Mt Tallac | Xavier Vilajosana\n← Visita d’en Joan i la Berta\nMt Whitney →\nAra feia dies que no anàvem a la muntanya així que divendres a la nit vàrem agafar els trastos i cap al Mt. Tallac. Això cau als voltants del gran llac Tahoe, a l’hivern ja varem fer un pensament de pujar-lo però el risc d’allaus ens va portar al Mt Rose. Així que sense neu, molta calor i bon temps ens hem plantat allà.\ndesprés d’una nit curta gracies a la matinera de la Núria i el rutinari esmorzar a la manta plegable que varem comprar al “Target” hem començat a caminar.\nLa ruta no és ni molt dura ni molt llarga, ens ha costat 2h i 20′ pujar-lo i 1h 30 baixar-lo, fent 1000m de desnivell positiu i assolint els 2968m sobre el nivell del mar. Cal dir que es pot anar mes depressa però la calor i els 12kg que m’afegeixen la Núria i motxilla no ajuden massa. Al principi el camí s’enfila per uns boscos de pi roig i negre enormes, i trobes un llac molt bonic a uns 30′ de sortir.\nA mesura que guanyes alçada els arbres desapareixen i vas veient la panoràmica del llac Tahoe, es immens i com que el dia era clar hem pogut veure l’altre banda i el Mt Rose.\nEn alguns moments la pujada es fa força dreta i pedregosa, típic paisatge d’esquistos semblant al que veuríem a l’Aneto.\nDesprés d’aquesta pujada torna a planejar una mica amb una vista meravellosa al Pyramid Peak i muntanyes del voltant vistos des de la vessant oest del Mt Tallac. La panoràmica es molt oberta i veus la immensitat dels boscos i valls de Sierra Nevada amb alguna congesta de neu encara.\nJa arribant a l’últim tram tornes cap a la cara est on veus l’immens llac. Des d’aquí, poc a poc arribes al cim com podeu veure en aquest video:-)\nCom no pot faltar, hem fet la foto de família al cim aixecant les mans perque ens haviem oblidat l’estelada 😦\nDes del cim tens una vista fantàstica dels voltants\nI mentre nosaltres “els grans” miràvem això, la Núria anava buscant “cantos” entre les roques del cim\nLa baixada ha sigut rapida i amb molta calor, i després de comprar algunes cerveses fresquetes hem fet un foc ben gran per no passar fred a la nit.\nI tot seguit a dormir a la furgo que teníem mooooolta son!


Mar Ampurdanès: “No ens podem permetre destensar el nostre conflicte amb l’Estat” - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nMar Ampurdanès: “No ens podem permetre destensar el nostre conflicte amb l’Estat” - Diari de Barcelona\nMar Ampurdanès (CUP)\n“No ens podem permetre destensar el nostre conflicte amb l’Estat”\nPer Guillermo Cabellos Martínez i Pau Torres\nMar Ampurdanès (Caldes de Montbui, 1996) és militant d’Arran i ha estat portaveu d’aquesta mateixa organització. Actualment compagina la política municipal i nacional amb els estudis de Dret a la Universitat Oberta de Catalunya. El 14F, el seu nom apareixerà al novè lloc a les butlletes de la CUP per Barcelona. La seva entrevista inicia una sèrie on el DdB conversarà amb candidats joves de diferents formacions polítiques abans de les eleccions catalanes.\nArran és la joventut de la CUP?\nSempre hem dit que no. Som una organització pròpia que pren les seves decisions i que té les seves apostes. El que fem amb la CUP és coordinar-nos perquè som del mateix moviment polític i entenem que hem de treballar cap a una direcció comuna. En cap cas no som les joventuts de ningú ni seguim les directrius que ens puguin arribar des de la CUP.\nConsideres que les joventuts de la resta de partits estan subordinades a les directrius dels partits?\nLes joventuts també tenen els seus espais on participar i on debatre amb el partit les apostes que tenen. Ara bé, estan lligades orgànicament a les apostes dels partits. Les despleguen en l’àmbit juvenil sempre en consonància amb el partit gran.\nPot sobtar l’elecció de Dolors Sabater com a candidata, que no formava part de la CUP, sinó de Guanyem.\nLa CUP pretén englobar el màxim de sensibilitats possibles dins de l’independentisme d'esquerres. Sempre s’ha fet una crida a totes les organitzacions que se sentissin afins per participar de la candidatura. Amb Guanyem s’està fent aquesta feina de sumar forces. Sempre és positiu eixamplar la base i els electors als quals podem arribar.\n"Per a nosaltres la qüestió nacional va molt lligada amb la qüestió social. La independència és l'única clau per desenvolupar les nostres propostes socials"\nEn Comú Podem està parlant d’un possible Govern d’esquerres, podeu tenir-hi algun encaix?\nCreiem que ens podem trobar amb diferents propostes polítiques, però per nosaltres la qüestió nacional va molt lligada amb la qüestió social. La independència dels Països Catalans és l’única clau per poder desenvolupar totes les propostes socials que tenim. En l’àmbit parlamentari assumirem responsabilitats a tots els projectes que siguin per avançar tant socialment com nacionalment. L’entrada de Podemos al govern espanyol ha evidenciat els límits que té l’acció institucional. També ho hem vist quan hem fet propostes socials al Parlament, com les lleis de regulació del lloguer i d’altres en matèria d’habitatge que després els tribunals espanyols ens impedeixen desenvolupar.\nI amb un Govern independentista?\nDurant les eleccions cada partit llegeix què li donarà més vots, dir que pactarà amb uns o amb els altres. Nosaltres fins que no tinguem una proposta de govern sobre la taula no podem decidir com encaixem. Si l’executiu ha de ser el mateix que va promoure la llei Aragonès o que envia els Mossos contra els que volen aturar els desnonaments amb brutalitat policial, evidentment no hi podem participar.\nQuin creus que és el tema que més preocupa als joves catalans i com el voleu solucionar?\nFa poc que nosaltres hem declarat l’emergència juvenil. La pandèmia ha evidenciat la precarietat que patim els joves en molts aspectes de la nostra vida, però això tampoc és una cosa nova. És una situació que ja arrossegàvem des d’abans. Ara mateix l’atur juvenil a l’estat espanyol està per sobre del 40% i tenim 250 desnonaments diaris. Principalment proposem tres coses. Volem una renda bàsica universal de 735 € mensuals per majors d’edats i 150 € pels menors. En matèria d’habitatge, busquem aturar tots els desnonaments, però també ampliar el parc d’habitatge públic on tinguin accés les joves. Finalment també impulsem la jornada laboral de 32 hores.\nAra que parlem de joves, com se us acudeix fer una campanya amb l’Among Us?\nAmb aquesta campanya estem intentant innovar una mica per arribar a públics diferents. Entenem que les apostes que fem interpel·len públics concrets. Una entrevista o un discurs arriba a certa gent i pensàvem que innovar podia cridar l'atenció d’uns altres perfils. Ens preocupa quan veiem estadístiques que indiquen que la gent jove no acaba d’estar implicada en aquestes pròximes eleccions.\n"Quan més hem avançat és a través del conflicte i la confrontació clara amb l’estat espanyol"\nÉs possible que part de la desafecció d’aquestes eleccions vingui donada perquè els candidats presentats són poc carismàtics?\nJo crec que la desafecció ve perquè ja portem molts anys de proclames buides a la població. La gent ha anat a votar i s’ha mobilitzat en diferents àmbits perquè pensava, com deien alguns, que ho teníem a tocar. Després això no ha anat acompanyat d’unes propostes concretes o una voluntat de tirar-les endavant. La judicialització de la política i els posicionaments que té l’Estat amb tot això, per a nosaltres tampoc no són cap sorpresa. Ja sabíem que l’Estat no ens regalaria la independència\nQuè necessita Catalunya per aconseguir la independència?\nQuan més hem avançat és a través del conflicte i la confrontació clara amb l’estat espanyol. Això és el que ha mobilitzat més gent. Intentarem aguditzar aquest conflicte. I no només fent propostes en clau independentista, sinó fent també propostes amb l’habitatge i en l’àmbit laboral que suposin també una confrontació amb l’Estat. Així sumarem una massa social que ens permetrà avançar i generar un nou moment de pols amb l’Estat.\nAixò d’aguditzar el conflicte no és una mica massa bel·ligerant?\nQuan fan fora una persona de casa seva hi ha un conflicte, també quan acomiaden una persona de la feina. És aquest el tipus de conflicte que nosaltres podem aguditzar en el sentit de dir “això té una importància i uns responsables”. Nosaltres tenim propostes per desencallar la situació. No ens podem permetre destensar el conflicte amb l’Estat. És important que a escala internacional es vegi que hi continua havent una situació d’opressió per part de l’estat espanyol. Continua havent-hi presos polítics i exiliats.\nPodries dir una cosa que hagi fet malament el Govern català aquesta darrera legislatura?\nNo ser clars amb la població i amb els electors dels seus partits. Dir-se d'esquerres i intentar impulsar una Llei Aragonès que pretenia privatitzar molts serveis essencials és contradictori i no permet que el país avanci. La gent està votant unes propostes, però després se'n troba unes altres sobre la taula.\nI què ha fet bé?\nLes darreres lleis que s’han aprovat en matèria d’habitatge. No és particularment mèrit seu perquè s’han aprovat gràcies a un moviment per l’habitatge organitzat que ha fet molta pressió. Falta veure fins on estaran disposats a defensar-les i garantir que les podem tirar endavant.\nÀngela Davis, que no és històrica, però ha fet història.\nSi els restaurants estiguessin oberts, amb qui aniries a sopar Illa, Carrizosa o Garriga?\nMmmm... el Carrizosa, perquè sempre treu Arran allà on va.\nCaure pujant per les escales d’un escenari en un acte polític.\nA l’Aran, sóc molt fredolica.\nLa idea de la PCR.\nPer anar a visitar a ma mare.\nMar Gilabert (PP):\n“La resposta està a trobar un equilibri entre ajudar les persones i impulsar l’economia”


El 40è Festival Jazz Terrassa ja té data El 40è Festival Jazz Terrassa ja té data – MónTerrassa\nEl 40è Festival Jazz Terrassa ja té data\nMatinal de blues amb Agustí Mas al pati de la Jazz Cava de Terrassa\nL'organització preveu recuperar propostes internacionals que van ser cancel·lades en l'anterior edició i incorpora un nou escenari: el Teatre Principal\nMatinal de blues amb Agustí Mas al pati de la Jazz Cava de Terrassa | Ramon Navarro\nJazz Terrassa – Club de Jazz d’Amics de les Arts i JM ha anunciat el calendari previst per a la celebració de l’edició 2021 del Festival de Jazz Terrassa. El festival manté l’estació primaveral habitual, tot i endarrerir uns mesos la cita, tradicionalment celebrada el mes de març a excepció de la passada edició traslladada a la tardor.\nIl·lusionats per la commemoració de la 40 edició, l’organització treballa a bon ritme en la configuració del programa artístic que, en la mesura del possible, preveu recuperar algunes de les propostes internacionals cancel·lades el març passat degut a l’eclosió de la pandèmia. Tanmateix segueix atent a noves incorporacions de primer ordre que la situació de mobilitat dels artistes permeti oferir, estudia les propostes de l’escena catalana com li és distintiu i defensa una programació de qualitat i diversa.\nLa Nova Jazz Cava manté l’epicentre de l’activitat i, a l’espera de l’evolució de la situació per les activitats a la via pública, projecta l’organització de matinals populars a l’aire lliure. Es consolida la projecció del festival terrassenc a la comarca amb la participació ja confirmada de poblacions com Matadepera i Vacarisses, així com les possibles aliances i espais diversos per a les activitats complementàries. Enguany s’incorpora el Teatre Principal com a nou escenari per acollir alguns dels concerts de gran format i amb l’objectiu també d’incrementar el nombre d’espectadors en l’actual situació de limitació dels aforaments a les sales de concerts.


Manel&Ita: Montserrat - Cajoleta - Via Esquivabolas 14-01-2012\nMontserrat - Cajoleta - Via Esquivabolas 14-01-2012\nQuan m'he llevat he mirat el termòmetre del patí de casa i estàvem a 2º sota cobert. El dia es presentava fred, addicionalment, com acostuma fer en aquest mes de gener, les boires estan començant aixecar-se. No tenim pressa, ja que esperem que als vols de migdia pugin una mica les temperatures.\nA les 11 arribem al peu del camí del Bassal del Gats o dels francesos, veiem que encara està tot gebrat, novament mirem el termòmetre del cotxe i seguim a 2º. Ben abrigats, comencem a pujar pel camí dels francesos, cal reconeixer que aquest camí és molt bonic i poc a poc anem guanyant un bon desnivell, el premi és l'arribada al Coll del Bassal del Gats i podem veure l'espectacle dels Ecos envoltats per les boires joguetones, que voltes ens deixen que ens toqui el sol i a voltes ens deixen a l'ombra. Això si, segueix el fred i ara es fa notar més, ja que fa una mica d'aire.\nAvui anàvem a l'idea de fer La Petita Aran de la Cajoleta, però quan guitem des del coll, ja veiem que les dues vies estan plenes. Poc a poc, anem baixant en direcció al Torrent de Migdia, i després enfilem el camí dels Ecos fins a peu de via.\nVeient que la gent que feia la via La Petita Aran estaven encallats en el 2º llarg, i per altra banda el fred que feia, ens posem tota la roba que tenim i a escalar l'Esquivabolas. L'Ita fa la primera i la segona tirada juntes, fet que ens obliga a pujar uns 15 metres junts, cap problema és molt fàcil . Quan arriba a la reunió encara hi ha un company de l'altra cordada. Aquest primer llarg és senzillet i molt ben assegurat.\nEl segon llarg, surt en flanqueig a l'esquerra, un xic més vertical, cal tenir cura amb alguna llastreta, després, hi ha un tros vertical i un altre tros en franqueig a l'esquerra per anar cercar l'aresta, per seguir-la fins a la reunió.\nL'Ita en la 1ª reunió.\nCercant l'aresta, després hi ha el pas de V\nUn cop a dalt podem veure perfectament totes les vies dels Plecs del Llibre, durant uns anys, fer-les totes va ésser un dels meus objectius, mentre les vaig repassant vaig recordant cada una de les ascensions. També, em ve el record del company que les vaig fer i que ja no ens pot acompanyar.\nLa Cajoleta vista des del Coll del Bassal dels Gats, es veu esvelta i bonica, però quan arribes el cim, queda molt reduïda, ja que les agulles que l'envolten la fan molt petita, però per contra la vista que té és impressionant.\nEns mirem com estan fent l'Aresta Arcanons, per mi una de les escalades més boniques de Montserrat i que no pot faltar a cap escalador Montserratí. Avui, segur que els hi costa més, ja que el fred segueix intens.\nL'Ita muntant el ràpel, amb tot el Torrent del Migdia al fons i les boniques Atalaies retallades a les boires.\nUn cop a baix desfem el camí fet, i quan arribem el Torrent del Migdia, no podem marxar sense admirar-lo.\nVia ben aconseguida, una bona alternativa per pujar La Cajoleta i així poder gaudir d'aquestes vistes. Amb un dia de bon temps interessant encadanar-la amb una altra via del Montgròs\nPublicat per Manel&Ita a 20:54\nJaumegrimp 14 de gener de 2012 a les 21:18\nAvui ha fet molt fred, però que molt fred!! veig que encara heu pogut aprofitar el matí, llàstima de fred i de que la Petita Aran estigués ocupada, és molt interessant, ara que amb aquest fred, encara us han fet un favor, un altre dia amb millor temperatura la gaudireu molt!\nManel&Ita 15 de gener de 2012 a les 20:30\nHola Jaume, segur que hi tornarem, la Petita Aran ens ha quedat pendent i després encadenarem fins a dalt del Montgròs.\nCUCS 15 de gener de 2012 a les 19:10\nHola, som Trini torés i Salvador Angelet, la parella que estava a la Cajoleta el dissabte, jo Trini, em vaig quedar fent fotos a sota. Us seguirem també. Salut\nManel&Ita 15 de gener de 2012 a les 20:31\nHola companys. He estat mirant el vostre blog i està molt interessant, també us he afegit per anar-lo seguint. Bones escalades!!!!\nUn volt pel Montcau - Sant Llorenç del Munt - 29-0...\nColl de Nargó - Paret del Grau - Via del Manelet\nMontserrat - Cajoleta - Via Esquivabolas 14-01-201...\nVILAMALA - Via ARANTXA AL PAIS DELS SONS TROBATS -...\nSerra de l'Obac - Excursió Hospital de Sang - La P...\nMontserrat - Paret de la Codolosa - Via dels Indig...


Rutes amb Segway a Tarragona\nEn Segway per les Terres de l´Ebre\nEl Segway és un vehicle de dues rodes amb auto balanceig controlat per ordinador. El seu modern sistema de control automàtic manté el vehicle en horitzontal tota l'estona. El conductor només s'ha d'inclinar a la direcció que vol anar per dirigir el Segway.\nEn la majoria d'excursions amb Segway s'utilitzen vehicles tot terrenys. Uns Segway que permeten desplaçar-se per tot tipus de terrenys sense cap mena d'esforç ni dificultat, això permet gaudir de grans rutes amb Segway per la natura.\nEls requeriments per fer una sortida amb Segway són mínims. Només cal tenir un pes mínim i ganes de passar-ho bé. No cal saber conduir ni tenir cap equilibri especial. El Segway s'encarrega de mantenir l'equilibri durant l'excursió.\nI si el que es vol és visitar una ciutat, la millor opció és els City Tours amb Segway.


Gimeno titlla Moncada de “ciutat sense llei” perquè “en una sola Junta de Govern es van arxivar 15 denúncies per estar caducades”\nEl portaveu de Ciutadans (Cs) Moncada, Jesús Gimeno, ha criticat que “l'Ajuntament arxive denúncies de la policia per no tramitar-se en termini”. “És irresponsable que s'arxiven, en una sola Junta de Govern, 15 denúncies realitzades per l'autoritat perquè han caducat”, ha lamentat.\nPer a Gimeno “amb aquesta inacció se li està dient al delinqüent o al *incívico que a Moncada pots fer el que vulgues, que no passa res”. “Així, el govern socialista converteix a Moncada en ciutat sense llei”, ha destacat, al mateix temps que ha recordat que “al gener, la UCO es va emportar 9.000 multes de la policia sense tramitar”.\nL'edil de la formació taronja ha denunciat també que “la Junta on es van tractar aquests i altres assumptes va durar 15 minuts”. “Per aquest temps, cadascun dels polítics assistents no alliberats va cobrar 120 euros”. “És el súmmum que els mateixos que no gestionen eficientment cobren per això”, ha criticat.


Sorpresa: ⚡ La troballa de la Guàrdia Civil a la Jonquera\nLa Guàrdia Civil ha intervingut més de 2.500 paquets de tabac amb un valor d'uns 13.000 euros\nRedacció 14/02/2020 18:10h\nLa Guàrdia Civil ha intervingut 2.539 paquets de tabac de contraban que anaven amagats en l’equipatge de dos autocars que pretenien creuar La Jonquera (Girona). Els vehicles van ser inspeccionats quan es disposaven a sortir del país amb la mercaderia.\nDos autocars amb el mateix 'modus operandi'\nLa primera intervenció es va fer el 12 de febrer pels volts de la una de la matinada, en un autocar que es dirigia a Venècia. Els agents van sospitar de dues maletes que anaven sense identificar i van obrir-les davant dels conductors del vehicle. A dins, hi van trobar un total de 1.439 paquets de tabac amb un valor d'aproximadament 7.400 euros.\nLa segona actuació de la Guàrdia Civil es va produir l'endemà a la tarda quan un altre autocar que feia la ruta Barcelona-Marsella. Durant la inspecció, els agents van comprovar que igual que en el primer cas hi havia dues maletes sense identificar. Aleshores els policies van obrir-les de nou davant dels conductors i van descobrir 1.100 paquets a dins. Com en el primer cas, no duien el precinte fiscal corresponent que han de dur obligatòriament. Després de les dues intervencions, els agents van aixecar acta per una infracció administrativa de contraban.\nDues setmanes abans, ja van intervenir 2.180 caixes de tabac\nLa Guàrdia Civil va intervenir 2.180 caixes de tabac de contraban que estaven amagades entre equipatges d'autobusos de línia, també a La Jonquera. Es van portar a terme dos registres diferents a l'AP-7 que han permès comissar una mercaderia de procedència desconeguda per valor de més d'11 mil euros.\nCom en el cas dels 2 autobusos inspeccionats fa dos dies, el tabac no portava els precintes fiscals corresponents. Els agents de la Benemèrita també van denunciar els propietaris de les maletes per una infracció administrativa de contraban. En aquesta ocasió, els busos anaven en direcció a Montpelier i Marsella.\nÚltima hora Última hora Successos Última hora Girona Última hora Guàrdia Civil Última hora Tabac Última hora Contraban Última hora La Jonquera\nIngrid, la jove de 25 assassinada per la parella que ha commocionat un país\nÚltima hora: Un xoc frontal a la C-37 deixa 2 persones crítiques


Obertes les inscripcions al Mes del Xató 2019 del Penedès Marítim. | Ajuntament de Cubelles\nFins el 10 de desembre els establiments poden apuntar-se al Mes del Xató 2019 del Penedès Marítim\nDurant tot el proper mes de febrer de 2019 es realitzarà la quarta edició del Mes del Xató al Penedès Marítim i els establiments de Cubelles i Cunit que en vulguin formar part ja poden formalitzar les inscripcions per participar-hi. Després de la bona acollida de les tres edicions anterior, enguany s’espera superar la vintena d’establiments de restauració que hi participin. Durant la tercera edició es van vendre més de 1.500 menús del xató durant els 28 dies que va durar la campanya, amb un impacte econòmic directe de més de 25.000 €.\nLa campanya manté els incentius de sortejos de sopars per a dues persones i es manté el nombre de dos locals al que s’ha d’anar per a poder-hi participar als sortejos, mantenint-se la mateixa butlleta de participació en cada establiment.\nLes inscripcions poden realitzar-se fins el proper el proper 10 de desembre de 2018 a les Oficines de Turisme de Cubelles i Cunit o a través de correu electrònic a turisme@cubelles.cat o turisme@cunit.cat. Durant aquest 15 dies aquells establiments que desitgin realitzar publicitat del seus establiments de restauració en diversos formats es poden posar en contacte també al correu-e deconomica@cubelles.cat.


El morrut negre, una nova amenaça? – Samarucdigital\nArticles 22 May, 2017\nJose Marmaneu. Cofundador i Administrador Grup de Biologia Alacantina\nDes que el 2007 es detectés la primera aparició del morrut negre o de l’atzavara Scyphophorus acupunctatus Gyllenhaal (1838) a la província de Barcelona, una allau de noves cites en els últims anys està confirmant l’accelerat progrés d’expansió d’aquesta espècie d’escarabat a la península ibèrica. Ja l’any 2009 es va registrar per primera vegada a Múrcia, per tot seguit penetrar a la nostra comunitat a través del Parc Natural de la Mata i Torrevieja (a Alacant) el 2010. Amb el temps la seua presència ha anat augmentant detectant-se recentment en poblacions tan distants com Matalascañas (Sevilla) o Cullera (València).\nSi bé Barcelona va ser la porta d’entrada per a aquest insecte, el sud-est peninsular sembla que s’ha convertit en el lloc ideal per al seu assentament i proliferació. A més de per les condicions climàtiques de la zona, tan similars a les de la seua regió d’origen, s’ha de sumar la gran quantitat d’aliment disponible que troben, ja que bona part de les seues plantes nutrícies d’origen estan perfectament aclimatades i adaptades per tot el llevant espanyol.\nCientífics com Setliff i Anderson, pensen que el fet que hagen aparegut cites en poblacions tan aïllades, unit a la baixa taxa de dispersió que presenten aquests escarabats, fa que l’èxit de la seua expansió puga estar afavorit indirectament per l’acció humana en transportar els hostes vegetals ja infectats amb el morrut negre a altres llocs.\nEmparentat amb l’arxiconegut morrut roig, Rhynchophorus ferrugineus Olivier (1790), que encara avui segueix posant en escac a les palmeres de tot el món, aquest nou escarabat poc té a veure amb el seu parent africà. A més de pel seu color negre, laseua mida lleugerament inferior (al voltant dels 2’5cm) i l’absència d’ales, aquest nou tipus de morrut es diferencia del vermell pel tipus de planta a la que parasita. Mentre el morrut roig, procedent d’Àfrica, ataca exclusivament a les palmeres, el morrut negre o de l’atzavara, d’Amèrica central, basa la seua dieta en espècies vegetals molt diferents, com les piteres o atzavares (Agave sp.), Els àloes, com la conegudíssima Aloe vera, les iuques (Yucca sp.), els dragos (Draco sp.) i fins i tot algunes espècies de cactus, com el Pachycereus pringlei.\nLes femelles del morrut negre en detectar alguna planta d’aquest tipus dipositen a l’interior entre 300 i 500 ous que a l’eclosionar s’alimentaran de la planta fins causar-li la mort. A més, per si fos poc, els ous són portadors d’un bacteri, Erwina carotovora, que ajuda a la descomposició de la planta facilitant així la digestió per part de les larves.\nMoltes de les plantes a les que el morrut negre parasita estan considerades com a espècies exòtiques invasores (EEI) a la nostra zona. Espècies com Agave americana L., Aloe arborescens Mill. O Yucca Aloifolia L., ja estan incloses i regulades pel Decret 213/2009 del Consell pel qual s’aproven mesures per al control d’espècies exòtiques invasores a la Comunitat Valenciana. No obstant això, moltes altres espècies igual de perilloses per a la nostra flora segueixen sent objecte d’ús per part de la jardineria.\nLa facilitat del seu maneig, gran resistència i alt grau de adaptavilidad al nostre clima fa d’aquestes espècies les idònies per ornamentar jardins o llocs verds on el recurs hídric escasseja, però el que no se sol tenir en compte és el greu perjudici que representen per la nostra pròpia biodiversitat. Les espècies exòtiques invasores (EEI) competeixen directament amb les espècies autòctones pels recursos, a més d’alterar greument els ecosistemes fent-los realment inhabitables i en moltes ocasions incloent en les nostres fronteres malalties o paràsits als quals la flora local no està acostumada.\nI aquest precisament sembla ser l’origen del morrut negre. En un exemple d’alta especialització, aquest escarabat va penetrar al nostre país seguint l’estela del seu aliment natural, però el que en un principi pot ser una cosa innòcua per a la nostra biodiversitat, fins i tot favorable si elimina aquestes espècies de l’entorn, pot convertir-se en el futur, si el morrut negre busca o troba nous hostes, en un greu problema mediambiental.\nRelated ItemsActualitatActualitat 2Agave americanaÀloe veraAndersonardineríaArticlesCàtedra obertaComunitat ValencianaEEIErwina carotovoraespecies exóticas invasorasMedi AmbientMedio AmbienteParaula de SamarucParque Natural de la Mata y Torreviejapicudo negropicudo rojopiterasRhynchophorus ferrugineusScyphophorus acupunctatus GyllenhaalSetliff


Budó sobre la reestructuració de CaixaBank: "No deixa de ser preocupant"\nPublicat 20/04/2021 16:09CET\nLa portaveu del Govern en funcions, Meritxell Budó, ha manifestat aquest dimarts "preocupació" per la proposta de CaixaBank d'acomiadar 8.291 persones (18% de la plantilla) i tancar 1.534 oficines (27% de la xarxa actual), fet que suposa la reestructuració de més envergadura que fins ara s'ha dut a terme en el sector bancari espanyol.\nEn la conferència de premsa telemàtica posterior al Consell Executiu, ha admès que el plantejament de CaixaBank "no passa desapercebut" i que esperen tenir-ne més informació per fer-ne una valoració més exhaustiva.\n"Però no deixa de ser preocupant que 8.291 persones poden perdre la feina per la reestructuració de l'entitat bancària", ha admès Budó, que ha assegurat que pararan atenció a com evoluciona aquesta qüestió.\nTambé ha assegurat que des que es va anunciar la fusió de CaixaBank i Bankia, el Govern va demanar "des del primer moment" que no perjudiqués ni clients ni treballadors.\nEn matèria econòmica, també s'ha referit al préstec participatiu de 2,6 milions d'euros que s'ha concedit, a través d'Avançsa, a la cadena de gimnasos DiR, arran de les crítiques que van aixecar els comuns, la CUP i el PSC.\nSegons Budó, aquests ajuts s'emmarquen en una línia de crèdit de 9 milions d'euros que la Generalitat va obrir per reactivar l'activitat econòmica arran de les conseqüències derivades de la pandèmia.


2013 Any internacional de la paella - Horta Viva\n2013 Any internacional de la paella\nby Horta Viva | març 6, 2013 | General | 0 comments\nDes Horta Viva ens unim a la iniciativa de declarar 2013 Any Internacional de la Paella.\nA continuació vos exposem els motius de la declaració, per la nostra part incidir en la part que ens toca; defensar la verdura autòctona de la paella: el garrofó, la tavella i la ferraura autèntica.\nAconseguir la major difusió i adhesions al DECÀLEG 2013 ANY INTERNACIONAL DE LA PAELLA on es detallen els valors i la importància de la paella valenciana en el panorama gastronòmic global.\n* Es tracta d’un projecte sense ànim de lucre obert a tots els ciutadans, empreses, entitats, associacions i institucions valencianes amb la finalitat la defensa i promoció de la paella valenciana amb els seus valors culturals, gastronòmics i de producte.\n* La iniciativa sorgeix de manera espontània a través de diferents plataformes a les xarxes socials per posar en valor la paella, tal com s’entén i interpreta a València. Perquè si es parla de Paella Valenciana, alguna cosa han de dir els valencians.\n* El projecte no proposa restriccions sobre els ingredients que s’utilitzen en l’elaboració de la paella a un nombre determinat, ni tampoc excloure cap producte utilitzat habitualment en una zona o comarca en qüestió, sempre atenent els criteris d’estacionalitat o tradició. “És paella valenciana la que es fa en terres valencianes com mana el costum”.\n* Que un “arròs amb coses” estiga bé no implica que siga paella valenciana. Per exemple, una pizza tropical amb trossos de pinya i pernil no és una pizza Napolitana.\nFORMAR PART DEL PROJECTE “2013: ANY INTERNACIONAL DE LA PAELLA”\nSIGNIFICA ACCEPTAR, DEFENSAR I COMPARTIR EL SEGÜENT DECÀLEG:\n1. La paella té l’origen en la Comunitat Valenciana, és patrimoni de tots els qui estimem i de ningú.\n2. Defensar els valors i la recepta de la paella apresos dels nostres majors i de la tradició de cada zona de l’entorn valencià.\n3. Denunciar públicament les transgressions i despropòsits que es cometen amb la paella, molt especialment a la ciutat de València.\n4. Totes les paelles són arròs, però no tots els arrossos són paella.\n5. Per cuinar paella cal estar habilitat per formació o per tradició.\n6. Promocionar els establiments que són respectuosos amb la paella.\n7 Les millors paelles són les cuinades a llenya i amb arrossos valencians.\n8. Promoure l’hàbit social de la paella com a plat festiu i solemne.\n9. Utilitzar la paella com a vehicle per a la promoció d’altres productes de la Comunitat Valenciana, sempre que siguin ingredients utilitzats en la seua preparació.\n10. Portar la paella al cor i viatjar amb ella el més lluny possible, no hi ha lloc on no es pugui cuinar i gaudir-ne\nSER AMBAIXADORS DE LA PAELLA VALENCIANA\nen qualsevol lloc i situació.


Notícies - La Generalitat descarta aplicar el decret de menjadors el proper curs\nA Sant Cugat la plataforma SOS Migdia s'hi oposava\nLa pròrroga del debat del decret de menjadors desperta diferents expectatives en les famílies (12/des/18)\nImatge d'un menjador escolar / Foto: Ajuntament de Sant Cugat\nel 12/des/18 Anna González / Acn Societat PDF\nLa conselleria d'Ensenyament allargarà els treballs sobre el decret de menjadors i per tant no s'aplicarà el curs vinent. L'objectiu és assolir un consens amb tots els actors implicats, especialment amb les Associacions de Famílies d'Alumnes (AFA), que segons la proposta ja no es podran ocupar directament de la gestió del servei. Aquest esborrany ha generat preocupació entre la comunitat educativa, fet que ha provocat el sorgiment de grups com SOS Migdia i el posicionament del ple municipal.\nPerquè el decret pogués entrar en vigor el proper curs calia haver enllestit ja el text, però el departament d'Ensenyament ha decidit continuar amb el debat amb els diferents actors de la comunitat educativa, de forma que la regulació no estarà llesta, com a mínim, fins al curs 2020-2021. Una directiva europea obliga a contractar el servei a través d'un concurs públic, i ara cal conjugar aquesta obligació amb la gestió per part de les AFA. La voluntat del govern és que continuïn participant-hi.\nHi ha un procés participatiu obert per redactar el text final del decret, que substituirà la regulació actual de 1996, prèvia a la Llei d'Educació i que encara no defineix el servei de menjador com un espai educatiu. Tampoc es parlava llavors de nutrició o de menjar de proximitat.\nReacció de la Fapac\nLa Federació de Mares i Pares d'Alumnes de Catalunya (Fapac) insisteix que no es tracta de la retirada del projecte, 'sinó d'una aturada per interessos del departament'. Segons l'entitat, la intenció d'Ensenyament és esperar-se a la tramitació al Parlament del projecte de Llei de Contractes de Servei a les Persones que blinda, diu, via contractació pública el servei de menjador. És dir, 'pretén privatitzar i externalitzar el servei' i també la resta d'activitats que es fan fora de l'horari lectiu en els centres públics. Davant aquesta situació, la Fapac té la intenció de reunir-se amb les forces polítiques i evitar la aprovació d'aquesta llei.\nReacció de SOS Menjadors\nEn un comunicat, SOS Menjadors també es mostra prudent davant les intencions de la conselleria. La plataforma aposta per un espai de diàleg per aconseguir un marc regulatiu que garanteixi a les AFA que volen fer autogestió o contractació directa del menjador que ho puguin fer amb garanties jurídiques. Per això, mantindran les accions de mobilització.\nEl departament d'Ensenyament ja es va comprometre el setembre passat a retirar l'esborrany del projecte de decret de menjadors i a redactar un de nou, després de la pressió de les AFA i escoles.


REVISIÓ DE L'ENCAMINADOR SENSE FIL DE BANDA DUAL LINKSYS WRT1900AC |- PART 3 - PERIFÈRIC\nRevisió de l'encaminador sense fil de banda dual Linksys WRT1900AC |- Part 3\n1. Introducció2. Embalatge i paquet 3. Interfície d'usuari i configuració4. Metodologia de prova 5. Rendiment de 2,4 GHz i 5 GHz6. Conclusió 7. Veure totes les pàgines\nEl procés de configuració es completa mitjançant el programari Linksys Smart WiFi.\nLa configuració inicial del Linksys WRT 1900AC permet als usuaris posar nom a les seves connexions de 2,4 GHz i 5 GHz i establir contrasenyes. A continuació, se us demanarà que creeu una contrasenya general de l'encaminador per accedir al menú de configuració i, finalment, podeu optar per crear un compte de Wi-Fi intel·ligent, que us permetrà accedir a la configuració del vostre encaminador mitjançant una aplicació per a telèfons intel·ligents.\nLinksys ha estat líder en termes de configuració senzilla d'encaminadors durant els últims anys, per la qual cosa no hauria de sorprendre saber que el WRT 1900AC només triga un minut o dos a configurar-se inicialment. Ara podem fer una ullada a la llarga llista de funcions útils d'aquest encaminador.\nLa pàgina principal de l'aplicació Smart Wi-Fi ofereix una sèrie de 'widgets' a la pantalla d'inici juntament amb diverses pestanyes per accedir a diferents configuracions i funcions. Els ginys que es mostren a la pàgina d'inici poden ser personalitzats per l'usuari per permetre un accés ràpid a les funcions més utilitzades. Algunes pestanyes també es poden ajustar segons les preferències.\nL'accés de convidat es pot activar o desactivar i podeu limitar quantes persones poden tenir accés. Aquesta xarxa es mostra per separat i té la seva pròpia contrasenya única.\nLinksys també incorpora un panell de control parental, que permet restringir l'accés a Internet en determinats dispositius connectats a la xarxa. També podeu bloquejar llocs seleccionats per a dispositius determinats. Els controls parentals són amplis i molt fàcils de configurar.\nUna altra característica útil que inclou el WRT 1900AC és la priorització dels mitjans, que us permet designar fins a tres dispositius com a 'alta prioritat' a la xarxa, també podeu configurar determinades aplicacions o jocs en línia com a alta prioritat.\nLinksys ofereix un bon nombre d'aplicacions predeterminades i jocs en línia en un menú desplegable. Tanmateix, si no trobeu el que busqueu, podeu configurar manualment una aplicació o un joc d'alta prioritat.\nEls ajustaments addicionals us permeten limitar l'ample de banda avall de la xarxa, també podeu activar el suport Wi-Fi Multimèdia (WMM), que pot ser útil per als usuaris habituals del programari VoIP.\nAquest encaminador també inclou una funció d'emmagatzematge extern força enginyosa, que us permet connectar un dispositiu d'emmagatzematge extern a l'encaminador i crear un servidor multimèdia per a dispositius locals. Podeu crear carpetes compartides específiques i restringir l'accés a determinats dispositius de la xarxa. També podreu establir diferents noms d'usuari i contrasenyes.\nTanmateix, no totes les unitats externes o llapis USB ho són suportat actualment de manera que podeu trobar problemes.\nOokla, la mateixa empresa que hi ha darrere de Speedtest.net, ofereix una eina bàsica de prova de velocitat. L'eina permet als usuaris comprovar una llista de resultats anteriors, cosa que podria ser útil si teniu motius per creure que el vostre ISP està limitant intencionadament la vostra connexió. No obstant això, vaig trobar que aquesta eina era inexacta a les meves proves, mostrant velocitats molt més lentes de les que en realitat aconsegueixo. Els meus resultats de Speedtest.net també difereixen molt dels resultats de l'eina Linksys.\nLa pestanya 'Connectivitat' és on els usuaris poden canviar el nom de la xarxa, la contrasenya i comprovar si hi ha actualitzacions de microprogramari. Linksys permet als usuaris aplicar actualitzacions automàticament o manualment. Es pot accedir a la configuració avançada de connectivitat mitjançant una sèrie de pestanyes de subseccions.\nLa secció 'Sense fil' ofereix als usuaris accés a la configuració tant de les xarxes de 2,4 GHz com de 5 GHz. Aquí podeu ajustar el mode de xarxa, el mode de seguretat, l'amplada del canal i el canal utilitzat. També podeu ajustar la configuració de WPS aquí.\nLinksys ofereix als usuaris un nombre adequat de paràmetres de seguretat ajustables, que us permeten configurar diversos filtres, una connexió VPN i un tallafoc. També podreu configurar la DMZ i els ports de reenviament per a aplicacions i jocs específics.


Estats Units i la Unió Soviètica estaven en contra de la intervenció de la triple aliança per diferents raons. La Unió Soviètica s'havia convertit en un dels principals aliats de Síria i cercava incrementar la seua popularitat en el món àrab. Estats Units, per la seva banda, va al·legar no haver estat informat de la invasió pels seus aliats, i l'administració de Dwight Eisenhower havia de demostrar al món que no permetria aquella classe de comportaments per part dels seus aliats si pretenia que les seves denúncies de la intervenció soviètica en Hongria tingueren alguna classe de credibilitat. El 30 d'octubre Estats Units havia dut al Consell de Seguretat una resolució que demanava la retirada israeliana, encara que aquesta resolució va ser vetada per França i el Regne Unit.\nL'amenaça política i financera dels Estats Units, unida a l'amenaça d'agressió de la Unió Soviètica (que va amenaçar en usar "modernes armes de destrucció" contra Londres i París), va ser determinant per a la retirada dels aliats del Sinaí. Aquesta retirada va ser afavorida per Lester Pearson, qui va suggerir la creació d'un cos especial d'interposició, la UNEF i els Cascos Blaus, entre Egipte i Israel, suggeriment que va ser aprovada en l'ONU i que més tard li va valdre a Pearson el Premi Nobel de la Pau de 1957.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Crisi_de_Suez&oldid=30171555»\nDarrera modificació: 11 maig 2022 a les 16:48\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 maig 2022 a les 16:48.


Deixa un comentari Posted on 31 de Juliol de 2017 28 d'Agost de 2017 by fannymasero Grup 3 - 4 anys, sense categoria\nDeixa un comentari Posted on 27 de Juliol de 2017 by fannymasero Grup 6 - 8 anys, sense categoria\nDeixa un comentari Posted on 26 de Juliol de 2017 by fannymasero Grup 6 - 8 anys, sense categoria\nDeixa un comentari Posted on 25 de Juliol de 2017 by fannymasero sense categoria\nEls chirimoyos ens expliquen la seva última setmana!\nHola mames i papes!!\nDoncs sí, ja s’acaba el casal, ha passat volant en un obrir i tancar d’ulls… Tenim moltes ganes de què sigui dijous per marxar de colònies a Mas Panella i perquè divendres pugueu venir a veure totes les coses que hem preparat i hem anat fent durant el casal!! Però a la vegada anar a Mas Panella vol dir que s’acaba de veritat aquest mes i el #casalartístic i això ens fa estar tristos…!\nAquesta setmana hem fet moltes coses però la que més ens ha agradat és la de pintar-nos tot el cos amb una pintura feta amb gel de dutxa! Vam estar a l’aula de belles arts, vam tapar el terra i… A pintar! El gel relliscava i algun cop de cul ens vam emportar, però ens ho vam passar molt bé pintant-nos, va ser diferent i molt divertit!\nA la sortida d’ahir vam anar a l’ermita de sant Andreu… Està molt lluny eh… Alguns anàvem molt ràpids, altres no tant, i vam arribar una mica tard… Però també ens va agradar molt estar envoltats de natura!! 🙂\nVam enviar un missatge a la Caroline i la vam convidar a venir, aviam si la podem conèixer, encara no ha contestat!\nI el que queda de setmana estarem acabant detalls per divendres i deixar-ho tot net i recollit (no com ho vam deixar l’altre dia amb la pintura de cos…! jejeje)\nHa estat un plaer compartir totes les nostres aventures amb vosaltres per aquí! Estigueu atents a veure si tenim novetats de la Caroline abans d’acabar el casal, i si no, moltes gràcies per viure aquest mes de Juliol amb nosaltres!!\nChirimoyos chirimoyos…. DORMILEGUES!!!🌴😴\nDeixa un comentari Posted on 21 de Juliol de 2017 21 de Juliol de 2017 by fannymasero sense categoria\nLes grans excursions dels petits i petites!\nBon dia pares i mares i tothom que ens estigui llegint! 😃\nEns agrada molt venir al #casalartístic, però si hi ha alguna cosa que ens agrada més, és anar d’excursió amb tots els companys i companyes!\nLa primera setmana vam anar al riu però no hi havia aigua… Tot i que això no va ser un impediment per passar-nos-ho pipa!\nLa segona setmana vam anar a la pista de l’amistat, vam fer jocs entre nosaltres i després vam jugar al parc que hi ha al costat!\nLa tercera setmana vam anar a la sardana i vam fer jocs d’aigua! Ens ho vam passar súuuuuper bé! 😊\nI aquesta última setmana, com que feia fred, ens vam quedar a la plaça del teatre a dibuixar al terra amb guixos de colors. Després, vam entrar a conèixer més profundament el teatre i vam passar per passadissos que no havíem vist i sales noves on vam pintar-nos i vam fer un circuit molt divertit! 😍 Ens va agradar moltíssim!!\nNosaltres estem a punt per encetar l’última setmana de #casalartístic amb molta energia! I vosaltres?\nSomiadoooors! I pintadors! 💃🏽💭🎨\nDeixa un comentari Posted on 20 de Juliol de 2017 20 de Juliol de 2017 by fannymasero Grup 5 anys, sense categoria\nDeixa un comentari Posted on 19 de Juliol de 2017 19 de Juliol de 2017 by fannymasero sense categoria\nJa han passat gairebé 4 setmanes des que vam començar el #casalartístic… que ràpid que passa! No volem que s’acabi!\nContinuem sense saber de qui és el diari secret… De fet, aquesta última setmana ha aparegut només un dia! Però… ens va arribar una carta amb una llengua que no coneixíem però al final, amb l’ajuda d’un abecedari que també vam trobar vam aconseguir traduir-ho! Ens demanava ajuda per combatre els malsons!\nEls megamolons artístics ja hem anat tres dies d’excursió! Ens encanten! Gairebé sempre ens acabem refrescant! La primera setmana vam anar a la Pista de l’Amistat, allà vam aprofitar per fer jocs de força moviment a la pista i també uns quants jocs amb globus d’aigua!!! Que divertit que va ser!\nLa segona setmana vam anar al parc del Prudenci Bertrana, vam fer una batalla d’aigua amb pistoles i xeringues! Ens vam remullar molt!\nAquesta setmana vam tornar a anar a la pista de l’amistat, vam fer una gimcana dels somnis que consistia a fer sis proves. Ens ho vam passar molt bé, només direm que vam acabar amb la cara pintada i una mica xops!\nSeguim vivint al màxim els dies que queden!\nMegamolons, megamolons, molta diversió i megamolons. Megamolons, megamolons, molta diversió i megamolons. Artístics, artístics… Molta diversió i megamolons. Artístics, artístics, molta diversió i MEGAMOLOOOONS!


Històries del cafè\nTot sovint parlo amb d’altres amics sobre la cafeïna que porta un cafè, sobretot quan no entenen com puc prendre un cafè tant fort a la nit\nActualitzada 26/11/2018 a les 21:11\nEl meu amic Mirco, un italià de Caserta, al sud del país, no té cap problema en prendre’s a la nit després de sopar un ristretto, el cafè curt, de sabor molt amarg, que es beu d’un sol glop.\nA mi també m’agrada el ristretto; de fet, sempre que prenc cafè el demano ristretto i, moltes vegades, al migdia demano corretto de ginebra, que ve a ser la versió italiana del cigaló o el carajillo. A la nit, si en prenc, retorno al ristretto, encara que descafeïnat, i si alguna vegada després de sopar m’atreveixo a prendre’n un de normal, me l’acostumo a preparar jo mateix fent-me un ristretto en la seva mínima expressió. Molt, molt curt.\nTot sovint parlo amb d’altres amics sobre la cafeïna que porta un cafè. Sobretot quan no entenen com puc prendre un cafè tan fort a la nit. Explico una i altra vegada que contràriament al que sembla, el ristretto té molta menys cafeïna que l’expresso, i aquest encara té menys cafeïna que el lungo, la qual cosa vol dir que el més carregat, el que porta més cafeïna és el famós cafè americà. El que a priori sembla més fluixet és en realitat el més fort de tots. No es tracta de la intensitat del sabor, sinó de l’estona durant la qual s’està filtrant l’aigua.\nNo els hi ha passat mai en un viatge en avió prendre el cafè que serveixen i no poder aclucar els ulls en tot el viatge ? Doncs és precisament per aquest motiu. Com més estona està exposat o filtrat el cafè, més cafeïna desprèn. I els dels avions, que semblen poca cosa, són una autèntica bomba.\nÒbviament hi intervenen d’altres factors com el tipus i la qualitat de cafè, així que en el cas que ens ocupa estem parlant sempre de tipus de cafè fets amb el mateix gra i la mateixa qualitat.\nEn qualsevol cas, quan ho explico, molta gent no s’ho creu. Els hi dic que n’hi ha prou de consultar-ho amb el senyor Google per corroborar la meva versió, però la majoria de vegades s’obliden de fer-ho i quan el tema torna a sortir a debat, quasi sempre a l’hora del cafè, doncs ja hi tornem a ser.\nPer sort, en aquest tema no hi ha massa controvèrsia o la controvèrsia és innòcua i no fa mal ningú. S’hi estarà o no d’acord, però les dades les hem posades sobre la taula, i la majoria d’opinions apunten en la mateixa direcció.\nNo succeeix el mateix en temes molt més importants, com podria ser el de les vacunes als infants. El que per a molta gent és de calaix, per a altres persones no està tant clar. I el senyor Google en el cas de les vacunes encara embolica més la troca. El tema dona per unes quantes tribunes més. Però, per si de cas, si a mi em preguntessin: vacuna o no vacuna, la meva resposta no admetria dubte: vacuna, vacuna.\nTens raó Kroñen, cada día results mes difícil prender un cafè en condicions. Millor un Anec Pekín.\n#1 Històries del Kronen\nUna tribuna descafeïnada, sense aroma i amb un sabor una mica agredolç.


Cap Vermell - 8 sensacions. 3/3/2016\n8 sensacions. 3/3/2016\nMenú a quatre mans amb Carles Duran i Manu Pereira, maridatge amb xampany Sanger i vins de la terra.\nPresentació i signatura d'exemplars del llibre Cuina Canalla\nCAP VERMELL BEACH HOTEL. Dijous 3 de març 2016, a les 20 hores.\nUs convidem a la presentació del llibre Cuina Canalla de Carles Durán, capità de la Selecció Espanyola de Cuina, «la Roja Gastronòmica», guanyador de diversos premis gastronòmics internacionals, en què plasma tota la seva experiència culinària mitjançant receptes de rabiosa modernitat. Una col·lecció de receptes per a totes les ocasions\nbasades en una filosofia d'extraordinària simplicitat en la seva elaboració.\nEl conegut xef ha triat Cap Vermell Beach Hotel per presentar el seu llibre Cuina Canalla, editat per Planeta, amb una clara identitat gastronòmica i que recupera la paper protagonista del producte, cuina saludable, nutritiva, però també canalla i divertida. Cuina Canalla ha venut més de 10.000 exemplars.\nPresentació i signatura d'exemplars a les 20:00 hores.\nSeguidament, començarà 8 Sensacions, una interessant aposta a quatre mans entre Carlos Durán i Manu Pereira xef del restaurant Vintage 1934 de Cap Vermell Beach Hotel. Després del seu pas per importants restaurants com a cap de cuina, Pereira porta les regnes del restaurant "Vintage 1934" des de 2012. Actualment el dirigeix i gestiona, amb un equip jove i dinàmic caracteritzat per la seva passió per la gastronomia.\nEls xefs es reuneixen per primera vegada i ens ofereixen una divertida selecció de 8 sensacions, elaborades al moment amb el maridatge parcial de Champagne Sanger i vins de l'illa.\nL'esdeveniment serà presentat per Carlos Durán, periodista d'Ultima Hora Ràdio.


Tardes de birres: LES FIRES: APUNTS PER UNA NOVEL·LA\nLES FIRES: APUNTS PER UNA NOVEL·LA\nQuan era petit instal·laven les fires en un parc al davant de casa meva. El meu germà, els nostres veïns i jo passàvem les tardes rondant entre les atraccions i les rulots atrotinades on vivien els firaires. Déu n'hi do, quina fauna! Els nostres preferits eren els muntadors dels autos de xoc. Eren joves molt morenos, fibrosos, amb tatutages estranys -en aquella època no diferenciàvem un tatuatge carcelari d'un de normal- i grans medalles que nosaltres en pensàvem que eren d'or. Aquells nanos, sempre amb una cigarreta a la boca, s'enfilaven com micos per l'esquelet metàlic de l'atracció, i els més descarats abordaven les noies que conduïen els autos de xoc. Vivien en un camió que tenia incorporat un petit dormitori, imagino que completament insalubre i pudent. Havíem sentit tota classe d'històries al voltant d'aquells bergants: baralles a ganivetades, borratxeres, policia. Aquells paios tenien l'atractiu i la perillositat dels pirates caribenys. Eren rodamóns lliures, herois romàntics incompresos per la societat. A vegades penso que el meu interès pels outsiders van néixer en aquell moment precís.\nAquest any he passat molta estona a les fires. Mentre els meu fill pujava a les atraccions he pogut fixar-me bé en els firaries i he tingut temps de sobra per evocar la meva infància, un exercici que ja sabeu que és el més agredolç que hi ha. El faig sobretot dos cops l'any: per Nadal i per la festa del poble (què voleu que us digui: sóc un pagerol fins a la medul·la). Fins i tot he escrit quatre ratlles per una novel·la que mai no començaré, però que seria una passada que algú ho fes en lloc meu. Els firaries ja no em semblen corsaris desvergonyits i aventurers, sinó personatges ombrívols i tristos, capaços de dibuixar grans somriures de loser. Mentre que abans hi predominaven els marroquins ara l'ètnia dominant -a banda dels omnipresents gitanos- són els romanesos. Mirant-ho fredament, no sé si té gaire sentit parlar d'ètnies en aquell melting pot de races i cultures.\nUs deixo unes quantes instruccions per la novel·la. Ja veureu que us sortirà sola. Un personatge serà un avi baixet i esprimatxat, amb roba vella i gastada que vendrà globus. Aquest avi tindrà els ulls estranyament plorosos i se'ls fregarà tota l'estona, causant angúnia en el lector. Tot seguit, parleu del paio de la pesca dels ànecs, un panxut afaitat impecablement, amb bigoti i barbeta de mosqueter, que transmetrà una melangia estranya. Hi ha de sortir un munt de gitanos amb unes panxes tan grosses que se'ls hi escaparan per sota de la samarreta, i de gitanes tan semblants les unes amb les altres que serà impossible no escriure en la paraula endogàmia. L'encarregat d'una de les atraccions -precisament, una per a nens molt petits- serà un romanès malcarat amb uns ulls blaus vagament malvats. També hi apareixeran homes de races estranyes que vendran productes encara més estranys, fabricats per nens en ciutats remotes de l'Àsia, grises i superpoblades. Dones esdentegades que vendra cotó de sucre i iaies obeses que fregiran xurros en oli resclosit. Firaires que tan bon punt arribin al poble buscaran el bar més proper a la rulot. I tot un entramant de relacions, tradicions i jerarquies molt complexes, més pròpies d'un tractat d'antropologia que no pas d'una novel·la. Ara que hi penso, si sou antropòlegs us regalo la idea. I us acompanyo quan feu el treball de camp.\nPublicat per Jordi Dausà (jdausa@gmail.com) a 5:49\nEL QUE NO DIUEN ELS CONTES\nQUAN HAS DE DIR PROU\nLA TÈCNICA DE LA IMPLOSIÓ\nEN JOAN (i la meva setmana a l'hospital)


Sant Pau per a totes les edats | Barcelona Ciència\nInici » Agenda » Sant Pau per a totes les edats\nDissabte, 11 desembre 2021 fins al Diumenge, 09 gener 2022\nAdreça Sant Pau Recinte Modernista. Sant Antoni Maria Claret, 167.\nDates, horaris i inscripcions a l'enllaç de cada activitat.\nSant Pau per a totes les edats\nEl recinte modernista de l’hospital organitza visites per a grups familiars i visites teatralitzades per al públic general.\nUna de les joies arquitectòniques de Barcelona, l’hospital modernista de la Santa Creu i Sant Pau, fou en el moment de la seva construcció un centre sanitari avançat a la seva època. Avui, les funcions hospitalàries les assumeix el nou recinte, modern i adaptat a la pràctica mèdica d’avui, mentre que l’antic hospital testimonia el passat sanitari de la institució. Per reviure la seva història i traslladar-se en el temps un segle enrere, Sant Pau Recinte Modernista organitza visites teatralitzades alguns dissabtes de desembre i gener, i per descobrir les claus del modernisme, alguns diumenges acull visites familiars per a infants d’entre 5 i 10 anys.\nEl mateix arquitecte del complex modernista, Lluís Domènech i Montaner, en companyia d’una de les infermeres de l’antic hospital, us guiaran per un recorregut pels espais de l’emblemàtica construcció. En aquesta visita teatralitzada podreu comprendre les circumstàncies que van motivar l’emplaçament de l’antic hospital lluny del nucli antic de la ciutat, on hi havia estat durant més de cinc segles i ja no podia donar resposta a les necessitats sanitàries d’una urbs que no havia parat de créixer. El nou projecte, a més d’incorporar les novetats tecnològiques de principis del segle passat, es va adaptar als corrents higienistes de l’època, les quals no només contemplaven aspectes sanitaris per millorar la salut de les persones, sinó també qüestions estètiques i mediambientals.\nPrecisament aquest punt de vista més artístic i naturalista de l’hospital és l’objecte de les visites familiars Llum, colors i natura. Adreçades a famílies, les persones visitants gaudiran de les espècies animals i vegetals presents en els edificis i com l’hospital projectat per Domènech i Montaner conjuga l’arquitectura del recinte amb la natura. Molts d’aquests elements i idees són comuns al modernisme, el moviment artístic que va marcar les tendències culturals de principis de segle XX i que va arribar a abastar molts altres àmbits, com el sanitari, tal com mostra Sant Pau Recinte Modernista.


Tornem a compartir emocions al Turó Park! - Viu el teatre\nA partir d’aquest dissabte 4 de juliol el teatret del Turó Park al Districte de Sarrià-Sant Gervasi de Barcelona es tornarà a omplir de riures, d’emocions, d’aplaudiments… Re-engeguem la programació d’espectacles per a tota la família #TuróParkEnFamília. Tenim moltes ganes de gaudir, com sempre, amb tots vosaltres de propostes multidisciplinars a l’aire lliure aquestes tardes d’estiu! Les entrades són gratuïtes. Els diumenges oferim també les propostes de #TuróParkMusicals amb concerts de diferents estils musicals per a tots els públics.\nDissabte 4 de juliol a les 19 h Canta’m un conte (Teatre Musical, +3 anys) Cía Incauts.\nDiumenge 5 de juliol a les 19 h Concert de Blues amb QBLUES3.\nDissabte 11 de juliol a les 19 h La cigala i la formiga (Titelles, +3 anys) Cía La Petita Brownie.\nDissabte 18 de juliol a les 19 h Més que màgia (Màgia, +4 anys) Cía Stigman.\nDissabte 25 de juliol a les 19 h Boni & Dani (Circ, +5 anys) Cía Dani & Boni.


Sagunt a Escena ofereix el millor de les arts escèniques d’estiu | Amoncomunicacio's Blog\nSagunt a Escena ofereix el millor de les arts escèniques d’estiu\nFESTIVAL D’ESTIU SAGUNT A ESCENA 2014\nEl Festival d’Estiu de la Generalitat – Sagunt a Escena, organitzat per CulturArts Generalitat, a través de la Subdirecció de Teatre i Dansa, és el gran festival d’arts escèniques de l’estiu.\nSara Baras actuarà el dia 12 d’agost\nSagunt a Escena permet gaudir al públic de nits màgiques a l’aire lliure en què poder delectar-se amb les millors propostes d’arts escèniques, el lleure en família o entre amics, a l’aire lliure, en un entorn únic del patrimoni històric i al costat del mediterrani, amb preus assequibles i fins i tot gratuïts i més amb la possibilitat de gaudir de la rica gastronomia Saguntina. Poques vegades un pla pot ser més atractiu: un luxe a l’abast de tots els valencians i ciutadans que ens visiten durant l’estiu.\nEntre els convidats d’aquesta edició destaquem a grans noms valencians, nacionals i internacionals com Sara Baras, Pepón Nieto, Alejo Sauras, Javier Gurruchaga, Eduardo Basc, Marcial Álvarez o el mític Pakito d’Rivera … Magüi Mira, Gustavo Ramírez, Víctor Pérez, Arden Produccions o l’elenc al complet d’Amfitrió, tots ells grandíssims actors.\nAl Teatre Romà tornem a apostar per les unitats artístiques de CulturArts, en aquesta ocasió: la Jove Orquestra de la Generalitat Valenciana, viver d’importants músics valencians al món, sota la direcció de Manuel Galduf i amb la col·laboració del Ballet de la Generalitat a el Bolero de Ravel; i la Companyia Teatral CulturArts Generalitat, que arriba a Sagunt després de la seva representació en altres Festivals d’estiu. [Mireu Programa.]\nL’art de la gran bailaora flamenca Sara Baras, el espectacle Meduses només es veurà a Merida, Peralada i Sagunt; l’estrena mundial de La Metamorfosi de la companyia valenciana Projecte Titoyaya; 2 espectacles impulsats per la Generalitat: Elektra Drums i Per sempre Nino Bravo. 40 anys; 4 espectacles de teatre clàssic tots ells compartint cartell amb festivals com Mèrida, Almagro o Peralada: Amfitrió, de Molière / Plaute, Antígona, de Sòfocles, El Eunuc, de Terenci i Pluto, d’Aristòfanes. Comptarem també amb el nou espectacle de la companyia valenciana Arden Producciones, Revolució; amb el gran músic internacional Paquito D’Rivera i el Quintet de Cimarrón que ompliran Sagunt amb Aires Tropicals. I també Passió per Sagunt i l’Ajuntament de Sagunt posaran de nou en escena Romeu, l’heroi ¡Vèncer o morir! amb més de 150 actors i tècnics.\nEn l’Off Romà dels DJ Victor Pérez i Vicente Ferrer ens porten la gran festa de Baccanali Eivissa, per inaugurar l’Off Romà. Per primera vegada el mur del teatre serà el marc d’un mapping, llum, tecnologia i bona música a càrrec d’aquests reconeguts DJ valencians. La dansa la porten Subidown i la Jove Companyia Gerard Collins; tindrem també dos espectacles de nou circ que fusionen la música, la dansa, l’humor i les acrobàcies; i més humor i música de la mà de Desluthiers\nÉs la gran festa d’arts escèniques i música de l’estiu. Se celebra cada any en un dels llocs més emblemàtics del nostre patrimoni històric: el Teatre Romà de Sagunt. Un enclavament únic al costat del mediterrani\nL’aposta del festival és crear una programació variada i de qualitat que aplegui figures i companyies de gran prestigi que inclouen professionals de la Comunitat Valenciana; que contingui propostes clàssiques però també contemporànies i innovadores, en definitiva, una programació atenta a la demanda dels ciutadans, on el segle XXI està present en el maridatge d’unes arts amb altres. Un Festival ple de títols i artistes universals, molts d’ells sorgits en la Comunitat Valenciana.\nAl costat del escenari principal: el Teatre Romà de Sagunt, s’ha constituït un altre a l’aire lliure, l’OFF ROMÀ, que des de 2011 funciona com a espai d’exhibició obert i gratuït i que s’ha convertit en un dels grans atractius del festival i una aposta de CulturArts Teatre i Dansa per oferir a tots els ciutadans l’accés a la cultura, tan important per al desenvolupament de la societat.\nEl festival revitalitza el casc històric de Sagunt i el converteix en el gran escenari de les nits d’estiu, generant beneficis culturals, socials i també econòmics.\nA Sagunt a Escena tenen cabuda el teatre, la dansa, la música i el nou circ en totes les seves vessants: des dels grans clàssics de la història del teatre fins a les propostes més actuals de joves dramaturgs i corógrafos, músics, compositors, actors, ballarins … Amb un total de 18 espectacles componen el cartell del festival, dels quals 11 són produccions valencianes, 5 nacionals i 2 internacionals. 6 espectacles de teatre, 6 de música, 4 de dansa i 2 de nou cirz. En definitiva: Gairebé 400 artistes (387) entre actors, ballarins i músics pujaran als dos escenaris de Sagunt a Escena per portar-nos el millor del teatre, la dansa, la música i el circ a la capital del Camp de Morvedre i fer l’estiu una gran festa. Mireu + info a Sagunt a escena\nfestivals d'estiu, sagunt a escena\tDeixa un comentari\n« A l’agost, flamenc a la sala Fenix de Barcelona\nDimarts 26 concentració davant el Parlament per denunciar situació Sanitat »


Barcelona Open Banc Sabadell 2013 | Hotel Paseo de Gracia\nLa cita del Tennis a Barcelona\nUn cop més s’acosta la cita tennística més important de Barcelona, el Barcelona Open Banc Sabadell que celebra la seva 61a edició del 20 al 28 d’abril de 2013.\nEl Barcelona Open Banc Sabadell, conegut com el Trofeu Conde de Godó en honor al seu fundador, és un dels esdeveniments anuals més importants a Barcelona i reuneix alguns dels millors jugadors de tennis del món. Es disputa al Reial Club de Tennis de Barcelona, ubicat a l’exclusiva zona de Pedralbes.\nFidel a aquesta cita, ja ha confirmat la seva assistència Rafa Nadal, que ja s’ha fet amb aquest trofeu de més de 13 kg en diverses ocasions i que enguany pretén reconquistar. També han confirmat la seva participació altres jugadors del Top 10 mundial com Tomas Berdych o David Ferrer i grans promeses que els segueixen de prop com Kei Nikishori, Milos Raonic o el murcià Nicolás Almagro.\nL’organització del campionat ja està ultimant tots els preparatius per acollir l’esdeveniment, que any rere any es consolida encara més i aconsegueix un major seguiment: desmuntatge del mobiliari habitual, muntatge de les grades (la pista principal podrà acomodar 8.400 espectadors), condicionament de el carrer comercial (que enguany es dirà Fan Boulevard), etc. En total 5 setmanes d’intensos preparatius.\nUna de les novetats en aquest sentit és que el sorteig dels partits es realitzarà fora del recinte de Pedralbes per primera vegada en tota la seva història. Serà en un acte més públic que tindrà a Àngel Llàcer com mà “innocent” i que es realitzarà a la Plaça de la Catedral el dia 20 d’abril a les 12:00.\nTrobareu tota la informació a la pàgina web oficial del Barcelona Open Banc Sabadell – Trofeo Conde de Godó


Jeffrey Lurie Biografia, Edat, Carrera, Pel·lícules i The Philadelphia Eagles - Persones Famoses Als Eua\nBiografia de Jeffrey Lurie | Jeffrey Lurie Bio\nJeffrey Robert Lurie conegut famosament com Jeffrey Lurie és un Nord-americà productor de cinema i també empresari. Va néixer el 8 de setembre de 1951 a Boston, Massachusetts.\nÉs el propietari dels Philadelphia Eagles de la NFL. És fill de Nancy i Morris John Lurie que eren jueus. Té germans remolcats, un germà (Peter) i una germana (Charity). El seu pare va morir el 14 d'abril de 1961 quan només tenia 9 anys.\nVa obtenir la seva llicenciatura a la Universitat de Clark i va obtenir el seu màster en psicologia a la Universitat de Boston. També és doctor en política social per la Universitat de Brandeis. Abans exercia de professor adjunt adjunt de política social a la Universitat de Boston abans de decidir emprendre negocis.\nVa néixer el 8 de setembre de 1951 a Boston, Massachusetts. Té 67 anys a partir del 2018.\nEsposa Jeffrey Lurie | Nova esposa de Jeffrey Lurie\nAbans estava casat amb Christina Weiss Lurie del 1992 al 2012, però es van separar. Després es va casar amb Tina Lai el 2013.\nTé un fill Julian Lurie que va néixer el 1993.\nFilla de Jeffrey Lurie\nTé una filla Milena Caitlin que va néixer el 1993.\nJeffrey Lurie Altura\nFa 1,91 M d'alçada.\nJeffrey Lurie Worth | Salari de Jeffrey Lurie\nA desembre de 2018, tenia un patrimoni net estimat de 2.100 milions de dòlars.\nCorreu electrònic de Jeffrey Lurie\nJeffrey Lurie Carrera\nVa deixar la docència a la universitat per incorporar-se a l'empresa familiar, General Cinema Corporation, on va anar a treballar com a executiu. També va ser assessor a l’oficina de compra de l’empresa. Després va fundar Chestnut Hill Productions el 1985 que va produir les següents pel·lícules i programes de televisió;\n1988 Sweet Hearts Dance (productor) 3.790.493 dòlars\n1990 T'estimo a la mort (productor) 16.186.793 dòlars\n1991 V.I. Warshawski (productor) 11.128.309 dòlars\n1993 Blind Side (TV movie) (productor executiu)\n1994 State of Emergency (TV movie) (productor executiu)\n1996 Malibu Shores (sèrie de TV) (co-productor executiu) (coproductor) 10 episodis\n1996 Foxfire (productor) 269.300 dòlars\n2009 Sergio (documental) (productor executiu)\n2010 Inside Job (documental) (productor executiu) 4.312.735 $\nLa seva empresa també participava en la producció d’anuncis de televisió. Va guanyar un premi Oscar a la millor pel·lícula documental, Inside Job, i va obtenir un segon, ja que Inocente va guanyar el millor curtmetratge documental.\nPel·lícules de Jeffrey Lurie\nAquí teniu una llista de les seves pel·lícules;\nBall de cors dolços\nVa ser el productor d’aquesta pel·lícula el 1996. Quan l’agent d’esports Slick, Jerry Maguire (Tom Cruise), té una crisi de consciència, pensa en una nota sincera de tota la companyia que el fa acomiadar ràpidament. Desesperat per aferrar-se als atletes que representa, Jerry comença la seva pròpia empresa de gestió, amb l’única mare soltera Dorothy Boyd (Renee Zellweger) que s’uneix a ell en la seva nova empresa. Comptant amb el seu únic client, el jugador de futbol Rod Tidwell (Cuba Gooding Jr.), Jerry i Dorothy comencen a enamorar-se mentre lluiten perquè els seus negocis funcionin.\nVersió inicial: 13 de desembre de 1996 (EUA)\nGuió: Cameron Crowe\nTaquilla: 273,6 milions de dòlars\nCom a devot de tots els grups esportius de Boston, Lurie va anar als jocs i es va posar a descansar sintonitzant els Boston Red Sox a la seva ràdio de transistor. Els Luries havien estat abonats des que va començar l'establiment dels New England Patriots el 1960, any en què es va establir la Lliga Americana de Futbol.\nLurie va animar Gino Cappelletti, Houston Antwine i Babe Parilli. El 1993, Lurie va intentar comprar els New England Patriots, però va abandonar l'oferta per 150 milions de dòlars quan el seu oncle Richard Smith va acabar amb la compra depenent de les finances.\nA més, el nom de Lurie havia aparegut en les converses sobre els Rams de Los Angeles i era un especialista financer potencial en una oferta per a un grup d’extensió de Baltimore amb Robert Tisch, que d’aquesta manera va comprar la meitat dels New York Giants.\nDesprés de cinc mesos, Smith va consentir donar al seu nebot l'oportunitat de comprar els Philadelphia Eagles. Lurie va arribar a Norman Braman, en aquell moment propietari dels Eagles. Lurie va comprar els Philadelphia Eagles el 6 de maig de 1994 a Braman per 195 milions de dòlars. Lurie i la seva mare, Nancy Lurie Marks de Chestnut Hill, Massachusetts, la principal nena de Philip Smith, van obtenir 190 milions de dòlars del Banc de Boston per comprar els Eagles.\nPer recolzar el crèdit del Bank of Boston, Lurie va establir un gran nombre de dòlars en accions individuals a Harcourt General i GC Companies Inc., com a capital valor.\nA més, ell i la seva mare van prometre les seves accions en la confiança familiar com a garantia perquè Lurie pogués adquirir la resta. Actualment, es calcula que el club té un valor de 2.655 milions de dòlars, com estimava el 2017 Forbes, que els situa en la desena posició a la NFL pel que fa a l’estima del grup.\nEl 4 de febrer de 2018, els Eagles van molestar als Patriots i van guanyar el Super Bowl LII per la puntuació de 41 a 33, cosa que va donar a Lurie el seu primer títol com a propietari de Eagles. El triomf va igualar la puntuació amb Nova Anglaterra, ja que la principal aparició en el Super Bowl de Lurie va ser una desgràcia per als Patriots del Super Bowl XXXIX entre 24 i 21.\nChristina Lurie va ajudar a donar forma a la visió de Eagles. El 1992, Lurie es va casar amb Weiss a Gstaad, Suïssa. Van tenir dos fills: un nen Julian i una nena Milena.\nEl 2012, la parella va declarar que es separaven; la separació es va liquidar a l'agost de 2012. Va obtenir un entusiasme de possessió 'considerable' per als Philadelphia Eagles com a característica de l'acord de separació. El 4 de maig de 2013 es va casar amb Tina Lai.\nNo té una pàgina oficial d'Instagram, però això és el que ha de dir sobre el seu entrenador a la pàgina oficial de The Eagles;\nEl president i conseller delegat, Jeffrey Lurie, a l’entrenador principal de #Eagles, Doug Pederson.\nUna publicació compartida per Philadelphia Eagles (@philadelphiaeagles) el 18 de gener de 2016 a les 11:23 am PST\nTuits de jeff_lurie\nJeffrey Lurie Meek Mill | Meek Mill xerra amb el propietari de Eagles, toca la campana amb la samarreta de Joel Embiid al joc 76ers-Heat | ESPN\nJeffrey Lurie Ballant | El propietari Jeffrey Lurie fa la dansa de la victòria amb els jugadors d'Àguiles


“L’Estat centrifuga les decisions antipàtiques i es queda la distribució de les vacunes” “L’Estat centrifuga les decisions antipàtiques i es queda la distribució de les vacunes” – El Món\n“L’Estat centrifuga les decisions antipàtiques i es queda la distribució de les vacunes”\nJosep Maria Argimon i Jaume Padrós reflexionen sobre la pandèmia en una conversa sobre el llibre '2 metges i 1 pandèmia', que publiquen amb la periodista Gemma Bruna\nEls doctors Josep Maria Argimon i Jaume Padrós a la casa de la periodista Gemma Bruna / Jordi Borràs\nBarcelona Joan Antoni Guerrero Vall 03/04/2021 9:07 pm\nEl secretari de Salut Pública, Josep Maria Argimon, i el president del Col·legi Oficial de Metges de Barcelona (CoMB), Jaume Padrós, fan un recorregut per diversos temes cabdals sobre la professió mèdica i la visió que tenen de la vida a partir de la traumàtica experiència global de la Covid-19 en una conversa en format de llibre sota el títol 2 metges i 1 pandèmia. La vida i el que l’envolta, publicat de la mà de la periodista Gemma Bruna a Símbol Editors. El llibre, l’origen del qual es troba en el vincle dels tres autors amb l’escola dels Jesuïtes de Casp que a finals de l’any passat els va reunir en una webinar per parlar de la Covid, mostra també la faceta més íntima dels dos doctors i amics i descriu el seu entorn més personal. “En el llibre els proposo parlar de valors, de diferents situacions des de l’humanisme: temes que no s’havien tocat en el debat mediàtic com ara la dignitat, la pobresa, la mort o la solidaritat. Em proposava que ells hi entressin amb comoditat i poguessin parlar-ne des de l’humanisme”, explica Gemma Bruna.\nEn una entrevista conjunta concedida a EL MÓN amb motiu de la publicació de llibre, els dos doctors han conversat sobre alguns aspectes que ja tracten en el seu diàleg i abunden en qüestions que han estat polèmiques i ho continuen sent malgrat que hagi passat un any des de la primera onada. Ha passat temps suficient per arribar a algunes conclusions, si bé encara hi ha necessitat de més perspectiva. Un dels aspectes més crus de la pandèmia ha estat la mortalitat i la relació que es pugui establir entre aquest indicador i la gestió que s’ha fet de l’emergència sanitària. En aquest àmbit, els dos metges opinen que una mortalitat més baixa a Catalunya respecte al que s’ha vist en altres territoris de l’Estat com és la Comunitat de Madrid s’explica per un fet diferencial que la pandèmia també ha posat de manifest. El doctor Padrós ho afirma i al seu costat Argimon ho confirma assentint: “Si a Catalunya s’hagués gestionat com es fa a Madrid tindríem sobre la taula un nivell de morts que la societat catalana no podria assumir i això s’ha d’explicar”.\nUn moment de l’entrevista amb Padrós, Argimon i Bruna / Jordi Borràs\nAquesta afirmació sembla un revival de la polèmica que en la primera onada va aixecar la portaveu del Govern, Meritxell Budó, quan va assegurar que sense recentralització de competències per part de l’Estat i amb una Catalunya independent hi hauria hagut menys morts. Padrós elabora una mica més la idea: “Això es veurà amb perspectiva, però és la convicció que tenim molts: en alguns moments hi ha decisions de l’Estat que no s’han pres perquè hi ha hagut una lluita política intestina de partits a Madrid —això ha passat en altres circumstàncies—”. Aquesta lluita madrilenya a Catalunya consideren que no hauria tingut lloc en unes circumstàncies com les actuals. “A Catalunya, amb tots els defectes i amb molts errors que s’han comès, ni la pròpia classe política ni la societat catalana hauria acceptat que per aquestes divisions s’haguessin pres les decisions més oportunes en cada moment”, afirma Padrós. El president del CoMB troba que el fet que Catalunya no hagi tingut estructures d’Estat ha contribuït al fet que existeixi una societat civil més organitzada que disposa d’autoritat en el debat públic, de manera que pot contribuir en la presa de decisions “més ponderades” d’assumptes col·lectius: “En canvi a Madrid no hi ha estaments intermedis entre el governant i el governat. Des d’aquí ens hem quedat molt sorpresos de com s’han gestionat coses de la pandèmia a la capital espanyola i que ningú dels estrats intermedis de la societat civil hagi reaccionat”, subratlla.\nEl doctor Jaume Padrós / Jordi Borràs\nSobre aquest punt, Argimon comenta que a Catalunya —com a diferència— s’han produït dues menes de debats: un de social (on intervenen organitzacions professionals, entitats o experts) i un d’intern, al Govern, sobre el binomi salut-economia: “Nosaltres hem tingut opinions de tota mena, en altres llocs és una mica més lineal, hi ha una comunió més gran entre la part de comandament més polític-tècnic i els experts.” El secretari de Salut Pública defensa que hi hagi debat i, sobre la dicotomia economia-salut, és partidari de no menysprear el component econòmic com a font de benestar i salut: “Has de tenir les dues coses molt presents perquè les dues son pilars del benestar individual i social”. En aquest sentit, Argimon subratlla que la majoria “d’opinadors per regla general estan a l’entorn públic i cobren al final de mes i, si al final de mes cobres i menges calent tres cops al dia, tot es veu de manera molt diferent a si treballes com a autònom a no et contracten res”.\nEl desgavell del material sanitari\nPer aquesta mateixa qüestió, el tema dels ajuts ha estat molt important i els doctors consideren que no s’ha acabat de resoldre amb èxit. “L’Estat centrifuga la capacitat de prendre decisions antipàtiques, la restricció, i en canvi es queda la distribució de les vacunes, que són les bones notícies”, apunta Jaume Padrós. El president del CoMB afirma que continua “sense entendre per què el conjunt de forces polítiques a Catalunya no han emfatitzat molt més la necessitat de reconduir partides que s’han aprovat als pressupostos de l’Estat” per destinar-les a ajuts. “No em puc creure que no hi hagi partides dels pressupostos del 2021 que es podrien haver posposat per al 2022“. Padrós creu que a Catalunya s’ha fet “una gestió molt macro i molt micro sense tenir un instrument que és el de la compensació econòmica. “Aquesta és la crítica més essencial que jo faria, haver-se deixat portar cap al terreny més desgastant i en canvi no plantejar la decisió de compensar econòmicament”.\nEl secretari de Salut Pública, Josep Maria Argimon / Jordi Borràs\nSi la resposta de l’Estat quant als ajuts no ha estat a l’alçada, tampoc ho va ser en la primera onada de la pandèmia, la més tràgica, amb una manca mundial d’equips de protecció. “Quan es pren la decisió del comandament únic, una de les úniques coses que podia ser bona entre cometes per exemple és la compra de material”, opina Argimon. Aquesta compra els estats centralitzats la van fer a partir d’una feina diplomàtica establint contactes directes amb el govern xinès. Amb Espanya, Argimon assegura que això no es va produir, com tampoc hi va haver una ajuda logística suficient amb els avions per portar material. En una setmana a Catalunya es gastaven 300.000 granotes de protecció que cabien en un Boeing 747. Els preus dels avions anaven pujant cada setmana i en alguna ocasió el carregament no sortia perquè algun país havia pagat més diners. “Allò era la selva i alguns països van optar per enviar avions militars, per això sí que serveixen els militars, més que per fumigar residències, i vas fent un pont aeri”. Argimon assegura que els carregaments que van arribar de l’Estat a Catalunya “van ser molt pocs” i ho feien a través de l’Instituto Nacional de Gestión Sanitaria (INGESA) o vols d’Inditex o Mango. “Davant la necessitat que tenia el país, un comandament únic va deixar que cadascun dels 17 territoris comprés el que pogués, on pogués i de la manera que pogués. Crec que aquí es va perdre una oportunitat”.\nDerivar majors de 80 anys als hospitals?\nPel que fa un altre dels aspectes crítics de la pandèmia, la gestió de les residències, Argimon i Padrós coincideixen a afirmar que les residències són l’entorn idoni perquè el virus s’escampi i reconeixen que són instal·lacions que han quedat obsoletes. Sobre la polèmica al voltant de la polèmica instrucció de Salut de no derivar majors de 80 anys de residències a hospitals, el doctor Padrós fa una reflexió: “La gent encara té posat al cap que el millor recurs davant una situació greu i irreversible és l’hospital i li hem de fer entendre que el recurs més adient no sempre és l’hospital”. Això, apunta el president del CoMB, “depèn de les expectatives reals que pots oferir a un pacient i això ho has d’individualitzar. És veritat que la polèmica va venir perquè algú va posar com a criteri l’edat, que és un criteri però no és el criteri”. En realitat, el que s’ha de tenir en compte a l’hora de decidir un derivació “és la qualitat de vida prèvia, les patologies que hi ha, l’estat basal, si tot el que s’ha de fer justifica esmerçar molts esforços per salvar aquesta vida”. I finalment es tracta “d’acceptar que si al final aquella persona s’havia de morir, aconseguim que pugui fer-ho de forma digna, i això no vol dir que rebi les atencions que necessita intenses, sofisticades o tècniques, sinó que no pateixi inútilment, que tingui confortabilitat i que el procés final sigui el màxim d’humanitzat”.\nEl llibre que Argimon i Padrós publiquen amb Gemma Bruna és benèfic i els drets d’autor aniran destinats a la Fundació Arrels. En l’obra, els dos doctors reivindiquen els valors d’humanisme i mostren la seva faceta més personal. Inclou un pròleg de Begoña Román i integra també les visions de dues metgesses, Beatriu Bilbeny i Esperanza Martín, que parlen de la visió de la malaltia des del punt de vista de l’assistència primària i des del patiment de la Covid persistent.\nmanel t 04/04/2021 8:20 pm\nNoi, ets un indigne. No ets mes tonto perquè entrenes poc. Sempre llences merda sense argumentar. Ets mes tonto que els pels del cul que veuen caure la merda i no s´aparten.\nGali Boadella Montserrat 04/04/2021 6:35 pm\nJo no se si ho ha fet millor o pitjor Catalunya que Espanya. El que us puc dir es que en la vacunació Espanya ho ha fet pessim. Mal organitzats i sense transparencia. A Mexic, que diu El Pais que ho fem fatal, ja s´han vacunat la majoria de metges (falten els d´alguns hospitals privats) i la franja de mes de 60 s´esta vacunant de manera permanent i consistent, amb una bona logistica Som 126 millions de mexicans i hi ha zones del pais on nomes s´hi arriba amb helicopter i vacunes amb molta refrigeracio no es poden aplicar. i s´han d´esperar altres opcions mes facils quen o necesiten tempratures tan baixes. Una logistica que a Espanya no sabrien com començar.\nFAC 04/04/2021 1:03 pm\nLa culpa de Madrid. Els lazis som collonuts, no ens interessa l'independència perquè s'ens acabarà el xollo de fotre les culpes a un altra. Som tan bons que ja buscarem un altre culpable, lo important, continuar xurrupan de la mamella (sempre de le que les tingui mes grosses, no?)🤭🤭\nGali Boadella Montserrat 04/04/2021 6:27 pm\nAquesta problematica s´ha donat, amb diferents matisos, a tots els paisos on hi governs centralitzats. A Mexic ha passat el mateix i no hi ha catalans. Si tingués una visió mes ampla del món no diria coses sense sentit. Li recomano obrir-se al món.\nDani_Andreuenc 04/04/2021 1:02 pm\nMassa opinions de cucs espanyols veig aqui.\nAnònim 04/04/2021 3:28 pm\nHIPOCRATES 04/04/2021 11:12 am\nEstá clar, els majors de 80 anys no tenen dret a atenció médica i algú, sota el seu criteri, decideix com aplicar-li una mort digna. Injecció letal? Morfina fins que mori? Enviarlo a casa i que s'espabili pel seu compte?. Mentrestant aquesta persona segueix pagant cada mes el seu IRPF de la seva indigna pensió, que serveix per pagar el sou del Sr. Argimon, que es passa pel forro el Jurament Hipocrátic, i aplica el de la rendibilitat económica a la vida dels altres. A que esperem per demanar la dimissió del Sr.Argimon?\nEl cit campejador 04/04/2021 9:24 am\nNo es pot ser més fdp que aquests dos. Si l'Estat no pot gestionar l'estat d'alarma inp prendre les decisions, és per què els lazis supremacistes van votar en contra. Doncs ara, que prenguin ells les decissions. Òbviament, serà l'estat qui distribueix les vacunes, O les voleu totes per vosaltres demostrant que sou no sou solidaris?\nBit 04/04/2021 1:32 am\nLa màfia de la càbala naix a Catalunya\nLuisnomeacuerdo 03/04/2021 11:55 pm\nSi si los lazinazis lo habéis hecho estupendamente, ya se ve por los resultados que tenéis. payasos.\nJaume I Comte de Barcelona 04/04/2021 11:59 am\nUn dia la nostra gent es fartará de ser solidaris amb gent com tu i aquell dia ho podrem tot. Pobres de vosaltres, mentre aquel temps duri.


Notícia del Parlament - 29 de novembre de 2016\nSe substitueix la denominació oficial de ‘Palma de Mallorca’ per ’Palma’.\nEl Ple del Parlament ha aprovat per majoria de vots la Llei de modificació de la Llei 23/2006, de 20 de desembre de capitalitat de Palma de Mallorca. Les esmenes mantingudes pels grups parlamentaris han estat finalment rebutjades.\nL’aprovació de la modificació legislativa ha estat conseqüència del debat i la votació del dictamen de la Comissió d’Assumptes Institucionals i Generals, de la Proposició de llei presentada per l’Ajuntament de Palma, de capitalitat de Palma de Mallorca.\nPer a la defensa de les esmenes presentades, pel Grup Parlamentari el Pi-Proposta per les Illes Balears ha intervingut Josep Melià (1 esmena); mentre que pel Grup Parlamentari Mixt, ho ha fet Xavier Pericay (4 esmenes).\nEn torn de fixació de posicions, en contra o a favor de les esmenes, han intervingut Álvaro Gijón (Popular), Baltasar Picornell (Podem Illes Balears), Bel Busquets(MÉS per Mallorca), Patricia Font (MÉS per Menorca) i Jaume Garau (Socialista).\nSe substitueix al títol i a tot el text de la Llei 23/2006, de 20 de desembre, de capitalitat de Palma de Mallorca, la denominació de "Palma de Mallorca" per "Palma".\nA continuació de l’article 88 de la Llei 23/2006, de 20 de desembre, de capitalitat de Palma de Mallorca, s’afegeix el següent article:\nAtesa la consideració de la seva doble i triple insularitat i en el marc dels acords econòmics entre el Govern de les Illes Balears i l’Ajuntament de Palma que es derivin del desenvolupament d’aquesta llei, s’han de garantir, en tot cas i com a mínim, per als residents de Menorca, d’Eivissa i de Formentera, les mateixes condicions establertes per a les persones residents a Palma, quant a tarifes i abonaments per a l’accés a la ciutat des del port i des de l’aeroport.\nAixí mateix, els estudiants universitaris i de cicles de formació professional amb residència a Menorca, Eivissa i Formentera han d’accedir al transport públic en les mateixes condicions que els residents a Palma.\nFinalment, també s’afegeix la següent disposició addicional cinquena a l’esmentada llei:\nAls efectes del que preveu l’article 88 bis, s’establiran els acords de caràcter tècnic i de col·laboració administrativa corresponents amb els consells insulars per tal de fer efectiu que els residents a Menorca, Eivissa i Formentera que hi tenguin dret, puguin obtenir els seus títols de transport a la seva illa de residència.\nLlei 23/2006, de 20 de desembre de capitalitat de Palma de Mallorca\nNre. de visites : 35187957


Clibuntu, ajustaments inicials (I): eines generals | Anotacions al marge\n← Instal·lant Clibuntu sobre una targeta SDHD\nRichard M. Stallman visita València →\nQuan instal·lem un nou sistema, ens calen unes eines mínimes per treballar-hi amb comoditat: eines generals, eines per treballar amb els paquets i eines per activar la connexió via wifi. Començarem pel principi, per les eines generals.\nEns cal un editor de text en condicions (Vim), un navegador web que admeti UTF-8 (Elinks) i, molt important, un multiplexor per poder tenir diverses consoles obertes a l’hora i tants programes executant-s’hi com ens puguin fer falta (GNU Screen). Pel que fa a l’editor i al navegador, hi hauria altres opcions; però em penso no hi ha cap competidor digne per a Screen.\n$ sudo apt-get install vim elinks screen\nObservem que Screen ha fet que s’hi instal·lés Byobu, que en facilita la configuració, proporciona un barra inferior amb informacions variades, etc.\nExplicar com funciona Vim no és cosa que es pugui fer en un post: és un dels programes amb més opcions que he trobat fins ara. Per sort, en instal·lar-lo, s’intal·la també vimtutor, tot un curset d’introducció a Vim (en català) que, a través d’unes senzilles explicacions i d’unes pràctiques breus, però escalonades, ens permetrà d’utilitzar-lo a nivell de supervivència en molt poques sessions.\nSí, ja ho sé: ara estareu pensant que cap dels editors que heu emprat fins ara us ha exigit de fer pràctiques per poder utilitzar-lo a un nivell bàsic. Bé, sí, i per treure’m el carnet de conduir, amb deu pràctiques de 45 minuts va ser suficient: però, amb això hagués pogut conduir un Fórmula 1? Doncs, no, de cap manera. Molt bé, dons us presento el Fórmula 1 dels editors de text: Vim.\nPer a qui vulgui aprendre a usar-lo, un possible itinerari (bastant complet, per qui en tingui temps i ganes) inclouria:\nvimtutor: la guia d’aprenentatge que obtindreu en instal·lar Vim; mostra com arribar a un nivell de supervivència, imprescindible en Vim. Només heu d’executar “vimtutor” en una consola, llegir i seguir les instruccions.\n“Vim. Pequeño pero matón”. Er Escribano. A OCCAM’s Razor, núm. 3, pàgs 7-13. Presenta, en només set pàgines, algunes de les característiques avançades de Vim més interessants.\nManual de Vim, de Santiago Romero. Trenta-cinc pàgines que expliquen amb més detall tot el que mostren els documents anteriors. A la part inferior de la pàgina web hi ha un botó que us permetrà exportar el manual a format odt.\nVim: Referencia rápida, de Joaquín Ataz López. Amb el títol, l’autor demostra un cert sentit de l’humor, ja que la tal referència ràpida té 116 pàgines. El nivell bàsic queda enrere i hom va entrat en el nivell mitjà.\nAjuda de Vim (Vim help). Mentre estem executant Vim, podem accedir a la seva guia oficial (en anglès, d’unes 400 pàgines) si, en mode comandament, teclegem “:help”. També podem anar directament al tema que ens interessa escrivint “:help tema”. Descriu totes les característiques implementades en Vim. El podeu consultar des de l’enllaç si no el teniu instal·lat.\nAcostumats com estem a navegar entre pàgines plenes d’imatges, de vídeos, de gifs animats, molts ignorem que la definició inicial d’HTML estava pensada per a documents de text, només de text, i que els primers navegadors es limitaven a presentar lletres blanques sobre una pantalla negra. Amb Elinks (i amb altres: Linx, Links, w3m…) podem recuperar aquell estat inicial.\nAvantatges? Molts! No veureu ni un sol anunci, res de publicitat dissenyada per distreure la vostra atenció. I, com que no descarregareu bytes i bytes d’imatges inútils, les pàgines apareixeran amb major velocitat. En particular, Elinks destaca perquè accepta sense problemes pàgines en UTF-8, dibuixa bé marcs i taules, i permet interactuar bé amb moltes pàgines: deixar comentaris als blocs, utilitzar el correu de Gmail, publicar un post en Blogger. Podreu descarregar fitxers de la xarxa, gestionar llistes d’enllaços d’interès, obrir pàgines en diferents pestanyes.\nA més a més, el control d’Elinks es senzill gràcies a un còmode sistema de menús; però també hi podreu fer servir dreceres de teclat, és clar.\nSi voleu fer-hi una ullada, des d’aquesta pàgina en trobareu unes quantes captures.\nUn dels grans avantatges dels entorns gràfics és la possibilitat de tenir diverses aplicacions obertes, cada una en una finestra diferent. Si treballem en consola, és cert que en podem obrir fins a mitja dotzena (per omissió) i que podem passar d’una a una altra amb Alt + FX, on FX és qualsevol de les sis primeres tecles de funció (si estem en mode gràfic, fem Control+Alt+FX); això, però, implica fer un login per cada consola, al temps que ens imposa una limitació força restrictiva.\nAmb GNU Screen, però, podem multiplicar (multiplexar) una consola i convertir-la en tantes com en necessitem. Usant comandaments de teclat que sempre comencen amb Control+a, podrem obrir noves consoles, canviar de consola, tancar una consola, sortir de la sessió d’Screen deixant-la en suspens per reprendre-la més tard (o per obrir-la des d’una màquina remota)… El concepte és molt més complex i amb possibilitats que superen la meva imaginació, de manera que renuncio a explicar-lo aquí.\nAquesta entrada ha esta publicada en clibuntu, consola, distribució mínima, elinks, gnu screen, GNU/Linux, terminal, vim. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nUna resposta a Clibuntu, ajustaments inicials (I): eines generals\ndilluns 1, febrer, 2010 a les 19.11\nostres gràcies, això de “screens” no tenia ni idea de que existia. Serà qüestió de provar-lo!


Resultats d'aprenentatge: avenços significatius en el reconeixement, identificació i tractament de les fonts primàries treballades durant les pràctiques, així com en la capacitat de discussió sobre problemes metodològics de la línea de recerca en què s'insereixen les pràctiques i en la utilització dels instruments metodològics que resulten més adequats en una recerca concreta.\n1. Els continguts quedaran reflectits en els plans de treball específics que els investigadors responsables dels grups de recerca lliuraran al coordinador del Màster.\n2. L'elaboració de la memòria ha de ser un treball individual i ha de contenir una reflexió metodològica sobre la línia de recerca en què s'emmarca el pràcticum.\n3. Per a tot el procés, es seguirà el protocol de seguiment de les Pràctiques del Màster en Recerca en Humanitats aprovat en el Consell d'Estudis del Màster el 28 d'octubre de 2016.\nPràctiques en empreses / institucions 130,00 20,00 0 150,00\nRealització de les pràctiques en un grup de recerca S'avaluaran segons les competències. 80 No\nElaboració de la memòria de les pràctiques de recerca. S'avaluarà en funció de les competències assignades. 20 No\nLes pràctiques segueixen el protocol relatiu a les pràctiques del Màster.\nLes tutories es faran en les hores de tutoria dels professors.\nLa comunicació o interacció dels tutors amb els estudiants es faran pels mitjans habituals.\nAclariment: el disseny de les fitxes ha obligat a establir, també en aquesta fitxa, per poder tancar-la, el percentatge d'utilització d'un idioma. Per tal de solucionar aquest obstacle, en la fitxa figura que el 100% de les pràctiques seran en català. Però és evident que l'estudiant podrà utilitzar, en la seva realització, d'acord amb el pla de treball, qualsevol llengua acadèmicament reconeguda.\nEn cas que no sigui possible la presencialitat en el lloc de treball previst inicialment, les pràctiques continuaran realitzant-se on line Si això no és possible, les hores de pràctiques que hagin quedat pendents de realitzar es reorientaran en un nou pla de treball acordat, com l'anterior, per l'estudiant i el tutor de les pràctiques. Aquest nou pla de treball, com l'inicial, també ha de tenir el vist-i-plau de l'investigador principal del grup de recerca i la coordinadora del Màster.\nNo es preveuen modificacions en el sistema d'avaluació.\nEn cas que no sigui possible la comunicació presencial, cada tutor continuarà portant a terme les tasques de supervisió de les pràctiques mitjançant els sistemes electrònics habituals per a la comunicació interpersonal.


Mas no farà passos decisius sense el PSC (David Miró)\nEl candidat de CiU serà investit avui 129è president amb l'abstenció dels 28 diputats socialistes\nMas no farà passos decisius sense el PSC\nDAVID MIRÓ Barcelona 23/12/2010 00:00\nDes de la restauració de la Generalitat, i amb l'excepció llunyana de la primera legislatura, els governs de Catalunya han pivotat sobre majories de centredreta (CiU-PP) o centreesquerra (PSC-ERC-ICV-EUiA). Doncs bé, la nova legislatura arrenca sota el signe de la sociovergència. Els dos grans partits catalans van plasmar ahir per escrit un acord d'investidura que deixa molt clar que el futur president, Artur Mas, no farà cap pas important sense comptar amb l'acord del PSC. Aquesta preferència pels socialistes, juntament amb la negativa convergent a acceptar més compromisos per escrit, preconfigura el vot negatiu avui de PP i ERC.\nLa jugada és rodona per als dos contendents. És el que volien els socialistes, tenir un paper clau i alhora presentar-se com a garantia dels drets socials. Però també CiU, que preferia no haver de mullar-se entre el PP i ERC com a parella de ball. De fet, el pacte d'ahir no tanca cap porta futura amb aquests dos partits, que ja han mostrat per activa i per passiva la seva disposició a jugar un paper al Parlament. Això sí, en la majoria de casos hauran de fer com ahir: fer cua darrere del PSC.\nMas s'hi va implicar\nL'acord es va bastir en successives reunions que van començar el mateix dimarts i va acabar amb la participació directa del candidat de CiU, Artur Mas, i de Joaquim Nadal i Miquel Iceta, per la part socialista. El document consta de cinc punts genèrics, però hi ha tres claus per entendre el seu abast polític. El PSC obliga el nou Govern a garantir per escrit que no retallarà les plantilles de mestres, mossos i metges, de manera que es posiciona com a principal defensor del sector públic. És veritat que el programa de CiU no preveia cap retallada d'aquestes característiques, però és igualment cert que Mas s'ha mostrat molt crític amb l'augment del nombre de funcionaris amb els governs d'esquerres.\nEn segon lloc, el PSC força CiU a comprometre's amb el món municipal, a posar en marxa una llei de finances locals i a impulsar l'Àrea Metropolitana de Barcelona després de les eleccions del 22 de maig. D'aquesta manera els socialistes reforcen el seu rol municipalista i s'asseguren la posada en marxa d'un organisme, l'Àrea Metropolitana, que pot mitigar en algun grau la més que previsible pèrdua de l'alcaldia de Barcelona.\nI finalment, el PSC s'assegura una mena de dret de veto sobre totes les iniciatives que suposin un cert desbordament del marc estatutari (vegeu el pacte fiscal) i no ser exclòs de reformes institucionals importants, com la de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals. També resulta curiós que el PSC hagi aconseguit de CiU el que els governs d'esquerres havien negat a la federació nacionalista: la participació en les comissions bilaterals Estat-Generalitat.\nEl precedent del 1995\nSi es compleixen les previsions i Mas surt elegit només amb l'abstenció del PSC, la situació seria molt diferent de la que, per exemple, es va donar el 1995, quan Jordi Pujol va ser elegit en segona volta amb l'abstenció del PSC, PP i ERC, i només els vots contraris d'Iniciativa. En aquella ocasió el PSC, encapçalat també per Joaquim Nadal, ja va deixar clar d'entrada que s'abstindrien, tant a la primera votació com a la segona. No hi va haver, doncs, cap negociació. Ahir les coses van ser diferents. Certament el document és prou vague perquè CiU pugui dir que no ha fet cap concessió programàtica, i el PSC, que ha assolit tots els seus objectius. La lletra importa, però encara és més decisiva la música: la voluntat explicitada dels dos grans pols de la política catalana de no fer cap pas per separat, de parlar sempre abans i, sempre que sigui possible, de prendre les decisions per consens.\nSatisfacció al PSOE\nAquest nou paradigma, però, no satisfà tothom a dins del PSC. Un destacat dirigent comentava ahir que amb l'abstenció quedava desdibuixat el perfil opositor del partit. Per contra no hi ha dubte que la decisió va caure molt bé a Madrid. Un dirigent del PSOE comentava, no sense un punt d'ironia, que aquesta notícia "ha estat la millor que ens ha donat el PSC en molts anys".\nL'acord entre CiU i PSC deixa aparentment en fora de joc PP i ERC. Els dos partits aspiraven a obtenir el mateix tracte que els socialistes, és a dir, un document de compromisos per justificar l'abstenció, però els convergents no hi estaven gens interessats, segurament perquè les peticions d'uns i altres eren diametralment oposades, i com que CiU no es volia tancar cap porta futura, era millor donar carabasses a tots dos. La realitat és que des del moment en què Mas tenia l'acord amb els socialistes, CiU passava a tenir una posició de força. ERC i PP estaven més interessats a poder-se abstenir que CiU a obtenir aquest gest. I per això els republicans van fer arribar a la direcció convergent vuit punts bastant assumibles, com ara la constitució d'una comissió d'estudi per al concert econòmic, una ponència conjunta per una llei de transparència i pactar junts el reglament de la llei del cinema. Amb el PP no hi va haver ni intercanvi de papers. No és l'hora dels petits. Mana l'eix CiU-PSC.\nEspanya i el carril dels drets humans\nPuigdemont reclama un referèndum pactat i tutelat per Europa\nGerard Gumbau: “Debutar al Barça és un somni, però el futbol no s’acaba aquí”\n“La situació a Catalunya m’ha fet refugiar-me en la feina”\nSancions dels EUA "al cercle més proper" a Maduro\nEscriure en castellà des de Catalunya\n¿On són els 116 migrants expulsats de Ceuta per Grande-Marlaksa?