunió d’urgència aquesta vesprada, en la qual s’ha acordat reforçar la zona amb més de 200 agents, efectius de seguretat per al control i agilització dels tràmits de devolució, en aplicació a l'acord amb el Marroc de 1992. Una devolució que es complica pel fet que, segons la delegació del govern, unes 700 de les vora 3.000 persones que han arribat hui han assegurat ser menors d’edat.\nIncertesa sobre l'allotjament\nDe moment a totes les persones que han arribat les sotmeten a proves de Covid-19 com a pas previ al confinament per a superar una quarantena de 10 a 14 dies, però encara no està clar on faran aquesta quarantena.\nEl president de la ciutat autònoma, Juan Vivas, ha tornat d'urgència de la Península per a tindre una reunió telemàtica amb la delegada del govern espanyol, Salvadora Mateos, en el marc del Centre de Coordinació Operativa (Cecor), entre totes dues administracions per a concretar els punts en els quals es donarà cabuda a aquestes persones.\nLa Comandància General de Ceuta, per la seua banda, ha oferit 300 lliteres militars per a acollir totes aquestes persones a les naus dels polígons comercials d'El Tarajal, en la immensa majoria buides des del tancament de la frontera per la pandèmia, fa més d’un any.\nA més, el Centre d'Estada Temporal d'Immigrants (CETI), que alberga actualment unes 220 persones, està per davall de la meitat de la capacitat màxima de 512 places, però l'administració general de l'Estat no ha permés l'entrada de marroquins a les seues instal·lacions excepte com a peticionaris de protecció internacional, política que va canviar després de la declaració del primer estat d'alarma per a acollir també als joves del país veí que compleixen 18 anys i deixen d'estar tutelats per la ciutat perquè no es quedaren al carrer.\nPer últim, l’administració local és responsable actualment d'uns 250 menors estrangers no acompanyats, quasi tots ciutadans del Marroc, encara que abans de la pandèmia va arribar a tutelar-ne més de 700.


04 | Abril | 2021 | BELLATERRA.CAT\nArchive for 4/04/2021\nBELLATERRA CULTURA: L’art d’estimar (Erich Fromm)\nPosted in Bellaterra, tagged Bellaterra Cultura, Erich Fromm, L'art d'estimar on 4 Abril 2021|\n“L’obra d’Erich Fromm ens ensenya a estimar, a ser lliures, a no acceptar que altres decideixin per nosaltres, a reivindicar el nostre dret a ser diferents“\nErich Fromm va néixer i va créixer en una família de jueus ortodoxos. De jove, llegia el Talmud i es va plantejar seriosament convertir-se en rabí. Dos esdeveniments traumàtics van despertar en el seu interior el desig de trobar explicacions per al comportament humà. Quan només tenia dotze anys, es va suïcidar una jove pintora que es relacionava amb la família. Hi havia perdut el seu pare i ja no li quedava cap ésser estimat. Tot indicava que no havia pogut suportar la perspectiva de la solitud. Erich era un nen i la seva fe no el va ajudar a comprendre per què s’havia produït aquesta tragèdia. El seu desconcert va augmentar dos anys més tard amb l’esclat de la Primera Guerra Mundial. En aquells dies, l’antisemitisme encara no havia despullat de la seva nacionalitat als jueus alemanys. Erich, que havia nascut a Frankfurt el 1900, no va poder entendre l’odi contra anglesos, francesos, russos, nord-americans i altres nacionalitats. De nou, es va preguntar: “Per què?”. La ira aventada pel conflicte bèl·lic li va semblar inacceptable i irracional.Fromm va estudiar dret i sociologia, però totes dues disciplines li van deixar insatisfet, ja que no li van proporcionar les respostes que esperava . El seu matrimoni amb la psicoanalista Frieda Riechmann el va acostar a les teories de Freud i va propiciar la seva ruptura amb la religió. Poc després, va començar a llegir a Marx i Max Horkheimer va convidar a dirigir el Departament de Psicologia de l’acabat de crear Institut d’Investigació Social, embrió de la famosa Escola de Frankfurt.\nEl 1934 fuig de l’Alemanya nazi, que havia suprimit els drets i llibertats de la població jueva. Es trasllada a Estats Units amb altres integrants de l’Institut, però les discrepàncies amb Marcuse i Adorno el porten a trencar amb el grup. No accepta la tesi de Freud sobre la libido, ja que considera que el més significatiu de l’ésser humà és la seva dimensió social, no les seves tendències sexuals. Tampoc accepta el “antihumanisme teòric” de l’marxisme, que atribueix tots els esdeveniments a les condicions econòmiques i materials, minimitzant o negant el paper de la llibertat humana. Si alguna cosa defineix a Erich Fromm, és la seva independència . Mai va acceptar les posicions ortodoxes, que exigien una adhesió incondicional.Pacifista i ferm opositor a la guerra del Vietnam, es va identificar des de molt d’hora amb el moviment feminista . La dona viu sotmesa per lleis discriminatòries i coaccions implícites, que es reflecteixen fins al llenguatge. No es podrà parlar d’una humanitat veritablement lliure fins que desaparegui la societat patriarcal. Fromm va manifestar la seva oposició a l ‘ “socialisme real”, que havia conduït a el totalitarisme de l’Estat soviètic, però no es va mostrar menys crític amb el capitalisme i la societat de consum. El seu èmfasi en la llibertat personal ha provocat que li associïn a la tradició llibertària, però amb un anarquisme atípic, gens convencional. Els seus antics companys de l’Escola de Frankfurt li van titllar de “revisionista” i “socialdemòcrata”. Fromm va respondre que simplementhavia apostat per un socialisme humanista i democràtic . En el plànol religiós, es va definir com un “místic ateu”, interessat pel budisme zen. El 1957 va impartir un seminari a la Universitat Autònoma de Mèxic amb el filòsof japonès Daisetsu Teitaro. Fromm considerava imprescindible explorar vies alternatives a la racionalitat occidental, com la meditació i la intuïció.\nAutor d’una prolífica obra, tres dels seus llibres són veritables clàssics de la pensada: La por a la llibertat (que va aparèixer el 1941, quan el totalitarisme nazi semblava una força imbatible), L’art d’estimar i ¿Tenir o ser? Publicat a 1956, L’art d’estimar és quelcom més que un llibre. Ha servit d’inspiració a diverses generacions i no ha perdut ni una mica de frescor. “L’amor no és un sentiment fàcil per a ningú”, adverteix Fromm. Estimar vol dir incorporar una altra vida a la nostra existència, fondre la carn i el cor, dilatar la nostra experiència, ser dues sense renunciar a la nostra identitat. L’amor no consisteix a tancar-se en una bombolla amb la persona estimada, sinó en obrir-se a el món i a el coneixement. Estimar implica arriscar-se, abandonant la seguretat que ens proporciona la rutina. “L’amor és un art”, no una transacció. El veritable amor no consisteix a ser estimat, sinó a estimar. I no s’ha de confondre amb el “enamorament” o fascinació que ens produeix una persona física i socialment atractiva. En la societat de consum, es tendeix a mercantilitzar les relacions socials i sentimentals. Estimar no és posseir un objecte, sinó endinsar-se en la intimitat d’una altra persona, sense expectatives irracionals que conduirien inevitablement a el fracàs.\nEstimar no és enredar-se en un frenesí sexual irreflexiu, sinó caminar cap a la unió interpersonal: “El sexe sense amor només alleuja l’abisme que hi ha entre dos éssers humans de forma momentània”. L’amor no és submissió ni dominància, sinó llibertat i autonomia . No s’ha de confondre amb la dependència, ja que en “l’amor es dóna la paradoxa de dos éssers que es converteixen en un i, tot i això, segueixen sent dos”. El “amor madur” es plasma en una parella quan cada un conserva “la pròpia integritat, la pròpia individualitat”. Si ens estimen de veritat, respectar la nostra manera de ser. Estimar és fonamentalment donar, no demanar o exigir. “En l’acte mateix de donar, experiment meva força, la meva riquesa, el meu poder. Tal experiència de vitalitat i potència exaltades m’omple d’aquesta “.L’amor és una forma de creixement personal que ens fa més humans i solidaris: “La persona que estima, respon” . Se sent tan responsable dels altres com del seu propi benestar. El “amor madur” mai és possessivitat: “Si estimo a una altra persona, em sento un amb ella, però amb ella tal com és , no com jo necessito que sigui”.\nFromm estudia les diferents formes d’estimar: l’amor entre pares i fills, l’amor fraternal, l’amor eròtic, l’amor a un mateix i l’amor a Déu. Fromm incorre en els estereotips de la seva època, establint distincions entre l’amor patern i l’amor matern que han perdut la seva validesa amb el córrer dels anys.El seu llibre apareix quan la revolució sexual i el moviment feminista encara no havien transformat la societat. Potser per això afirma que l’amor de la mare és incondicional i el de el pare enterament condicional. La mare no demana res a l’fill: “És la llar de què procedim, la natura, el sòl, l’oceà”. En canvi, el pare representa el pol oposat de l’existència: “el món de la pensada, de la llei i l’ordre, de la disciplina, els viatges i l’aventura. El pare és el que ensenya a l’infant, el qual li mostra el camí cap al món “. Fromm parla de mares fredes i xantatgistes que manipulen als seus fills, inculcant sentiments de culpa i impotència. Aquesta classe de mares solen ser la causa principal de la neurosi. No és menys nociva la figura de el pare autoritari i intransigent, que exigeix obediència i submissió. No obstant això, Fromm no preveu que la mare pugui ensenyar igualment “el camí cap al món”, estimulant en el fill el desig de comprendre, saber, viatjar i realitzar-se individualment. Les mares sobreprotectores són particularment nocives, ja que obstaculitzen i fins i tot frenen el procés de maduració. No accepten la separació del fill, un pas que constitueix l’últim i necessari tram d’una educació orientada cap a la constitució d’una personalitat adulta i equilibrada.\nSegons Fromm, no hi ha amor veritable, madur, si l’afecte es restringeix a la parella. Aquesta classe de relacions no expressen amor, sinó una relació simbiòtica, de profunda dependència. Es pot dir que és un egoisme estès. “Si estimo realment a una persona, estimo a totes les persones, estimo el món, estimo la vida”. Erich Fromm afirma que estimar els de la nostra pròpia carn, no representa una gesta. L’amor s’ha d’estendre a tots els éssers humans. Només llavors es transforma en “amor fraternal”, que és un amor caracteritzat per la seva falta d’exclusivitat. “En l’amor fraternal es realitza l’experiència d’unió amb tots els homes, de solidaritat humana, de reparació humana”. En aquesta forma d’estimar, preval l’amor a el pobre, a l’pària, a el malalt i a l’estranger. L’amor eròtic també és una experiència d’unió. Fromm no creu que la tendresa sigui una sublimació de l’amor físic, sinó una conseqüència directa d’experimentar la proximitat d’una altra persona, el tacte de la seva pell i la proximitat de la seva mirada. “Estimar algú no és simplement un sentiment poderós. És una decisió, un judici, una promesa “. Fromm creu en l’amor etern. Quan dues persones comencen a estimar-se, somien amb una relació per sempre .\nPer estimar a una persona, necessitem estimar-nos a nosaltres mateixos. L’amor a un mateix no és un acte egoista, sinó la base d’una autoestima que ens permet donar-nos als altres. El que es menysprea a si mateix, és incapaç d’estimar. I què només s’estima a si mateix, sol ser infeliç, doncs contempla als altres amb indiferència, hostilitat i por. D’origen jueu, Fromm entén que l’amor a Déu és summament enriquidor, però aquest amor no és l’adoració d’una figura patriarcal, sinó el desig de sentir un vincle profund amb la totalitat, amb l’ésser, amb la vida. Fromm pensa que només es pot parlar de Déu en un sentit poètic i simbòlic. Déu és amor i justícia, no un Ésser Totpoderós que exigeix obediència cega i submissió absoluta. Aquesta idea de Déu és infantil i incompatible amb la dignitat humana, ja que incita a resignar-se amb les injustícies i les humiliacions.\nL’amor no significa absència de conflictes. L’amor no és un lloc de repòs, sinó “un desafiament constant, un moure, créixer, treballar junts”. L’amor no pot ser una simple fugida de la solitud. De fet, no sabrem estimar, si no aprenem a estar sols sense experimentar buit o malestar: “Si estic lligat a una altra persona perquè no sóc capaç d’enfrontar-me a el món amb els meus propis recursos, no hi ha amor, sinó dependència, por, inseguretat”. La persona estimada no ha de ser un salvavides, sinó algú que camina al meu costat. Cada un té les seves pròpies metes, que poden ser complementàries o totalment diferents. Per estimar cal tenir fe i respecte. Fromm no es refereix a la fe de caràcter religiós i, menys encara, a creences determinades: “La fe és la qualitat de certesa i fermesa que posseeixen les nostres conviccions”. És imprescindible “tenir fe” en els amics i en nosaltres mateixos per adquirir compromisos i realitzar projectes. En un adult, “la presència d’aquesta fe és el que determina la diferència entre educació i manipulació”. Educar vol dir ajudar a l’infant a desenvolupar les seves potencialitats, respectant la seva personalitat. Només el que ha estat “educat” podrà estimar, assumint la possibilitat de el dolor i la pèrdua. “Estimar significa comprometre sense garanties, lliurar-se totalment amb l’esperança de produir amor a la persona estimada. L’amor és un acte de fe, i qui tingui poca fe també té poc amor “.\nFromm posseïa un ego discret, però la seva prudència no era sinònim de debilitat. La seva obra ens ensenya a estimar, a ser lliures, a no acceptar que altres decideixin per nosaltres, a reivindicar el nostre dret a ser diferents: “L’acte de desobeir com a acte de llibertat és el començament de la raó” . El seu estil transparent i senzill és una invitació permanent a la lectura dels seus llibres. Fromm ens va deixar el 1980, però el seu esperit segueix viu, recordant-nos que mai és tard per estimar, ja que “viure és néixer a cada instant”.\nFont: Rafael Narbona, El Cultural, Wikipèdia