Terror ‘made in Catalunya’ | Joan Rueda | Cercs | Societat | El Punt Avui\nTerror ‘made in Catalunya’ Terror ‘made in Catalunya’ Terror ‘made in Catalunya’ Terror ‘made in Catalunya’ + Terror ‘made in Catalunya’ E-mail\nCercs - 19 agost 2018 2.00 h\nTerror ‘made in Catalunya’ Arxiu\nImatges promocionals de La Térmica i Akelarre, els quatre impulsors del projecte i algunes de les màscares que es faran servir HORRORLAND / ACN\nTerror ‘made in Catalunya’ Terror ‘made in Catalunya’ Terror ‘made in Catalunya’ Terror ‘made in Catalunya’ Terror ‘made in Catalunya’ E-mail\nEls allotjaments de la comarca ja estan al 80% i se’n cerquen al Bages i a la Cerdanya\nEl complex inclou una ‘extrem house’, una atracció que té per objectiu fer abandonar a l’usuari\nDavid Moreno, Cristina Raya, Climent Vila i Sílvia Mosella són quatre joves catalans –tots quatre tenen al voltant de trenta anys– que s’han endeutat del tot per posar en marxa una de les seves il·lusions, el primer parc del terror del sud d’Europa. Horrorland, que és com l’han batejat, obrirà les seves portes a l’antiga central tèrmica de Cercs, al Berguedà, el proper mes d’octubre. A hores, d’ara, però, ja tenen més del 80% de les entrades venudes per als 15 dies d’activitat d’enguany, al voltant de Halloween. En tot cas, cap dels quatre és nou en això del terror, més aviat és la seva vida. Moreno i Raya són els propietaris de l’empresa Horrorbox, una firma amb tres room escapes a Barcelona però que munta esdeveniments vinculats al terror allà on calgui, i Vila i Mosella són dos berguedans que gestionen Insomnia Corporation, amb dos room escapes a Berga. Ara l’aventura que inicien és d’aquelles que fan vertigen, o por. Moreno ho té clar: “Ens hi hem deixat tot el que tenim i el que no; és una inversió multimilionària... Però creiem que sortirà bé, molt bé.”\nHorrorland beu de la fórmula de l’anomenat scream park, és a dir, un parc temàtic íntegrament amb atraccions de terror, un parc temàtic que evitarà als apassionats del gènere haver de viatjar als Estats Units, Alemanya o Anglaterra. De fet, Moreno explica que l’origen dels scream parks és als Estats Units, concretament en un granger que, per augmentar els seus ingressos, va convertir una part de la granja infrautilitzada en un passatge del terror. Cada any tenia més visitants, fins que es va convertir en el primer scream park del món. Després, diferents emprenedors van començar a muntar-ne en fàbriques, granges, hotels, fins que es van convertir en una gran atracció en l’època de Halloween. Els quatre socis d’Horrorland cerquen, justament, omplir aquest buit: “Cada cop hi ha més coses per Halloween, sí, però l’espai que va entre el final de l’estiu i el principi de Nadal continua sent un espai massa mort pel que fa a oci”, argüeix Moreno.\nEl parc temàtic de Cercs inclourà cinc haunted houses, que és com s’anomenen en aquest món els passatges del terror; una extreme house, un room escape i una zona de jocs gràcies a l’acord que Horrorland ha tancat amb Cabroword, l’empresa coneguda bàsicament pel seu nom d’usuari a les xarxes socials, @cabronazi, que es dedica a la confecció de memes d’humor. El parc està físicament situat al complex d’empreses que gestiona l’Agència de Desenvolupament del Berguedà just al costat de la central tèrmica i on Horrorland ha llogat, fins ara, set naus. Les obres estan en marxa i els gestors de la iniciativa van donant la informació sobre els continguts a poc a poc. Ara, tot i això, ja han venut el 80% de les entrades per als 15 dies d’obertura del complex, entre l’11 d’octubre i el 17 de novembre.\nEntre les coses que ja han transcendit hi ha que la primera haunted house es dirà La Térmica, en honor “del lloc ideal per al complex”, en paraules de Vila, i on els visitants hauran de fugir d’una espècie de mutants provocats per un material tòxic que hauria quedat abandonat a la central. La segona haunted house es basa “en una reflexió animalista”, en paraules de Moreno. Es dirà Matadero i, com indica el nom, els visitants experimentaran el mateix que poden sentir uns animalons que entren en un escorxador. Per a aquesta atracció, els promotors del parc han invertit en maquinària i vestuari propi d’un escorxador real, però, en canvi, les màscares són menys reals que les que el públic es trobarà, per exemple, a La Térmica, que tenen un cost de 800 euros la unitat. Aquesta tria s’ha fet expressament, ja que es vol apropar al màxim el visitant a la realitat dels animals sacrificats.\nL’entrenador de ‘Joc de trons’\nEl següent passatge del terror que Horrorland ja ha donat a conèixer s’anomena Akelarre i, com el seu nom indica, gira al voltant del món de les bruixes, unes bruixes a les quals no se’ls pot mirar als ulls. L’actor protagonista d’aquesta haunted house serà Guillem Fernández-Valls, l’entrenador dels soldats a la sisena i la setena temporada de la prestigiosa sèrie Joc de trons i mestre d’armes i coreògraf de combat de la companyia catalana Drakònia. I encara se saben alguns detalls del quart passatge del terror, anomenat Black Out i on el visitant haurà de passar per una estructura gairebé a les fosques perseguit per zombis.\nEl parc també inclourà una casa de terror extrem de la qual no es coneixen més detalls, només que, com diu Moreno, “l’objectiu dels actors serà que l’usuari abandoni”. En aquest sentit, els gestors d’Horrorland han previst que els usuaris “vagin marcats” amb uns colors que indicaran fins a quin punt es volen submergir en l’aventura terrorífica. Cada color voldrà dir fins on es vol interactuar amb els actors, però qui estigui marcat de vermell deixarà que fins i tot el puguin tocar. Abans d’entrar a l’extreme house l’usuari haurà de signar un consentiment semblant als que se signen abans de fer determinades proves mèdiques. Les entrades per a aquesta casa de terror extrem, en la qual s’haurà d’entrar sol, es vendran només al parc. La darrera novetat coneguda fins ara és el nom de la mascota, Mortimer, “en honor del primer nom que Walt Disney va posar a Mickey Mouse”.\nMoreno ha explicat que, al seu parer, el gènere del terror s’ha banalitzat molt i que la seva intenció és que el parc del terror de Cercs “sigui una experiència de terror completa per a l’espectador, però una experiència organitzada des de l’amor al gènere que nosaltres tenim”. “Hem viatjat arreu del món per visitar i gaudir en scream parks com aquest i ara volem que aquesta experiència es pugui viure en aquest marc incomparable que és el Berguedà”, sentencia un dels cofundadors del projecte.\nEn aquest sentit, “i per donar la seriositat que mereix el projecte”, l’entrada al parc disfressat estarà prohibida. “Els que han d’espantar la gent són els professionals”, defensa Moreno, per a qui el públic que voldrà assistir a Horrorland “és un públic sa, com el que vol assistir al teatre, a un espectacle”. El complex de Cercs, doncs, fugirà absolutament del turisme de borratxera i, per això, entre altres motius, tota l’oferta de restauració estarà ubicada en un espai concret i no repartit per tot el parc.\nEls impulsors del projecte consideren que per obrir aquests 15 dies, entre dos quarts de set de la tarda i dos quarts d’una de la matinada, necessitaran uns 120 empleats, entre actors, sanitaris, personal de seguretat, etcètera. D’entrada, explica Moreno, els treballadors sortiran del personal de les dues empreses dels impulsors, però en caldran més i, per això, la intenció és organitzar un càsting en els propers dies d’on puguin sortir la resta d’actors. Moreno hi afegeix que “la intenció inicial és que el màxim de gent pugui ser del Berguedà”. Aquesta ha estat una obsessió des que fa uns mesos es va iniciar el projecte. Així, la majoria de les empreses constructores que han treballat al parc són de la comarca i s’està treballant perquè els productes que s’ofereixin als bars del complex també ho siguin.\nPel que fa als serveis, i amb la previsió que gran part dels usuaris es desplacin fins a Cercs des de Barcelona o la seva àrea metropolitana, el parc disposarà d’un aparcament públic que, a diferència del de la majoria de parcs temàtics, serà gratuït. De fet, els promotors del complex ja tenen clar que al ritme de venda d’entrades actual, amb tots els dissabtes ja plens de gom a gom i sense possibilitat de comprar passis fast –els que en tots els parcs temàtics permeten entrar a les atraccions sense fer cua– o vip, aquest aparcament quedarà petit i ja han iniciat contactes amb propietaris de terrenys propers per poder ampliar aquest servei. De fet, aquest primer èxit abans fins i tot de l’estrena, a banda de facilitar la reinversió econòmica, ha fet que els impulsors no descartin obrir en dates fora de Halloween, ja que la intenció inicial era tenir tancat el parc fins a l’octubre del 2019.\nOportunitat per al Berguedà\nL’alcalde de Cercs, Jesús Calderer, explica que ha passat “de la sorpresa inicial a pensar que aquesta és una oportunitat d’or per a tota la comarca”. Els promotors de la idea el van anar a veure el gener passat per demanar-li permís per fer un espectacle de terror a la galeria Sant Romà del Museu de les Mines de Cercs. Vila explica que van veure que l’espai era massa petit però que baixant del museu van descobrir la centra tèrmica: “Ens en vam enamorar, era el lloc perfecte.” A partir d’aquí, i amb l’ajut del consistori, es va tancar la possibilitat de muntar Horrorland al parc empresarial de Cercs.\nCalderer assegura que ara mateix “ja hi ha un 80% dels establiments de tota mena del Berguedà plens i es comença a desviar gent a dormir a comarques veïnes, com ara la Cerdanya i el Bages”. La majoria de les reserves que estan rebent els establiments del Berguedà són per quatre nits i n’hi ha d’arreu d’Europa. L’alcalde ho té clar: “Com a comarca aquests quinze dies ho hem de fer bé, i no només per quedar bé com a comarca i com a país, sinó per facilitar que els visitants tornin.” Els europeus que estan fent reserves per quatre dies, per exemple, difícilment els passaran sencers dins del parc i segur que els quedaran hores per descobrir el mateix Museu de les Mines de Cercs, el Museu del Petroli, el tren del Ciment i l’antiga fàbrica de ciment Asland de Castellar de n’Hug o els Jardins Artigas dissenyats per Antoni Gaudí, els jaciments de dinosaures de Fumanya o, simplement, perdre’s pels pobles amb encant o les valls i muntanyes de l’Alt Berguedà.\nEl Punt Avui. Girona 19-08-2018, Pàgina 12\nEl Punt Avui. Nacional 19-08-2018, Pàgina 12


Avancem cap a l’escola laica!\nEl passat 2 de setembre el govern de Catalunya feia públic que engegava, per aquest curs 2020/2021, una prova pilot per satisfer les demandes de la famílies musulmanes que volíen religió islàmica a les escoles. Són famílies de l'entorn de Barcelona, el Baix Llobregat, Tarragona i Girona. Les Joventuts d’Esquerra Republicana defensem una escola lliure, crítica i de qualitat i per aquest motiu defensem una escola laica i lamentem aquesta notícia.\nTot i així, cal posar en valor que fa temps que el departament d'Educació i el conseller Bargalló treballen per eliminar totes les religions dels centres educatius, en tant que defensors d'un model d'escola republicana i laica. No obstant, la LOMQE requereix oferir religió a les escoles, ja sigui de forma obligatòria o optativa.\nMentre no siguem un país independent, hi ha dues maneres per poder canviar la situació de la religió a les aules. En primer lloc, arribant a un acord entre totes les religions per arribar a un consens. En segon lloc, canviar la llei estatal d’educació. La primera opció es va intentar, però l'Església s'hi va negar en rotund. La segona via, modificant la llei estatal, és on es centren els esforços actualment. Per això mateix el Jovent Republicà hem assegurat que es presentin esmenes a la LOMLOE, també coneguda com Llei Celáa, per eliminar aquest conveni que lliga l’Estat espanyol amb la Conferència Episcopal espanyola.\nQue no ens enganyin, el Departament d'Educació simplement garanteix per imperatiu legal una igualtat de condicions en l'ensenyança de totes les confessions que ho sol·liciten, mentre no pugui aplicar la seva proposta, que és poder implantar una assignatura de cultura religiosa que abordi des del laïcisme el coneixement del fenomen religiós i la seva diversitat i tradicions. L'única via per assegurar definitivament la laïcitat a les aules, la República dels Països Catalans!\nL'única via per assegurar definitivament la laïcitat a les aules, la República dels Països Catalans!\nURL CURTA: https://joventrepublica.cat/url/381119


Biblioteca de Roquetes Mercè Lleixà: de maig 2011\nEste matí han vingut els xiquets i xiquetes de Mare Natura a veure la biblioteca, han pogut descobrir quantes coses hi ha i els hem explicat un conte molt divertit, on hi sortien animalets i colors. Coses que ells/es coneixen perfectament.\nHem xalat molt i com sempre hem après moltíssim! Fins a la propera...\nRecomanacions dels nostres amics i amigues del Facebook. Maig 2011\nPresentació del llibre Donetes/Mujercitas a Barcelona\nUna adaptació de l'Àngel Burgas amb il·lustracions de l'Ignasi Blanch\nEs tracta de l'adaptació de "Little Women" de Louisa May Alcott editada per Lumen\n(Random House Mondadori)\nEl proper dijous 19 de maig i a les 19'00, us convidem amb moltíssima il·lusió, a la presentació de l' àlbum il·lustrat "DONETES/MUJERCITAS" editat per Random House Mondadori.\nAmb la presentació excepcional de l'Elisenda Roca,\nla participació de l'actriu Glòria Cristina i el muntatge visual de l'Àlex Anadon.\nEns fa molta il·lusió que ens acompanyeu en aquesta nova aventura després del llibre conjunt "ALÍCIA".\nLlibreria PROA-ESPAIS. Carrer Rosselló 212, entre Rambla Catalunya i Balmes. 08008 Barcelona.\nAmb la col·laboració de vins i caves SUMARROCA\nAvui a la biblio la regidora Pepita Bosch, i les noies del centre obert Xirinxina, han entregat els premis de dibuix als xiquets i xiquetes guanyadors del concurs del Dia de la Família, i aquí teniu una mostra dels dibuixos que han fet els nostres petits artistes\n1er Àlex queralt\n2on Yassin El Bahaoui\n1er Nerea Clemente\n2on Fàtima Ourhour\n1er Alba Sánchez\n2on Saida El Bahaoui\nCom podeu veure hem estat molt ben acompanyats, gràcies a tots per venir\nI aquí la foto oficial amb els guanyadors i guanyadores, ENHORABONA, i a seguir dibuixant!\nAvui a l'hora del conte ens ha visitat la Natalia, que conta molt bé els contes, i ens ha explicat, "La ovelleta que va venir a sopar", ens ho hem passat molt bé escoltant aquesta història de llops i ovelles.\nVindreu el proper dimecres?\nEl director d'El olor de la papaya verde adapta una de les novel·les més celebrades del flamant premi Catalunya Haruki Murakami, una melancòlica història d'amor en què un home recorda quan era estudiant a la Tòquio de finals dels 60 i va conèixer la misteriosa xicota del seu millor amic.\nAquest cap de setmana estrena als cinemes.\nTokio Blues - Trailer en español per TrailersyEstrenos\nCloenda de l'exposició del curs d'iniciació a la fotografia\na 16:03 0 comentaris\nEncetem un nou cicle de contes i activitats infantils al voltant del personatge del llop, per als dimecres de maig i juny. Ahir vam explicar el conte El Llop ha tornat!, una història que barreja els personatges de molts contes que tenen en comú la presència del llop. Una història original que ens ensenya la importància de l'amistat i com es pot vèncer la por amb la negociació... tota una lliçó que val la pena experimentar!\nUna tarda distreta per aprendre coses interessants i compartir històries.\nDissabte passat, a punt de fer els 100 anys d'edat, ens deixava L'escriptor argentí Ernesto Sábato. Aquí queda el nostre homenatge a una persona interessant que val la pena recordar pel seu nivell de compromís.\na 19:15 1 comentaris\nL'escriptora Ana Maria Matute, ha rebut el Premi Cervantes 2010 als seus 85 anys, un reconeixement a la seua llerga carrera literària. Una altra proposta per a les vostres lectures.\nDimecres 4 de maig a les 18h: Projecció i tertúlia de la pel·lícula "La Red Social"\na 14:42 0 comentaris\nAquest passat dijous 28 d'abril a l'Àrea Polivalent de la Biblioteca vam acollir la presentació del segon volum de "Llegendes dels Ports".\nLo Faixó de la serp, vol atansar a les generacions actuals les llegendes, rondalles i mites d'aquests indrets muntanyosos.\nLa presentació va anar a càrrec de la seva autora, Vicky Carles, i de la seva il·lustradora, Carme Julià.\na 17:22 0 comentaris


La cultura de l’esforç | maisseblog\nL’esforç, què és l’esforç?\nPer a mí l’esforç és sacrifici, voluntat, il·lusió i ganes… moltes ganes de menjar-se el món.\nL’esforç no és fàcil ni gratuït, no és blanc ni negre, no es pot mesurar.\nL’esforç no és voluntari, ha de ser produït per l’ànim, ha d’existir el motiu, l’objectiu i la recompensa final.\nQuan cada dia, en la meua professió, reflexione sobre el que serà millor per als meus alumnes, moltes vegades em plantege si seria més bo que saberen moltes coses, augmentant la quantitat, o per contra, si seria més interessant que saberen menys coses però les treballaren més, augmentant la qualitat. Finalment, els meus pensaments arriben a la conclusió de què el millor de tot és educar-los en la cultura de l’esforç, sumada a una dosi sobrada de qualitat, més que de quantitat.\nAquestes són unes paraules que no tothom comprén, ja que quasi ningú coneix realment la nostra professió. És fàcil parlar d’horaris, de sous i d’obligacions, però lo important no és això, el que és més important de la nostra tasca és educar.\nI ara, centrant-nos en el tema, com podria descriure el que és realment la cultura de l’esforç? Per a mí, significa definir un conjunt de comportaments adoptats a cadascuna de les activitats diàries, que cada dia intente aplicar a les meues classes, valorant l’esforç pel treball fet a temps, amb ganes i ben fet. El plantejament de les meues classes el refaig cada dia, després de cada classe, i cada vegada més, estic convençuda de que la nostra tasca no està basada només en l’objectiu de què els alumnes aprenguen el que expliquem, els nostres temaris que tenim programats, si no també, ha d’estar basada en l’objectiu d’aconseguir que els alumnes treballen amb la cultura de l’esforç. Eixe esforç que necessitaran quan acaben els seus estudis , en alguns casos, o quan no els acaben, en altres casos, i en tots els casos, uns i altres, quan arriben a tindre un treball. Eixe hàbit per l’esforç el necessitaran tota la seua vida i la nostra tasca és senzillament ensenyar-los eixe hàbit i saber valorar-lo.\nAl principi, açò és molt difícil d’aconseguir, és una missió quasi impossible. L’alumnat no està acostumat a que ningú els demane eixe esforç, la vida ara és massa fàcil, consegueixen sempre el que volen, sense cap esforç. Tenen mòbils, aparells electrònics de tota mena, als divuit anys els compren un cotxe, i tot això, sense haver realitzat cap esforç, ja ni estudiar els fa falta. Fa només una dècada tot era diferent…\nPer tot això, en la nostra tasca com a docents, l’esforç és molt més difícil d’aconseguir en eixes condicions, per què eixa cultura per l’esforç no la requereixen a casa, per a aconseguir el que realment volen. En este moment, ja podreu entendre per què nadem contracorrent…\nPer això, tot i que nadem a contracorrent, la nostra major recompensa com a docents és aconseguir que el nostre alumnat aprenga, reconega i, finalment, agraïsca eixa cultura de l’esforç que tant ens costa inculcar-los i, en el seu moment, la puguen aplicar a les seues vides, al món real, que de segur els servirà de molt.\n08 maig\tThis entry was published on 8 de Mai de 2012 at 7:49 PM. It’s filed under fotos, Valors and tagged "tasca del docent", alumnado, alumnat, alumnes, alumnos, cultura, docent, esforç, esfuerzo, pupilsls, tasca.\tBookmark the permalink.\tFollow any comments here with the RSS feed for this post.\nOlder: Jo trie, tu tries, ell tria\nNewer: Els nostres sentiments\n2 thoughts on “La cultura de l’esforç”\nsalvamira on 8 de Mai de 2012 a les 10:35 PM said:\nReblogged this on Fotografies de Salva Mira.\nMaria on 8 de Mai de 2012 a les 10:44 PM said:\nTotalment d’acord amb tu. Els joves de hui en dia tenim que esforçar-nos més que mai per a aconseguir el que volem, per a tindre un bon futur, per a ser bons en lo que realment ens agrada, i això només es conseguix dia a dia, amb treball, esforç i sobretot ganes.


Category: - ARDIT Cultures Medievals\nDes d'Ardit, Ircvm i el Màster en Cultures Medievals estem creant un MOOC (Massive Open Online Course) que es titularà 'Magic in the Middle Ages' i que s'oferirà de forma gratuïta al maig de 2015. Aviat ens en farem ressò; de moment, les persones que el coordinen han decidit compartir l'experiència del procés de preparació del curs al blog 'Diari d'un MOOC'. Feu-hi un cop d'ull a: http://creaunmoocpasapas.wordpress.com\nReconstruir l'Edat Mitjana. Les identitats reflectides.\nELS SEMINARIS EN TÀNDEM D'ARDIT CULTURES MEDIEVALS\nAvui us presentem els Seminaris en Tàndem, organitzats per ARDIT. El curs que ve en tindrà lloc la primera edició, que constarà de nou sessions (del setembre de 2012 al maig de 2013).\nEls Seminaris aniran a càrrec de doctorands amb una recerca en curs sobre qualsevol aspecte de l'Edat Mitjana i tindran un caràcter marcadament interdisciplinari. Tanmateix, el públic al qual s'adrecen és molt més ampli i esperem comptar amb la participació activa tant de professors i investigadors com d'estudiants de grau, de llicenciatura i de màster interessats per la Història, la Filosofia, la Filologia, la Història de l'Art, l'Arqueologia, l'Arxivística... De fet, el tret distintiu d'aquests seminaris és que tenen la finalitat de cercar el diàleg entre estudiosos de dos àmbits diferents que debaten sobre una mateixa qüestió des de perspectives complementàries i fins i tot des de disciplines i metodologies diferents.\nCom el nom dels Seminaris indica, cada sessió compta amb dos ponents que exposen dos temes relacionats entre si o dues maneres d'aproximar-se a una sola matèria, cadascú amb les eines pròpies de l'escola a la qual pertany. No es tracta tant de dues presentacions que funcionin com una acumulació d'informació per a l'audiència, sinó d'un intercanvi real, on es pressuposa la voluntat d'establir similituds i divergències entre els dos enfocaments. A cada sessió hi haurà un moderador que facilitarà aquesta tasca.\nPerò els seminaris no s'acaben amb les ponències dels doctorands, que només són el punt de partida per al torn de preguntes dels assistents i, en definitiva, per al debat (aprox. 45 minuts). Els Seminaris volen ser un espai de reflexió en veu alta, d'enriquiment i aprenentatge mutu. La tria dels temes està pensada per provocar preguntes als espectadors i perquè entre tots mirem de respondre-les o simplement perquè eixamplem els nostres horitzons d'investigació. Durant el primer quadrimestre, els socis d'ARDIT podran fer ús d'una adreça de correu electrònic per formular les qüestions que voldrien que els ponents tractessin, de manera que les sessions s'adaptaran a les necessitats dels participants. Si l'experiència és positiva, la resta d'assistents també podran enviar-nos preguntes sobre el tema previst fins a quinze dies abans de la sessió corresponent.\nA partir del dimecres 20 de juny trobareu el programa dels Seminaris en Tàndem 2012-2013 a la pestanya destinada a l'agenda de la nostra pàgina web. Esperem comptar amb la vostra participació.\nCoordinadora dels Seminaris en Tàndem


Escrita per Unknown - de maig 06, 2016\nHe trobat interessant que un sol indret esdevingui l'escenari de tants mites i representi el símbol de les diverses històries i personatges que apareixen a cada una d'elles.\n20 de maig de 2016, a les 14:05\nMolt interessant Laura, ja que no havia sentit mai això de ''el mont Ida''. Molt conegudes les mitologies tot i que l'indret on eren fetes no.\n6 de juny de 2016, a les 11:02\nNo tenia idea de que hi haguessin cims tan relacionats amb la mitologia. Molt interessant tot plegat, Laura!\n27 d’octubre de 2016, a les 10:38


Carn de porc > Càrniques al Berguedà | Càrniques Valldan. Suggeriments.\nInici Mapa Web Contacte Privacitat de dades Avís legal\nUn plat amb productes de qualitat és bàsic per a una correcta alimentació, però també cal tenir en compte tot un seguit de recomanacions de cara a la seva conservació i presentació. Consulteu, també les nostres receptes.\nCurats: Millor conservar-los en un lloc fresc, fosc i sec, si es posen a la nevera és recomanable treure’ls una estona abans de consumir. No és aconsellable tenir-los molt de temps a la nevera, ja que acaben perdent el seu “bouquet” i es tornen més salats.\nCuits: Mantenir-los refrigerats entre 3 i 5ºC. Si són envasats al buit, és aconsellable treure’ls del plàstic original un cop s’ha obert la bossa.\nFrescos: Mantenir-los refrigerats entre 0 i 5ºC, és important mantenir la cadena de fred per tal de no reduir la vida útil del producte. Es poden congelar.\nLlescats: Mantenir-los refrigerats entre 3 i 5ºC. Per tal de gaudir de la seva aroma i “bouquet” és aconsellable treure els productes de la nevera una estona abans de consumir. Un cop s’ha obert l’envàs, consumir el més aviat possible.\nA l’hora de preparar una taula d’embotits, és recomanable tallar-los poca estona abans de servir-los. Si els talls estan massa estona en contacte amb l’aire s’assequen i perden aroma i color.\nEn cas que s’hagin de tallar hores abans de la seva consumició és important tapar-los per tal que no els toqui l’aire i guardar-los en un lloc fresc i sec.\nSempre que es pugui s’ha d’evitar servir-los freds de la nevera.\nEs aconsellable fer talls prims i evitar els gabinets amb serra.\nSi es volen fer presentacions més vistoses recomanem fer talls al biaix (en diagonal), els productes adquireixen una imatge diferent.\n"Risotto" de rovellons i botifarra negra\n"Chaufoutis" de botifarres i patata


7 min. 03/08/2019 19:56\n651x366 Pares, estarem tots junts de vacances? / IL·LUSTRACIÓ: MARI FOUZ Pares, estarem tots junts de vacances? / IL·LUSTRACIÓ: MARI FOUZ\n“Cadascú arriba a la família amb les seves vetes, els seus fils, les seves cintes i els seus cordons, i aprèn a lligar-los i nuar-los amb els dels altres, amb molta paciència i amb molt amor”. Aquestes són les paraules de l’editora Berta Rubio quan se li pregunta per les famílies enllaçades. Aquest terme, que va idear ella, dona nom a totes aquelles estructures familiars formades per una parella en què almenys un dels dos adults aporta un o més fills de relacions anteriors. Abans de l’estiu, aquestes famílies -com tantes altres- es troben amb un obstacle a superar: les agendes vacacionals. Si els horaris de les guarderies dels més menuts de la casa i els descansos laborals ja suposaven un tetris logístic prou enrevessat, les famílies enllaçades també han de coordinar les seves vacances amb les agendes de les seves exparelles. Tot un embolic per ordenar.\nLa història de la Míriam, de 40 anys, i el Goyo, de 50, s’escriu a través de l’amor i els llaços familiars, que no són de sang, però que són unions, al cap i a la fi. La parella es va conèixer fa sis anys a prop d’un camp esportiu. Els seus fills, de la mateixa edat i de relacions diferents, jugaven a l’equip de futbol de Cervelló, al Baix Llobregat. “Vam anar a viure plegats després d’estar un mes sortint junts, els nois ens hi animaven, ja que eren amics”, recorda la Míriam.\nTambé venien d’un matrimoni previ l’Adri, de 36 anys, i el Carles, de 41. Tots dos treballaven a la mateixa empresa i van començar una relació sentimental ara fa 11 anys. En aquells moments el Carles estava separat però compartia pis a Barcelona amb la Mònica, la seva exparella i mare de les seves bessones, la Judit i la Mariona. L’Adri, en canvi, vivia amb el seu fill, el Nil. En total van passar dos mesos després que les famílies s’enllacessin i anessin a viure plegades a Sant Cugat. D’ençà que han engendrat el Lluís, un nadó de només 8 mesos.\nPel que fa a la integració de la llar, la cocoordinadora de l’Associació d’Atenció a la Diversitat Familiar, Berta Rubio, assegura: “Primer de tot, cal anar sense presses. Els adults de vegades ens volem precipitar, i hem de tenir clar que l’enllaç funciona millor si es fa a poc a poc, respectant molt les emocions dels altres membres”. A la mateixa línia se situa Natàlia Cantó, sociòloga i professora de la Universitat Oberta de Catalunya, que afegeix que “la fórmula d’integració hauria d’intentar que les ferides de guerra dels adults no es portin en el camp de batalla dels nens”. Així, les acollides haurien de ser graduals i amb actitud d’acceptació.\nD’aquesta manera, quan una família s’enllaça, petites coses del dia a dia canvien. “Vam passar de 3 a 7 membres, havíem de canviar el cotxe, en el meu no hi cabíem i el Goyo es desplaçava en moto”, relata la Míriam. A la seva llar, a part del matrimoni hi viuen el Pol i el Martí, de 17 i 15 anys, que són els fills del Goyo; i el Víctor i el Mario, de 15 i 10 anys, que són els fills de la Míriam. A més, la parella va tenir una filla en comú ara fa 3 anys, la Míriam. Tot i que no sempre estan junts, ja que la custòdia dels fills del Goyo recau en la seva mare, aquest estiu podran gaudir de 15 dies de vacances plegats.\nQuan li preguntem per l’agenda estiuenca, la Míriam somriu i assegura que l’estiu “sempre és caòtic”. Al juliol, ella i el seu exmarit es reparteixen les visites dels seus fills per quinzenes, mentre que la seva parella actual, el Goyo, veu el Pol i el Martí un parell de dies al mes. Per tal de gaudir de les vacances en família, el matrimoni fa coincidir els seus descansos laborals amb “les visites dels nens”. Concretament, la sociòloga Cantó assegura que quan es coordinen les agendes “s’haurien de posar els interessos dels infants per damunt de tot i els plans establerts haurien de presentar menys obligatorietat”.\nEn la mateixa situació es troben l’Adri i el Carles quan parlen de la gestió estiuenca. “Aquest any es presenta com un dels més complicats, perquè hi ha el Lluís, que ja va a l’escola bressol”, relata la barcelonina. Segons la parella, les seves vacances s’estipulen en relació amb les visites de les nenes del Carles, ja que el nadó i el fill de l’Adri sempre estan amb ells. D’aquesta manera, i a través de molts malabarismes logístics, enguany el matrimoni ha aconseguit reunir els sis integrants de la família durant la primera setmana d’agost. “Cal conciliar millor la vida familiar i laboral”, expliquen com a recomanació.\nI si trobar uns quants dies per reunir tots els membres de la família és una feina costosa, encara és més complicat gestionar les agendes quan hi ha adolescents pel mig. “Els infants fan una mica el que diem els grans, en canvi els joves ja tenen gustos diferenciats dels nostres i els hem de respectar”, explica Rubio. Així, com més opinions hi hagi sobre la taula, més complicada serà la logística. “Com que tenim fills de diverses edats de vegades hi ha petits conflictes, perquè cadascú vol fer una cosa diferent”, relata la Míriam. Concretament, el seu fill de 17 anys, el gran, també vol passar part de les vacances amb els seus amics. La cervellonenca assegura que quan programen alguna sortida “sempre hi ha algun nen a qui no li ve de gust”. “No recordo cap estiu sense desavinences”, afegeix. Tanmateix, la família està molt unida i cada any fa un viatge estiuenc d’una setmana.\nParal·lelament, l’Adri recorda somrient les vacances al País Basc com un dels millors estius en família. Encara que programen sovint activitats, tenen tres fills adolescents que de vegades prefereixen “anar a la piscina comunitària i sortir amb els amics”. Així doncs, l’editora Berta Rubio assegura que “s’han de trobar moments en el dia a dia per anar treballant els vincles amb els fills i la parella”. D’aquesta manera, les vacances són un bon moment per enfortir les relacions, ja sigui a través d’un cap de setmana amb la teva parella o una tarda amb tots els fills. Al cap i a la fi, després del treball logístic arriba la recompensa: unes bones vacances d’estiu per enfortir i cuidar els llaços familiars.\nRebaixar les expectatives. És cert que hem dit que podem aprofitar les vacances per enfortir els vincles, però de vegades posem tantes expectatives en una sola setmana que ens frustrem si no aconseguim tot el que havíem desitjat.\nSi no hem treballat les unions familiars durant la resta de l’any, serà molt difícil coordinar-se plegats a l’estiu. Ja sabeu, no es pot recuperar tota la feina que s’ha de fer durant l’any en només dues setmanes de vacances!\nDedicar temps a escoltar els altres membres de la família. Sense retrets i evitant tenir massa exigències cap als altres. Hem de marxar de vacances amb ganes d’estar bé plegats i per això cal fer pinya!\nTRES CONSELLS DE LES EXPERTES, Berta Rubio i Natàlia Cantó


Avui comença el període d'inscripció pel Casal Esportiu Municipal Les inscripcions es podran fer fins el dia 5 de ju...\nEl lama Thubten Wangchen, protagonista del proper "Pessics de Vida" al Casino El proper dimecres, a la 8 del vespre i a la sala ...\nL'estelada torna a presidir la façana de l'Ajuntament de Manresa un cop passades les eleccions El govern municipal va prendre la decisió d...\nResultats de les eleccions municipals a Manresa ...\nEl lama Thubten Wangchen, protagonista del proper "Pessics de Vida" al Casino\nEl proper dimecres, a la 8 del vespre i a la sala d’actes del Casino, el lama Thubten Wangchen, fundador de la Casa del Tibet de Barcelona, oferirà una entrevista íntima sobre la seva trajectòria personal i professional\nResultats de les eleccions municipals a Manresa\nL'incendi d'Òdena deixa fora de servei la línia de bus Manresa-Castellfollit del Boix\nRoda de Premsa de presentació del projecte de Masoveria Urbana\nLloc: El Portal, carrer Joc de la Pilota 4-6 (Càritas)\nMercè Rosich, regidora d'Acció Social i Cooperació\nJaume Espinalt, director de Càritas Manresa\nL'Ajuntament de Manresa activa el pla d'incendis forestals en fase d'alerta pel foc d'Òdena\nEl Centre de Coordinació Operativa de Catalunya (CECAT) ha decidit traslladar els ocupants de la casa de colònies de Can Puig al complex del Vell Congost.\nTall de trànsit al carrer Carrió a partir del dimecres\nEl motiu són els treballs de renovació de la xarxa general de clavegueram, des del número 12 al 22, que està previst que durin 2 setmanes.\nAvui a la tarda es restablirà el trànsit habitual a la ctra. Santpedor\nDemà el Marroc i Bolívia disputaran la gran final del Mundialet Intercultural de Futbol\nDurant el cap de setmana es jugaran els partits pel 3r i 4rt lloc i les finals en totes les categories. Enguany el Mundialet ha mobilitzat un total de 450 jugadors i ha aplegat centenars de persones que han acudit als partits al llarg del campionat.\nL’alcalde assisteix al sopar de la Festa Major de la Font dels Capellans\nLa celebració s’emmarca dins els actes de commemoració del 40è aniversari del barri i ha comptat també amb la presència del conseller d’Empresa i Ocupació dela Generalitat de Catalunya, Felip Puig.


Humahuaca | Rumb sud-oest\nComparteixo l’esmorzar a la cuina de l’hostal amb uns senyors argentins i més tard amb una parella catalano-argentina; ell és de Barcelona i ella de Buenos Aires.\nQuan surto al carrer fa sol però segueix fent fred. El poble està a 2.989 m. De la plaça principal, la plaza Gómez, arrenca una escalinata fins al Monumento a los Héroes de la Independencia. A esquerra i dreta de les escales hi ha paradetes on venen roba, artesania, etc.\nEl poble és bonic, amb carrers empedrats i cases de tova, i molt tranquil.\nCreuo el pont sobre el río Grande i pujo fins a Peña Blanca, un turó que hi ha als afores del poble.\nEl poble d'Humahuaca des de Peña Blanca\nMentre dino a la cantina de la terminal de bus veig les notícies per televisió. Una onada de fred polar està afectant a tot el país. Vet aquí per què fa fred.\n« Entrada a l’Argentina


la serp blanca: Finalista als Premis Blocs Catalunya 2011\nEm plau comunicar-vos que, una vegada finalitzat el procés de votació popular dels Premis Bloc Catalunya 2011, convocats per la Societat de Tecnologia i Coneixement (STIC.CAT), el bloc de la serp blanca ha estat seleccionat com a finalista en la categoria temàtica de literatura.\nPodeu consultar en aquest enllaç la relació de blocs seleccionats com a finalistes en les diferents temàtiques i categories.\nEn nom de la serp blanca, moltes gràcies a tots els qui ens heu votat!\nMercè Durà 18 de setembre de 2011 a les 23:21\nM’alegra molt aquesta notícia. He fet una ullada als finalistes de “blocs professionals finalistes” en la categoria de literatura i, realment , em semblen ben diferents al teu. No m’agrada gens el de la santa culpa, que pretén donar publicitat al seu llibre i resulta molt monotemàtic. L’altre, un poc va en la mateixa línia de propaganda i divulgació personal, en aquest cas de l’autora-poetessa.\nEl teu treball mereix un doble reconeixement, per una banda la finalitat didàctica i de suport a les classes de literatura universal, i per una altra les aportacions personals al voltant del món literari i de la literatura en general.\nMoltes felicitats pel teu blog i moltes gràcies pels teus escrits.\nEsperem la pàgina web!\nEnric Iborra 19 de setembre de 2011 a les 6:40\nMercè, ets molt amable. Moltes gràcies, de veres. Però no has d'esperar la pàgina web. Des de dilluns passat que ja està oberta. Clica en la imatge de la xiqueta adormida sobre el llibre de la columna lateral.


LA PANXA DEL BOU: ELS EXÀMENS ROMANESOS I ELS DILEMES MORALS PROPERS\nELS EXÀMENS ROMANESOS I ELS DILEMES MORALS PROPERS\nDurant els anys vuitanta una d'aquestes modes pedagógiques que de tant en tant passen entre nosaltres, propicien publicacions, iniciatives pedagógiques i xerrades diverses però que després s'obliden i són substituïdes per unes altres, va generar diferents iniciatives coincidents a l'entorn de l'educació en valors i els judicis morals. En el rerefons hi havia les teories d'un psicòleg americà, Lawrence Kholberg, qui va morir, relativament jove per als nostres temps, l'any 1987. Amb una companya de feina vam escriure alguns articles sobre el tema i vam impartir alguns cursets sobre el tema a Rosa Sensat. Fins i tot, en aquells anys, vaig aplegar un cert volum de bibliografia a l'entorn d'aquesta possible educació moral.\nPerò no tan sols va ser aquella una moda centrada en el camp educatiu. Un programa que va arribar a ser molt popular, el Vostè jutja i un joc de taula com Escrúpulos participaven de les mateixes inquietuds i utilitzaven els dilemes morals com a punt de partida. I és que una de les tècniques utilitzades en l'educació moral passada per Kholberg consisteix en plantejar qüestions en les quals l'ètica personal entra en contradicció amb la realitat, com ara si per algú era lícit robar quan en tenia una necessitat material, coses així.\nNo sé què n'ha quedat de tot plegat, em temo que poca cosa, car el camp educatiu sembla que sempre necessiti plantejaments suposadament nous i innovadors per reeixir i fer veure que alguna cosa canvia mentre tot continua igual o pitjor. Pel que fa a la tele, un programa com aquell del Puyal avui seria un exotisme, tot i que fa uns quatre anys els lectors de l'Ara el van valorar com el millor programa emès per la nostra televisió, dels d'una llista que se'ls va proposar.\nTot això em venia al cap ahir, després de sortir de veure Los exámenes, una pel·lícula romanesa, del director Cristian Mungiu que va passar de forma brillant per Cannes, on el mateix director ja havia triomfat amb Cuatro meses, tres semanas, dos días. I és que la història que se'ns explica planteja un problema moral: si es poden fer trampes quan es té un objectiu que ens pot semblar desitjable i positiu. Allò de si el fi justifica els mitjans, vaja, que s'atribueix a Maquiavel quan Maquiavel mai no va escriure-ho i sembla mentida que encara s'insisteixi en la seva autoria, avui, quan tot es pot aclarir de forma ràpida per la xarxa.\nL'anècdota que conforma l'eix de la història crec que es pot explicar, ja que a tot arreu on es parla de la pel·lícula es menciona. Un metge d'uns cinquanta anys, amb una filla de divuit a punt de graduar-se, vol que aquesta, a frec d'aconseguir una beca, marxi d'un país que no avança de cap manera i se'n vaig a estudiar al Regne Unit. Però la noia és agredida sexualment uns dies abans, pateix un fort trasbals i la cosa es complica.\nEl pare, empès per un policia conegut, intentarà moure influències i coneixences diverses, en un món on aquesta mena de petites mafies és habitual, per tal de què els exàmens, de la nota dels quals en depèn la beca, surtin bé. A casa nostra crec, fins i tot, que un tema així ni es plantejaria, en el cinema. M'he trobat massa sovint amb gent que a aquesta mena de trampes no hi veu cap mal, que més aviat es vanta de les coneixences que li permeten reeixir, en més d'una ocasió he escrit i dit que l'erradicació de la corrupció hauria de començar des de baix i per un mateix.\nA l'escola havia copsat a través de l'alumnat comentaris de les famílies que justificaven coses ben estranyes en la intimitat, tot i que davant dels mestres els pares haguessin fet el paperot. Com ara, per exemple, que haguessin mangat algun petit objecte al museu si aquest era massa car. Una estranya normalitat i una doble moral inquietant conforma la nostra vida quotidiana i tot sembla permès si no té greus conseqüències i en traiem un profit familiar. Més greu encara, sovint es veu com un mèrit tenir padrins i coneguts que ens puguin colar a les llistes del seguro o fer-nos entrar el nen a l'escola o institut que no toca, per exemple. Per no entrar en el tema dels pagaments en negre i la resta.\nLos exámenes, (Bacalaureat, titol original) s'escola pel mig d'una xarxa subtil de compromisos i endolls diversos però encara que sembli que res no canvia algunes coses evolucionen i al final tot plegat pot tenir conseqüències imprevisibles. La pel·lícula, pel meu gust, té un excés de durada, dues hores llargues, i un final massa obert, considerant l'estona en la qual et fan patir, ja que d'alguna manera la història et neguiteja. Deixa oberts molts interrogants, el final és ambigu, alguns temes es tanquen i d'altres queden per esbrinar, ja sé que això plau a molta gent però a mi m'agrada que m'expliquin les coses a fons, tot són gustos.\nMalgrat aquestes petites mancances es tracta d'una és pel·lícula interessant, amb uns actors de categoria, poc coneguts per nosaltres, llevat de la noia, l'actriu alemanya d'origen romanès Maria Dragus, aquí no tan inquietant com a La cinta blanca però deunidó. I és que tots els personatges de Los exámenes tenen secrets, rerefons, misteris que no se'ns acaben d'explicar. Es mouen en un ambient trist, decadent, però jo diria que tampoc immobilista del tot. La vida continua i res no és sempre igual.\nEl pes pesat de la història recau en un actor molt valorat al seu país i amb una llarga trajectòria en el teatre i el cinema romanesos, Adrian Titieni, un senyor gras, madur i d'aspecte vulgar que acaba per semblar-te fins i tot atractiu d'alguna manera. Titieni s'immergeix de ple en la pell d'aquest personatge ple d'ambigüitats però també de bonhomia, sensible i dubitatiu, ple de matisos i amb certa desesperació per aconseguir que la seva filla no cometi els errors que ell i la seva dona van cometre, romandre en un país que creien que canviaria de pressa i que s'ha immergit en una grisor profunda.\nAquí en sabem molt, d'impaciències i desenganys després dels canvis polítics amarats d'entusiasmes, tot i que m'imagino que allà deu ser més greu tot plegat. I es que abans que els sistemes polítics, o de forma paral·lela, hauria de canviar la gent i això és el més difícil. Aquest pare esforçat i trist cau aixi mateix en l'error en el qual cauen o caiem molts pares i mares, pensar que allò bo per nosaltres ho serà també per als nostres fills, projectar en ells els nostres fracassos i les nostres aspiracions pendents. És difícil respectar la seva llibertat, permetre que s'equivoquin, fins i tot quan saps que tu tens raó, a causa de l'experiència acumulada a còpia d'ensopegades.\nUn actriu molt estimada també al seu país, Lia Bugnar, actriu i directora, una dona molt intel·ligent de la qual paga la pena llegir-ne les respostes i comentaris, en alguna entrevista convencional, fa de la mare de la noia, una dona misteriosa, desgraciada i aparentment absent, però que percep tot el que passa mentre fuma de foma constant. Malina Manovich interpreta la mestra jove amb qui aquest home està embolicat des de fa temps. Costa avui accedir a pel·lícules d'aquests països, sobre tot si no han reeixit en els festivals de culte. Per sort no ha estat aquest el cas de Mungiu, la trajectòria del qual hem pogut anar seguint, més o menys, i que encara ens pot donar moltes sorpreses.\nL'ambient opressiu, decadent i a voltes claustrofòbic de la pel·lícula respira grandesa, els herois del fracàs són sempre molt més interessants que els herois ben plantats i uniformats amb lluentons tot i que al cinema ens agrada anar-hi a veure de tot, al menys a mi, i cada història té el seu moment, el mateix pel que fa a la literatura. Aquest final, amb la graduació de la gent jove, somrient, atractiva, fent-se la fotografia habitual,fa pensar en una certa esperança o en què potser les trampes, al menys, seran menys destraleres i evidents d'ara en endavant, si fem cas de la darrera confidència de la noia al seu pare, en un final que fa que no surtis del cinema amb un pes excessiu al cor.\nEtiquetes de comentaris: Bacalaureat, cinema romanès, Cristina Mungiu, educació en valors, evocacions, Joc Escrúpulos, Los examenes, Vosté jutja\nCrec que et vaig explicar que el meu fill és Educador Social de carrer. Porta quatre barris de L´ Hospitalet; la seva dona és psicòloga infantil especialitzada en psicomotriu, i també està en els Serveis Socials.\nQuan ens reunim a menjar, sempre surt a col·lació el tema del treball d'ells. És un tema que m'agrada i que jo, havent fet Pedagogia, m'interessa.\nJúlia, aquí hi ha coses que no es poden escriure, però que t'espantaries de l'enginy de l'ésser humà i les "escaramuzas" per a la picardia, que es donen tant en forans com en autòctons.\nCrec que ens falta base, educació i moral per actuar com a veritables ciutadans, i no culpo a ningú, més faltaria, però que encara no estem preparats.\nGràcies per la informació de la pel·lícula, no l'aniré a veure.\nDoncs crec que t'agradaria...\nMungiu diu avui a el Periòdico:"Les meves pel·lícules no serveixen per res, em temo"\nQuan a vostè jutja, tenía un gran merit, els programa es feia en directe, clar que allí hi havia molta professionalitat del primer a l'ùltim.\nFrancesc, és que ni pelis, ni llibres, ni cançons, ni tan sols campanyes institucionals canvien res, de fet. Al menys a ell li servirà per reeixir en la seva feina i guanyar algun premi que fa que puguem veure les seves pelis aquí, ja que de romaneses no n'arriben, gairebé. Al menys tens a la cartellera alguna cosa una mica 'alternativa', que aquí fessin una peli així ja seria d'agrair.\nLlàstima que no et puguem veure, Francesc, crec que vas dir que no ho gravaven, aleshores.\nPer cert, cal recordar, avui que es parlara del Fidel aquest, com ens enredaven amb el paradís romanès, albanès, etcètera els intel·lectuals d'esquerra de l'època que anaven a estiuejar allà convidats pels Ceausescu, la memòria és molt selectiva.\ngrabaven la primerta part, la classificatoria, pero el programa era en rigorós directe.\nFrancesc és que crec que un dia vas dir que no podies recuperar el programa per tal que et puguessim veure.


Dimecres, 06 Gener 2010 22:52\nDimecres, 06 Gener 2010 22:40\nDiumenge, 13 Desembre 2009 16:12\nDavant la terrible situació que està patint l'activista saharauí Aminatou Haidar, en vaga de fam des de fa vora un mes, a l'aeroport de Lanzarote, a l'Arxipélag Canari, i mentre que el govern i els polítics i sindicalistes professionals espanyols, estan fent el seu paper de sempre (lamentable, porug, còmplice), amb les persones que lluiten pels seus drets, la seua dignitat i la seua llibertat, des de la COS de l'Horta pensem que cal fer alguna cosa... per petita que siga.\nDijous, 10 Desembre 2009 18:42\nUn company de la COS, ha estat elegit al Comité d'Empresa de l'empresa de Salt (el Gironès), Aplicacions Elèctriques SA (empresa amb unes 150 treballadores i treballadors).\nEl Comité, el formen 9 membres. A les eleccions hi van haver dues taules, una d'especialistes i no qualificats i un altra d'administratius i tècnics. De la part d'especialistes, s'hi van presentar dues llistes. Una de l'UGT i una altra d'independets. I per la part dels tècnics, una d'independents (de la qual formava part el company de la COS).\nLa COS esdevé segona força sindical a CEMEX Alcanar, per davant de la UGT i el sindicat patronal.\nAvui 14 de desembre s'han realitzat les eleccions sindicals a la cimentera CEMEX d'Alcanar a la comarca de la Sénia.\nDilluns, 07 Desembre 2009 01:00\nLa Comissió del 32, de l'Esquerra Independentista de la Plana, de la qual participem la COS, conjuntament amb les companyes i companys de la CAJEI, Endavant (OSAN), Maulets i SEPC, ha organitzat els actes commemoratius:\nLa COS davant la vaga general - proposta de treball oberta


Cà Terrazza Venècia Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nCà TerrazzaApartamentCastello 5980, Castello, Venècia, Itàlia, 30123 - Veure al mapaNotable8,0Basada en147comentarisCà TerrazzaVeure més fotos"Great location. Andrea his the perfect host. Ha came to pick..."SoniaCanadaVeure més fotosVeure totes les 27 fotosExcel·lent ubicació 9,0Veure al mapa9,0UbicacióParticularitats que li encantaranProp de transports públicsbalcó/terrassa\nComparar amb allotjaments semblantsSelecció actualCà TerrazzaB&B NiceVeniceB&B Best Holidays VeniceAtlantic Do Archi DeluxeValoració dels clientsNotable 8,0 (147 comentaris)Notable 7,0 (497 comentaris)Excel·lent 8,1 (544 comentaris)Notable 8,0 (64 comentaris)BarriCastelloSan PoloSan PoloCastelloWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòsSeleccionar datesMés informacióMés informacióMés informació\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop8 kmAeroport Marco Polo, Venècia (VCE) - Venècia26 kmAeroport Treviso (TSF) - Trevisoestacions de tren i autobús300 mVenezia Train Station1,5 kmVenezia Santa Lucia Train Stationhospitals i clíniques11 kmOspedale Villa Salusfarmàcies100 mMorelli Pharmacybotiga de conveniència150 mCoop San Liocaixer automàtic30 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióEl Cà Terrazza està situat al cor de Venècia. L'establiment ofereix apartaments amb cuina i WiFi gratuïta. Als voltants trobareu diverses botigues i restaurants típics.\nEls apartaments inclouen terrassa, TV i zona de cuina ben equipada. Alguns tenen sofà i sostre de bigues de fusta.\nA la terrassa hi ha taules i cadires i hi podreu menjar durant els mesos càlids.\nEl Cà Terrazza és a 10 minuts a peu de la plaça de San Marco i a 100 m d'una parada de vaporetto, el taxi aquàtic de Venècia.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisiócuina americananeverabalcó/terrassaempolles d'aigua de cortesiaplat de dutxacalefaccióestris de cuina Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantÉs possible efectuar el registre de sortida més tard de l'habitual per un suplement. Cal que informeu el Cà Terrazza de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.Mostrar més\nApartament 2 Habitacions amb Terrassa (8 Adults)


400 aniversari del naixement, del fundador de les religioses de l’Infant Jesús – URC\n400 aniversari del naixement, del…\n(Religioses Infant Jesús) El dia 21 d’octubre l’Arquebisbe d’Urgell, Mons. Joan-Enric Vives, va presidir a l’Escola Infant Jesús de Barcelona, l’Eucaristia d’acció de gràcies pels 400 anys del naixement del Beat Nicolau Barré (1621-2021), fundador de l’Institut de les RR. de l’Infant Jesús, les Dames Negres.. Concelebraren amb l’Arquebisbe, el Bisbe auxiliar de Barcelona, Mons. Sergi Gordo; el Delegat dels Jesuïtes a Catalunya, P. Enric Puiggròs, s.j.; Mn. Josep M. Jubany, Mn. Josep Hortet, entre d’altres.\nHi van assistir quasi totes les Religioses de l’Infant Jesús a Catalunya, fundades el 1666 per Nicolau Barré i que tenen com a carisma propi l’educació cristiana de nens i joves. Actualment, estan presents a Europa (República Txeca, França, Irlanda, Itàlia, Regne Unit, Espanya), Àfrica (Camerun, Nigèria), Àsia (Japó, Malàsia, Singapur, Tailàndia) i Amèrica del Sud (Bolívia, Perú).\nTambé hi van assistir nombrosos professors i membres de la comunitat educativa, encapçalats pel Director General Jesuïtes Sant Gervasi-Escola Infant Jesús, Sr. Francesc Moreno, i antics alimnes i pares de l’Escola, així com persones del Bon Pastor i Port, que van voler-se fer-se presents i sumar-se a la festa del IV centenari del Beat Nicolau Barré i que també serví per agrair tot el treball que les Religioses de l’Infant Jesús van dur a terme a l’Escola fins el seu traspàs a l’orde dels jesuïtes l’any 2015.\nL’Eucaristia es va iniciar amb unes paraules de benvinguda de la Gna. Mireia Galobart, exprovincial de les Religioses de l’Infant Jesús i exdirectora de l’Escola. Va destacar del fundador Nicolau Barré la seva actitud sensible a les necessitats dels nens i dones que estaven lluny de la cultura i de la formació humana i cristiana –explicava Galobart-. En aquell món de marginació, va descobrir en l’escola, l’oportunitat de promoure ensenyament i educació als més necessitats mitjançant una nova pedagogia, revolucionària en aquell segle, posant l’alumne al centre, respectant i potenciant la seva singularitat i acompanyant-lo en el creixement alhora de la imatge de Déu”.\nGalobart va explicar com amb aquest propòsit va comptar amb “dones cultes, voluntàries i arriscades que trencant esquemes de l’època, obriren una bretxa en la cultura a França, per seguir-lo”. “En Nicolau Barré i en aquestes dones trobem el model i els nostres inicis, als quals hem donat sempre continuïtat i coherència, adaptant-nos als temps i circumstàncies”, va explicar. Va destacar també la influència del Concili Vaticà II i les orientacions dels nostres Capítols generals, que les ha guiat a una “vida comunitària d’estil senzill, cordial i encarnat en el lloc on vivim, des de les actituds bàsiques de disponibilitat i participació en la vida de les persones”.\nTambé en l’homilia, l’arquebisbe Vives va destacar la figura del Beat Barré que primer fou frare mínim (1621-1686) i docent de teologia al convent de París. Va recordar com 1647, preocupat per la manca d’instrucció dels nens pobres, va obrir escoles gratuïtes on els nens poguessin aprendre primeres lletres i doctrina religiosa. Començà llavors a cercar que unes mestres posteriorment comunitat religiosa s’encarreguessin de la direcció.\n“Barré enviat a Rouen, trobà que el problema de la manca d’educació dels nens era encara major. Va resoldre actuar, formant una comunitat dedicada a l’ensenyament. Reuní un grup de joves aristòcrates que volien dedicar-s’hi i en 1662 obriren les primeres escoles. El 1666 formà una comunitat i els donà la regla del tercer orde dels mínims. Anys més tard, Barré va obrir un seminari per a la formació de les germanes, amb seu a la Rue de Saint-Maur de París: per això les germanes foren conegudes com a Dames de Saint-Maur.\nLa congregació obrí escoles també a París, el Llenguadoc i Aquitània. A mitjan segle xix, sortí de França i obrí cases a Malàsia, Singapur i el Japó, a més d’altres llocs d’Europa. El 1860 es van establir a Barcelona, on obriren l’Escola Infant Jesús, també coneguda com a Escola de les Dames Negres. Obtingué l’aprovació pontifícia amb el decret de 21 de novembre de 1866: les constitucions foren aprovades en 1892.\nMons. Vives va voler agrair el treball de tota la Congregació que des de l’any 1860 fins al 2015 va regir l’Escola situada a l’illa formada pels carrers d’Aribau, Travessera de Gràcia, Alfons XII i Avenir de Barcelona. Han estat directores de l’escola Infant Jesús: Pilar Maynar, Asuncion Brandoly, Núria Gelpí i Mireia Galobart, totes elles religioses de la Congregació. I des del 2015, sota la gestió de Jesuïtes Educació: Joan Blasco, Josep Maria Ramon i des de 2018, l’actual director Francesc Moreno. Es va tenir un record especial per a les Germanes ja traspassades.\nAl final de la Missa es van cantar els goigs a Nicolau Barré, i el Bisbe Sergi i els concelebrants van dir unes paraules d’agraïment recordant com ha estat d’important l’Escola en les seves respectives biografies i en els llocs pastorals on les Religioses han col.laborat: barris d’El Bon Pastor i Port, Bellvitge, Mollet del Vallès, Raval i voluntariat en Centres penitenciaris i pastoral obrera.\nCategoria: Notícies 27 d'octubre de 2021\nEtiquetes: AniversariBeat BarréMireia Galobartreligioses de l’Infant Jesús\nPreviousPrevious post:«No oblidin la gràcia dels orígens… Maria Auxiliadora les ajudarà: Vostès són les seves filles!»NextNext post:Lluís Agustí: “La formació ens ajuda a retrobar-nos a cada etapa de la vida”


Cancel·lar falles, una decisió responsable - Noticias Opinión - El Periódico Mediterráneo\nCancel·lar falles, una decisió responsable\nAningú li agrada haver de suspendre festes i events, i més quan s’ha estat treballant tot l’any per a poder passar-ho bé i celebrar dita festivitat. Però donada la situació actual, amb la pandèmia, la responsabilitat ens diu, que malgrat el nostre cor, s’ha de donar eixe pas que ningú vol. I es el cas que han fet les dos falles d’Almenara (El Compromís i Plaça Els Pescadors) davant un futur ple d’incertesa per a enguany. El mateix ha fet la comissió de festes de Dalt de la Muralla, que devia oferir les seues activitats a finals del mes de juny. Malgrat que siga difícil, des d’ací vull valorar la responsabilitat i altura de mires de les directives de les falles i la festa perquè amb la salut no es pot jugar.\nQualsevol suspensió, i més per aquestos motius, és dura. Per això des d’aquestes línies vull reconèixer la tasca de les falles i les festes de dalt de la Muralla realitzada enguany, encara que no voran la llum els seus preparatius. I des d’ací animar a les comissions falleres i festes a no decaure, a seguir treballant per a continuar el proper 2021 amb el parèntesi d’enguany. També animar als veïns i veïnes, per dir-los, que totes aquestes celebracions festives tornaran.\nTambé dir que amb una cancel·lació festiva, també té una gran afecció econòmica en diversos sectors, com el dels artistes fallers, oci, restauració, pirotècnia, flors, impremtes, músics, orquestres, o fins i tot el taurí en el cas de Dalt de la Muralla. Des d’ací valorar molt positivament que les comissions pensen l’any que ve ampliar programació fallera i ajudar als artistes i altres gremis afectats. Des del consistori, també intentarem col·laborar. Altre aspecte és el personal, en concret de les falleres majors, que repetiran el proper any, com no podia ser d’altra manera. Des d’ací, només donar molts ànims a comissions i festes.\nPerò açò no ha acabat, i l’ incertesa del futur i com seran les coses provisionalment a l’anomenada nova normalitat, amb les restriccions que puguen haver, ens fa començar a plantejar molt seriosament els propers reptes festius de la localitat per a enguany. És l’hora de començar a debatre què farem amb les festes d’estiu i amb les festes patronals de finals de setembre. És l’hora de consultar i decidir, sempre amb la salut, com a element prioritari.\n*Alcaldessa d’Almenara i secretària d’organització del PSPV de la província de Castelló


- de novembre 10, 2016\nPINTURES. La conclusió és senzilla: atès que les pintures murals de l’antic monestir de Sixena estan catalogades per disposició de la Generalitat, fins i tot una simple jutgessa d’instrucció té més sobirania que el poble de Catalunya. Amb la seva sola determinació, sense la intervenció de cap segona instància, pot deixar sense efecte la protecció jurídica que la llei catalana atorga al conjunt romànic salvat per la Generalitat i posseït pacíficament des de fa gairebé vuitanta anys. No només és un cas de despropòsit polític, també ho és de tècnic: la jutgessa d’Osca no només té més sobirania que nosaltres, també en sap més que gent com ara l’historiador de l’art Gianluigi Colalucci, responsable de la restauració dels frescos de la Capella Sixtina, qui fa algunes setmanes va alertar dels greus inconvenients que podia suposar el seu trasllat. Però el nacionalisme no atén a raons i Catalunya ha de ser castigada per terra, mai i aire.\nPREPARATS. Amb la formació del Govern espanyol es pot dir que el quadre final de forces és ja damunt del terreny. A Catalunya només falta superar (i s’albira que no serà fàcil) un duríssim debat de pressupostos, on veurem si la CUP es capaç de mantenir la seva personalitat mentre els QWERTY els xiulen a l’orella i si Junts pel Sí supera la temptació d’imposar un model tributari estàtic, sense cap compensació a les classes mitjanes i baixes. Un debat ideològic que promet tornar a posar en situació de màxima tensió el procés. Confiem, però, que en uns i altres acabi per imposar-se la responsabilitat i el patriotisme, que passa en tot cas per un doble esforç: el d’acceptar cessions mútues i proporcionals a la força electoral de cadascú. Tot plegat pensant que serà el darrer pressupost a consensuar: en 2018, eleccions constituents i que guanyi el millor.


Un home sense llar torna una bossa amb 1.500 euros\nActualitzada 03/02/2020 a les 16:49\nHa succeït a Vigo\nUna dona ha recuperat una bossa de la seua propietat que contenia 1.500 euros després que un home amb pocs recursos i sense habitatge l’entregués a les autoritats després de trobar-la a Vigo. Segons han informat fonts policials, els fets van tenir lloc aquest dissabte cap a les 22.00 hores, quan una dona va denunciar a la comissaria la sostracció de la seua bossa. Així, va detallar que havia visitat diversos locals situats a la Plaça de la Independència entre les 19.00 i les 20.00 hores amb unes amigues. La dona també va manifestar que, durant aquell temps, havia portat la seua bossa amb ella i que en el mateix guardava 1.500 euros procedents d’una factura que havia cobrat, la seua cartera, diversa documentació i altres efectes personals.\nDesprés de recórrer diferents establiments i dirigir-se cap a la Gran Via, va descobrir que li faltava la bossa quan caminava per l’avinguda Barcelona. Tanmateix, no havia advertit que ningú l’hi sostragués.\nPosteriorment, un home es va dirigir a comisaría, on va entregar al personal de seguretat una bossa que havia trobat als voltants de Plaça Espanya. Una vegada que els policies van comprovar el contingut i van descobrir que es tractava de l’accessori la desaparició del qual havia estat denunciada, van contactar amb la propietària.


LES FESTERES DE 2018 CELEBREN EL DIA DE LA PURISSIMA – L'Eliana TV\nLES FESTERES DE 2018 CELEBREN EL DIA DE LA PURISSIMA\nLES FESTERES DE 2018 CELEBREN…\nLes festeres viuen el seu primer dia de festa gran\nL’Eliana va viure el primer acte de les festes 2018, i és que el dia de la Immaculada Concepció s’ha celebrat al municipi amb una cercavila i una missa.\nDes de primera hora del matí, acompanyades per la banda de música, les festeres de la Puríssima han recorregut els carrers del poble acompanyades pels seus festers. A poc a poc, en cercavila, ha passat per les seues cases per finalitzar amb la replegada de la Festera Major, Marina Torrent.\nDesprés, s’han dirigit fins a l’Església, on ha tingut lloc la missa de la Immaculada Concepció i on els han imposat els seus distintius com a festeres.\nEn acabar, tots junts s’han acostat fins a l’Ajuntament, on les festeres han fet un corredor per rebre a la Festera Major abans de pujar al Saló de Plens del consistori.\nTots ells han gaudit del tret d’eixida de les festes majors 2018, encara que ja han organitzat festes per a recaptar fons per a la festa com la que va tenir lloc a l’Espai al Tall la passada Nit de les Ànimes. Però açò no cessa, i la pròxima cita serà la nit de Nadal, el 24 de desembre, a l’Espai Al Tall.\nEls protagonistes de la festa, han parlat per als nostres micròfons, així que no et pots perdre aquest vídeo!\nPreviousPrevious post:ENTREVISTA AMB ANDREU SOLERNextNext post:LLIURAMENT DELS PREMIS CIUTADANIA 2017


XIRUQUES: 08/01/2013 - 09/01/2013\nA dos de 7 al tenis de Manresa, sortim per la C-55 en Lerete, Casafont, Miquel i Junyent fins a Solsona per recollim al Sam. No pas gaire animats, ja que està núvol i amenaça pluja.\nA Solsona continuem per la C-26 fins a trobar-nos a Bassella amb la C-14 fins a la Seu d’Urgell per continuar per la N-260 seguin per la N-145 passem la frontera i cauen les primers gotes.\nJa ha Andorra continuem per la CG1 passada La Masana continuem per la CG3, parem en un xiringuito passat Ordino per esmorzar. Havent fet, seguim fins l'Hotel Bringué, on ens esperen els companys F.Blanch, la Maria el Lluis i el Manel. Ja està plovent bastant.\nNo hem tingut sort, Nogensmenys, decidim seguir fins el punt de sortida, ja que estem aquí.\nA 1/4 de 10 arribem a La Coma, dalt de l'Estació d'Ordino Arcalís. La pluja es forta, temperatura de 7 graus.\nDonem una volta, parlem amb empleats del bar que resta tancat i decidim ja tornar cap a casa.\nEl Grup Ganxó, retira cap Catalunya i els Manresans, com ens agrada perdre el temps, ens quedem pasturant per Andorra.\nRetornem pel mateix itinerari del matí.\nParada a Organyà, provisió de carn de xai.\nMenys mal, que per indicació d'en Junyent, fem un dinar excels a la Mare de la Font de Solsona.\nTot i així, a dos de 6 a Manresa\nCOMPONENTS: BLANCH, MARIA, LLUIS I MANEL (gantxolandia)\nAVIFONT, MIQUEL, JUNYENT, SAM I LERETE (invitat) MANRESANS\nPublicat per Colla Xiruques a 17:19 Cap comentari:\nPublicat per Colla Xiruques a 18:48 Cap comentari:\nPublicat per Colla Xiruques a 18:34 Cap comentari:\n239 PASSEJADA PER LA RIBA DEL PANTÀ DE RIALB 17071...\n241 FONT DE PASSAVETS, TURÓ DEL HOME, AGUDES 31071...


Es posa en marxa el Servei d’Atenció Integral per garantir els drets del col•lectiu LGTBI al Maresme | Ràdio Arenys 91.2FM\nEl nou centre es va presentar la setmana passada (foto: Ajuntament Mataró)\nEl Departament d’Interior remarca que …\nLa DGAIA demana al jutge d’Arenys que revoqui la llibertat…\nEls objectius de la posada en marxa d’aquest SAI són conèixer les realitats de les persones LGTBI, donar visibilitat al col·lectiu, prevenir la discriminació, atendre les persones que pateixin o hagin patit discriminacions sexuals o de gènere i fomentar l’impuls de Polítiques LGTBI. Mireia Mata, directora general d’Igualtat de la Generalitat, afirma que aquest és el primer servei que hi haurà a la comarca i s’ha impulsat per reconèixer els drets de tots els col·lectius i fer un acompanyament aquest tipus de persones. La idea és promoure i lluitar la diversitat sexual i d’expressió de gènere.\nLa Xarxa SAI arriba ja a 62 centres amb l'obertura d’aquest nou punt i amb l’objectiu d’arribar a un centenar més per ser a totes les ciutats de més de 20.000 habitants, entre elles s’està treballant per impulsar-ho des del Consell Comarcal del Maresme. Segons la directora general d'Igualtat des de la implantació d’aquests centres s’està fent emergir una realitat que, fins ara, estava ‘soterrada’. A més, creu que el fet que se’n parli fa que les institucions, entitats i col·lectius vagin ‘naturalitzant’ aquesta realitat.\nEl nou centre està ubicat al carrer Churruca número 88, un dels carrers cèntrics de la capital maresmenca.


Nosideup: Hella Jongerius\nCategory: design, furniture, hella jongerius, life\nJo t'he vist treballar, buscar,trencar-te el cap amb unes peces de colors per a construir una meravellosa taula que els professors del mític St. Martins et van dir que no era possible. I ara ha surtit aquesta d'una firma famosa . És indignant de veure com una creativitat espectacular no és copsada com cal. Es que ja ha passat amb molts altres projectes. Ón està la gent que pot fer realitat uns fantàstics dissenys d'una genial professional? -Crec que algú se n'hauria d'adonar.


"Fins que no tinguem dones contribuint en la innovació tecnològica no experimentarem realment el seu poder" | Xarxa Punt TIC\nNomés un 30% de dones a nivell internacional treballa al sector del desenvolupament i programació web.\nAmb l'objectiu de millorar les estadístiques i trencar els estereotips de gènere, surt CodeOp, una escola de programació per a dones a Barcelona, que vol animar les dones, les persones trans i persones de gènere no binari a fer-se un lloc dins el món tecnològic dotant-los de les habilitats necessàries per a convertir-se en potencials persones desenvolupadores i enginyeres de dades i fomentar una xarxa solidària de professionals que transformin la cultura de la tecnologia.\nKatrina Walker, CEO i fundadora de CodeOp, i Almudena Canalejo, ex alumna, ens parlen de l'activitat i els programes de CodeOp per a fomentar l'empoderament i la manca de representació de les dones a l'àmbit tecnològic.\n"Com més diverses siguin les persones que creen la tecnologia, millor serà l'impacte que puguin tenir. Fins que no tinguem dones contribuint en la innovació tecnològica no experimentarem realment el seu poder", afirma Walker.\ndones i TIC, dones, tecnologia, desenvolupament web, software, destacat


08733 El Pla del Penedès - Barcelona (Catalunya)\nNom de contacte: Amadeu Desola\nEl 31 de març de 2019 l'esbart participa en la Trobada d'esbarts Infantils i Juvenils impulsada per l’Agrupació Folklòrica Igualadina i l’Ajuntament, amb l’Esbart Santa Eulàlia de Banyeres del Penedès; l’Esbart Arrels de Lleida; l’Agrupació cultural i dansaire del Plà del Penedès i el Casal Cultural Dansaires Manresans.\nEl 20 de juliol de 2019 a les 19.00h es va fer la ballada dels dansaires infantils i juvenils de l’esbart dansaire del Pla del Penedès a la Plaça de l'Ajuntament amb motiu del 30è Aniversari de l’Agrupació Cultural i Dansaire del Pla. Seguidament, van ballar els d’ex-dansaires de l’entitat.


L'Aplec i Campus de Pasqua s'integren per a oferir activitats i menjador a tots els xiquets i xiquetes durant les vacances - Ajuntament de Vila-real\nEl regidor de Serveis Socials, Àlvaro Escorihuela, ha presentat aquest matí una nova edició de l'Aplec de Temps Lliure i Campus Natura de Pasqua, que per primera vegada s'integren per a oferir activitats adaptades a les diferents necessitats dels xiquets i xiquetes de Vila-real i les seues famílies. Amb aquest objectiu, s'ofereixen 115 places, de les quals 100 es distribueixen en els col·legis Concepció Arenal (50) i Escultor Ortells (50), i les altres 15 al Col·legi d'Educació Especial La Panderola, per a xiquets i xiquetes amb capacitats diferents.\n"El Campus Natura i l'Aplec de Pasqua, dos serveis pioners que hem impulsat en els últims anys per a donar cobertura als menors en totes les èpoques de vacances de l'any i que, fins ara, han funcionat de manera independent, s'integren per primera vegada, incorporant també a Pasqua la possibilitat de menjador i desdejuni, per oferir a les famílies vila-realenques la possibilitat que els seus fills gaudisquen d'activitats i cobertura de menjador en igualtat de condicions, siga quina siga la situació econòmica o necessitats específiques dels menors", assenyala Escorihuela. Amb aquest objectiu, l'Aplec i Campus de Pasqua tindran lloc els dies 28 de març i 3, 4, 5 i 6 d'abril, de manera que es donarà cobertura tots els dies laborables que els xiquets tenen vacances a l'escola. Les activitats, adaptades a les diferents necessitats dels alumnes, es desenvoluparan de 9.00 a 13.00 hores, que s'amplien de 8.00 a 15.00 hores en els casos dels menors que facen ús dels serveis de desdejuni i menjador, respectivament.\nEl cost de les activitats és de 10 euros, subvencionats al 50% o 100% segons les circumstàncies familiars i dels alumnes, de manera que "queda garantit que cap xiquet ni xiqueta de Vila-real que vulga gaudir d'aquestes activitats lúdiques i educatives, anar al menjador o prendre també el desdejuni al col·legi podrà fer-ho, amb independència de les circumstàncies familiars i amb una especial atenció en els casos de persones amb capacitats diferents". "L'Ajuntament de Vila-real aposta per les persones, per ajudar les famílies en la conciliació de la vida laboral i per garantir que tots els xiquets i xiquetes tinguen assegurades les necessitats bàsiques. Amb aquest objectiu, vam ampliar l'Aplec d'Estiu i vam crear, per primera vegada, el Campus Natura i els aplecs de Nadal i Pasqua. Una aposta en la que seguim treballant per oferir sempre el millor servei", conclou.


B2B Sales Management - Activitats formatives - FCAC\nInici > Formació > Activitats formatives > B2B Sales Management\nConèixer l’ADN del B2B per entendre les peculiaritats del B2B, que es totalment diferent al B2C.\nComprendre al professional a qui venem i les seves motivacions per a comprar el nostre producte o servei, i identificar els atributs clau en B2B, que et podran ajudar a transformar el teu departament de vendes per aconseguir els teus objectius de negoci.\nCrear i desenvolupar un equip de vendes d’èxit detectant el talent que ens interessa atraure i potenciar, cultivant una cultura de vendes mitjançant el correcte entrenament al voltant del procés i mètode de vendes B2B.\nAjudar al venedor a crear el seu pla individual de vendes (PIV) que li permetrà aconseguir els seus objectius individuals, desenvolupar-se en l’adequada disciplina, mètode i cultura B2B i, en conseqüència, aconseguir els teus objectius departamentals amb predictibilitat.\nDefinint vendes B2B\nCreant l’equip de vendes B2B\nDesenvolupant l’equip de vendes B2B


L'Ajuntament de Mollet assenyala la conjuntura econòmica i la tasca d'EMFO com a causants de la millora al mercat laboral - somMollet\nL'Ajuntament de Mollet assenyala la conjuntura econòmica i la tasca d'EMFO com a causants de la millora al mercat laboral\nEl consistori ha presentat la memòria d'EMFO i ha assegurat que els plans d'ocupació de Mollet estan donant fruits quantitatius i qualitatius\nDimarts, 19 de març de 2019 | 12:40h\nRaul Broto i Josep Monràs\nL'Ajuntament de Mollet ha presentat aquest dimarts la memòria de l'activitat de l'Empresa Municipal per a la Formació Ocupacional i l'Ocupació (EMFO) de 2018. L'alcalde de la ciutat, Josep Monràs, i el regidor d'ocupació i joventut, Raul Broto, han estat els encarregats de fer valoració del mercat laboral al darrer any i de la tasca realitzada per l'empresa municipal en aquest àmbit.\nLa idea força dels dos polítics baixvallesans del partit socialista ha estat la mateixa: el mercat del treball al municipi millora com a conseqüència de la reactivació econòmica que viu l'Estat espanyol, però també gràcies a la important feina que s'ha dut a terme des dels serveis tècnics d'EMFO.\nEn aquest sentit, Broto ha assenyalat que "l'aposta durant els últims anys està donant els seus fruits tant a nivell quantitatiu com a nivell qualitatiu". El mateix regidor ha separat en cinc els eixos en els quals s'ha treballat des d'EMFO.\nEl primer d'aquest és el referit al Servei de Formació. Segons dades del consistori, 298 persones han participat durant el 2018 en aquests cursos impartits per Mollet Forma que representen un total de 7.070 hores de formació. En comparació amb l'any 2017, això representa un 34,8% més de persones participants i 1.450 hores de cursos més.\nEl segon dels punts tractats per Broto és el relacionat amb el Servei d'Orientació. Els 9 programes de cerca de feina han fet que 1.325 persones en trobessin el 2018. Tot i això, Broto ha afirmat que, com en el conjunt de Catalunya, "en un mercat laboral precaritzat, la majoria d'aquests contractes són temporals".\nEl tercer dels punts en els quals s'ha centrat l'activitat d'EMFO és en l'ocupació dels joves menors de 30 anys. En total s'ha atès a 1.847 joves i d'aquests 342 han aconseguit inserir-se en el mercat laboral. "El programa de garantia juvenil ha estat fonamental per aconseguir que augmentessin en un 16,2% els joves atesos respecte fa quatre anys", ha explicat Broto.\nEn aquesta línia, des del govern municipal, s'ha volgut fer menció al Mollet Hub, el nou centre d'emprenedoria i joventut de la ciutat que es presentarà en les pròximes setmanes. Monràs i Broto han considerat que aquest equipament serà la pedra angular dels plans d'ocupació futurs i del dinamisme econòmic i empresarial de la ciutat.\nEl quart punt del qual s'ha valorat la feina EMFO ha estat el de la promoció de les empreses. En el darrer any s'han creat 86 nous negocis. Tanmateix, el 25% eren serveis personals, el 15% de l'àmbit de la restauració i el 15% serveis minoristes; sectors amb menys valor afegit que d'altres com la indústria o les noves tecnologies. Monràs per la seva banda ha volgut remarcar que dels nous negocis que es creen a Mollet, el 70% sobreviu més enllà d'un any.\nPer últim, la memòria d'EMFO ha valorat positivament els plans d'ocupació engegats des del consistori. 108 ciutadans de Mollet van ser contractats a través d'aquests, un 1,9% més que l'any anterior.\nMonràs ha conclòs la presentació de la memòria asseverant que el treball d'EMFO "va més enllà del govern i la política d'ocupació a Mollet ha de continuar essent la mateixa".


Es troba situat al nord de la comarca de la Segarra, entre el triangle que formen les poblacions de Sanaüja, Biosca i Massoteres, on configura un espai verd al costat de la Vall del riu Llobregós apte per fer rutes a peu o amb BTT gaudint d’una natura insòlita i alhora molt fràgil.\nGeològicament parlant, la Segarra s’assenta damunt d’un altiplà solcat per les xarxes dels rius que travessen de llevant a ponent. Aquesta plataforma, relativament elevada fins als 800 m, és formada per un paquet de roques sedimentàries (argiles, gresos i calcàries) en una disposició bàsicament horitzontal. En la seva major part, aquestes roques són el resultat de l’acumulació de sediments a les àrees lacustres i palustres que durant el període oligocè i final de l’eocè ocupaven aquesta zona.\nMereixen especial atenció els guixos eocènics que afloren al llarg de tota la Vall del Riu Llobregós.\nRuta de les Gesses: Una vista privilegiada des de Puig Arner, travessa buscant la carena de les guixeres (turons de guix) i continua amb un descens per la font de Xarrapetes i dels Camats. Retorn pel camí principal i planer del solell.\nRuta de l’Aubaga i Solana: Per gaudir de la varietat d'aquest territori, terreny planer, pujada dura i ràpid descens en els límits de l'EIN (Espai d’Interès Natural). El riu, les masies i els conreus.\nRuta del Molí del Cava: Ruta amb poc desnivell. Passarem vora la peixera (resclosa) i les restes de l’antic molí. Travessarem la part baixa de l’obaga del tossal de les Mates i podrem observar les formacions guixenques i un arbre de grans dimensions.\nItineraris (Tracks i Waypoints)\nInformació facilitada pel Consell Comarcal de la Segarra\nMés informació: www.llobregos.net


A propòsit del Full Verd: «Sobre... rodes»\nConxita, de Barcelona. Vuitanta dos anys. Visqué a França molt temps. El seu marit era un professional molt qualificat i reconegut. Quan es va jubilar van tornar a Barcelona. Poc després morí i la Conxita va començar a ensopegar amb tot. Va caure unes quantes vegades amb tan mala sort que primer es va trencar el fèmur, després les costelles i finalment la cama. Poc després van haver-la d’operar d’una hèrnia a la columna. Durant uns anys aconseguí de caminar amb crosses fins que va prendre la decisió de venir a viure a la residència. Li agrada fer penjolls de bijuteria i quadres que es posen a la venda per sant Jordi, per Nadal o serveixen d'obsequi als guanyadors del bingo. És molt estimada pels seus companys. Ha estat unes setmanes de vacances a les llars Mundet i quan va tornar tot van ser visites per expressar-li com l’havien trobat a faltar\nQuan em va telefonar la primera vegada per demanar-me si els diumenges l’acompanyaria a missa de deu li vaig preguntar a quina hora podíem quedar i si anava amb crosses. Volia calcular quan temps necessitaríem.\nEm va dir: «No, no: no vaig amb crosses! Vaig ‘smoothly’ com diuen els anglesos o ‘großartig’ si ho prefereix en alemany. Je marche sur des roulettes, vaig... ‘sobre rodes’»\nEn acabar la missa seiem una estona a la capella de Sant Martí de Porres, Un dia hi vem deixar als peus de l’estàtua una preciosa rosa vermella de tela que li va sobrar de les que va fer per sant Jordi. Ara la gent s’ha animat i l'altra dia vaig comptar-ne fins a deu. Sempre diu: «Però la meva és la més bonica, oi?». «Sí. —li dic jo— La més bonica i la més alta, la que és més a tocar de la mà del sant»\nDesprés anem una estona al passeig de Sant Joan. Posem el fre a les rodes, jo m'assec, encenc un cigarret i la fem petar\nL'atenció religiosa a les residències d'avis:\nNo conec bé el tema. Tan sols vaig anar uns quants anys, no cada dia, a veure la meva mare a la seva resi, la Residència Montblanc de Manresa, i deu anys més, cada diumenge, a la resi de la mare de la Isabel, la meva esposa: la Residència Sant Francesc de Santpedor.\nLa Residència Sant Francesc és exemplar i capdavantera en la manera d'atendre i tractar els residents. Avui en dia hi ha molt interès en fer la vida dels residents agradable i activa, que dialoguin entre ells, que els familars puguin entrar i sortir com a casa seva i col'laborar, celebrar les festes i tradicions de cada estació i els dies assenyalats de cada resident. Fins i tot van tenir -ja fa prop de vint anys- la gran idea de, en la mesura que fos possible, cada resident vestís amb amb una certa elegància i no amb la clàssica bata i prou. Pel què fa a l'atenció religiosa, la residència s'autodefineix com a laica. Hi ha una capella, que es fa servir poc, i hi va el rector del poble en les festes especials. Els diumenges, dos voluntaris de la parròquia van a portar-los la Comunió als residents que ho demanen.\nEn la de la meva mare hi havia capella i es feia servir. El mossèn (Mn Leyes) vivia allà i visitava regularment els residents que ho desitjaven. Parlava amb ells, els cofortava si no podien deixar el llit, els portava la Comunió i els confessava si ho demanaven. Per a la meva mare, allò la faia tant o més feliç ue les visites dels fills (la de la meva germana, cada dia, que l'ajudava amb el menjar, i les més ocasionals dels altres germans que no vivíem a Manresa). Sempre va estar molt contenta i tranquil'la a la residència, i n'estic segur que la capella i el mossèn hi tenien molt a veure. Quan un es fa gran, aquestes coses passen a primer terme i, malauradament, diria que moltes famílies, algunes parròquies i la majoria de residències no en són prou conscients.\nPS: vol dir, Conxita, que no podria intentar escriure algún comentari al bloc en qualsevol dels idiomes que coneix? Aquest diumenge, allà al banc del Passeig de Sant Joan, el Santi pot explicar-li com ho podria fer...\n15 d’agost de 2015 a les 8:35


El cel a cicle infantil - Escola Sant Nicolau\nEls i les alumnes del cicle infantil ja han triat el nom de les seves classes!\nEl tema general proposat per les mestres aquest curs era el cel i, des d’aquesta primera proposta, nens i nenes van fer una pluja d’idees sobre objectes i fenòmens, relacionats amb el tema general. Un cop la mestra tenia tots els noms proposats escrits a la pissarra, es va procedir a fer una votació a les classes per tal d’escollir-ne el nom.\nP3 A Classe de l’Arc de Sant Martí\nP3 B Classe de la Pluja\nP4 A Classe del Sol\nP4 B Classe dels Núvols\nP5 A Classe dels Meteorits\nP5 B Classe de les Estrelles\nA partir d’ara s’iniciarà, a cada classe, un projecte de recerca relacionat amb el nom i també començarà a circular per les cases la “motxilla viatgera”, una bossa amb contes o llibres de coneixements relacionats amb el nom de cada classe.\nAquesta tria del nom per part dels nens i el projecte que se’n fa després, és una altra manera de reforçar, en els nens i nenes més petits, el sentit de pertinença, al grup.


Visualització Virtual d'emocions Reals - ESPRONCEDA Visualització Virtual d'emocions Reals - ESPRONCEDA\nESPRONCEDA > Projectes > Visualització Virtual d’emocions Reals\nLa visualització virtual de les emocions reals és un projecte col·laboratiu i educatiu d’art i realitat virtual que investiga l’impacte emocional de l’aïllament, especialment en els joves, amb l’objectiu de tractar els efectes de la crisi de salut amb experiència durant el 2020. El projecte sembla, a través Un estudi de casos, per provar i validar una metodologia innovadora de l’educació no formal que impliqui als joves que s’acompanyin d’expressar les seves emocions en obres d’art virtual gràcies als tallers de co-creació i experimentació, realitat virtual i contes.\nEls tallers incorporen sessions de sensibilització sobre emocions i sensacions causades per l’aïllament ser una part més teòrica amb exemples artístics sobre art interactiu i realitat virtual. Les sessions de co-creació i experimentació seran seguides utilitzant-lo com a mètode que impulsa la capacitat de les persones que participen a ser creatives. De fet, es caracteritza per les eines i metodologies que donen suport a la generació d’idees. El procés se centrarà a descobrir i identificar emocions, tant personals com col·lectives, felicit durant el passat període de tancament i les emocions es van sentir en l’actualitat.\nAl mateix temps, a través d’un itinerari educatiu participatiu, s’oferirà el participant els fonaments de les tècniques audiovisuals i la realitat virtual per animar els participants a expressar-se i crear obres artístiques virtuals que siguin capaces d’expressar, a través d’imatges creatives, l’estat emocional dels joves persones implicades en el projecte. El projecte vol oferir les eines per expressar-se de manera creativa i, alhora, es proposa proporcionar mètodes de col·laboració que ajudin a altres joves a tractar amb els episodis dels estats i de l’aplicació.\nEls projectes artístics es presentaran als ciutadans durant una exposició en espais brots. L’aprenentatge i el canvi de comportament dels participants seran avaluats a través de qüestionaris i entrevistes semiestructurades de vídeo, per tal de desenvolupar una “guia pràctica” explicativa de la metodologia que es posarà a disposició d’altres agents i equips educatius a Barcelona.\nL’associació del projecte virtual de visualització visual virtual es compon de les entitats culturals del territori de Barcelona:


Govern assumirà el cost d’una part de la digitalització i enquadernació del ‘protocol Estañol’ - Altaveu el diari digital d'Andorra\nGovern assumirà el cost d’una part de la digitalització i enquadernació del ‘protocol Estañol’\nL’executiu i el notari retirat van signar un conveni ‘incomprensible’ almenys a ulls de l’Estat en què fins i tot l’administració es compromet a desmentir que es qüestioni la gratuïtat de la donació documental\n15/06/2020 (18:26 CET)\nXavier Esport i Josep Estañol durant la signatura d'un conveni, el 2016. ARXIU / SFGA\nEl Govern assumirà el cost dels treballs de digitalització dels darrers instruments notarials inclosos en el protocol del recentment retirat notari Josep Estañol i, també, es farà càrrec del pagament de l’enquadernació dels documents corresponents als anys 2019 i 2020. Aquesta decisió és fruit d’un acord amb Estañol materialitzat en un conveni que a ulls d’una administració pública, més encara d’un executiu, es fa com difícil d’entendre o més encara hauria de ser d’acceptar.\nMés enllà que el conveni inclou la donació a l’Estat per part d’Estañol de tots els instruments notarials generats per la notaria recentment suprimida, en dit acord s’hi recull l’obligació del Govern d’emetre un comunicat agraint la donació del notari o fins i tot el “Govern s’obliga a no qüestionar el caràcter gratuït de la transmissió. En el seu cas, es compromet a desmentir públicament qualsevol informació o declaració en sentit contrari o que ho posi en dubte i que aparegui en els mitjans de comunicació, o a exigir-ne la rectificació”.\n“Govern s’obliga a no qüestionar el caràcter gratuït de la transmissió. En el seu cas, es compromet a desmentir públicament qualsevol informació o declaració en sentit contrari o que ho posi en dubte i que aparegui en els mitjans de comunicació, o a exigir-ne la rectificació”\nÉs clar que els instruments notarials són públics i, per tant, de titularitat última estatal. Una altra cosa és la seva digitalització, on hi pot haver més debat. Heus aquí que Estañol, després de molt temps d’estira-i-arronsa per moltes qüestions, però pel lliurament del protocol digitalitzat també, al final acaba lliurant en format digital també tota la documentació generada abans del 2018. El treball de digitalització es valora en uns 275.000 euros, segons que recull el conveni.\nEls treballs de digitalització es van dur a terme durant uns cinc anys. Tot el protocol formalment es va lliurar a l’Estat el 21 de febrer, encara que de manera material no va sortir des del despatx ja tancat d’Estañol en direcció a l’arxiu general de protocols que gestiona la Cambra de Notaris fins al 29 de maig. Uns dies després, concretament el 2 de juny, se signava oficialment l’acord entre el cap de Govern, Xavier Espot, i el notari del Principat durant més de dues dècades.\nEn el conveni s’hi diu que “el cost de la digitalització de tots els instruments autoritzats durant l’etapa anterior a l’1 de gener del 2018 compensa amb escreix la petita part d’instruments que romandrien pendents de digitalitzar” en els termes que recull la legislació vigent. És en aquest marc que el Govern es compromet a assumir el pagament de dos grups de treballs pendents en els termes que es convinguin amb la Cambra de Notaris. La digitalització dels instruments notarials previs al 2018 ja es va fer de forma compatible amb el sistema emprat per l’esmentada cambra.\nEstañol tanca la seva carrera professional lliurant a l’Estat la còpia digitalitzada del protocol\nEn tot cas, i després de rebre el protocol i la seva digitalització fins al 2018 com una donació solidària també amb l’impacte econòmic que generarà per a l’administració el coronavius, l’Estat s’haurà de fer càrrec de “la finalització dels treballs de digitalització que tingués pendents en relació amb els instruments notarials corresponents al període comprès en l’1 de gener del 2018 i el dia del seu cessament com a notari, per bé que una part ja està completament acabada, una altra part es troba en la fase final d’edició, i només els instruments dels darrers mesos de l’any 2019 i dels primers mesos de l’any 2020 es troben en la fase inicial de preparació”.\nAlhora, l’altra tasca el cost de la qual l’haurà d’assumir el Govern en virtut dels pactes amb Estañol és “l’enquadernació dels instruments notarials dels anys 2019 i 2020, la qual cosa permetrà completar la digitalització sense els inconvenients de tenir els documents relligats, reduint així les dificultats que d’una altra manera hi hauria per mantenir la qualitat respecte de la feina ja realitzada”.


Comencen a Alaquàs les Festes Majors – El Valenciano\nComencen a Alaquàs les Festes Majors\n26 agosto, 2017 Redacción 526 Views 0 Comments Alaquàs, Festes Majors\nEl tradicional Pregó ha donat per inaugurades en la nit del 25 d’agost les Festes Majors d’Alaquàs. El teatre, la música, la literatura, la història i la participació han marcat un any més aquest acte en el que la vida cultural del municipi s’ha vist àmpliament representada amb una escenificació d’Origami Teatre. Una posada en escena que ha estat protagonitzada també per cadascun dels col·lectius festers i que ha convidat a tota la ciutadania a eixir al carrer i viure la festa.\nL’acte ha estat precedit del tradicional Correfoc a càrrec de la Colla de Dimonis de Mislata. Després de l’espectacle de foc, els assistents han pogut gaudir d’una projecció audiovisual i una posada en escena teatral. A continuació, l’Alcaldessa d’Alaquàs, Elvira García Campos, acompanyada dels col·lectius festers, ha donat la benvinguda a les festes. A partir d’aquesta nit, es dóna inici a més de quinze dies festius plens d’alegria, diversió i sorpreses.\nAl llarg de la vesprada han tingut lloc altres actes festius. A les 18 hores s’ha obert el Mercat Medieval, que estarà ubicat a la plaça de la Constitució i voltants fins al diumenge. Les tradicionals exposicions de festes han tingut lloc a continuació. A les 19 hores s’ha s’inaugurat l’exposició de Sebastián Alós “Vida, temps i lloc” a la Sala dels Vilaragut del Castell d’Alaquàs. A les 19:30 hores “Claude Monet-una festa per als sentits” de l’alumnat del Centre d’Arts i Oficis d’Aldaia a la Sala La Nova del Castell i a les 20 hores “Escultura i ceràmica a Alaquàs” a la Sala la Torre\nA les 20 hores s’ha inaugurat també la Setmana Cultural Andalusa amb refrigeri a la seu de l’Associació i a les 20:30 hores la Presentació de Capitans i Capitanies 2017 al Castell d’Alaquàs de l’Associació de Moros i Cristians Perolers.\nLa nit finalitza a l’albereda de les Autonomies davant de les instal·lacions esportives del Terç amb la discomòbil organitzada per les Clavariesses dels Dolors 2017.\nA partir d’aquesta nit s’iniciarà una successió de jornades festives amb una variada programació entre les que destacaran el XLIII Concurs de Paelles organitzat per Junta Central de Penyes el dissabte 26 d’agost, la Cavalcada del diumenge 27 d’agost, el Festival Rock d’Alaquàs (FRA) el dissabte 2 de setembre, els diferents actes pirotècnics, els espectacles musicals, les activitats infantils, la Carxofa en honor als patrons de la ciutat i molts altres actes que conformen la programació de les festes i que han estat organitzats gràcies a la implicació dels col·lectius festers: Festeres d’Alaquàs, Clavariesses de la Mare de Déu dels Dolors, Clavaris de Sant Miquel, Confraria de la Mare de Déu de l’Olivar, Clavaris del Crist de la Bona Mort, Confraria de la Santíssima Creu i Moros i Cristians Perolers.\n← Vídeo: Última sesión preparatoria antes de enfrentarse al Real Madrid\nLa Junta Central de Peñas organiza el concurso de paellas en las Fiestas Mayores de Alaquas →


La digitalització d'arxius històrics | Artyplan\nLa digitalització d’arxius històrics, una transformació necessària\nBy Olga Serarols 20 setembre 2021 octubre 22nd, 2021 No Comments\nInici » Noticies » La digitalització d’arxius històrics, una transformació necessària\nLa digitalització d’arxius històrics al contrari del que un es pot pensar no és semblant al procés d’escaneig massiu de documents d’oficina. Si no, que és un procés molt més complex, ja que l’arxiu a digitalitzar presenta un format i una conservació diferent.\nLa digitalització d’arxius històrics és necessària perquè permetrà preservar i perpetuar la informació que conté al llarg dels anys.\nQuè és un arxiu històric?\nL’arxiu històric és la unitat responsable a conservar, organitzar, administrar, descriure i divulgar la memòria documental d’una institució, organització, associació o empresa.\nConté documentació de valor informatiu, històric i cultural. Conserva la perpetuïtat, en unes condicions que garanteixen la seva integritat i la transmissió de les generacions futures.\nEn resum, es considera arxius històrics, aquells centres que s’encarreguen del patrimoni històric documental.\nLa qualitat d’imatge en la digitalització\nÉs molt important la qualitat d’imatge en la digitalització d’arxius històrics. Per la qual cosa aquest procediment no es pot realitzar de forma automàtica, ja que produirien un embelliment artificial de la representació gràfica electrònica.\nAlguns dels factors determinants per obtenir una bona qualitat en el resultat final son la il·luminació de la sala de digitalització i el correcte ajust dels perfils de color dels monitors i escàners.\nQue ha de tenir un proveïdor de digitalització d’arxius històrics\nTenint en compte el valor històric dels documents en un arxiu històric s’ha d’obligar el proveïdor a adoptar una sèrie de procediments específics per a la manipulació d’originals. Entre ells, l’ús de guant de làtex i mascareta, la utilització de materials lliures d’àcids en tot el procés, l’absència de mobiliari amb cantonades tallants a la sala de treball i sobretot escàners de llum freda i mecanismes d’arrossegament susceptibles de deteriorar els exemplars.\nA més a més, el procés de captura de metadades també presenta particularitat i requereix un alt d’especialització, ja que existeixen nombroses normes i estàndards internacionals que s’han de complir.\nArtyplan Document el partner per a digitalitzar arxius històrics\nA Artyplan Document proveïdor de digitalització d’arxius històrics ha adoptat les mesures necessàries per realitzar una manipulació correcta a l’hora de digitalitzar.\nA més a més, dona solucions personalitzades a les necessitats de digitalització i gestió documental. Comptem amb un equip de treball compenetrat, experimentat i professional que estudiarà el vostre projecte i us aconsellarà amb una solució òptima i eficaç.


DeltaSwab Virus - Escovillons amb liquid - Deltalab Products\nDeltaLab Productes 01. Microbiologia Escovillons Escovillons amb líquid DeltaSwab Virus\nEspecialment indicat per a la recollida i transport de mostres microbiològiques que contenen Virus. En incloure antibiòtics que inhibeixen el creixement dels bacteris i fongs, assegura la idoneïtat en la recuperació de la mostra. Manté la infectabilidad dels virus fins a 96 hores tant a temperatura ambient (20-25ºC) com de refrigeració (4-8ºC), seguint la metodologia del standard CLSI, M40-A2 *. Ideat per al cultiu cel·lular i per ser compatible amb les tècniques de diagnòstic molecular per PCR quantitativa.\nPresentat en peel-pack. Estèrils per radiació.\nEscovilló: CE MDD\nTub: CE IVD\n304291 1 ml + Escovilló flocat estàndard B 1 1 Consultar disponibilitat de venda per països. 80 mm Blau fosc 6 x 100 5,70 0,0560\n304297 1 ml + Escovilló flocat nasofaringi B 3 1 Consultar disponibilitat de venda per països. 100 mm Blau cel 6 x 100 5,50 0,0560\n304295 3 ml + Escovilló flocat nasofaringi A 3 3 Consultar disponibilitat de venda per països. 100 mm Blau cel 6 x 80 7,00 0,0560