Kanguros_LV organitza una Masterclass Solidària en la Plaça de l’Ajuntament – Ajuntament de Burjassot\nKanguros_LV organitza una Masterclass Solidària en la Plaça de l’Ajuntament\nEl matí del diumenge 6 de novembre serà esportiu i solidari a Burjassot. Ho serà de la mà de l’entitat social burjassotera Kanguros_LV que ha programat, des de les 10 del matí, una Masterclass Solidària, en la Plaça de l’Ajuntament, amb l’objectiu de recaptar fons i arreplegar aliments no peribles destinats al Banc d’Aliments de l’entitat.\nPer a participar en la jornada tan sols caldrà fer lliurament de quilos o litres d’aliments o bé donar un donatiu que, posteriorment, es destinarà a comprar els productes que més demanda tenen en el Banc d’Aliments.\nEl matí començarà a les 10 amb la classe de Pilates, a càrrec d’Estudi Pilates; a les 10:30 hores serà la classe d’Acroioga, amb Juan de monitor, i el ritme de Zumba es posarà a les 11 hores de la mà de Fitness Burjassot. A les 11:30 hores serà el torn del Bodi Combat, amb Toni Alvarado, i el matí finalitzarà a les 12 hores amb la classe de Tonificació, impartida per José Chamorro.\nSolidaritat, esport, ganes de passar-s’ho bé, ajuda, col·laboració…tot es donarà cita a Burjassot el 6 de novembre en ajuda dels qui més ho necessiten.\nesport, associacions, Solidaritat, banc aliments


Una escultura enllestida\nDilluns, 1 de juny de 2020 | 07:05\nAixí ha quedat l'escultura dissenyada per Lluís López.\nDesprés de tres setmanes d’intensa feina amb el cisell i el martell, a finals de la setmana passada l’artista Lluís López va donar per acabada l’obra que ha creat al Born a partir de la soca d’un arbre mort.\nLa nova obra d’art urbà que duu per títol “Somos” ha estat rematada amb uns protectors que atorguen a la fusta una nova tonalitat. En els propers dies es durà a terme la inauguració de la peça que, durant setmanes, ha suscitat l’admiració de molts sollerics i visitants amb el treball que ha realitzat López per donar-li forma.\nL’obra representa un puzle de peces acoblades i té la seva inspiració amb una cançó de José Luís Labordeta, segons va explicar el seu autor en el moment de començar a treballar la fusta. La peça guarirà el Born mentre la fusta de plataner aguanti l’embat de la meteorologia.


L’Hospital de la Ribera acull al personal del Curs d’Acollida. – RiberaTV\nL’Hospital Universitari de la Ribera ha celebrat el seu Curs d’Acollida per als Tècnics en Cures Auxiliars d’Infermeria (TCAI) i Tècnics Superiors que s’incorporaran al centre en els mesos d’estiu.\nMés de 70 treballadors han assistit a la primera sessió del curs. Amb aquest curs, l’Hospital de la Ribera pretén informar i orientar als treballadors que passaran a formar part de la plantilla durant el període estival, facilitant així el seu procés d’incorporació.\nD’aquesta manera, els assistents han rebut informació sobre aspectes com la cartera de serveis de l’Hospital d’Alzira, la prevenció de riscos laborals, la qualitat i la seguretat clínica del pacient, les eines de comunicació amb què compten i el funcionament de determinats serveis essencials per al seu desenvolupament professional.\nJunt amb això, els professionals han tingut un primer contacte amb el maneig dels sistemes informàtics de l’Hospital d’Alzira; una formació que completaran durant la setmana que ve amb l’aprenentatge de l’ús de la història clínica del centre hospitalari.\nL’obertura del Curs ha anat a càrrec dels subdirectors d’Infermeria del Departament de Salut de la Ribera, Salvador Benavent i María Antonia Gómez, respectivament.\nL’Hospital de la Ribera acull al personal del Curs d’Acollida. added by Ribera Televisió on 21 Juny, 2019


Monteverdi Basel Motors - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMonteverdi Basel Motors\nnegoci i marca d'automòbil\nMonteverdi Binningen Motors o Monteverdi Basel Motors va ser un equip suís de cotxes de competició que va arribar a disputar curses a la Fórmula 1.\nLa companyia Monteverdi va ser creada l'any 1956 per Piero Monteverdi (1934 – 1998), amb la seu a Binningen, prop de Basilea, Suïssa.\nAviat els seus primers models, cotxes petits de fórmula, es van guanyar una excel·lent reputació i un reconeixement internacional que van portar a que en la temporada 1961 construís el primer monoplaça de fórmula 1 de Suïssa.\nMonteverdi va debutar a la F1 amb el seu creador, el pilot Piero Monteverdi, al GP d'Alemanya no aconseguint qualificarse per disputar la cursa.\nL'escuderia no va disputar cap més GP, però la producció de la companyia va derivar cap a esportius de gran luxe, competidors de vehicles prestigiosos com Ferrari o Lamborghini.\nL'any 1990, Monteverdi va provar de tornar a la F1 comprant l'equip Onyx, renombrant-lo com a "Monteverdi-Onyx" per la disputa de la temporada 1990. Aquest equip però, només va disputar 10 de les 16 curses programades a la temporada, retirant-se de la competició.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Monteverdi Basel Motors\nInformació general, fotografies i història de Monteverdi\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Monteverdi_Basel_Motors&oldid=17535584»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 set 2016 a les 02:03.


Open / close menu Purga\nDirecció i Set design Ramon Simó\n10/04/2015 al 03/05/2015\nUn any després de la independència d’Estònia, els traumes de la invasió soviètica encara són perceptibles, i el país està duent a terme una reforma agrària que les màfies —formades en bona part per antics membres del KGB —aprofiten per enriquir-se a còpia de robar fusta als ciutadans indefensos i vendre-la després a Finlàndia.\nUna noia jove s’acaba d’escapar d’una d’aquestes màfies que la volia explotar sexualment i es presenta d’amagat a l’indret on viu la germana de la seva àvia, una dona que s’ha reclòs en una casa de camp plena d’objectes de l’antic règim i deixa passar el temps aïllada d’un entorn que no cessa de recordar-li el Price que va haver de pagar per sobreviure mentre tants altres —com la seva mateixa germana— eren deportats cap als gulags de Sibèria.\nLa dramaturga i novel·lista Sofi Oksanen és una de les figures més consolidades de l’escena finlandesa, i la seva obra ha estat traduïda a una quarantena de llengües.\nLa mare de petita parlava, però d’adulta ja no. Quan la mare va arribar a Sibèria, va deixar de parlar. Mai no he sentit que digués res més que «sí, sí». L’àvia em va dir que de nena parlava. Tothom pensa que la mare és muda però no ho és. Simplement va deixar de parlar. I ara que sóc aquí, em sembla que tinc tot el dret de sentir de la teva boca el perquè.\n(Sofi Oksanen, Purga)\nDe pare finès i mare estoniana, Sofi Oksanen ocupa un lloc destacat entre la nova generació d’autors finlandesos des de l’aparició de la seva primera novel·la, Stalinin lehmät (Les vaques de Stalin, 2003), que va esdevenir objecte d’apassionats debats al seu país i va suposar que l’autora fos nominada per al premi Runeberg, un dels premis literaris més prestigiosos del seu país.\nLa seva primera obra teatral, Purga, va ser estrenada al Teatre Nacional de Finlàndia l’any 2007. L’èxit de públic i crítica animaria l’autora a escriure’n una versió novel·lística amb el mateix títol, la qual va cridar ràpidament l’atenció internacional, alhora que va valdre a Oksanen nombrosos premis literaris, com els prestigiosos Premi Finlàndia o el Premi de Literatura del Consell Nòrdic. Aquesta versió de Purga ha estat traduïda a més de trenta llengües, alhora que ha contribuït a situar Sofi Oksanen entre les veus principals de la literatura narrativa i dramàtica fineses.\nDes de 2012 dirigeix el Grec Festival de Barcelona.\nEn la seva trajectòria com a director d’escena i escenògraf, ha treballat en nombrosos teatres públics, com el Centre Dramàtic de la Generalitat, el Teatre Nacional de Catalunya, el Centro Dramático Nacional o el Teatre Lliure, i en coproduccions amb diferents festivals. També ha treballat amb diversos productors privats, com El Teatro Fronterizo, la Sala Beckett, Focus o C.I.R.T.A.\nHa estat director artístic de Fira Tàrrega Teatre al Carrer, membre del Consell Assessor del Teatre Nacional de Catalunya i cap de l’especialitat de Direcció escènica i dramatúrgia de l’Institut del Teatre, on és professor. És autor d’assajos teatrals com La retòrica de l’emoció i Stanislavski. La tècnica de l’actor, així com de diversos articles en revistes especialitzades en el món de l’escena.\nEntre els seus darrers treballs com a director es poden mencionar Per un sí o per un no de Nathalie Sarraute (Sala Muntaner, 2014), Ball de titelles (Teatre Nacional de Catalunya, 2012), Els dolents de Steven Berkoff (Temporada Alta, 2012) o Copenhaguen de Michael Frayn (TNC, 2011).\nCOL·LOQUI amb Josep Ramoneda\nEl col·loqui sobre Purga comptarà amb la presència de Josep Ramoneda, periodista, filòsof i escriptor, juntament amb Ramon Simó, director de l’espectacle.\nJosep Ramoneda (Cervera, 1949) es periodista, filòsof i escriptor. Col·labora habitualment amb diversos mitjans de comunicació i dirigeix diverses col·leccions editorials d’assaig. Ha estat director del Centre de Cultura Contemporània de Barcelona entre els anys 1989 i 2011, president de l’Institut de la Recherche et de l’Innovation de París des de 2009 i director de l’Institut d’Humanitats de Barcelona (1986-1989).\n2h 10 min (production with interval)\nDirecció i Set design\nEmma Claret i Elia Pyhrönen\nPep Ambrós, Carme Elias. Jordi Martínez, Maria Molins, Andrea Portella, Santi Ricart, Ernest Villegas\nEquip tècnic i de Gestió de Bitó Produccions\nXavier Xipell (Cap Tècnic)\nCarles Manrique (Production Velvet)\nJosep M. Domènech (Production)\nPepo Blasco (veu en off)\nSoles Velázquez (veu en off)\nMartina García Ballester (Linda\nFoto 1 Purga\nFoto 2 La Purga\nFoto 3 La Purga\nFoto 4 La Purga\nFoto 5 La Purga\nFoto 6 La Purga\nFoto 7 La Purga\nFoto 8 La Purga\nFoto 9 La Purga\nFoto 10 La Purga\nFoto 11 La Purga\nFoto 12 La Purga\nFoto 13 La Purga\nFoto 14 La Purga\nFoto 15 La Purga\nFoto 16 La Purga\nFoto 17 La Purga\nFoto 18 La Purga\nFoto 19 La Purga\nFoto 20 La Purga\nFoto 21 La Purga\nFoto 22 La Purga\nFoto 23 La Purga\nFoto 24 La Purga\nFoto d'assaig Jordi Coca\nPresentació Purga Ramón Simó\nPrograma de sala Purga\nDossier premsa Purga


El mercat borsari o de valors i el mercat de capitals constitueixen de forma complementària els mercats financers. I s'entén, des de la hipòtesi del mercat informalment eficient, que els preus del mercat dels valors o títols generalment incorporen tota la informació referent a les empreses que representen. Teòricament, el resultat de la lliure competència en el mercat és un balanç relativament òptim que s'actualitza constantment entre el preu i el valor dels participants, perquè la informació és coneguda i flueix.\nEncara que tal aproximació hauria de corregir-se amb consideracions provinents de pràctiques "no ideals" com la informació asimètrica o l'obsolescència programada, entre d'altres, es dona per fet que els rendiments observables en la seva seqüència es distribueixen usualment en forma normal i són independents entre si.\nTradicionalment, en econometria, s'ha considerat que els components d'una sèrie temporal són la tendència, el cicle, l'estacionalitat i el component aleatori o irregular.\nEn l'anàlisi de les sèries temporals dels valors del mercat borsari es té en consideració l'existència d'aquests components i la d'un comportament que apunta a l'òptim facilitat per un mercat informalment eficient.\nAnàlisi i control financer\nQuan l'anàlisi de les sèries temporals dels valors del mercat borsari detecta la presència d'irregularitats o anomalies en el comportament de les cotitzacions, la gestió estratègica de la cartera de valors tracta de treure’n profit, cosa que acaba impactant en la suposada "perfecció" del sistema, deformant les sèries. De manera que el mercat informalment eficient es cancel·la a si mateix. «Saber què passa», «saber que els altres ho saben» i «saber que els altres saben que tu ho saps» porta al paroxisme d'haver de reajustar constantment el potencial impacte de l'existència de patrons i de l'abast i grau del seu coneixement i, per tant, a la decisió de posar el control del mercat en mans d'ordinadors.\nEfectivament, una anàlisi detallada del mercat borsari posa en evidència que els rendiments successius dels valors no són independents com pretén la hipòtesi del mercat eficient, sinó que per exemple responen a diferents formes de control financer, quan no hi ha intervencions de major escala, que delaten determinats patrons de naturalesa fractal.\nLa fractalitat en una sèrie temporal pot evidenciar l'existència d'un algoritme automatitzat per a la seva generació.\nÉs a dir, les sèries temporals del mercat de valors incorporen almenys tres característiques essencials: irregularitat, autosimilitud i dimensió. Són prou irregulars per no poder ser descrites en termes geomètrics tradicionals, però presenten cadenes de repetició d'un comportament similar en diferents fragments de la sèrie a diferent escala.\nMés enllà del que puguin dictar les teories de la conspiració, sembla probable que l'ús de programes informàtics, i en particular d'algoritmes recursius, per a la compra i venda sistemàtica de valors suposa un sistema molt sofisticat de control del mercat de valors, que podria estar darrere de l'existència i observació d'aquests patrons fractals.\nDigitalització de la moneda i encriptació de les transaccions\nLa irrupció del bitcoin, la primera moneda digital, l'any 2009 —al marge de les inicials controvèrsies afavorides per la resistència de les institucions que donen suport a l’ús de la moneda tradicional— ha suposat una revolució per al mercat financer.\nL'absència d'intermediació, la reducció de costos i els temps de les transaccions, etc., però especialment la seguretat de la tecnologia blockchain són algunes de les característiques que fan de la moneda digital la moneda del futur.\nEl bitcoin no és purament especulatiu. El seu desenvolupament està fortament limitat per les seves característiques de resposta a la formació de blocs a la xarxa blockchain. Això no el fa especialment útil per a micropagaments o per a operacions que requereixin rapidesa en la resposta, ja que el seu temps de tancament d'un bloc està entorn dels deu minuts. D'aquesta manera, la cultura al voltant de Bitcoin l’està encasellant ràpidament en una moneda digital de valor o de reserva, fet que la condueix a forts moviments especulatius.\nLes característiques definides en el white paper fundacional de Satoshi Nakamoto per a Bitcoin defineixen clarament les regles d'autoorganització de la mateixa xarxa blockchain. Això fa innecessari, alhora que formal i físicament impossible regular de manera externa Bitcoin, a la manera d'un banc central com en les divises convencionals.\nActualment no està constatat que s'estiguin utilitzant sistemes de compra automàtica de moneda digital. Els usuaris de moneda digital tenen un fort control i seguretat en les carteres (wallets) i les tècniques de compra automatitzada requereixen comptes de tipus òmnibus que no estan disponibles actualment. Els exchange de moneda digital només són intermediaris per als usuaris finals i actualment no poden realitzar compres no autoritzades directament pels posseïdors de les carteres.\nEl white paper de blockchain va definir models de prevenció per als atacs del 51%. Aquests són models d'apropiació dels sistemes basats en l'agrupació dels participants per obtenir un avantatge. En el moment actual, tots els intents ja realitzats per dur a terme aquest tipus d'atac han estat frustrats, fet que evidencia la solidesa de blockchain per evitar el control intencionat per una part o parts del sistema.\nSobre si s'ha detectat fractalitat en les sèries temporals dels valors de les monedes digitals cal dir que s'han dut a terme anàlisis de correlació comparativa i anàlisis fractals sobre les sèries de temps, analitzant la taxa de moneda digital de Bitcoin i les activitats de la comunitat a les xarxes socials associades amb Bitcoin. En conclusió, es va detectar una correlació significativa entre la taxa de Bitcoin i les activitats de la comunitat.\nEn altres estudis sobre l'autocorrelació en sèries de Bitcoin, s'ha evidenciat que els models aleatoris són presents en els preus durant els períodes d'estudi, mentre que el nivell d'incertesa en els retorns ha augmentat significativament durant aquests períodes de preus alts. A més, tant els preus com els retorns exhibeixen correlacions de llarg abast i multifractalitat. Les distribucions de probabilitat de cua gruixuda són la principal font de multifractalitat en la sèrie temporal de preus i rendiments. Finalment, les fluctuacions curtes en els retorns són dominants durant el període de règim de preu baix i les fluctuacions llargues ho són en el període de règim de preu alt. En general, la fase de règim de preu alt ha revelat profundament patrons dinàmics no lineals consistents en el mercat de Bitcoin.\nComputació i criptografia quàntica\nUn altre dels nodes que apareix a l'horitzó "tecnològic" del mercat de valors és la possibilitat de hackejar els sistemes d'encriptació de les transaccions obtinguts amb la metodologia blockchain, mitjançant la computació quàntica.\nLa computació quàntica està basada en l'ús de cúbits en lloc de bits. Un bit pren dos valors discrets (un bit d'informació és un estat entre dos possibles) mentre un cúbit pren valors continus. La informació quàntica continguda en un sistema es defineix a partir del conjunt d'estats possibles. En conseqüència, la computació quàntica permet calcular algoritmes complexos que els ordinadors convencionals no poden fer.\nAvui dia, totes les principals companyies de tecnologia s'estan orientant al desenvolupament de computadors quàntics com la pròxima gran innovació. Tant Google, Microsoft, Intel i IBM, com diverses start-ups i institucions de recerca acadèmica estan invertint massivament en aquesta nova tecnologia.\nLa NASA i Google han estat utilitzant computadores quàntiques D-Wave durant gairebé dos anys, i ja van anunciar el desembre de 2015 que són «un bilió de vegades més ràpides que els ordinadors convencionals».\nNo obstant això, i malgrat les enormes esperances posades en la computació quàntica, un dels grans problemes per a totes les computadores quàntiques és la taxa d'error. Els ordinadors quàntics generalment requereixen temperatures extremadament baixes i protecció activa davant d’agressions mediambientals. Actualment, els cúbits són extremadament inestables i tendeixen a causar errors a causa del soroll.\nL'interessant de la situació actual en la indústria és que diferents empreses estan treballant en enfocaments diferents en l’àmbit pràctic intentant trobar una solució viable i estable. Per exemple, D-Wave ha adoptat un model de recuit quàntic, usat per IBM i Google, mentre Microsoft ha adoptat un model de porta quàntica (circuit electrònic).\nComputació quàntica i fractalitat: random walks\nRandom walks o camí aleatori es defineix com una formulació matemàtica segons la qual la següent posició que apareix en una sèrie de valors es determina estocàsticament, aleatòriament (a l'atzar). En una dimensió, el camí aleatori és una ruta representada per una sèrie de nombres generats aleatòriament.\nEl camí aleatori i el moviment brownià són útils per a la descripció de fenòmens en diversos camps. Per exemple, són de molta aplicació en el camp de les finances i anàlisi de models de sèries temporals que incorporin models de fractalitat o amb similituds a la caminada aleatòria.\nQuantum walk o camí quàntic es pot considerar com una versió quàntica del camí aleatori. S'ha demostrat que diversos algoritmes de cerca quàntica construïts sobre la base del camí quàntic produeixen velocitats computacionals més ràpides que l'algoritme de cerca de probabilitat clàssic corresponent.\nEl límit més gran de les computadores clàssiques és el límit de la Llei de Moore que regula el rendiment de xips de les computadores clàssiques, però «no es pot miniaturitzar el patró del circuit per sota de la mida de l’àtom». Per contra, un ordinador quàntic pot realitzar computació paral·lela per superposició de cúbits i pot ser capaç d'accelerar sense les limitacions màximes dels ordinadors clàssics.\nEs pot parlar d'una fractalitat quàntica. Hi ha projectes que estan dedicats a la investigació experimental i teòrica d'estats electrònics en sistemes de punts quàntics autoorganitzats connectats per interacció electrònica. En concret, aquests estats quàntics mostren autoorganització, la qual cosa és un tret característic dels sistemes fractals. El seu desenvolupament combina la potència de càlcul paral·lel mitjançant cúbits i l'aplicació de funcions recursives mitjançant sistemes autoorganitzats.\nLa fractalitat quàntica planteja reptes per al control intencionat del mercat de valors. El control del mercat i la sortida dels competidors és un esperó per al desenvolupament de models i computadores quàntiques que apliquin els principis de la fractalitat. Aquests computadors proveirien d'absoluta immediatesa en el càlcul en temps real, i la previsió dels valors de mercat s'acostaria gairebé a la funció instantània de resposta.


Llegeixo que veterans de l'exèrcit dels Estats Units alerten de l'augment de l'obesitat infantil en aquell país. Us preguntareu què importa a un col·lectiu com aquest això de l'obesitat infantil i la resposta està en el fet que pateixen perquè els joves obesos no puguin nodrir -mai millor dit- l'exèrcit per defensar la pàtria. Es veu que molts joves ja tenen problemes per superar les proves per entrar a les forces armades i és clar, ara han fet el crit al cel. Entre d'altres coses demanen que les escoles deixin de tenir màquines de menjar porqueria i que cuinin menjar saludable.\nFa certa gràcia que els que alerten de l'obesitat infantil siguin els que han fet unes quantes guerres arreu del món per omplir països de logos de grans M grogues i begudes plenes d'espurnes de fórmula misteriosa .\nCom qui no vol la cosa a la Fageda d'en Jordà


Per a joieries. Mossos d'Esquadra\nSi és possible, tingueu un mínim de dos treballadors a l'establiment de forma permanent.\nPresteu atenció si en el moment d'obertura i tancament de l'establiment observeu gent que vigila o bé si detecteu res d'anormal. El moment per cometre un delicte acostuma a coincidir amb les franges horàries de menys afluència de vianants.\nSi durant el trajecte de l'establiment al domicili i a la inversa algú us observa o us segueix, poseu aquest fet en coneixement de la policia. Fixeu-vos en el màxim de detalls possibles: característiques del vehicle, matrícula, nombre d'ocupants i descripció, etc.\nNo obriu la porta al públic, sense excepcions, durant l'obertura de la caixa forta, mentre col·loqueu les joies als prestatges i en el moment de tancar l'establiment. Si en disposeu, activeu el bloqueig nocturn abans de sortir de l'establiment.\nNo deixeu peces de gran valor als aparadors un cop es tanqui l'establiment, fins i tot durant el migdia.\nEviteu atendre els comercials en els llocs d'accés al públic.\nEn el moment de mostrar joies als clients, no traieu més d'una safata simultàniament, per no perdre el control de les diferents peces.\nEn exposar la safata als clients feu-ho amb la totalitat de les peces que la componen i de manera adequada, ja que a l'hora de retirar-la, serà més fàcil detectar la manca d'alguna peça.\nControleu les vendes amb targetes bancàries. Comproveu sempre la identitat del titular de la targeta i preneu precaucions amb les compres compulsives on preval el valor de l'objecte per sobre de les seves característiques.\nDesconfieu de l'entrada a l'establiment de grups nombrosos, ja que poden actuar de forma coordinada aprofitant la distracció.\nCal estar alerta quan hi hagi poca afluència de clients.\nRecordeu als empleats la importància d'adoptar les mesures de seguretat en tot moment i sense excepcions.\nUtilitzeu mitjans adients per a la detecció de bitllets falsos.\nSistema d'alarma, amb l'opció d'una campana exterior acústica i/o visual, connectat a la central receptora d'alarmes, que avisi la policia. Cal tenir en compte que alguns ajuntaments no en permeten l'activació acústica.\nPolsadors d'alarma fixos col·locats en llocs estratègics i dissimulats (amb l'opció de comandaments a distància en forma de clauer).\nSistema de videovigilància (càmeres visibles per dissuadir i d'altres de camuflades) i protecció de l'accés als dispositius d'enregistrament d'imatges.\nReixes o persianes exteriors amb sistema antipalanca (amb contactes magnètics a les persianes).\nVidres blindats a la porta d'accés i aparadors (nivell de blindatge superior).\nProtecció electrònica: aparadors, portes, finestres i reixes.\nPorta d'accés amb un sistema de control individualitzat d'obertura, junt amb un pany de seguretat adequat.\nRètols que informin de les mesures de seguretat amb què compta l'establiment i que alertin de l'existència d'un sistema d'enregistrament d'imatges permanent.\nCaixa de seguretat amb dispositius de retard activats, mecanisme de bloqueig d'obertura i dispositiu sísmic.\nCaixa enregistradora ubicada en un lloc de difícil accés per al públic.\nDisseny de façanes amb aparadors que no arribin a nivell de terra o pilones exteriors o bigues de ferro a l'alçada de l'aparador a fi d'evitar els encastaments de vehicles.\nSensors volumètrics a les estances d'accés a l'establiment i a les estances on hi ha la caixa forta i la centraleta d'alarmes.\nEn cas de ser víctima d'un robatori amb violència o intimidació\nNo oposeu resistència, seguiu les indicacions i lliureu el que us demanin.\nFixeu-vos en les característiques dels delinqüents que després puguin facilitar-ne la descripció: aspecte físic, marques, tatuatges, cicatrius, idioma en què es comuniquen, etc.\nNo toqueu res, ja que en cas d'haver patit un robatori és freqüent que quedin indicis o restes que poden ser d'interès en la posterior investigació policial.\nTruqueu ràpidament al telèfon d'emergències 112 i sol·liciteu els serveis policials i assistència sanitària en cas de necessitat.\nEn el cas que sigui possible, fixeu-vos en la direcció de fugida i els vehicles o mitjans utilitzats per fer-ho.\nTríptic informatiu [393,18 KB ]\nDepartament de Treball, Afers Socials i Famílies, LGTBI\nSeus Treball, Afers Socials i Famílies\nBústia de contacte de Treball, Afers Socials i Famílies\nBústia contacte Gencat


El Pirineu i la Plana de Lleida va retornant al seu ritme turístic habitual\nParc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. Noia fent fotografies\nLes reserves turístiques avancen a molt bon ritme i el sector preveu una bona campanya estival\nLes comarques del Pirineu i la Plana de Lleida retornen de mica en mica al seu ritme turístic habitual gràcies a la progressiva supressió de les restriccions de mobilitats i horaris motivades per la COVID-19. Aquest procés afavoreix el reinici de les activitats turístiques i culturals, d’una banda, i l’increment de les reserves d’ocupació per al maig, de l’altra.\nLes reserves turístiques per a l’estiu també avancen a molt bon ritme. L’aixecament del confinament comarcal el passat 26 d’abril, anunciat l’acabament de l’estat d’alarma el 9 de maig i el progressiu avanç en la vacunació de la població han estat factors clau. El sector preveu una bona campanya estival.\nEn aquest sentit, Rosa Pujol, vicepresidenta del Patronat de Turisme de la Diputació de Lleida, confia que la demarcació lleidatana es consolidarà també com una destinació de preferència d’un públic de proximitat que busca un turisme de natura i sostenible, sense massificacions i amb serveis de qualitat, tal com ja va passar l’estiu passat, les festes de Nadal i la darrera Setmana Santa.\nArtiga de Lin. Val d’Aran / Oriol Clavera\nAl territori de Lleida, els serveis (allotjaments, restaurants, transports, empreses del sector), activitats turístiques, econòmiques i culturals (festes, fires, etc.) i monuments de tot tipus tornen a funcionar amb una certa normalitat, sempre respectant les mesures de control i prevenció preceptives.\nAixí, el Tren dels Llacs, comboi turístic que circula entre Lleida i la Pobla de Segur, tornarà a funcionar a partir del 8 de maig. El tren històric circularà tots els dissabtes fins al 17 de juliol i des del 21 d’agost fins al 30 d’octubre, excepte festius, mentre que el Tren Panoràmic ho farà els dies 24 i 31 de juliol i 7 i 14 d’agost. Per garantir la disponibilitat de seient, aquesta temporada s’ha estrenat un nou lloc web que incorpora el servei de venda anticipada de bitllets de manera que les persones usuàries es poden assegurar la disponibilitat del trajecte el dia que volen fer la seva visita.\nEl sector dels esports d’aventura, amb bones previsions\nEl sector dels esports d’aventura també afronta els propers mesos, i el de maig en concret, amb bones perspectives. Segons Florido Dolcet, president de l’Associació d’Empreses d’Esports d’Aventura del Pallars Sobirà, s’està produint un increment considerable de les consultes i reserves, especialment a partir de la segona quinzena de maig. A la desescalada de les restriccions sanitàries s’hi afegeixen, segons Dolcet, “unes condicions òptimes per a aquestes activitats i un meravellós entorn natural provocat per l’esclat primaveral”.\nRàfting a la Noguera Pallaresa. Pallars Sobirà / Oriol Clavera\nDolcet, que remarca que “l’experiència de l’any passat ens ha servit per consolidar uns protocols absolutament rigorosos des de la perspectiva de la seguretat sanitària”, està convençut que el sector “viurà també un estiu excel·lent, amb molta activitat”.\nEl responsable de l’associació, que va recordar que la darrera Setmana Santa “ja vàrem assolir un 70 o un 80% d’ocupació respecte a la capacitat de servei que teníem en aquell moment”, assevera que actualment predomina un visitant de proximitat, bàsicament famílies, grups d’amics i empreses, però també centres escolars. El ràfting, el barranquisme, l’hípica, el trekking i la BTT continuen figurant entre les disciplines més demandades.\nGràcies a les excel·lents condicions naturals i l’entorn paisatgístic privilegiat, el prestigi assolit a escala nacional i internacional i el creixement sostingut que el sector ha experimentat en els darrers anys, les comarques lleidatanes consoliden el lideratge estatal en les activitats relacionades amb el turisme actiu i els esports d’aventura.\nLa demarcació lleidatana disposa d’unes 128 empreses de turisme actiu, 82 pertanyents a la zona del Pirineu i el Prepirineu i 46, a la plana de Lleida. L’any 2019, abans de la crisi sanitària, es va superar per primera vegada la contractació dels 750.000 serveis. Les activitats de turisme actiu i esports d’aventura van mantenir un creixement constant des de l’any 2012 fins al 2019, frenat enguany per la crisi sanitària.


Girona Excel·lent | Pizza integral de verdures i bolets\nPizza integral de verdures i bolets\n2 bases de massa de pizza integral\n250 g de salsa de tomata\n100 g de formatge d’ovella\nEscalfeu el forn a 200 °C.\nPoseu les bases de massa de pizza integral a les plàteres de forn.\nPoseu una paella al foc amb un raig d’oli i, amb l’ajuda dels pares, salteu per separat les verdures i els bolets, prèviament tallats com veieu a la foto. No els coeu gaire ja que es tornaran a coure al forn amb la massa.\nUna vegada cuits, traieu-los i escorreu-los.\nPoseu la salsa de tomata a les pizzes. Al damunt col·loqueu les verdures i els bolets, i poseu-ho al forn uns 12 minuts.\nQuan les pizzes estiguin al punt, traieu-les del forn, ratlleu el formatge pel damunt i serviu-les abans que es refredin.


Salou se suma a la iniciativa europea “Let’s Clean Up Europe!” — Neteja i espai públic\nSalou se suma a la iniciativa europea “Let’s Clean Up Europe!”\nSalou se suma a la iniciativa europea “Let’s Clean Up Europe!” https://www.salou.cat/ca/la-nostra-ciutat/neteja-i-espai-public/noticies/salou-es-suma-a-la-iniciativa-europea-201clet2019s-clean-up-europe-201d https://www.salou.cat/ca/la-nostra-ciutat/neteja-i-espai-public/noticies/salou-es-suma-a-la-iniciativa-europea-201clet2019s-clean-up-europe-201d/@@download/image/CARTELL DEFINITIU NETEJAR SALOU.jpg\nLa ciutadania de 27 regions d’Europa està convidada durant el mes de maig a recollir i valoritzar les escombraries i altres residus abandonats en el medi\nLa regidoria de Medi Ambient de l’Ajuntament de Salou ha decidit sumar-se a la iniciativa europea “Let’s Clean Up Europe!”, la qual se celebra entre els dies 11 i 13 de maig a 27 regions europees. Els ciutadans i ciutadanes poden participar, de manera voluntària, en diferents accions de neteja dels espais naturals, com boscos, platges, rius o rieres. La Comissió Europea fomenta les accions per sensibilitzar les persones sobre l’abast del problema dels abocaments incontrolats i promoure canvis en els hàbits i el comportament dels ciutadans.\nDins aquest marc, la regidoria ha programat una jornada de neteja el proper dissabte 12 de maig al llarg de tot el matí, de 10 a 13 hores. L’activitat, adreçada a tots els públics, se centrarà en netejar l’espai de Cala Font i l’entorn proper a l’església de Sant Jordi, on es localitza l’única població de tot Catalunya de la planta anual “Silene ramossisima”, en perill d’extinció.


About: LAV Madrid - Saragossa - Barcelona - Frontera Francesa\nLa LAV Madrid-Saragossa-Barcelona-Frontera Francesa és una línia d'alta velocitat feta perquè els trens hi circulin a 300-350 km/h, excepte en alguns trams planejats amb anterioritat, quan es pensava en velocitat màximes de 200-250 km/h. Des de març de 2008 ja és completa fins a Barcelona, i el 2013, el 15 de desembre, s'inaugura la connexió amb Perpinyà, que permet arribar fins a París. El tram en servei de 621 km. entre Madrid i Barcelona redueix en uns 70 kilòmetres la distància ferroviària entre Madrid i Barcelona, i a més redueix molt el temps de recorregut. Fins al 19 de febrer de 2008, la LAV estava en servei fins al km 533. Els trens d'alta velocitat d'ample internacional arribaven fins a l'estació del Camp de Tarragona (km 521) i els trens d'ample variable arribaven fins al canviador d'ample de Roda de Barà, on connectaven amb la línia Sant Vicenç de Calders-Picamoixons fins a l'estació de Sant Vicenç de Calders on connectaven amb el Corredor Mediterrani. A partir del 20 de febrer de 2008, amb l'entrada en servei el tram fins a Barcelona-Sants, Madrid i Barcelona estan connectades en 2:38 h amb trens directes o 3:20 h amb trens amb parada a les estacions intermèdies, cosa que suposa una velocitat mitjana d'uns 240 km/h. Actualment es fan proves per a augmentar la velocitat comercial fins a 350 km/h i aconseguir fer el trajecte directe en 2:15 h. La LAV enllaça les dues àrees industrials, financeres i comercials més importants d'Espanya a més d'Aragó i tres de les quatre capitals catalanes, encara que l'estació de Tarragona es troba a 15 kilòmetres de la ciutat. La LAV ha d'arribar a tràfics molt elevats a curt termini amb la instal·lació del sistema de seguretat ERTMS de nivell 2. El 2007, sense que la línia encara arribés a Barcelona, ja es va arribar als 3,3 milions de viatgers, incloent uns 1,27 milions de viatgers entre Madrid i Saragossa i uns 750.000 entre Madrid i Barcelona. A partir de l'arribada de la línia d'alta velocitat a Barcelona els trànsits han augmentat ràpidament. Renfe preveu per al 2011, tràfics globals de l'ordre de 7,8 milions de viatgers dels que més de 4 milions seran entre Madrid i Barcelona, de manera que el ferrocarril arribaria més d'un 50% del repartiment modal entre aquestes dues ciutats (el 2006 era només del 9%, veure article: Tràfics corredor Barcelona-Madrid). La línia d'alta velocitat Madrid-Saragossa-Barcelona-Frontera Francesa va ser inclosa en el "projecte prioritari d'interès europeu nº3" de la Unió Europea i per això va rebre moltes subvencions de la UE. (ca)\nLa LAV Madrid-Saragossa-Barcelona-Frontera Francesa és una línia d'alta velocitat feta perquè els trens hi circulin a 300-350 km/h, excepte en alguns trams planejats amb anterioritat, quan es pensava en velocitat màximes de 200-250 km/h. Des de març de 2008 ja és completa fins a Barcelona, i el 2013, el 15 de desembre, s'inaugura la connexió amb Perpinyà, que permet arribar fins a París. El tram en servei de 621 km. entre Madrid i Barcelona redueix en uns 70 kilòmetres la distància ferroviària entre Madrid i Barcelona, i a més redueix molt el temps de recorregut. (ca)\nLAV Madrid - Saragossa - Barcelona - Frontera Francesa (ca)\nfreebase:LAV Madrid - Saragossa - Barcelona - Frontera Francesa\nis prop-ca:linies of


Llenguaimmigracio by Consorci per a la... 32632 views\nWiki complement aula_llengua_conegu... by Consorci per a la... 30574 views\nFacebook eina dinamitzacio_aula_igu... by Consorci per a la... 30786 views\n1. Activitats de relació entre història i literatura Delegació d’Horta-Guinardó\n2. Coneixent Espriu 1. Recerca a casa d'informació d'Espriu (full 1) 2. A l'aula, posada en comú de la informació i anàlisi de l'obra 3. Lectura dels poemes col·lectiva i comentari (semblances, diferències...) (full 2) 4. Creació d'un poema (full 3) • Lectura en veu alta del poema. • Contraposició del punt de vista de l‘autor (home) amb el del receptor (dona). Pluja d'idees de la seva relació, hipòtesis del context i la situació. • Divisió del grup classe en 4 grups. 2 grups treballen en versions per a la primera meitat del poema i els altres dos, en les versions de la segona meitat. • Resultat: 2 poemes. Modificacions en grup (2 grups per poema). Recerca de títol. 5. Exposició dels poemes resultants a l'Espai Avinyó el Dia de la Poesia.\n3. Full 1 – Treball a casa 1. L'any 2013 és l'Any Espriu. Expliqueu breument qui va ser i què va fer Salvador Espriu. Podeu trobar la informació a les pàgines web següents: http://www.tv3.cat/elmeuavi/espriu/cronologia.htm http://ca.wikipedia.org/wiki/Salvador_Espriu_i_Castell%C3%B3 http://www.enciclopedia.cat/ http://www.escriptors.cat/autors/esprius/ 2. Mireu aquest vídeo (http://www.edu3.cat/Edu3tv/Fitxa?p_id=652&p_ex=espriu). Feu una llista dels fets més destacats de la seva vida. 3. Podeu citar 3 obres seves? Indiqueu a quin gènere literari pertanyen. 4. En els seus escrits, hi apareix sovint la paraula Sinera. A què fa referència? 5. Salvador Espriu va parlar molt de la guerra i de l'exili. Investigueu a quin poema pertany aquest fragment: “A vegades és necessari i forçós que un home mori per un poble, però mai no ha de morir tot un poble per un home sol:” Quin és el missatge del poema?\n4. Full 2 – Treball a l’aula Oh, que cansat estic de la meva covarda, vella, tan salvatge terra, i com m’agradaria allunyar-me’n, nord enllà, on diuen que la gent és neta i noble, culta, rica, lliure, desvetllada i feliç! Aleshores, a la congregació, els germans dirien desaprovant: “Com l’ocell que deixa el niu, així l’home que se’n va del seu indret”, mentre jo, ja ben lluny, em riuria de la llei i de l’antiga saviesa d’aquest meu àrid poble. Però no he de seguir mai el meu somni I em quedaré aquí fins a la mort. Car sóc també molt covard i salvatge i estimo a més amb un desesperat dolor aquesta meva pobra, bruta, trista, dissortada pàtria. Salvador Espriu Aquí teniu el poema de Salvador Espriu “Assaig de càntic en el temple” (El caminant i el mur, 1954) i el poema “Assaig de plagi a la taverna”, que Joan Oliver (Pere Quart) va escriure paral·lelament al d'Espriu. Oh, que avingut estic amb la meva petita, esclava, poc sortosa terra, i com em recaria d’allunyar-me’n, sud avall, on sembla que la gent és bruta i pobra, accidiosa, inculta, resignada, insolvent! Aleshores, a la taverna nova, els companys dirien fotent-se’n: “Com qui s’agrada de la lletja, així el lluç que pica un ham sense esquer”, mentre jo, encara prop, pensaria en les velles fretures i confiances d’aquest meu tossut poble. I, ja tot sospesat, recularia per restar aquí fins a la mort. Car, fet i fet, tampoc no sóc tan ase i estimo a més amb un irrevocable amor aquesta meva i -nostra- bastant neta, envejada, bonica pàtria. Joan Oliver Quines diferències hi ha entre els dos poemes? I quines similituds?\n5. Full 3 – Creació d’un poema Et diré sempre la veritat. I si et parlo tan sovint de la meva quotidiana, solitària mort, i amb cruel accent carrego aquesta única síl·laba del meu petit saber, és sols perquè m’agradaria que sentissis dintre teu, ben endins, on acaba el fred camí al teu darrer sepulcre, com humilment, silenciós, t’estimo. Veus? El suau vent a l’herba, i tu i jo, una dona i un home, i tots els noms de tan fràgil bellesa, i aquesta tarda per a nosaltres potser immortal. Però no vols endevinar mai als meus ulls qui sóc jo, com sóc jo, i ara m’omples de buida, densa, sorollosa argila de paraules, fins a fer-ne un insalvable mur, aquest curt pas que ja del tot em separa de tu. Salvador Espriu Ara us toca a vosaltres elaborar una versió del poema “Amb música ho escoltaries potser millor”.\n6. Full 3 – Creació d’un poema Ell l’estima molt, a ella. I ella a ell? Possibles plantejaments per a la resposta: •S’han discutit •Un amor platònic •Ella l’ha rebutjat i no està per ell? •Ella també l’estima? Són amics? •La seva relació no està definida i ell no es pot expressar? •Ell no se sent comprès •Ella no és conscient que ell se li declara Pluja d’idees per elaborar els poemes\n7. Full 4 – Poemes dels alumnes No ballem al mateix so Amb els ulls oberts potser millor El que et digui, potser sigui mentida per a tu però és veritat, encara que dir-te el que sento no t’agradarà. Només de tu vull l’afecte, més enllà han relliscat les teves intencions d’estima. Sense el meu amor trobaràs allò que diuen amistat. Necessito dir-te la meva veritat, sense ella mai coneixeràs qui sóc, què sento, com rebo el teu amor que no pot ser mai meu. Però que em fa compartir el teu patiment dolorós pel que he errat. De tu no vull amor, vull companyonia per fer fàcil per a tots dos aquest camí de solitud, espigant aquells moments escassos en què al·lucinats davant d’un esclat de bellesa sentim que el temps s’atura i que per un instant ens creiem immortals. No t’enganyis, mai s’atura, mai ho farà per nosaltres. Sí, ho veig, i tu, ho escoltes? Sento la pluja de paraules sobre la freda teulada, gotes d’aigua rodolen mortalitzant el moment. Els teus ulls delaten un desig però no vols acceptar els meus sentiments, què vull jo, com ho vull jo, i ara, cansada, fins a fer-me inexplicable, el teu afany serà l’espasa que em separarà de tu. No pots veure la tempesta al mar, tu un home i jo una dona I un temps que sembla llarg I pot ser curt. Vols que endevini qui ets, com penses? Sempre tu amb el teu trist món. I jo voldria dir-te que essent al teu costat sóc feliç. No necessito estimar-te per entendre’t. Parlo i parlo perquè tu endevinis els meus ulls, els meus sentiments, qui sóc. No vull murs, no vull dolor.\n8. Em trobaràs darrere del mur Aquesta veritat de què em parles no aconsegueixo entendre-la, no arribo a sentir ben bé el que vols dir-me del teu petit saber. Jo ja he trobat el meu fred camí, no has de traspassar aquest mur per saber que somio tornar a estar junts... T'estimo. Veus? Ara arriba la tempesta, i jo, una dona cansada d'esperar-te i la bellesa dels noms pansida i moltes tardes passades que van poder ser immortals. De seguida vaig endevinar els teus ulls. Qui eres, com eres, i si m'estimaves. I ara t'ompliré de plena, clara i precisa argila de paraules, fins a enderrocar aquest curt pas que fins ara ens separa. La veu del silenci La veritat de vegades fa mal. Si mai et parlo de la meva insòlita i mundana vida i amb dolç accent allibero aquelles múltiples síl·labes del meu colossal desconeixement és sobretot perquè no vull que sentis fora teu, ben fora, on comença el càlid descans del teu primer somni com gloriós, loquaç, t'odio. Veus? El bull de les meves entranyes, perquè tu, home amb la teva sordesa m'has deixat feta de fel, i aquesta tarda no diré res per no fondre't amb l'amargor del meu fetge. No em fio d'una mirada esbiaixada, que pretén amagar l'altra meitat del mirall. Prefereixo callar el que veig en tu, el que sé de tu, encara que això em pesi com maons a l'estómac. Però si insisteixes, llançaré fel i maó, veuràs que el mur que ens separa no és insalvable si és que tens temps... Elemental 3\n9. No ballem al mateix so El que et digui, potser sigui mentida per a tu però és veritat, encara que dir-te el que sento no t’agradarà. Només de tu vull l’afecte, més enllà han relliscat les teves intencions d’estima. Sense el meu amor trobaràs allò que diuen amistat. Sí, ho veig, i tu, ho escoltes? Sento la pluja de paraules sobre la freda teulada, gotes d’aigua rodolen mortalitzant el moment. Els teus ulls delaten un desig però no vols acceptar els meus sentiments, què vull jo, com ho vull jo, i ara, cansada, fins a fer-me inexplicable, el teu afany serà l’espasa que em separarà de tu. Amb els ulls oberts potser millor Necessito dir-te la meva veritat, sense ella mai coneixeràs qui sóc, què sento, com rebo el teu amor que no pot ser mai meu. Però que em fa compartir el teu patiment dolorós pel que he errat. De tu no vull amor, vull companyonia per fer fàcil per a tots dos aquest camí de solitud, espigant aquells moments escassos en què al·lucinats davant d’un esclat de bellesa sentim que el temps s’atura i que per un instant ens creiem immortals. No t’enganyis, mai s’atura, mai ho farà per nosaltres. No pots veure la tempesta al mar, tu un home i jo una dona I un temps que sembla llarg I pot ser curt. Vols que endevini qui ets, com penses? Sempre tu amb el teu trist món. I jo voldria dir-te que essent al teu costat sóc feliç. No necessito estimar-te per entendre’t. Parlo i parlo perquè tu endevinis els meus ulls, els meus sentiments, qui sóc. No vull murs, no vull dolor. Intermedi 2\n10. Creació d’un monòleg a partir de la visita al Refugi Antiaeri de la plaça del Diamant 1. Visita comentada al Refugi Antiaeri • Explicació històrica amb cartells informatius a la plaça del Diamant • Visita al refugi amb explicacions de com s’hi vivia 2. Activitats a l’aula/casa • Valoració de la visita • Creació d’un monòleg literari 3. Resultat - diferents tipus de monòleg • Intimistes • Històrics • Narratius\n11. La visita al Refugi • Explicació històrica del guia del Taller d’Història de Gràcia amb cartells informatius sobre els bombardejos a Barcelona durant la Guerra Civil i sobre les estratègies de defensa (canons, trinxeres...) i els refugis • Entrada al Refugi a 13 metres de profunditat amb explicacions de com s’hi vivia i amb documentació diversa (fotografies, la normativa del Refugi i el full de comptabilitat) • Torn de preguntes\n12. Activitats a l’aula/casa • Valoració de la visita • La van trobar molt interessant perquè molts coneixien de primera mà la història i alguns tenien familiars que havien viscut els bombardejos durant la guerra. • Creació d’un monòleg literari • Monòleg en què el personatge fos algú que pensés, que parlés des del Refugi • Es treballa la comprensió oral, l’expressió escrita i l’expressió oral • Llargada i tema lliures • Narració en primera persona Activitat treballada amb alumnes d’Intermedi\n13. Monòlegs dels alumnes Personatges: • lògicament, dones i nens, que són els que tenien preferència a l’hora d’entrar al Refugi • bon resultat, s’acompleix l’objectiu • textos amb creativitat i emoció Temes dels monòlegs: • el món dels infants • quotidianitat • efectes de la guerra: • por • tristesa\n14. Monòlegs dels alumnes Tipus de monòlegs: • Intimistes • Històrics • Narratius En un mateix text, sovint, es barregen trets de diferents tipus de monòlegs.\n15. Monòlegs dels alumnes El món dels infants La mare m’ha agafat del braç i m’ha dit, més aviat m’ha cridat, que anés cap al refugi. Jo m’he posat molt content, però no he dit res, perquè sembla que per poder entrar-hi has d’estar seriós, trist i preocupat. Si crides o plores una mica, sembla que és molt millor; si no, potser no et deixen entrar-hi. De “L’amagatall”(Fabiola Espinosa). Quotidianitat Ens diuen que quan baixem aquí hem de pensar en les nostres coses de cada dia. Això ens diuen a l'escola. Per mi és molt fàcil pensar en els meus problemes, perquè en tinc moltíssims. A més de tota la feina que ens posen a l'escola, tinc moltíssima feina a la botiga perquè ara, amb tot allò de la guerra, la mare està ocupada amb altres coses, i mai no em diu què fa. Ara que hi penso, quan he sortit corrent de la botiga, crec que m'he oblidat d'alguna cosa. Potser era important. Potser m'he deixat el forn encès. Espero que no. Del monòleg “Una nena de tretze anys que ajuda la seva mare a la botiga cada dia”(Elena Deleyto). Temes:\n16. Monòlegs dels alumnes Efectes de la guerra la por Jo estic angoixada, no porto gens bé això de ser sota terra. De “18 de febrer” (Anna Sentís) La gent s’observa silenciosa i atemorida, les mares i pares acosten els seus fills, com si així augmentés la protecció. De “Monòleg des del Refugi de la plaça del Diamant” (Lluís Tarròs) la tristesa La mare treballa a la fàbrica des que va començar la guerra i el pare se'n va anar al front. Ja no és la mateixa des de llavors. Només la veiem a la nit, sempre amb cara cansada, trista, seriosa i sovint plorant. Quan la Marta li pregunta que quan tornarà el pare, mai no contesta i a vegades es posa a plorar. De “Daniel” (Juan Fernández) Temes:\n17. Monòlegs dels alumnes Intimistes Tinc ganes de sortir i de respirar aire fresc, aquí fa mala olor, hi ha molta gent. El nen de la Carmeta no parar de plorar, pobret, li estan sortint les dentetes. Però m'està posant nerviosa i crec que sortiré encara que em caigui una bomba al cap. Si això dura, no ho sé pas. No tornaré a baixar, ja pot enfadar-se la mare, no hi penso baixar! (Teresa Pons) La meva filla plora i l'abraço i li parlo fluixet per calmar-la. Tant de bo no recordi tot això quan sigui gran, o millor sí, que ho recordi! Si ho recorda serà perquè és viva, i si quan sigui gran ho recorda, procurarà que no es torni a repetir una guerra com aquesta. (Carmen Pérez) Tipus de monòlegs:\n18. Monòlegs dels alumnes Històrics testimonis de la Guerra Civil Quan la Marta és a l’escola, jo recorro els carrers de Barcelona, segueixo les milícies que van amunt i avall i, de vegades, sento trets de lluny. Miro com netegen la runa dels bombardejos i algunes vegades els ajudo, però tinc por de trobar-me “alguna cosa” sota. De “Daniel” (Juan Fernández) Jo ja sóc gran per anar a l'escola, tinc dotze anys i l'única cosa que he de saber és aprendre a disparar per matar aquests feixistes que ens bombardegen; la meva mare no vol sentir parlar d'això, però em diu el Pere que, quan tingui uns anys més, em podré allistar a les legions de la CNT, que no miren el carnet i allà m'ensenyaran a disparar, a matar “los fachas”. De “Daniel” (Juan Fernández) Eren les nou del matí d’un fred 30 de gener (és la data del bombardeig de Sant Felip Neri): La sirena no parava de bramar: “Perill, perill”. En un tres i no res, vaig deixar tot el que feia i vaig tirar escales avall. El carrer era ple de gent en direcció al refugi de la plaça; el vigilant em va indicar el meu lloc, baixant l’escala, seguint el trencall de la dreta, tot just al costat de la infermeria. (Toni Granollers) Tipus de monòlegs:\n19. Monòlegs dels alumnes Històrics testimonis dels refugis Què eren? Em trobo en un lloc realment curiós, envoltat de persones de totes les condicions, edats i classes socials, persones que no conec, però amb qui em sento identificada perquè tenim les mateixes pors i angoixes. És el Refugi Antiaeri de la plaça del Diamant. És un soterrani construït pels veïns i autoritats locals per a la protecció de les nostres vides enfront dels bombardeigs enemics (en aquest cas, dels avions italians col·laboradors de les tropes franquistes). (Lluís Tarròs) Com s’hi “vivia”? Sóc al refugi, hi ha molta gent. Estem asseguts als bancs de pedra de la galeria. Una forta olor d'humitat ho impregna tot, se sent un dèbil murmuri de la gent parlant molt fluix. (Carmen Pérez) Tipus de monòlegs:\n20. Monòlegs dels alumnes Narratius Explica la història del naixement de qui és el personatge narrador del monòleg i de la mort del seu pare. El narrador va néixer al Refugi just en el moment que el seu pare moria a casa seva a causa d’una bomba. El pare havia anat al domicili, després de salvar la mestressa de la botiga on treballava, per anar a buscar la seva dona, embarassada, i dirigir-se al Refugi. Abans de morir, el pare veu que la seva dona ja no és a casa i somriu pensant que és al Refugi. (Juanjo Ruiz Aguila) Tipus de monòlegs:


Home Professors Claudio Drapkin\nClaudio Drapkin va néixer a Santiago de Xile el 1968 i va arribar a Barcelona amb 12 anys. El seu origen i vivències en la infància van marcar significativament la seva visió sobre el món. Es va formar com a Consultor en Desenvolupament Organitzacional i Consultoria de Processos amb Itamar Rogovsky (GR-Institute. Israel) i com Especialista Acreditat en Coaching Relacional a l’Institut Relacional de Barcelona del que va ser membre del seu Consell Executiu des del 2011 al 2015. Va complementar la seva formació amb altres disciplines i models de comprensió del comportament humà. Des de 1997 treballa acompanyant processos de canvi i transformació en organitzacions privades i públiques des SOL Consultors, firma de consultoria que va fundar i dirigeix des d’aquest any. És autor del llibre «Veritats en joc: Un mapa per construir organitzacions poderoses» (2014) i coautor de «L’Empresa Total» (2017). www.soloconsultores.com\nEs va formar com a Consultor en Desenvolupament Organitzacional i Consultoria de Processos amb Itamar Rogovsky (GR-Institute. Israel) i com Especialista Acreditat en Coaching Relacional a l’Institut Relacional de Barcelona del que va ser membre del seu Consell Executiu des del 2011 al 2015. Va complementar la seva formació amb altres disciplines i models de comprensió del comportament humà.\nDes de 1997 treballa acompanyant processos de canvi i transformació en organitzacions privades i públiques des SOL Consultors, firma de consultoria que va fundar i dirigeix des d’aquest any.\nÉs autor del llibre «Veritats en joc: Un mapa per construir organitzacions poderoses» (2014) i coautor de «L’Empresa Total» (2017).


L'impost de circulació i el canvi climàtic - Te interesa\n8 May 2020 | Informació tributària\nLa utilització de l’Impost sobre Vehicles com a impost verd per a lluitar contra les emissions de CO₂ i el canvi climàtic és pràcticament insignificant al nostre país, tenint més repercussió entre altres països del nostre entorn. Es fa improrrogable aprovar una llei marc europea de fiscalitat que harmonitze i unifique la imposició tributària als vehicles en funció del seu impacte ambiental.\nCom es regula en altres països?\nA Espanya hi ha bonificacions mediambientals, regulades per cada ajuntament. Les bonificacions potestatives pel tipus de carburant utilitzat o característiques dels motors i el seu impacte en el medi ambient, poden aconseguir per llei fins al 75% de la quota a pagar, produint-se diferències significatives entre els distints ajuntaments. En la nostra península, Portugal arreplega l’exempció d’aquells vehicles exclusivament elèctrics o “moguts amb energies renovables no combustibles” des del 2007. Les emissions de CO₂ dels vehicles determinen un trenta per cent de la quota a pagar. D’altra banda, Andorra no orienta l’impost a objectius de millora del medi ambient, mentre que a Gibraltar no es graven els vehicles amb un impost o taxa regular.\nA Alemanya es contribuïx segons la data de primera matriculació del vehicle, el tipus de motor (gasolina o dièsel), la cilindrada i les emissions de CO₂ del vehicle (des del 2009), obeint a trams. En el 2021 estaran exempts els vehicles elèctrics de nova matriculació (exempts des del 2016 per 5 anys, i amb una reducció posterior del 50%).\nEn Gran Bretanya a partir de l’1 d’abril del 2017 la dada de les emissions de CO₂ és l’únic que es té en compte per al primer any des de la seua matriculació, amb una tarifa plana de 140 lliures excepte per als quals tinguen nivell d’emissions zero, que no paguen. Els vehicles dièsel per la seua banda paguen una taxa major des de l’1 d’abril de 2018 si són considerats com a contaminants. Les taules de càlcul afavorixen en l’impost als vehicles amb menor incidència mediambiental.\nA França el TVS (Taxe sur els Véhicules de Societé) es basa per un costat en les emissions CO2 (g/km) i la potència fiscal (cavalls fiscals), i també des del 2013 per la data de la posada en circulació del vehicle. Es castiga amb major import als vehicles dièsel, i queden exempts els vehicles de baixes o nul·les emissions. Hi ha un polèmic “malus” o penalització de pagament únic per als vehicles nous amb altes emissions de CO₂; en l’exercici 2018 des de 120 g/km, per a l’exercici 2019 a partir de 117 g/km, l’any 2020 a partir de 110 g/km.\nItàlia ha imposat una “ecotaxa” entre l’1 de març del 2019 i el 31 de desembre de 2021 en l’adquisició de vehicles segons la taxa d’emissions de CO₂.\nLa dispersió normativa\nLes diferències són significatives entre els diferents països. S’han anat adaptant les legislacions per a afavorir amb bonificacions i exempcions a aquells vehicles amb major eficiència energètica i menor nivell contaminant. Resta saber si es produirà una major harmonització a nivell europeu, i com es continuarà adaptant la tributació a un entorn canviant i a la lluita contra el canvi climàtic.\nIMPOST DE CIRCULACIÓN I MESURES MEDIOAMBIENTALS\nBASE DEL IMPOST\nPotència en cavalls fiscals , places, càrrega útil, Ccc\nClasse carburant i característiques motors (fins a 75%)/històrics i antics (fins a 100%)\nAutobusos per places, remolcs per càrrega útil, motos per cilindrada.\nLes bonificacions necessiten aprovació de cada municipi\nEmissions CO₂ + *CCC cilindrada\nVehicles no motoritzats, exclusivament elèctrics o moguts per energies renovables no combustibles\nPotència en cavalls fiscals\nCiclomotors/motocicletes per cilindrada, remolcs per pes\nEmissions CO2+potència fiscal\nSistema d’impost i taxes conduents a renovar amb menys contaminants\nCilindrada +CO2+antiguittat+tipus combustible+pes\nElèctrics, després de període exempció (fins a 50%)\nElèctric, primers anys després de matriculació\nCompte primer matriculació i penalitza dièsel.\nREGNE UNIT (VED)\nAntiguitat + emissions CO2\nConceptes Bàsics de l'Impost sobre Vehicles\nSuma gestiona l'Impost sobre Vehicles de Tracció Mecànica o IVTM, de tots els ajuntaments de…\nÉs possible que em realitzen un embargament sobre l’import a rebre d’una beca?\nQuè succeeix si no realitze l’ingrés de la rematada d’una subhasta?


Les classes s'impartiran els dimarts i dijous de 17 a 21 hores.\nLes sessions s'impartiran en català, castellà i anglès.\nEls alumnes que acabin el curs obtindran formació específica que els permetrà desenvolupar la seva carrera professional en les diferents empreses que formen part de la cadena de valor del sector de l'organització d'esdeveniments i altres segments del sector MICE, com són:\n• Agències d'organització d'esdeveniments i MICE.\n• Agències DMC (Destination Management Company).\n• Empreses de serveis receptores.\n• Empreses d'allotjament.\n• Agències de viatge.\n• Freelance en organització d'esdeveniments.\n• Operadors turístics.\n• Agències de comunicació d'empreses i entitats públiques.\n• Organismes públics.\nTots els alumnes del curs realitzaran 330 hores de pràctiques formatives en empreses de reconegut prestigi de la cadena de valor del sector MICE.\nMés del 85 per cent dels alumnes que varen fer aquest curs ja fan feina!


Sensss model Sabadell - Sensss - Ulleres Barates Online | Opticam\nSensss model Sabadell\nUlleres fabricades a Espanya, fetes a ma, acetat de alta qualitat. Un gran disseny, molt còmodes i afavoreixen molt. Montura blau trasllucid mate amb vidre gris emmirallat suau.\nSensss, ulleres plenes de sentit, amb molta vista: més pel mateix preu, amb molt gust, excel.lent qualitat i estil impecable. Amb molt tacte: ens interessa el benestar de la nostra gent, festes 100 % a Espanya. Amb bon olfacte: sabem el que t´agrada de veritat, dissenyades per optics-optometristes. Amb molta oïda: no ens cansem d´escoltar-te, vosaltres sou la nostra raó de ser i de fer.


49a. CRÒNICA: LA LLEI 24 SALVA VIDES | Aliança contra la Pobresa Energètica\n49a. CRÒNICA: LA LLEI 24 SALVA VIDES\nDe nou us fem partíceps de diferents situacions que viuen persones que pateixen en pròpia pell la pobresa energètica i que van vindre per compartir les seves vivències en l’assessorament col·lectiu de l’Aliança Contra la Pobreça Energètica (APE) 30 de novembre.\nL’assessorament d’avui s’ha iniciat amb la presentació d’una periodista d’un canal de televisió francès que està recollint informació sobre la pobresa energètica a Espanya. Ens va demanar permís per gravar i se li va concedir de manera unànime, doncs sabem que una manera de combatre aquest drama és fent visible la nostra lluita.\nA continuació, comencem amb la ronda de casos:\nSegundo, de Sant Joan Despí: no és la primera vegada que ens visita; aquest cop va vindre amb la seva dona i ens va tornar a recordar la seva situació: foren víctimes d’un lloguer fraudulent pel qual els hi van cobrar 1.700€ a través d’algú que va recuperar l’habitatge i els va enganyar fent-se passar pel propietari.\nPer a posar els subministraments al seu nom els exigeixen el pagament d’una factura de llum de més de 200€. Tot i la seva baixa economia la van pagar perquè volien regularitzar la seva situació. Qual no seria la seva sorpresa quan es troben amb una reclamació d’una altra deute acumulada de 1.695€; aquesta sí que no van poder fer front, així que aquest impagament els impedeix ser titulars del servei; en aquest moment tenen amenaça de tall de subministrament. Els hem recomanat que comencin a tramitar amb urgència el informe de risc d’exclusió residencial per a protegir-se del tall.\nÁngeles, de Nou Barris: necessita el butlletí elèctric (document oficial emès per un instal·lador electricista autoritzat que certifica que una instal·lació compleix tots els requisits per al subministrament) per fer el canvi de titularitat del subministrament —estava a nom de la seva mare defallida— i està angoixada pel tall. Tenia un deute de llum de la que li queda una part; la seva por és que s’han de fer obres a la instal·lació i ella no pot assumir les despeses. Se li recomana demanar un pressupost i portar-lo a la seva assistenta social per a valorar una possible ajuda.\nKerly, de Badalona: es troba en fase de subasta de l’habitatge per impagament de la seva hipoteca; ha exhaurit les prestacions i ara està vivint dels seus estalvis, però aquests no li arriben per pagar les factures dels subministres; l’habitatge està catalogat com a local comercial, de manera que li demanen una cèdula d’habitabilitat i ara mateix no la pot obtenir. Se li recomana que vagi a Serveis Socials a exposar el seu cas per a que valorin la seva situació de vulnerabilitat.\nIsabel, de Cornellà: li reclamen un deute de 1.170€; ha demanat informació a Endesa de Sevilla al haver tingut problemes de titularitat del contracte degut a un error de la companyia; a Serveis Socials li deneguen el informe de risc d’exclusió residencial perquè diuen que hi ha ingressos en aquesta família, però aquests són tants sols de 700€ per a una unitat familiar de cinc persones. Se li recomana demanar la condonació del deute.\nRoss Mary: amb la seva alegria habitual ens comenta que ella sempre li porta informació a la seva assistenta social per a que estigui actualitzada davant problemes amb altres famílies amb la seva mateixa situació.\nÁngel, de l’Anoia: viu a un pis de propietat en el que es van fer obres, li van treure els comptadors i els van ficar a una petita habitació, i des de llavors no li han cobrat perquè no li ha arribat cap factura, així que porta quatre anys sense pagar el llum; són quatre a casa i estan tots aturats. Se li recomana treure el informe de rics d’exclussió residencial per a protegir-se del tall.\nPatricia, de Tordera: ens informa dels resultats de l’acció d’aquest matí de pressió a l’Ajuntament. La comitiva ha deixat clar que no consentiran més talls de subministraments a famílies vulnerables; han sortit de la reunió amb la promesa de donar alternativa habitacional a les familias que han patit danys col·laterals i també que no hi haurà més talls si no hi ha conflicte social o denúncies als habitatges ocupats.\nTania, de Nou Barris: venia d’un desnonament i ara viu de lloguer social a un pis d’Habitatge; per posar els subministraments al seu nom li demanen pagar un deute del inquilí anterior. No va poder, així que li van tallar tres cops la llum i no va tenir més remei que comprar fusibles per a punxar-la. Endesa l’assetja per a que faci el pagament del deute de 103,74€ de 2014, aquest deute és seu però també hi ha deute de l’anterior inquilí. Se li recomana que faci el tràmit de demanar el informe de risc d’exclusió residencial i que demani informació sobre les ajudes per a l’impagament del deute.\nÁngeles interromp per a preguntar pel preu del kilowat, diu que no és just que paguin per igual els que guanyen molt i els que no guanyen res. Totes hem estat d’acord; de fer, forma part d’una de les peticions que estem realitzant al Govern, com és la d’una tarifa adequada als ingressos de les famílies que estan en situació de vulnerabilitat.\nDavid, de Sabadell: ens actualitza dades sobre el seu empoderament per obrir una APE a la seva localitat. Li comentem que per això ha de continuar venint als assessoraments fins que aprengui el suficient per poder començar a assessorar i empoderar a les persones en situació de pobresa energètica.\nAl final dels torns de paraula, Yolanda ens explica l’acció estatal prevista pel divendres 2 de desembre a les 19 hores. Es tracta de seguir assenyalant a les companyies de subministres com a responsables de que la #PobresaEnergèticaMata i que la #Llei24SalvaVides.\n« 50a. CRÒNICA: Les empreses subministradores tallen els cables de les cases ocupades\n48a. CRÒNICA: Denunciem el cas de la Rosa de Reus davant de la Generalitat »


El dimecres passat vam celebrar la Castanyada amb teatre, jocs i castanyes . Tot plegat ens va agradar mooooolt!!!\nDe nou és setembre i com sempre ens retrobem a l'escola per iniciar el nou curs. Enguany la Dolors, la Montse Casòliva, la Mireia, la Sílvia i la Montse Vicente us donem la benvinguda i us animem a visitar el bloc . A ixí podreu estar al dia de les coses que anem fent a la classe !!!!!!\nAvui el cicle inicial hem tingut un matí entretingut!!! Primer de tot hem fet TAI-TXI i després, quan ha sortit el SOL ... hem anat a la piscina!!!!\nCalmem la me nt modelant amb f an g al ritme de la música, fent rela xa ció i pint ant mandales... Fem salut i comencem per nosal tres mateixos...\nA primer... fem rodolins la mar de bé!!!\nEl dijous dia 30 vàrem anar a recollir els premis del Concurs Literari sobre en Pere Casaldàliga. A Cicle Inicial la Naia Sabio va rebre el premi al millor escrit. Felicitats Naia !!!\nEns hem cansat d'escriure en llapis... Fem una revolta!!!! Cag a rrets de plastilina car regats de lletra fina!!!\nSabreu la solució de l'endevinalla que els alumnes de 1r A hem inventat??? Sóc un pont de molts colors, que surto quan plou i fa sol. Amb els ulls em pots veure, però amb les mans no em pots tocar. Qui sóc?\nEl grup de 1r B ens hem inventat aquesta endevinalla... Perseguint una mosca ha relliscat del terrat. Amb tan mala pata que ha caigut dins un forat. L’he volgut ajudar i el molt ximplet m’ha esgarrapat. Que farem amb aquest .........!!!\nEl dijous a la tarda la Fina va venir a l'escola i ens va explicar un conte. En Tomàs sempre s'enfada amb els seus amics, però finalment entén que és ell qu i ha de canviar... i ho aconsegueix!!!!!!!!!! Vam estar molt atents i d'entrada vam entendre el missatge... a veure si nosaltres també ho aconseguim!!!\nLa Noa i l ' Ariadna van fer anys al febrer ... Felicitats!!!!!!!


Xavier Serrahima - Narcís Serra va fer el que havia de fer | NacióDigital\n«Va “fer el que havia de fer”: cobrar una milionada per fer les coses tan malament com va saber!»\nper Xavier Serrahima, 18 de juliol de 2013 a les 23:00 |\nEn la seva compareixença de dimarts l’injubilable Narcís Serra demostrà ben pal·lesament la utilitat que tenen aquest tipus de controls parlamentaris: com si anés a un concert al Liceu, es limità a respondre de mala gana a les preguntes dels seus opositors polítics i se’n tornà cap a casa tan tranquil. No li va caldre ni tan sols fer el més mínim esforç per defensar-se, atès que sabia perfectament que el Parlament no té cap capacitat coercitiva ni punitiva.\nDemostrant una capacitat d’autocrítica admirable –“Jo crec que vaig respondre en cada moment, i que vaig fer el que havia de fer”-, va passar una (teòrica) mala estona i prou. D’explicacions o respostes, és clar, no en va oferir cap. Si més no, cap que es pugui considerar com a tal. Es va dedicar a espolsar-se les puces, a eximir-se de responsabilitats: declarant que la culpa de tot la tingué la crisi, i que, per tant, “abans d'anar a buscar persones, els suggereixo que analitzin les causes”, ja que “el nostre problema era sistèmic, afectava totes les caixes i bancs de l'Estat”.\nDes del seu punt de vista, doncs, el fet que, mentre el en fos el president, la Caixa Catalunya entrés d’una manera gairebé suïcida en la guerra de captació de fons (oferint interessos superiors a d’altres entitats) o que concedís sense prou garanties hipoteques immobiliàries a tort i a dret a clients i empreses que difícilment podrien tornar-los, no té cap relació amb la seva fallida.\nQue ell, com a màxim responsable, no hagués evitat aquesta actitud imprudent, que convertia Caixa Catalunya en un gegant amb peus de fang, empantanegat fins el coll en crèdits i hipoteques d’alt risc, que es podia enfonsar amb la més mínima oscil·lació dels cicles econòmics, no va tenir cap mena d’importància. Va ésser un fet circumstancial. Al capdavall, què hi podia fer, ell, si només n’era el president?\nTé raó, en Narcís Serra, va “fer el que havia de fer”: cobrar un munt de diners per “fer” de president mentre d’altres subordinats seus prenien decisions econòmiques que ell no estava en disposició de prendre! Va “fer el que havia de fer”: cobrar una milionada per fer les coses tan malament com va saber!\nTots no són iguals.\nPer Anònim el 19 de juliol de 2013 a les 20:26\nL'entitat ha fet fallida. Milions de pèrdues, preferents, desnonats. Cap directiu és responsable del desastre, diuen. Abans de la bancarrota, perquè rebien tants d'honors i eixos honoraris milionaris si, pel que hem vist, tampoc eren responsables dels guanys? Diu que a un, que no era directiu, li van atribuir, i no va quedar mai clar, el robatori d'un euro! Va perdre el seu lloc de treball. Ho va negar sempre i es va suïcidar avergonyit per si de cas algú pogués pensar que era un lladre. Aquest no tenia un contracte blindat; cobrava un jornal de xofer.


Preguntes freqüents | Llegendàrium\nA Llegendàrium principalment hi trobareu llegendes, mites i tradicions populars d’arreu de les terres de parla catalana, de la Catalunya del Nord fins a Alacant, passant per Andorra o les Illes. En algunes ocasions hi he publicat algun article o ressenya dedicat a la ficció literària, a la història pròpiament dita o a discs musicals, pel·lícules, exposicions o esdeveniments propers a les llegendes i tradicions, però no són les temàtiques principals del web.\nVaig publicar el primer article la Nit de Sant Joan de 2017. Llegendàrium té dos anys de vida i, quan escric això, gairebé 200 articles publicats, incloent-hi entrevistes i ressenyes.\nOn puc trobar tots els articles?\nLes dues maneres més ràpides són: Fer servir el cercador, que podeu trobar a la part superior dreta de la pàgina o a la part més inferior. O bé fent servir el menú i navegant per les seves categories.\nTambé he escrit una pàgina dedicada exclusivament a explicar com funciona Llegendàrium i com podeu trobar tots els articles classificats. Podeu consultar-la seguint aquest enllaç.\nUna altra manera de llegir-los és subscriure-us i rebent, mensualment, tots els articles publicats en un sol correu que surt el primer diumenge de mes.\nUn cop publicats, tornes a publicar els articles? Els reaprofites?\nNo. El contingut de Llegendàrium sempre serà original i nou.\nÚnicament republicaré en el cas que investigui molt més sobre un tema publicat prèviament. No considero cap dels articles publicats com una «obra acabada». Si eventualment aprenc més coses sobre un tema i els canvis que puc fer-hi són substancials, tornaré a reescriure’l i el publicaré, millorat.\nEl que no faig, ni faré mai, és republicar per republicar, no reutilitzo els articles si no hi ha un canvi important en ells.\nQui fa Llegendàrium?\nPel que fa a l’escriptura, és el treball d’una sola persona.\nPerò sí que tinc col·laboradors, com els il·lustradors que treballen amb mi, que podeu conèixer en aquest enllaç.\nPublicaràs en altres idiomes, a més a més del català?\nSí, tinc pensat traduir a l’anglès els articles principals de la pàgina. La meva intenció és poder donar a conèixer els nostres mites i llegendes a un públic internacional i l’anglès, actualment, és la llengua d’intercanvi cultural més internacional. Però la llengua principal de Llegendàrium és i serà el català.\nEt dediques solament a Llegendàrium?\nNo, Llegendàrium no és una feina remunerada. Mai m’ha donat ni un sol cèntim, per això escric i investigo per a la pàgina en el meu temps lliure, malgrat que intento que el ritme de publicació sigui constant i estable.\nAixí doncs, no guanyes res amb la pàgina?\nNo. Però, si tot va bé, tinc pensat obrir en el futur una pàgina de patronatge on aquells que gaudiu de Llegendàrium podreu col·laborar-hi amb les aportacions econòmiques que vulgueu.\nAixò em permetria dedicar-me exclusivament a escriure i, per tant, millorar la freqüència de publicació i la qualitat general dels articles, a més a més de poder oferir contingut exclusiu a aquells que col·laborin amb Llegendàrium.\nQuina és la freqüència de publicació?\nEl ritme normal són 2 o 3 articles a la setmana. Incloent-hi ressenyes o entrevistes.\nHas publicat algun llibre més enllà de Llegendàrium?\nSí. La meva primera col·laboració ha sigut escriure el pròleg del recull «Arcana», d’Edicions SECC, que ressenyaré properament. A més a més, tinc dos projectes més amb les editorials Hermenaute i Anem Editors, dels quals aniré parlant i desvetllant quan pertoqui. Puc avançar que tenen relació estreta amb la temàtica de Llegendàrium però seran continguts originals, que no he publicat mai abans.\nM’agradaria llegir els articles de Llegendàrium en un llibre. Publicaràs en paper un recopilatori d’articles de la pàgina web?\nEn un futur no ho descarto, però de moment no entra en els meus plans immediats.\nQuè significa el nom «Llegendàrium»?\nÉs una referència a l’obra de J.R.R. Tolkien, professor de llengua i literatura anglesa al Merton College d’Oxford i escriptor que va publicar llibres cabdals com El Hòbbit o El Senyor dels Anells. Tolkien va crear la mitologia, les llegendes, les llengües i tota la història d’un món anomenat Arda i al conjunt d’aquesta creació mitològica va anomenar-lo «legendarium», nom amb el qual faig un petit homenatge a la seva obra.\nQuines són les xarxes socials de Llegendàrium?\nLlegendàrium és present a Facebook i Twitter. A la part superior dreta de la pàgina hi trobareu les seves icones.\nTens pensat obrir un Instagram de Llegendàrium?\nProbablement. Quan millori tot l’apartat visual i tingui suficients fotografies originals que poder oferir. Avisaré a les xarxes socials quan pertoqui.\nQuè hi penges a les xarxes socials?\nHi penjo els articles i, també, contingut original pensat per a les xarxes en forma de petites rondalles, mites o tradicions, que un cop al mes recopilo en un sol article.\nTens pensat deixar de publicar a Llegendàrium?\nNo, mentre gaudeixi d’investigar i escriure sobre les nostres llegendes i tradicions populars, no deixaré de fer-ho. Hi haurà Llegendàrium per estona, ja hi podeu comptar.


Ahir a EL PAÍS l’escriptor Julio Llamazares escrivia un article intitulat La vida de los otros. Ací us el deixe perquè el considere d’interés social. La vida de los otros JULIO LLAMAZARES EL PAÍS – Opinión – 29-04-2007 Además de una gran película, La vida de los otros, del director alemán Florian Henckel, es una\nFa uns dos mesos vaig rebre, com la major part dels contribuents valencians, una carta de la Conselleria d?Economia, Hisenda i Ocupació. Sense signar, això sí. Sols hi havia al final del full el logotipus de la 32ª America?s Cup. No serà per aigua. La carta-circular venia a dir-me els nous beneficis fiscals que la\nCom us deia fa uns mesos, les llistes locals al poble de Benicolet (la Vall d’Albaida) no han presentat moltes sorpreses (pel que fa al nombre, sí a les persones que les integren). Finalment, les veïnes i veïns del poble podran elegir entre tres candidatures: GIBE, PP i AIB. De les tres candidatures presentades dues\nEn un primer post d’avui, em faré ressò d’algunes cosetes que us poden fer el pes. Igual ja en teniu notícia (d’alguna), però no fa mal de repetir les coses (de vegades). 1. Dilluns pròxim el diari LEVANTE-EMV regalarà el DVD "JA EN TENIM PROU" a tota aquella persona que compre el diari. Cal fer-ne\nAcí teniu l’article d’Enric Morera sobre els fets d’aquest matí a la Carrasqueta: Hui al cim de la Carrasqueta, amb un aigua de maria santíssima, un nodrid grup de maulets (caragol inclòs) hem aconsegit de forma pacífica, serena però contundent que no es tancarà el repetidor de TV3. Allà hem estat amb Dimas Montiel el\nArran de la pregunta sobre el sou de Rajoy he llegit un article de Miguel Ángel Aguilar, El modelo Silvela, on podem llegir: Imposible atisbar una sola actitud borreguil en Silvela. En cuanto a su honradez, ahí está su renuncia al Consejo de Estado, sin que ley alguna se lo exigiera. En esa línea, Rajoy\nAvui he estat a la ciutat de la gran Rita. Tenia unes quantes gestions a fer. He aprofitat avui dijous perquè és el dia que acabe prompte les classes. La primera cosa que he fet ha estat comprar uns quants llibres (el dia 23 no ho vaig poder fer). I m?hi quedat a dinar. Sobre\nAnit a la 00:00 vaig encendre un llum a la terrassa de casa per tal de fer-nos presents en el tercer centenari de la batalla d?Almansa. Us adjunte una fotografia de la penya Benicadell des de la terrassa de casa. Si us fixeu bé, podeu observar un llum encés al cim de la penya. I\nTot el món coneix (ja és difunt) sobradament qui ha estat Francesc Ferrer i Gironés. No cal que us en parle massa. Però si el duc avui, vespra del 25 d?abril, tercer centenari de la batalla d?Almansa, és perquè escrigué aquest llibre: El gran llibre per la independència. Mil raons a favor de les llibertats\nEn un passat post em vaig referir a una investigació a l?alcalde del meu poble (Benicolet) per delictes contra l?ordenació del territori i prevaricació. Passaren els mesos i l?alcaldia i el partit que li dóna suport (PP) negaren els fets i ens volgueren fer creure que aquella denúncia havia estat ?arxivada?. Però res més lluny\nDijous vaig tenir la santa paciència de veure i escoltar les preguntes que li feren i, sobretot, les respostes que el Sr. Rajoy els donà al programa de TVE1. Mai m?haguera pensat que una de les preguntes fóra formulada en els termes en què ho fou: la possibilitat de tenir el Sr. Rajoy un fill\nM’ha acabe d’assabentar que un grup de professores i professors de les Universitats Valencianes han creat una pàgina web www.verificar.net que sereix per denunciar tots els imcompliments (i, per tant, MENTIDES) del PP al País Valencià al llarg dels darrers quatre anys. Visiteu-la. No podeu deixar de fer-ho i, cosa que és més important encara,\nS?acosten les eleccions locals i autonòmiques\nDins de poc més d?un mes tindrem l?ocasió de canviar els colors de tots els ajuntaments i de moltes comunitats autonòmes. No ho deixem perdre. Al País Valencià és una tasca urgent canviar el color ?pepero? de la Generalitat Valenciana. I també de molts ajuntaments. Si volem, podem Arran d?açò m?ha arribat una poesia de\nCOSES DIVERSES (191 morts, El abrecartas i Tercer centenari?)\nAhir la indignació a què feia referència produí no 167 morts a l?Iraq sinó 191 ?com l?11-M nostre- Que descansen el pau les víctimes i que els botxins (també els botxins ?polítics?) mai no troben la pau. Aquests dies de descans he pogut llegir un poc més que els dies de treball. Aleshores, a part\nAcabe d’arribar a casa. He escoltat a la ràdio que avui, com molts altres dies, ha estat un dels més "tràgics" de la guerra d’Iraq. Han mort unes 167 persones. Quasi com l’11-M a Madrid. La indignació em creix cada vegada que pense que tres "impresentables" anaren a les Açores per fer-se la foto i


Novena de la feina a sant Josepmaria – gloria.tv\nOferim la "Novena de la feina" per demanar a sant Josepmaria la seva intercessió en aquest tema tan important per a les nostres vides.\nNOVENA · PRIMER DIA\nLa feina, camí de santedat\nReflexió: paraules de sant Josepmaria\nHem vingut a atraure novament l'atenció sobre l'exemple de Jesús, qui durant trenta anys, va romandre a Nazaret treballant, exercint un ofici. En mans de Jesús, el treball, i un treball professional semblant al de milions d'homes en el món, es converteix en feina divina, en labor redemptora, en camí de salvació. (Converses, n. 55)\nAllà on hi ha els vostres germans els homes, allà on són les vostres aspiracions, el vostre treball, els vostres amors, allà és el lloc del vostre encontre quotidià amb Crist (...) Déu ens espera cada dia: en un laboratori, al quiròfan d'un hospital, a la caserna, a la càtedra universitària, a la fàbrica, al taller, al camp, a la llar familiar i en tot l'immens panorama del treball.(Converses, n. 113-114)\nPerquè Déu Nostre Senyor m'orienti en l'esforç de cercar feina i em beneeixi fent-me trobar una ocupació honesta, digna i estable; i que, després, m'ajudi a veure el treball professional com un camí de santificació i de servei als altres, on el meu Pare Déu m'espera tothora i em demana que imiti Jesús quan treballava com a fuster a Nazaret.\nPer fer bona feina\nPerquè Déu Nostre Senyor m'ajudi a veure la feina professional com un camí de santificació i de servei als altres, on Ell m'espera tothora i em demana, en cada circumstància, que imiti Jesús quan treballava com a fuster a Nazaret.\nResar l'oració a sant Josepmaria Escrivà\nNOVENA · SEGON DIA\nTreballar per amor a Déu\nLa dignitat del treball està fundada en l'Amor. El gran privilegi de l'home és poder estimar, transcendint així allò que és efímer i transitori. (És Crist que passa, n. 48)\nFeu-ho tot per Amor. –Així no hi ha coses petites: tot és gran. –La perseverança en les coses petites, per Amor, és heroisme. (Camí, n. 813)\nHi torno: és en la senzillesa de la teva labor ordinària, en els detalls monòtons de cada dia, que has de descobrir el secret –amagat, per a tants- de la grandesa i de la novetat: l'Amor. (Solc, n. 489)\nPerquè Déu Nostre Senyor em concedeixi la gràcia de trobar ben aviat feina, la qual proporcioni seguretat a la meva família. I, al mateix temps, perquè Ell m'ajudi a comprendre que allò que fa valuós qualsevol treball honest és l'amor amb què el fem: en primer lloc, amor a Déu, a qui oferim el treball; i amor al proïsme, a qui volem servir i ser-li útil.\nPerquè Déu Nostre Senyor m'ajudi a comprendre que allò que fa valuós qualsevol treball honest és l'amor amb què el fem: en primer lloc, amor a Déu, a qui oferim el treball; i amor al proïsme, a qui volem servir i ser-li útil.\nNOVENA · TERCER DIA\nTreballar amb ordre i constància\nQue n’és de breu, la durada del nostre pas per la terra!... Veritablement, el nostre temps per estimar, de donar, de desagreujar, és curt. No és just, doncs, que el malbaratem (...) no podem desbaratar aquesta etapa del món que Déu confia a cadascun. (Amics de Déu, n. 39)\nQuan tinguis ordre se’t multiplicarà el temps, i, per tant, podràs donar més glòria a Déu, fent més feina al seu servei. (Camí, n. 80)\nPerquè, amb l'auxili de la Mare de Déu, assoleixi feina estable i apropiada. I que, quan –per la bondat de Déu– ja estigui treballant, sàpiga aprofitar el temps com un tresor; i maldi per millorar en la virtut de l'ordre, de tal manera que arribi a fer-ho tot amb puntualitat, intensitat i constància, sense confusions ni retards, seguint un pla ben estructurat, que em permeti dedicar, de manera equilibrada, els horaris convenients a cadascun dels meus deures: vida espiritual, família, professió i relacions socials.\nPerquè, amb l'auxili de la Mare de Déu, sàpiga aprofitar el temps com un tresor; i maldi per millorar en la virtut de l'ordre, de tal manera que arribi a fer-ho tot amb puntualitat, intensitat i constància, sense confusions ni retards, seguint un pla ben estructurat, que em permeti dedicar, de manera equilibrada, els horaris convenients a cadascun dels meus deures: vida espiritual, família, professió i relacions socials.\nNOVENA · QUART DIA\nNo podem oferir res al Senyor que, dins les pobres limitacions humanes, no sigui perfecte, sense màcula, fet atentament així mateix en els detalls més mínims: Déu no accepta les potineries. No oferiu res que tingui defectes, ens amonesta l'Escriptura Santa, puix no seria digne d'Ell. Per això, el treball de cadascú, aquesta feina que ocupa les nostres jornades i energies, ha de ser una ofrena digna per al Creador, operatio Dei, treball de Déu i per a Déu: en un mot, un quefer acomplert, impecable. (Amics de Déu, n. 55)\nPer davant de tot, hem d'estimar la Santa Missa que ha de ser el centre del nostre dia. Si vivim bé la Missa, com no hem de continuar després la resta de la jornada amb el pensament en el Senyor, amb la pruïja de no apartar-nos de la seva presència, per treballar com Ell treballava i estimar com Ell estimava? (És Crist que passa, n. 154)\nPerquè, amb l'auxili de la santíssima Mare de Déu, el problema de la meva desocupació es resolgui aviat. I perquè, en iniciar la feina nova, Déu m'ajudi a fer-la amb categoria, amb la més gran perfecció possible, sense fer les tasques de qualsevulla manera, convençut que una feina mal feta no pot santificar-se, perquè li manca amor, que és la condició imprescindible perquè qualsevol activitat humana pugui ser agradable a Déu.\nPerquè Déu m'ajudi a fer la feina amb categoria, amb la més gran perfecció possible, sense fer les tasques de qualsevulla manera, convençut que una feina mal feta no pot santificar-se, perquè li manca amor, que és la condició imprescindible perquè qualsevol activitat humana pugui ser agradable a Déu.\nNOVENA · CINQUÈ DIA\nTots els treballs honrats són dignes\nÉs hora que els cristians diguem ben alt que el treball és un do de Déu, i que no té cap sentit dividir els homes en diverses categories segons els tipus de feina, considerant unes tasques més nobles que altres. El treball, tot treball, és testimoni de la dignitat de l'home. (És Crist que passa, n. 47)\nDavant Déu, cap feina no és per si mateixa gran ni petita. Tot adquireix el valor de l'Amor amb què es realitza. (Solc, n. 487)\nPerquè Déu em concedeixi l'alegria de trobar feina, una ocupació amb la qual pugui ser útil i desenvolupar totes les meves capacitats. I que si, per ara, aquesta feina és inferior a la meva preparació i a les meves aspiracions legitimes, no la menyspreï, sinó que –mentre no en trobi una altra de més adient–la realitzi amb plena responsabilitat, procurant que tingui la categoria de la feina que Jesús va realitzar al taller de Natzaret.\nPerquè si, actualment, la meva feina és inferior a la meva preparació i a les meves aspiracions legitimes, no la menyspreï, sinó que –mentre no en trobi una altra de més adient– la realitzi amb plena responsabilitat, procurant que tingui la categoria de la feina que Jesús va realitzar al taller de Natzaret.\nNOVENA · SISÈ DIA\nTreballar en companyia de Déu i amb rectitud d'intenció\nHas de mantenir –al llarg de la jornada– una constant conversa amb el Senyor, que s'alimenti també de les mateixes incidències de la teva tasca professional. (Forja, n. 745)\nCom a cristià, hauries de dur sempre al damunt un Santcrist. I posar-lo sobre la teva taula de treball. I besar-lo abans de lliurar-te al repòs i quan et llevis. (Camí, n. 302)\nPosa a la teva taula de treball, a l'habitació, a la cartera..., una imatge de Nostra Senyora, i dirigeix-li la mirada en començar la teva feina, mentre la realitzes i quan l’acabés. Ella t'aconseguirà -t'ho asseguro!- la força per fer, de la teva ocupació, un diàleg amorós amb Déu. (Solc, n. 531)\nPerquè Déu em concedeixi un ocupació honrada i digna, i m’obri els ulls de l’ànima per comprendre que Ell és sempre al meu costat. Que, per no perdre de vista aquesta realitat meravellosa, maldi per tenir presència de Déu a la feina, servint-me discretament –com d'un "despertador"– d'un santcrist petit, d'una estampa de la Mare de Déu, de la imatge d'un altre sant de la meva devoció; "despertadors" collocats on jo els pugui veure ben sovint, sense exhibicionisme ni ostentació.\nPerquè Déu em faci comprendre que Ell és sempre al meu costat mentre treballo. I que, per no perdre de vista aquesta realitat meravellosa, maldi per tenir presència de Déu durant el treball, servint-me discretament –com d'un "despertador"– d'un santcrist petit, d'una estampa de la Mare de Déu, de la imatge d'un altre sant de la meva devoció; "despertadors" collocats on jo els pugui veure ben sovint, sense exhibicionisme ni ostentació.\nNOVENA · SETÈ DIA\nMadurar en les virtuts per mitjà del treball\nTot allò en què intervenim els pobrets homes –fins i tot la santedat– és un teixit de petites menuderies, que –segons com sigui la rectitud d'intenció– poden fer un tapís esplèndid d'heroisme o de baixesa, de virtuts o de pecats. (Camí, n. 826)\nÉs tota una trama de virtuts que es posa en joc, en exercir el nostre ofici, amb el propòsit de santificar-lo: la fortalesa, per a perseverar en la nostra labor, a pesar de les naturals dificultats i sense deixar-se vèncer mai per l'atabalament; la temperància, perquè sigui gastada sense reserves i per tal de superar la comoditat i l'egoisme; la justícia, per al compliment dels nostres deures envers Déu, envers la societat, la família, els collegues; la prudència,per saber en cada cas què convé fer, i llançar-nos a l’obra sense dilacions... I tot, hi insisteixo, per Amor. (Amics de Déu, n. 72)\nPerquè, amb l'ajuda de la Mare de Déu santíssima, trobi la feina que cerco. I que, en assumir plenament aquest treball nou, Déu m'ajudi a desenvolupar –per la manera de realitzar-lo–, les virtuts cristianes i a madurar espiritualment. Que procuri ser pacient i comprensiu, tant amb els caps com amb els collegues i subordinats; que sigui senzill i humil, fugint de la vanitat i de l'exhibicionisme; que ho faci tot, en una paraula, amb puresa de cor.\nPerquè Déu m'ajudi a desenvolupar les virtuts cristianes, enmig del treball, i a madurar espiritualment, per la manera de fer-lo. Que procuri ser pacient i comprensiu, tant amb els caps com amb els collegues i subordinats; que sigui senzill i humil, fugint de la vanitat i de l'exhibicionisme; que ho faci tot, en una paraula, amb puresa de cor.\nNOVENA · VUITÈ DIA\nTreballar és servir, ajudar els altres\nPenseu que amb el vostre quefer professional realitzat amb responsabilitat, a més de sostenir-vos econòmicament, presteu un servei directíssim al desenvolupament de la societat, alleugeu també tantes de les càrregues dels altres i manteniu tantes altres obres assistencials –a nivell local i universal– en favor dels individus i dels pobles menys afavorits. (Amics de Déu, n. 120)\nPerquè Déu Nostre Senyor em concedeixi la feina que li demano amb tanta fe. I perquè infongui en la meva ànima el desig de fer del meu treball, no una activitat egoista, tancada en els meus interessos, sinó un servei obert al bé i a la utilitat de molts, realitzat amb la certesa que aquest ideal de servei als altres donarà a la meva vida un sentit nou, més elevat i alegre.\nPerquè Déu infongui en la meva ànima el desig de fer del meu treball, no una activitat egoista, tancada en els meus interessos, sinó un servei obert al bé i a la utilitat de molts, realitzat amb la certesa que aquest ideal de servei als altres donarà a la meva vida un sentit nou, més elevat i alegre.\nNOVENA · NOVÈ DIA\nFer apostolat amb el nostre treball\nEl treball professional també és apostolat, ocasió de donació als altres homes, per revelar-los Crist i portar-los cap a Déu. (És Crist que passa, n. 49)\nViu la teva vida ordinària; treballa on ets, mirant de complir els deures del teu estat, d’enllestir bé la feina segons la teva professió o ofici, progressant, millorant a cada jornada. Sigues lleial, comprensiu amb els altres i exigent amb tu mateix. sigues mortificat i alegre. Aquest serà el teu apostolat. I, sense que en sàpigues motius, per la teva pobra misèria, els qui et volten vindran a tu, i amb una conversa natural, senzilla –a la sortida de la feina, en una reunió de família, a l'autobús, en un passeig, a qualsevol lloc– parlareu d’inquietuds que estan en l'ànima de tots, bé que de vegades no se’n vulguin adonar: les entendran més, quan comencin a cercar Déu de debò. (Amics de Déu, n. 273)\nPerquè Déu, per mediació de la Verge Maria, m’ajudi a trobar una bona feina, en la qual pugui créixer professionalment i donar el millor de mi. I que m'ajudi a veure, en l'ambient professional, un camp obert a la realització de la missió apostòlica que Déu confia a tots els batejats, aprofitant les oportunitats que Ell em dóna per ajudar companys, amics, collaboradors, clients, etc., a descobrir les meravelles de la fe cristiana.\nPerquè Déu m'ajudi a veure, en l'ambient professional, un camp obert a la realització de la missió apostòlica que Déu confia a tots els batejats, aprofitant les oportunitats que Ell em dóna per ajudar companys, amics, collaboradors, clients, etc., a descobrir les meravelles de la fe cristiana.\n76 1 hour ago


La 14a Mostra de Teatre Amateur d'Elda arranca aquest divendres en el Castelar amb la comèdia ‘24-F’ - LOBLANC\nL’escenari del Teatre Castelar acull a partir del pròxim cap de setmana la 14a edició de la Mostra de Teatre Amateur d’Elda, organitzada per la Regidoria de Cultura en col·laboració amb Carasses Teatre i la Federació de Teatre Amateur. La regidora de Cultura, Rosa Vidal, al costat de Sacra Lleial, una de les actrius de Carasses Teatre, ha donat a conéixer la programació d’un certamen que continua creixent any rere any.\nRosa Vidal ha destacat que “aquest certamen continua creixent i va adquirint importància any rere any, tant pel nombre de companyies que volen participar com pel nivell d’aquestes. Des de l’Ajuntament d’Elda continuarem impulsant-lo i per a nosaltres és una satisfacció enorme que la Mostra de Teatre Amateur s’haja consolidat dins del panorama nacional”.\nSacra Lleial ha explicat que “cada any resulta més difícil seleccionar les obres que participaran per la qualitat i per la quantitat de grups que s’animen a participar en la mostra. Hem rebut unes 90 obres, de les quals hem seleccionat cinc més l’estrena de Carasses”.\nLa Mostra arranca divendres que ve a les 22.00 hores amb la comèdia ‘24-F’, representada per Almadrava Teatre, del Campello. Està ambientada en una restaurant el dia després de l’intent de colp d’Estat. El dissabte, a les 20.00 hores, es representarà ‘La vinya’, a càrrec de Paraskenia Teatre, de Talavera de la Reina, que és una comedio sobre el retrobament de dos germans. El programa del cap de setmana es completa el diumenge a les 19.00 amb ‘Érase una vegada’, un drama representat per Font Visca Teatre, d’Ibi.\nEl següent cap de setmana es representaran altres tres obres: el divendres, a les 22.00 hores, arriba la companyia Teatre en Construcció amb ‘Huanita’, una obra divertida de Marcos Altuve sobre una família d’emigrants italians a Veneçuela. El dissabte a les 20.00 hores es representarà un clàssic: “La Casa de Bernarda Alba’, de Federico García Lorca, a càrrec del Taular Teatre. Finalment, el diumenge a les 19.00 hores Carasses Teatre estrenarà l’obra ‘La Pensió’, de Daniel Gil.\nDurant la presentació del certamen, el mateix Daniel Gil i una de les actrius de Carasses Teatre han realitzat una ‘perfomance’ en la qual han interpretat a dos inspectors de la SGAE.\nPreviousConcierto de ELS JÓVENS con un par de canciones de Al Tall en Alcoy\nNextFinaliza el Festival Medieval d’Elx con la recreación de una misa de la Virgen de la Asunción del siglo XVII