Cementiri de L’Astor | Patrimoni Funerari.cat\nCementiri de L’Astor\nL’Astor és un poble d’una trentena d’habitants del municipi de Pujalt, comarca de l’Anoia. Hi destaquen l’església parroquial de Santa Magdalena i les restes del castell de Montesquiu.\nEl cementiri està situat als afores de la població, una mica allunyat. Amida uns 140 m2 i és de planta quadrada. A l’esquerra de l’entrada i trobarem un bloc de nínxols agrupats en una alçada de tres unitats; cada conjunt pertany a una família del poble. Les làpides són gairebé totes modernes, de catàleg. El conjunt està protegit per una porxada. A la dreta hi ha una edificació que funciona com a magatzem i que té adossat un únic nínxol.\nLa portada d’entrada no conté cap inscripció.


Pis en venda a 200 metres de la platja a Vil•la Olímpica, Barcelona\n173 m2 m23 Habitacions2 Banys\nPis en venda en bon estat a primera línia de mar situat en una finca de set plantes de l’any 1992 al barri de Vil·la Olímpica de Barcelona.\nDisposa de 135m2 útils, els quals estan distribuïts en dues habitacions dobles, una habitació doble, saló de 35m2, cuina independent equipada, dos banys complets, terrassa de 10m i zona de safareig.\nL’habitatge està molt ben equipat, adaptat per a minusvàlids, porta blindada, plaça de pàrquing per a cotxe gran, calefacció, mobles, electrodomèstics, aire condicionat, vídeo porter, entre altres comoditats.\nLes seves vistes són obertes, es tracta d’un pis molt lluminós, ja que totes les habitacions són exteriors, destacant la terrassa, que ofereix gran quantitat de llum solar i amb capacitat per a una taula i diverses cadires.\nLa seva increïble ubicació, a primera línia de mar, a només 200 metres de la platja, és una de les seves principals virtuts. Vil·la Olímpica es tracta d’una de les millors zones de Barcelona per viure, una zona que ofereix tot tipus de serveis com bars, restaurants, discoteques, centres comercials, escoles, universitats, zones verdes, sense deixar de mencionar el fantàstic passeig marítim de la zona, ideal per passejar o practicar esport.\nSuperfície:173 m2 2 Habitacions dobles 1 Habitació individual 2 Banys Descarregui la fitxa tècnica\nMissatge Visitar la propietat En enviar aquest formulari acceptes els termes del servei. REF 04547


El sistema de comunicació d'incidències a la via pública arriba a les 1300 incidències en dos anys i mig\nEl març de 2017, l'Ajuntament de Vilassar de Dalt va posar en funcionament una nova aplicació mòbil per informar d'incidències que es produeixen a la via pública. En aquests dos anys i mig el sistema ha registrat prop de 1300 comunicacions, la majoria relacionades amb la pavimentació, la senyalització i el mobiliari urbà.\nValora la Festa Major dels Sants Genís 2019\nLa regidoria de Cultura amb la col·laboració de la Comissió de Festes vol conèixer les opinions i valoracions dels veïns i veïnes de Vilassar respecte la Festa Major dels Sants Genís 2019. Amb les vostres aportacions podrem seguir treballant per una bona gestió de les festes en consonància amb les vostres preferències. Moltes gràcies per la vostra col·laboració.\nData: Diumenge, 8 de setembre de 2019\nCelebració institucional de la Diada de Catalunya\nData: Dimarts, 10 de setembre de 2019\nLloc: Plaça de la Vila i Plaça 11 de setembre\nData: Dimecres, 11 de setembre de 2019\nClub de lectura: Les vuit muntanyes\nData: Dijous, 12 de setembre de 2019\nData: Diumenge, 15 de setembre de 2019


ELS VALORS DE L’ARQUITECTURA ANÒNIMA DE LES GAVARRES\nDes dels anys seixanta del segle XX que el massís de Les Gavarres i el seu entorn són objecte de reivindicacions populars per defensar i protegir-ne la seva riquesa. No va ser fins el 1992 quan el govern de la Generalitat va aprovar el Pla d’Espais d’Interès Natural de Catalunya (PEIN) on hi va incloure el massís pels seus valors científics, ecològics, paisatgístics, culturals i socials. Per tant, no és nou voler defensar el seu patrimoni natural i també humà. La identitat i qualitat de cada paisatge ve determinada pel patrimoni natural i el cultural.\nEl projecte no es vol quedar en la contemplació i el reconeixement estètic i històric del patrimoni, volem anar més enllà, aprofundir en les construccions anònimes que el poblen com mai s’ha fet fins ara. Cal saber com es van edificar, amb quins materials i quines tècniques, volem reaprendre allò que en gran part s’ha perdut, els coneixements transmesos de generació en generació, el saber fer, l’ofici.\nAquest objectiu no és fruit de la nostàlgia sinó del convenciment que aquests coneixements mil·lenaris, estroncats per la industrialització, poden aportar molt al món d’avui. Cal reaprendre per poder transmetre a les futures generacions i cosir aquest lapsus de memòria.\nLa nostra societat comença a intuir que pel camí del progrés constant que em perdut uns valors i maneres de fer que tenien el seu significat. Primer vam ser conscients de la pèrdua estètica, paisatgística, mediambiental i històrica. Ara veiem que sobretot la pèrdua té una dimensió social, de l’home en relació al seu entorn, de l’orgull i la dignitat que aporta la feina ben feta, personal i pròpia.\nVolem establir uns criteris, una nova mirada, que com una taca d’oli impregni tots els agents que intervenen en aquest patrimoni: des de l’administració, els tècnics, els constructors, les universitats, fins arribar a la ciutadania en general. Només així hi pot haver un canvi real de mentalitat que ens enriqueixi com a societat.\nI és per això, que hem iniciat el treball de camp amb l'objectiu de documentar tots els elements d’interès per posar-los en valor, recollint el màxim de la seva diversitat i riquesa, especialment d'aquells elements que poden desaparèixer, pensant que potser així es podrà evitar que això passi. Ens interessen pel seu valor històric i artístic, però sobretot per permetre conèixer les tècniques utilitzades i poder recuperar els coneixements que les van fer possibles.


--> ‘Què és això de l’emergència climàtica?’, títol del quadernet que han rebut els escolars d’Alzira - elseisdoble.com\n‘Què és això de l’emergència climàtica?’, títol del quadernet que han rebut els escolars d’Alzira\nEduquem per a salvar el clima\nDes de l’Ajuntament d’Alzira s’ha treballat al llarg de l’any en el foment de la lectura als centres educatius de la nostra ciutat. En diferents ocasions del curs s’ha fet arribar a les escoles materials adaptats als diferents nivells educatius.\nAmb motiu del 26 de gener, Dia de l’Educació Ambiental, les escoles han rebut el quadern didàctic «Què és això de l’Emergència Climàtica», una publicació d’Editorial Reclam obra de Pedro Domínguez i Roger Pons. Es tracta d’un material per a ajudar els estudiants a conéixer a fons les causes, conseqüències, solucions, etc. de la crisi climàtica actual i que afecta a les nostres vides.\n“Els autors assumírem, de forma altruista, la proposta que ens van fer Escola Valenciana i l’editorial Reclam per tal de dissenyar un llibret que facilitara la tasca educativa del professorat en aquest àmbit de referència. L’acabàrem fa un any i havia d’haver-se publicat en març de 2020, poc abans de la 35a Trobada d’Escoles en Valencià, però ens agafà la pandèmia, haguérem de confinar-nos i tot es quedà tallat. Finalment s’ha pogut publicar ara i l’Ajuntament d’Alzira els ha repartit als centres educatius d’aquest municipi” han explicat Pedro Domínguez i Roger Pons\nEl Quadern consta de dos parts, una primera pensada per a alumnes dels últims cursos de Primària, i la segona per als d’ESO, Cicles i Batxillerat, amb conceptes, esquemes, dades, gràfiques i moltes qüestions, acompanyades d’alguns experiments senzills que ajuden a comprendre-ho millor. Mostra un un aspecte visual atractiu, informacions curtes sobre les quals es proposen exercicis.


La Generalitat dobla la inversió en art | Lleida.com\nLa Generalitat ha doblat aquest any la inversió en adquisicions per a la Col·lecció Nacional d’Art –que nodreix el sistema d’arxius, centres d’art i biblioteques de Catalunya– amb la prioritat posada en obres i fons d’artistes vius per “donar-los suport” en plena pandèmia. La conselleria de Cultura ha fet “un esforç d’inversió” amb més d’1,3 milions d’euros (el 2019 van ser 649.200) i ha incorporat un total de 2.025 peces: 31 obres d’art, gairebé dos mil fotografies, 120 originals de còmic i 31 béns patrimonials mobles.\n“Aquest any s’ha doblat la inversió perquè, a més de l’objectiu de testimoni de la identitat artística col·lectiva, s’ha sumat el suport al sector, focalitzant les compres en artistes vius, per ajudar-los en la seua tasca, i en les galeries d’art, sense oblidar aquells temes patrimonials que completen col·leccions i fan falta als museus”, va manifestar ahir la consellera de Cultura, Àngels Ponsa. La consellera va avançar que intentaran mantenir aquest increment pressupostari el 2021, sobretot perquè ja “s’intueix” que l’any que ve “no serà tampoc un moment bo per a la cultura”.\nEntre les obres adquirides figuren Dues captaires, de Marià Fortuny; la Taula de la decapitació de Sant Hipòlit i Professió de Sant Pere Màrtir, de Lluís Borrassà; catorze dibuixos originals de Nazario; set pàgines originals de Los Garriris, de Mariscal; o quatre fotografies de Joan Fontcuberta. El director del Museu Morera de Lleida i membre de la comissió d’adquisicions, Jesús Navarro, va posar en relleu l’equilibri del sistema de compres entre els interessos de la Col·lecció Nacional i les diferents col·leccions del país. “Aquesta doble ànima ha fet que no només els museus nacionals es nodreixin, sinó que espais de qualsevol part, que tinguin coses a dir, puguin disfrutar també d’algunes d’aquestes obres.” Precisament el Morera gaudirà en dipòsit de tres peces escultòriques, un vídeo i un oli. També es van comprar fotografies dels lleidatans Santi Iglesias i Toni Prim; un pergamí medieval de l’Arxiu de la Noguera i dos peces romanes del Museu de Guissona.\nLa degradació ecològica centra el segon número de la revista ‘Àrnica’ de les Valls d’Àneu


Concert d’homenatge a Jaume Pons i Jufré (1918) – LLUÏSOS COBLA\nConcert d’homenatge a Jaume Pons i Jufré (1918)\n06/03/2018, 17:00 - 18:00\n« Cloenda del bicentenari de les festes de la Vila de Gràcia amb l’espectacle FESTA MAJOR\nBallada de Sardanes de Joan Pons i Jufré »\nEl concert que oferirà LLUÏSOS COBLA és una proposta moderna i elegant d’entendre la música per a cobla, amb obres clàssiques redimensionades pel director de la formació Esteve Molero. Una de les obres interpretades al concert serà EL FILL PRÒDIG, de Jaume Pons.\nDurant el concert es farà la presentació del disc BELL CABRERÈS. Un recull de 12 sardanes de Jaume Pons acabat d’enregistrar per la mateixa cobla.\nAmb l’entrada de 5€ es regalarà un exemplar d’aquest CD\n1. BOU REVISITED *\nE. Molero/ V. Bou\n2. MAIG DE CANTS*\n3. AURES DE LA MUNTANYA**\n4. PRIMAVERA GAIA\n6. BANDERA D’APLEC*\nE. Molero/ R. Viladessau\n8. DANSA RITUAL DEL FOC *\n9. EL FILL PRÒDIG\n10. FELLINI 8 ½ *\n(*) Adaptació o recreació d’Esteve Molero\n(**) Adaptació per a cobla de\nXavier Capdevila i Esteve Molero\nEl 1918, any en què va néixer Jaume Pons i Jufré a l’Esquirol, es va fundar una orquestra que tindria molta anomenada: Els Fonts, a Manlleu. Ningú s’imaginava que el nounat acabaria formant part d’aquesta formació capitanejada per Antoni Font unes dècades després. Font va ser mestre seu, com ho havia estat també mossèn Josep Aulet. En realitat, la vertadera escola musical de Jaume Pons no van ser els estudis escadussers, sinó la seva experiència dalt dels escenaris.\nA més de la seva estada de deu anys als Fonts de Manlleu, Pons va formar part dels Melodians (anteriorment anomenats Martínez) i Muntanyenca (anteriorment dits Els Rítmics). Va interpretar-hi els papers de fiscorn, trombó i violí, alhora que va començar a escriure música: sardanes, caramelles i algun himne.\nEl novembre de 1993, amb un catàleg de més de cent sardanes, Pons escrivia una nota de comiat: “Gràcies de tot cor a totes aquelles cobles que han tingut l’amabilitat d’interpretar-me’n alguna, com la Genisenca, els Lluïsos, els Bofills i la Canigó. (…) Una abraçada ben forta a tots aquells amics que han sabut comprendre i apreciar la meva modesta feina… També gràcies als altres, perquè entre tots es fa tot”. Al cap de pocs dies moria a Manlleu.\nAmb aquest homenatge, no només es vol ressaltar la figura de l’autor més prolífic de l’Esquiriol, sinó que també es vol homenatjar a tot una colla de músics locals que van consagrar la vida a la música amb poques eines i en uns temps difícils.\nPavelló municipal de l’Esquirol\nL'Esquirol, Barcelona 08511 + Mapa de Google


Crítica: 'Antígona', la versió de Víctor Ullate a Mèrida\nAl Festival Internacional de Teatro Clásico de Mèrida s'ha pogut veure l'obra de Sòfocles que suposa l'adéu del coreògraf\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t21/07/2019\nManel Haro. Mèrida / @manelhc\nDes de feia anys tenia pendent anar alguna vegada al Festival Internacional de Teatro Clásico de Mérida, esdeveniment cultural de referència que té com a gran atractiu, a banda de la programació i d’un bon cartell d’actors i actrius, que l’escenari és el teatre romà de la ciutat. Com que només podia passar una nit a Mérida, vaig anar a veure l’obra que s’hi representava aquella data (20 de juliol), una versió d’Antígona de Sòfocles a càrrec de la companyia Víctor Ullate Ballet. O sigui, que es tractava d’un espectacle de dansa, però no un de qualsevol, sinó tota una obra clàssica, amb una companyia de referència, en un teatre romà i en un festival tan atractiu com el de Mèrida. Com a afegit, cal dir que Víctor Ullate (Saragossa, 1947), Premi Nacional de Dansa d’Espanya, es retirava de la direcció amb aquesta obra.\nSobre l’escenari, amb les columnes i estàtues romanes presidint l’espectacle, només una muntanya de bidons. La protagonista és Antígona, filla d’Edip (Cristian Oliveri), que veu com els seus germans (Polinices i Etèocles), que han succeït en el poder de Tebas al pare cec, es barallen fins a la mort, quan el segon decideix no continuar amb l’alternança de govern que tenien pactada i el primer s’hi oposa assaltant la ciutat. El nou rei, Creont (Mariano Cardano), fa enterrar Etèocles però ordena que Polinices, l’assaltant, sigui abandonat a l’aire lliure per servir d’aliment a les aus i avisa que qualsevol rite funerari serà castigat. Antígona, lluny d’acceptar-ho, enterra Polinices en secret, però Creont s’assabenta i la condemna a ser enterrada viva, tot i que Antígona és la promesa del seu fill Hemó (Josué Ullate). Creont es mostra ferm en la seva decisió i prefereix no escoltar a la seva esposa Eurídice (Keilo Oishi), ni al seu fill ni al visionari Tirèsies (Dorian Acosta), qui l’avisa de les funestes conseqüència que tindrà executar la condemna.\nLa versió dirigida per Víctor Ullate, amb direcció artística d’Eduardo Lao, és un espectacle prodigiós en molts sentits. Sense haver d’incidir en el privilegi del lloc on es representa, la bona combinació entre música i moviment fa que no sigui necessària la paraula. Ara bé, encara que no hi hagi text, era molt recomanable conèixer una mica l’argument, tot sigui dit, especialment per a aquells espectadors que no són aficionats a la dansa. Poder veure com les coreografies i la música expressen el que Sòfocles volia dir és una experiència absolutament magnètica i escenes com la baralla entre els germans Polinices (Alejandro Bretones) i Etèocles (Avery Reiners) o la consumació de la tragèdia d’Antígona posen la pell de gallina a qualsevol. La dansa, com el teatre o l’òpera, també té els seus monòlegs o àries, els seus duets o diàlegs, els seus cors, només que s’expressen a través de coreografies i, creieu-me que en el cas d’aquest espectacle estan meravellosament resolts.\nImpossible no destacar la tasca de Miquel Lizarraga amb el so, la de Luis Perdiguero amb el disseny d’il·luminació, la direcció artística d’Eduardo Lao o l’escenografia de Curt Allen Wilmer, a banda, és clar de la direcció de Víctor Ullate. Antígona és Lucía Lacarra, qui va haver d’assumir un personatge ple de sensualitat i subtilesa. Encara que Antígona es mostra una dona forta i valenta per la decisió que ha pres, en el fons els moviments de Lacarra ens ensenyen un personatge ple de delicadesa (que no feblesa). De fet, podríem dir que aquesta delicadesa i subtilesa governen els moviments de la majoria de personatges, a excepció del malvat Creont, qui executa els gestos més durs (que són puntuals) per demostrar la seva obstinació i fermesa. Això és degut, per una banda, al caire més aviat líric i simbòlic que Ullate dota l’espectacle, però també al pes que el director li dona a la història d’amor entre Antígona i Hemó, i que en el text de Sòfocles passa més desapercebuda (per aquest motiu molts mitjans han qualificat aquesta versió de romàntica).\nAmb aquesta obra Sòfocles suggeria que cap home pot erigir-se per sobre dels déus, però també estimula a la reflexió entre allò que és moral i allò que és legal, entre el sentiment i l’obligació, entre l’amor i la tirania. Unes dualitats que Ullate ha sabut potenciar creant personatges que es mouen entre dues aigües: Antígona mateix és una dona forta, però emocional. En definitiva, tot plegat un espectacle magnífic ple de matisos, de força i de subtilesa. Quina sort haver pogut estar a Mèrida just el dia que Víctor Ullate deia adéu amb aquesta obra difícil d’oblidar.\nAntígona / Sòfocles / Festival Internacional de Teatro Clásico de Mérida / Companyia: Víctor Ullate Ballet / Direcció: Víctor Ullate / Direcció artística: Eduardo Lao / Escenografia: Curt Allen Wilmer / 20 de juliol de 2019 / www.festivaldemerida.es\nCurt Allen WilmerDansaEduardo LaoJosué UllateLucía LacarraManel HaroMèridaSòfoclesVíctor Ullate\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t- Jul 23, 2019\nquatre × dues =


Centre social a la Masia de Can Calopa – BIM/SA\nSuperfície construïda és de 378,11 m2 organitzada en 3 plantes: Planta soterrani, planta baixa i planta primera.\nPlanta soterrani: instal·lacions i emmagatzematge. Planta baixa: administració, sala d’estar i menjador, cuina i serveis associats. Planta primera: habitacions.\nEdifici llar assistencial amb capacitat per a 12 persones. Urbanització dels entorns. Arribada de les escomeses dels serveis. Depuració de les aigües residuals.\nCENTRE SOCIAL CAN CALOPA\nDesacrregar arxiu PDF (531 Kb)\nES REOBRE L’ACCÉS DEL CARRER BADAJOZ A L’ESTACIÓ DE METRO DE GLÒRIES


Aprenent de les millors marques - Xarxa d'Innovació Pública\nAprenent de les millors marques\nHome / Aprenent de les millors marques\nBy xadmin març 25, 2015 Generalaprenentatge, formació, marques\nEl Futbol Club Barcelona és la primera marca esportiva del món, en part gràcies als 100 milions de seguidors que té a les xarxes socials. Aquest lideratge s’explica en bona part pel component emocional (gairebé passional!) que fa que els seus fans es mostrin ben actius a la xarxa.\nL’administració no disposa dels jugadors ni del passat exitós del Barça… però sí que pot aprendre’n per fidelitzar el seu públic, és a dir, la ciutadania, quan s’hi relaciona. Avui dia la comunicació consisteix sobretot en interactivitat; les persones trien la seva font d’informació i prenen decisions de manera activa, informant-se directament o a partir de xarxes de confiança, com poden ser amics o familiars, per formar les seves opinions.\nAixò significa que el ciutadà ha de ser el destinatari bàsic de l’acció comunicativa pública; cal elaborar i presentar continguts atractius, en els entorns informatius adequats (des de l’atenció directa fins a les xarxes socials) i, sobretot, la persona ha de poder establir una conversa amb l’administració. La facilitat que trobem a les xarxes per emetre continguts i opinions s’hauria de poder traslladar a l’àmbit administratiu.\nDes de l’administració hem d’assumir el repte de comunicar adequadament en el moment actual, on les xarxes socials conviuen amb els mitjans més tradicionals. Els ciutadans han de tenir l’oportunitat de parlar i de ser escoltats, han de trobar continguts interessants i actualitzats, i tot això de manera fàcil i entenedora. I han de poder valorar-la, com qualsevol altra marca.\nNo juguem la Champions League… però els nostres resultats són igual d’importants!\nUna ciutadania capacitada digitalment?


La delegada del Govern davant la Unió Europe... - Govern.cat\nquery_builder 8 març 2021 12:38\nLa delegada del Govern davant la Unió Europea Meritxell Serret deixa el càrrec per ser diputada al Parlament de Catalunya\nSerret va ser nomenada delegada a Brussel·les el mes de juny del 2018\nLa delegada del Govern de la Generalitat de Catalunya davant la Unió Europea, Meritxell Serret, deixarà el càrrec aquesta setmana per ser diputada al Parlament de Catalunya per Esquerra Republicana.\nMeritxell Serret fotografiada davant de la Delegació\nSerret va ser nomenada delegada del Govern a Brussel·les el 26 de juny del 2018 quan Ernest Maragall era conseller d’Acció Exteriors i després d’haver estat consellera d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació de la Generalitat.\nDurant els gairebé tres anys en els que Serret ha exercit el seu càrrec a Brussel·les, els esforços s’han centrat en restablir i reforçar les relacions d’influència en l’entorn de les institucions europees per part del govern català i s’han afavorit les d’entitats de la societat civil. Entre les iniciatives més destacades promogudes durant el seu mandat hi ha la presentació del Pla Europa que afirma la presència i influència de Catalunya a Europa i apropa la ciutadania al projecte europeu, la participació de la delegació en els debats europeus per la recuperació econòmica i social de la crisi del coronavirus, o la creació d’una plataforma de territoris per reforçar el rol de les regions en el procés de presa de decisions europeu relacionat amb la recuperació de la COVID-19.\nEl director general d’Afers Globals, Miquel Royo, i el delegat adjunt del Govern de la Generalitat de Catalunya davant la Unió Europea, Ignasi Subirà, es posaran al capdavant de la delegació fins que es nomeni un successor.\nSerret es va presentar a les eleccions al Parlament de Catalunya del 14 de febrer del 2021 com a número dos d’Esquerra Republicana de Catalunya per Lleida per substituir el conseller Bernat Solé a qui el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya va condemnar per un delicte de desobediència per haver participat en l’organització de l’1 d’octubre el 2017 quan era alcalde d’Agramunt.


Vila-real constitueix les comissions del període 2019-2023 amb la innovació d'una nova comissió per a canalitzar i maximitzar els consensos en les reivindicacions a altres administracions\nL'Ajuntament de Vila-real constituirà dimarts que ve les comissions informatives del període 2019-2023, en les quals s'articularà el debat i control del govern del nou mandat. A més de les comissions habituals que engloben les diferents àrees de gestió –Administració local, Social i Qualitat de Vida, Serveis Públics, i Oportunitats-, en aquesta legislatura se sumarà una nova comissió, creada per primera vegada, per a canalitzar el debat i buscar consensos en totes aquelles qüestions que suposen la reivindicació a altres administracions. L'estructura institucional de les comissions es completa amb la Comissió de convivència amb les penyes, creada en el passat mandat, que continuarà avançant en la cerca de solucions i mesures consensuades a les molèsties que generen alguns casals.\n“Una vegada més, a l'Ajuntament de Vila-real demostrem que som innovadors i hem acordat, per unanimitat de tots els grups, crear aquesta nova comissió de peticions a altres administracions, amb un doble objectiu: buscar el màxim consens possible en totes aquelles qüestions que suposen reclamar el que a Vila-real ens correspon, i fer també pedagogia sobre quins àmbits són de competència municipal i quins no”, argumenta l'alcalde, José Benlloch. En aquesta nova comissió, que, després de la constitució formal, estarà presidida pel portaveu de l'equip de govern, Javier Serralvo, es perfila, així, com un instrument per a afavorir el debat i articular les reivindicacions locals “amb molta més potència, buscant el màxim de declaracions institucionals en tot allò que siga bo per a la ciutat”.\nLa Comissió Especial per a la Lluita contra l'Incivisme i per la Convivència entre Penyes i Veïns també quedarà constituïda dimarts que ve. Aquest organisme, que després de la seua conformació oficial quedarà presidit per la primera tinent d'alcalde i coordinadora d'Alcaldia, Silvia Gómez, estarà compost per representants dels diferents grups i membres dels col·lectius implicats (Junta de Festes, Comissió de Penyes i associacions ciutadanes). Després de la seua constitució, la Comissió continuarà avançant en la reglamentació de les penyes per a garantir una millora convivència entre els casals i els veïns durant tot l'any, i donar solució als problemes de sorolls o neteja que es produeixen a vegades.\nLa resta de comissions informatives estaran presidides, a partir del dimarts, pels coordinadors d'àrees de govern designats per l'alcalde. D'aquesta manera, la Comissió de Serveis Públics estarà presidida per Francisco Valverde (àrea persones); la d'Oportunitats, per Emilio M. Obiol (àrea oportunitats); la d'Administració Local per Xus Madrigal (àrea poble); i la Social i de Qualitat de Vida per Silvia Gómez (àrea ciutat). El treball en les comissions informatives també es veurà, en aquest nou, període, reforçat des del punt de vista tècnic. Amb aquest objectiu, s'assignaran Tècnics d'Administració General superiors i suplents, de manera que es millorarà la capacitat tècnica de les comissions i s'afavorirà el treball cooperatiu en el si de l’organisme.


ADICAE aborda l'eficÃ cia de les eines legals per afrontar el sobreendeutament familiar\nLes noves formes d'endeutament “online”, l'impacte dels abusos bancaris en el sobreendeutament i les vies de resposta de les persones consumidores al mateix centren la segona sessió de les Jornades “Endeutament i sobreendeutament. L'economia en un context de crisi”, que ADICAE organitza aquest dijous 17 de desembre.\nDavant el significatiu repunt de concursos de persones físiques, que ha aconseguit els 1.868 concursos presentats, l'Associació tem que la xifra s'incrementi en l'últim trimestre de l'any i que segueixi una tendència a l'alça en 2021.\nBarcelona, 16 de desembre de 2020. En un context de creixents dificultats de les persones consumidores per afrontar els seus deutes ADICAE celebra, demà 17 de desembre, la segona i última sessió de les Jornades que ha organitzat per abordar els efectes de la crisi sanitària, de les noves formes d'endeutament i dels abusos bancaris (com les targetes “revolving”) en el sobreendeutament familiar.\nEn aquestes jornades experts de diferents àmbits debatran sobre la protecció enfront del sobreendeutament, així com de l'increment de formes d'endeutament lligades a les noves tecnologies. Un sobreendeutament creixent del qual donen mostra els concursos presentats per persones físiques en els Jutjats de Primera Instància i Primera Instància i Instrucció, que van augmentar un 63,4% en el tercer trimestre de 2020 fins a situar-se en els 1.868 segons l'informe 'Efectes de la crisi econòmica en els òrgans judicials' elaborat per la Secció d'Estadística del Consell General del Poder Judicial.\nPer comunitats autònomes, a Catalunya és en la qual més concursos es van presentar, amb 459, la qual cosa representa el 24,6% del total nacional. A continuació estan la Comunitat de Madrid amb 274, Comunitat Valenciana amb 262 i Andalusia amb 254 concursos presentats.\nADICAE, que ultima la presentació d'una sèrie d'estudis que ha desenvolupat enguany per analitzar la realitat i perspectives del sobreendeutament familiar, considera que es tracta d'un repunt significatiu a causa de l'augment de l'impagament dels crèdits contractats provocat per la crisi del coronavirus. Aquests són els efectes més immediats generats per la pandèmia en aquest àmbit, però les dades de l'últim trimestre de l'any i els de 2021 seran encara més preocupants, ja que la crisi econòmica continua.\nLa jornada comptarà amb la participació de la fundadora i Directora General de Fintonic, Lupina Iturriaga; el vicepresident de l'Associació Espanyola de Fintech i Insurtech (AEFI), Jorge Bardón; o el catedràtic de Dret Civil de la Universitat de València, Javier Plaza, entre altres reconeguts experts i especialistes en la matèria. Aquesta jornada s'emmarca dins del projecte “El sobreendeudamiento dels consumidors”, subvencionat pel Ministeri de Consum, amb la finalitat de formar i informar a les persones consumidores sobre els paranys i mentides del consumisme que condueixen al sobreendeutament.\nConsultar el programa: https://bit.ly/3noh4id


Localitzen obres inèdites de Frederic Mompou i Manuel Blancafort en rotlles de pianola | Museu de la Música\nInvestigadors de la Universitat Autònoma de Barcelona han localitzat tres composicions de foxtrot i ragtime signades conjuntament pels dos compositors amb el pseudònim "Hobby" en rotlles de pianola i n'han identificat catorze més sobre catàleg. La recerca ha permès localitzar també el primer enregistrament dels Preludis I i II de Frederic Mompou, a mans del mateix compositor, i dues obres desconegudes de Manuel Blancafort: Humoresque i Deuxième Humoresque.\nLes obres de Mompou i Blancafort han estat identificades pel musicòleg Jordi Roquer, investigador del Grup de Recerca de Les Músiques en les Societats Contemporànies de la UAB (MUSC) i professor del Departament d'Art i Musicologia de la Universitat, que estudiava l'activitat de l'empresa Rotlles Victòria, una important indústria fabricant i exportadora de rotlles de pianola de La Garriga (Barcelona), propietat de la família Blancafort.\nLes troballes s'han dut a terme en el procés de desenvolupament d'un sistema de digitalització de rotlles de pianola, el Pianola Roll Digitizer, creat per la UAB i el Centre de Visió per Computador (CVC), en col·laboració amb el Museu de la Música de Barcelona i el Centre Robert Gerhard per a la promoció i difusió del patrimoni musical català (Generalitat de Catalunya). El digitalitzador de rotlles de pianola obre la porta a la digitalització massiva de grans col·leccions musicals en aquest suport sonor i a desvetllar un important patrimoni musical de principis del segle XX. De fet, el Museu de la Música de Barcelona ha estat la primera institució del món en iniciar la digitalització dels gairebé 3.000 rotlles de pianola que conformen la seva col·lecció.


La mort que es va fer esperar\nL’Antonia va demanar l’eutanàsia a principis de setembre però no va poder morir fins dos mesos després pel precari funcionament de la llei\nL'eutanàsia està legalitzada des de l'estiu i almenys 24 persones l'han rebut a Catalunya. Pornpak Khunatorn\nBarcelonaMorir ja és un dret i l'Antonia el va exercir el dia 25 de novembre. És una de les més de 24 persones de Catalunya que han sol·licitat la prestació d'ajuda a la mort, regulada per la llei en vigor a Espanya des de finals de juny. Tenia 63 anys i en feia 33 que vivia amb esclerosi múltiple, gairebé mitja vida amb una malaltia degenerativa. En els últims anys, l'escassa mobilitat que li quedava l’havia fet ser completament dependent i patia dolors insuportables. Tenia clar des de feia anys que quan arribés a aquest punt en la malaltia seria el moment de dir adeu.\nLa seva és una història de superació i valentia, però demanar ajuda per morir no va ser un camí plàcid. Tot i tenir les idees molt clares, i afanyar-se a demanar exercir el seu nou dret de seguida que va poder, el procés va ser llarg i farragós i, més enllà dels tràmits, els terminis van tornar-se una agonia per a ella i la seva família.\nL’Antonia va aixecar el telèfon per demanar iniciar la petició els primers dies de setembre. Des del Centre d’Esclerosi Múltiple de Catalunya de la Vall d’Hebron, la van citar per al dia 14 per fer una visita de confirmació amb la seva psicòloga (un pas que, d'entrada, ja no preveu la llei) i després iniciar el procediment amb la doctora. Des del principi, la falta de protocols es va fer evident, i els terminis van començar a allargar-se. La sol·licitud formal amb la doctora no va arribar fins al 28 de setembre.\nEl procés va ser llarg i, més enllà dels tràmits, els terminis van tornar-se una agonia per a ella i la seva família.\nJa amb la doctora al davant, l’Antonia i la seva família van constatar la falta de domini sobre el procés i la documentació que li va demanar que omplís i firmés. Ella, sense mobilitat, va quedar perplexa, i va ser la família qui va acabar omplint els formularis. Però, i la firma? De nou, la família va aportar la solució: la llei, que portaven ben apresa, permetia gravar un vídeo on l’Antonia explicava la seva situació i confirmava la petició. I si hagués anat sola? I si no hi hagués ningú per ajudar-la?\nLa segona sol·licitud va trigar 15 dies més i encara quedava la consulta amb un metge extern, de l'Hospital de Bellvitge, no implicat en el cas. Passat un mes i mig des de la primera trucada, l’Antonia començava a angoixar-se i el constant sentiment d’acomiadament es feia cada vegada més complicat de gestionar. Nadal s’acostava i no volia deixar una marca tan dolorosa a la seva família en uns dies tan especials.\nSuperada la visita del metge extern, la paperassa va quedar en ordre i el cas va passar a la Comissió de Garanties i Avaluació, que dona el veredicte final. Dues llargues setmanes més tard va arribar l’aprovació definitiva.\nEl ‘no’ del mossèn\nAl llarg de tots els tràmits un dubte flotava constant entre els familiars de l’Antonia: podrien ser amb ella fins al final? Va decidir morir a l’hospital, per facilitar el procés i per evitar que l’últim record a casa seva amb els seus fos la mort. D’entrada, es va dir als familiars (germanes, nebodes i nets) que sí, que hi podrien ser quan morís. Però els protocols covid i la manca de protocols propis per a la mort digna van fer trontollar tot el comiat reduint-lo només al marit i les filles. Finalment, la família va aconseguir que més familiars poguessin dir l’últim adeu a l’Antonia entrant de dos en dos a l’habitació.\nEl 25 de novembre tot estava preparat i el personal mèdic de la Vall d’Hebron els va acollir amb una actitud exemplar. La família, que ha travessat moments molt complicats, agraeix la predisposició de la psicòloga de l’hospital a parlar amb ells, ja que la llei no preveu ajuda psicològica ni per al pacient ni per al seu entorn. La salut mental sembla la gran oblidada en l’eutanàsia.\nEls seus òrgans van anar a parar a tres persones. Va morir donant vida\nPerò l’Antonia va haver d’entomar encara un últim glop amarg quan va demanar que la visités el mossèn de l’hospital. Ella, creient, volia rebre la paraula de Déu abans de marxar, però el mossèn de guàrdia del centre s’hi va negar perquè el que anava a fer contradeia la moral cristiana i no podia beneir-ho. Si anava a veure l'Antonia, només podia ser per intentar convèncer-la que no morís. Davant la negativa, l’Antonia es va haver de conformar amb resar un parenostre amb la seva família.\nEnvoltada del qui més estimava, amb tots els assumptes lligats i la por que confessava per si alguna cosa sortia malament, va començar el comiat, que va ser plàcid i sense cap contratemps. Havia accedit a donar els òrgans i així aquell mateix dia tres persones rebrien una segona oportunitat. Va voler morir donant vida.\nA ritme de Sellado con un beso i altres de les seves cançons preferides triades per a l’ocasió, l’Antonia va acomiadar-se amb tot dit i organitzat per als qui hauran de tirar endavant sense ella i que ara afronten un dol poc convencional i sense referents. Descansa en pau, tieta.\neutanàsia Catalunya Salut


Des del Castell: Tot passejant hem trobat quatre pedres:\nPublicat per: Sentinella en vetlla: a les 15:46:00\nEnhorabona a tota la gent que ens ha obsequiat aquesta activitat estupensa: díptics, anuncis, penjolls, comentaris, assesssors, etc. !.\nNo sé com acabarà però durant aquest mesos crec que la plataforma ha fet moltes contribucions a la vida local. Això no ens ho podran discutir\nLa plataforma ens ha obsequiat amb una caminada profitosa.\nHem conegut el paratge de la riera fins a l'entrada de Sant Genís, també una mica més la flora dels contorns de Malgrat i hem passat una estona agradable compartint una part del patrimoni del nostre poble.\nbona feina plataforma!!\nLa meva principal satisfacció, que no la única, ha estat el veure la gran quantitat de gent jove amb ànsies de coneixement i participació. Si el futur és dels joves, segur que Malgrat s'obra a l'esperança. No podré oblidar, el poema de Josep Costa llegit pel seu propi net davant la font objecte del poema, fonts del passat malgratenc que no hem estat capaços de conservar. Caldria exigir a les nostres autoritats la recuperació d'aquests espais de lleure i trobada com son les fonts, avui només evocades com a símbols d'un passat perdut, però clar, segur que tenen altres feines més prioritàries que atendre, com son!\nmolt bé, felicitats a tothom. Ha estat una passejada molt agradable, molt profitosa. Moltes gràcies als amics de la Plataforma Salvem la Riera de Pineda per les seves intervencions. Moltes gràcies a tothom , ha tornat a ser una mostra de civisme, de "moguda" de gent de malgrat pacífica, ... una altra exemple de comportament. La propera passejada estaria bé que la preparés l'Ajuntament, no?\nMoltes gràcies a en Joan Piña per les seves intervencions, ha estat instructiu i també divertit\nSentinella veig que en blog de l'arbreda hi ha imatges, podries fer un enllaç.\nEl que ha fet la plataforma es unir-nos com a poble, i això és molt important, hem de seguir fent força per seguir sent el que sóm: malgratencs!!!\nNo us oblideu de l'exposició que es fa a la Biblioteca La Cooperativa, que acaba demà dia 12 i organitzat per la regidoria de Medi Ambient.\nPerdoneu per haver-ho posat en majúscules, però m'he volgut assegurar que tots ho veieu.\nCom es menja (vull dir beu) això, per un costat cultura de l'aigua i per a l'altre tapar rieres i cada cop s'asfalta més i més,on aquesta aigua (quan plou)se li nega més el pas a les zones freàtiques?.\nA mi m'ha agradat la sortida.\nHe vist persones que estaven realment contentes i això és d'agraïr. Els nens s'ho han passat pipa.\nJoan , com et curres les teves explicacions! Gràcies.\nQui era aquell noi que feia les explicacions? En sabia molt. Realment complau veure com gent tant jove s'interessa pel nostre poble, quin goig que hem fet tots plegats! S'haurà de fer alguna més no?\nno sé de qui va ser l´idea això de la passejada, però va estar una bona pensada. ens ho hem passat bé a més de participar en un acte reivindicatiu. felicitats. teniu idees molt bones.\nLes explicacions les feien tant en Miquel Juver (naturalista) com en Joan Piña (tema historicistes). Un bravo per tots dos.\nHa esta molt bé i hem d'estar contents que malgrat que hi havia altres actes ha vingut força gent. REcordeu que dissabte que ve és la truitada i que encara falten molts voluntaris per fer truites o ajudar a preparar.\nsi, si us plau! truqueu-me per apuntar truites i a l assumpte pels pastissos, us necesitem\nhi ha alguns comentaris que no entenc. bona feina plataforma? que no som tots la plataforma?\nSi, anònim de les 19:20h. Com saps, la Plataforma s'organitza mitjançant assamblea, i per tant ho som tots. Però és normal que s'agraeixi aquelles persones que en aquest cas han preparat la sortida. No siguis tant "puntimirat".\nem vaig dormir.... ho sento.\nHem d'estar contents, la tala d'uns arbres d'una riera d'un poble, Malgrat, ha portat a que moltes persones del poble redescobreixen, el grans i, descobreixin els joves, el passat. El futur s'ha de construir tenint present el passat.\nMoltes gràcies a les persones de la Plataforma "Salvem la riera de Pineda" per les seves explicacions.\nAra el trucaran per dir-li que "es muy vergonzoso esto que estais haciendo". Veig que el noi no s'acobarda despres de rebre tal trucada.\nBona feina plataforma!


febrer | 2009 | Tancada a la central\nA continuació, el comunicat de la Comissió de Comunicació de la CAE sobre el referèndum celebrat a la UB\nDes de la Comissió de Comunicació de la CAE volem donar a conèixer els resultats del referèndum celebrat entre la comunitat estudiantil avui dia 26 de febrer, sota la pregunta S’ha de paralitzar l’aplicació de l’espai europeu d’educació superior per iniciar un procés de debat sobre el futur de la universitat pública?\nLa participació ha estat d’un 20,35% (aproximadament un 400% més que a les anteriors eleccions de representants d’estudiants) on el 93’1% d’aquest ha dit SI a la paralització.\nDes de les assemblees d’estudiants entenem que aquest augment de participació i aquesta resposta contundent és simptomàtica d’un malestar sobre com s’han dut a terme les polítiques universitàries a aquest respecte i és un crit pel canvi, pel diàleg, per a construir entre totes la universitat de totes.\nValorem com un èxit rotund els resultats d’aquest referèndum.\n28 febrer 2009 at 4:01 am rectoratub\t1 comentari\nEl referèndum als mitjans\nEls resultats del referèndum a la UB han estat reflexats pels mitjans de maneres diverses, perquè us en feu una idea, podeu consultar les seves pàgines per contrastar “estils”:\nA La Vanguardia, a l’Avui, l’ABC o El País, tenen una línia és suau… d’altra banda, El Periòdico és un misteri, ja que no entenem per què tergiversen i minimitzen els resultats…\nPer sort, també podem consultar altres mitjans.\n28 febrer 2009 at 3:56 am rectoratub\tDeixa un comentari\nResultats del referèndum a la UB\nEls resultats del referendum d’avui, dia 26 de febrer, han estat publicats a la pagina oficial de la Universitat de Barcelona.\nEls resultats en percentatge han estat aclaparadors: sobre el 20,35% de participació, el 93,03% ha votat Si a la paralització de l’Espai Europeu d’Ensenyament Superior per a obrir un diàleg sobre la Universitat Pública.\nDels vots restants, el 5,83% ha votat No, el 0,9% Blanc i 0,2% de vots nuls.\nTenint en compte que la darrera participació electoral dels estudiants va rondar entre el 4% i el 6% del total de tota la Universitat, considerem que ha estat un éxit rotund.\n26 febrer 2009 at 9:29 pm rectoratub\t5 comentaris\nPDI i PAS, en moviment\nVolem esdevenir actors de les reformes que vivim i viuran les universitats públiques i participar activament en la recerca de solucions democràtiques i participatives dels punts abans esmentats.\nSom un grup de personal docent i investigador (PDI) i personal d’administració i serveis (PAS) de diferents universitats públiques catalanes que preocupats per:\n– La manca de debat entorn al futur de la universitat pública, i concretament en els canvis que s’amaguen darrera el model d’implementació del nou Espai Europeu d’Educació Superior (EEES).\n– La precipitació amb la que s’estan dissenyant les directrius que condicionaran el desenvolupament de la universitat pública en els propers anys.\n– L’actual situació de conflicte i la manca de voluntat política de resolució negociada d’aquesta amb les diferents universitats\nÉs per això que ens trobarem el proper dissabte 28 de febrer a les 10:30h a l’edifici del rectorat de la UB.\nLa trobada tindrà un format de reunió oberta amb la següent proposta d’ordre del dia:\n1- Presentació de la situació actual des de les diferents universitats.\n2- Definició de problemàtiques comuns en relació a la implementació del nou EEES en les diferents universitats.\n3- Propostes de coordinació i actuacions conjuntes.\nPreguem que en feu difussió entre tots els companys i companyes.\nAlvarez, Xavier. Universitat Politècnica Catalunya\nAndreassi, Alejandro. Universitat Autònoma Barcelona\nAntentas, Josep Maria. Universitat Autònoma Barcelona\nBalanzo, Felix. Universitat Autònoma Barcelona\nBerges, Laura. Universitat Autònoma Barcelona\nBria, Marc. Universitat Autònoma Barcelona\nCandel, Miguel. Universitat de Barcelona\nCastellanos, Carles. Universitat Autònoma Barcelona\nCastello, Laia. Universitat Autònoma Barcelona\nEnsinger, Doris. Universitat Autònoma Barcelona\nFerrer, Mariona. Universitat Pompeu Fabra\nFerrer, Virginia. Universitat de Barcelona\nGassiot, Ermengol. Universitat Autònoma Barcelona\nGassiot, Jordi. Universitat Autònoma Barcelona\nJacovkis, Judith. Universitat Autònoma Barcelona\nLlovet, Jordi. Universitat de Barcelona\nLópez, Oscar. Universitat Autònoma Barcelona\nLull, Vicente. Universitat Autònoma Barcelona\nMartinez, Luzma. Universitat Autònoma Barcelona\nMinguet, Joan Maria. Universitat Autònoma Barcelona\nMir, Jordi. Universitat Pompeu Fabra\nMuñoz, Juan. Universitat Autònoma Barcelona\nNuñez, Xus. Universitat de Barcelona\nOltra, Joaquim. Universitat Autònoma Barcelona\nPadros, Teresa. Universitat Autònoma Barcelona\nPujol, Joan. Universitat Autònoma Barcelona\nPujolar, David. Universitat Autònoma Barcelona\nRodrigo, Martin. Universitat Pompeu Fabra\nRubinat, Neus. Universitat Autònoma Barcelona\nSan Martín, Conchi. Universitat de Barcelona\nSanchez Busques, Sonia. Universitat Autònoma Barcelona\nSanchez, Bruno. Universitat Autònoma Barcelona\nSanz, Gemma. Universitat de Barcelona\nSeccio sindical CGT-Universitat Autònoma Barcelona\nSolà, Pere. Universitat Autònoma Barcelona\nSoriano, Joan Manuel. Universitat Autònoma Barcelona\nTerradas, Ignasi. Universitat de Barcelona\nTerron, José Luis. Universitat Autònoma Barcelona\nTeruel, Elvira. Universitat Autònoma Barcelona\nTresserres, Oscar. Universitat Autònoma Barcelona\nVarias, Carlos. Universitat Autònoma Barcelona\nVazquez, Felix. Universitat Autònoma Barcelona\nVeciana, Paula. Universitat Autònoma Barcelona\nVerdaguer, Josep. Universitat Autònoma Barcelona\n26 febrer 2009 at 7:55 pm rectoratub\tDeixa un comentari\nLes activitats dels expedientats\nAvui encara sou a temps d’anar al Carnestoltes de les Assemblees de Facultat de l’Autònoma, els beneficis del qual aniran a cobrir les despeses del judici dels estudiants expulstas.\nO be us podeu animar els divendres:\n26 febrer 2009 at 7:44 pm rectoratub\tDeixa un comentari\nUn company de la Universitat Autònoma de Barcelona, Tomàs Sayes va començar el passat dilluns dia 23 de febrer una vaga de fam per exigir a les autoritats universitàries que replantegin els seus posicionaments i facin cas a les demandes del moviment estudiantil.\nSegons el comunicat del SEPC es vol manifestar que\nPer a seguir els desenvolupament d’aquesta protesta:\n26 febrer 2009 at 7:27 pm rectoratub\tDeixa un comentari\nReferèndum a la UPF\nLes nostres companyes de les Assemblees de la Universitat Pompeu Fabra van realitzar als Campus de Ciutadella i a Ca l’Aranyó, Campus Poblenou, un referèndum sobre l’EEES i per l’obertura d’un diàleg real sobre la universitat pública.\nSota la pregunta S’ha de congelar l’aplicació de l’Espai Europeu d’Ensenyament Superior (EEES) i iniciar un procés de debat sobre el futur de la Universitat Pública? un gran nombre d’estudiants van adreçar-se a les urnes al llarg de tot el dia. En podeu llegir una crònica i estar al corrent al seu blog.\nCelebrem, d’altra banda, que segons resultats estimats un 84% de l’estudiantat UPF està a favor de paralitzar Bolonya!\n25 febrer 2009 at 2:00 pm rectoratub\tDeixa un comentari\nCRÒNICA D’AQUEST CAP DE SETMANA\n24 febrer 2009 at 3:05 am rectoratub\tDeixa un comentari\nLa desinformació com a creadora d’opinió pública\nQuins interessos tenen els mitjans de comunicació institucionals per tractar-nos d’aquesta manera? qui hi ha darrera d’aquest periodisme que s’autoanomena científic i objectiu? la realitat ens mostra que la professionalització que proclamen cau en desús quan la censura és aplicada i quan la tergiversació de les argumentacions es manipulen per donar coherència racional a allò que no és raonable. Quan un periodista entra a l’edifici del rectorat de la UB pot reaccionar de diverses maneres: hi ha aquells que et demanen el perquè estàs aquí, que li expliquis amb tranquil·litat, que no cal amb un minut explicar tot el què tenim a dins el nostre cap, que donarà la versió d’aquells que no tenen l’opció de poder realitzar una entrevista d’una hora en hora punta a un dels mitjans de comunicació públics – en teoria de tots i de totes -, que graven les nostres converses per poder escriure literalment allò que hem pronunciat. Els altres, són aquells que no et pregunten, que passen dissimuladament pel rectorat, que no es presenten com a periodistes, que miren els dormitoris, els quadres del Prado, les mobilitzacions que tenim pensades sense demanar els perquès d’aquestes, que es miren a la “minoria” que vivim allí com si fóssim gent estranya, d’un altra planeta, d’una altra cosmovisió; gent a la que no cal demanar els motius de les seves accions perquè no és normal que un grup d’aproximadament 100 persones canviïn la vida que porten per criticar, denunciar i fer reflexionar als del seu voltant: fer repensar una realitat quotidiana que no entenen, que no s’adequa a les necessitats humanes i que ha perdut tot sentit de cohesió i de responsabilitat social.\nAlgunes de nosaltres ja estem acostumades a l’ofensiva dels mass media contra aquella gent que es qüestiona l’estatus quo i que proposa alternatives a un sistema que cada vegada tendeix més a oblidar l’essència humana, l’existència de l’ésser i del ser. Un estatus quo que només es preocupa d’augmentar els beneficis i privilegis d’uns pocs en detriment de la immensa majoria. El cas dels quadres del Prado n’és un bon exemple: fins al moment, l’estat de degradació de l’edifici històric – sense els seus nous ocupants – no sortia a cap diari, no preocupava als periodistes i cronistes, no tenia ‘morbo’ i, per tant, no era notícia. De cop i volta, els quadres del Prado – que per cert, els experts van dictaminar que no corrien cap perill – són la notícia estrella de la Vanguardia (dos pàgines centrals parlant del tema, quan en canvi enviem un article i mai no el publiquen…). O la tendenciositat d’altres mitjans. Deixant absolutament de banda el rerefons important de la situació: estem tancats i tancades per construir una universitat realment pública i de qualitat.\nLa nostra decepció envers una professió carregada de pocs professionals ens demostra que actualment els mitjans d’informació públics i privats estan sotmesos a les directrius del mercat. La reflexió no és tan per nosaltres, que pensem que la transparència i la rigorositat han de ser condicions innegociables a l’hora de treballar la informació, sinó per tota aquesta classe intocable que té el poder d’informar – o desinformar -: que pensin l’origen de la seva feina i veuran que han perdut totalment el sentit d’existir.\nL’ètica i la responsabilitat estan arreu deslegitimats però són valors cabdals pel bon funcionament de l’organització social. Els principis ètics del periodista han perdut la batalla amb la submissió a interessos d’uns pocs que tenen la capacitat d’influenciar i crear opinió pública. Siguem rigorosos si-us-plau i demaneu el perquè estem donant tot el que tenim per contribuir a canviar un model educatiu que prové del franquisme i demaneu també si valorem els quadres del Prado…molts de nosaltres som de carreres sensibles a l’art: història de l’art, belles arts, antropologia, història…i no ens agrada que ens fiquin en un sac al que no pertanyem. El pròxim cop que vingueu a fer una visita a la casa de tots: pregunteu-nos directament les coses que us interessen i no ho deixeu a la vostra imaginació, que per molt interessant que sigui pel vostre ego, no és gens interessant pel lector que es vol informar.\nAtentament, Assemblea Tancada a la central de la UB\n24 febrer 2009 at 2:47 am rectoratub\tDeixa un comentari\nArticle de Jordi Llovet\nPublicat a El País amb data 19 de febrer, l’article fa una reflexió arrel del desallotjament de la UPF i sobre el desprestigi de les autoritats a les suposades “minories” que representen els i les estudiants tancats.\nPer veure l’article sencer en format PDF, clica aquí.\n23 febrer 2009 at 2:12 pm rectoratub\tDeixa un comentari


Concepte - Sons del camí\nDEL 7 AL 22 DE JULIOL 2022\nbrightness_1 Concepte brightness_1 Espais brightness_1 Edicions anteriors brightness_1 Actes\nI en aquest univers que es transforma, en aquesta ànima que evoluciona i reviu, què millor que la bona companyia de la música?\nEn el camí cap al 2022, any que ens recorda el cinc-cents aniversari de l’estada d’Ignasi de Loyola a la nostra ciutat, són diverses les fites que anem trobant al llarg de la ruta. Si alguna cosa, algun concepte, identifica totes les accions que es desenvolupen a l’entorn de Manresa2022 sense dubte és aquest: el canvi, la mutació, la transformació. Ja sigui dels espais, dels entorns; o bé des d’un punt de vista més personal.\nLa música, que per definició és espiritual, se’ns apropa i ens traspua la pell, ens amara i ens embolcalla, ens interpel·la i ens protegeix ...\nLa música ens parla, les notes se’ns revelen inspiradores i transformadores en aquestes nits serenes d’estiu.\nNosaltres, en la nostra modèstia, us proposem per 8èany un cicle que anomenem de músiques amb ànima, els Sons del Camí 2021, en el qual pretenem acompanyar de forma inspiradora i en certa manera tel·lúrica el vostre karma personal.\nUs proposem uns concerts on retrobar i retrobar-vos, on descansar i relaxar-vos, on pensar i repensar-vos... Si us cal i així ho voleu. En uns espais ignasians, en unes agradables nits d’estiu a la fresca, en un entorn en què la felicitat i la transformació siguin _o com a mínim semblin_ possibles.\nViviu-les i gaudiu-les.\n© Ajuntament de Manresa - Pl. Major 1 - 08241 Manresa - Tel: +34 93 878 23 00 - ajt@ajmanresa.cat


El noi de la Verge - El Manlleu d'ahir\nEl Manlleu d'ahir\nHistòria, llegendes, fotos i postals antigues de Manlleu\nTermes i Fites\nTermes i fites de Manlleu\nTermes i fites de Manlleu part 1\nTermes i fites de Manlleu part 2\nFites de Manlleu\nContes i llegendes manlleuenques\nAnècdotes i curiositats manlleuenques\nLa premsa local\nLes Societats manlleuenques 1560-1936\nEls manlleuencs/ques il·lustres\nEls carrers de Manlleu\nl’Entorn de Manlleu\nEl Pont de can Moles\nEl Pont del Tren\nEl Temple Parroquial\nActa de Consagració\nLa reconstrucció de l’esglèsia\nLes pintures de l’Església\nBreu història de la T. P. a Manlleu\nEl noi de la Verge\nCorria l’any de gràcia 1326, i els canonges del monestir de Manlleu, i junt amb tot el veïnat amb, eren presos d’una inquietud suprema i d’una pena profunda. Perquè jeia en el llit del dolor el prior del monestir, Bernat Benet, mes que estimat, idolatrat de tots. I no n’hi havia per a menys: ell era qui acudia sol·lícit a totes les necessitats, donant tot el que tenia; El conseller intel·ligent i noble, el pare afectuós, el consol dels afligits, el religiós de debò. Orador gelós i eloqüent, inculcava en tots els seus sermons, als seus oients, els més purs sentiments, i el seu entusiasme ratllava a superior per quan s’ocupava de la Verge i dels pobres. Encarint l’ésser caritatiu, deia en un dels seus discursos: << no empobreix el ser indigent: enregistreu la història, i aquest llibre, veritable arsenal de fets per justificar-se tot, no us subministrarà un que pugueu contradir-me. ¡Que bell és donar al pobre! La satisfacció i el content que s’assegui al silenciar els laments del famolenc i del nu, en va no busca el viciós les diversions frívoles, a pesar de gastar en elles la seva salut i la seva fortuna. Que Déu l’hi pagui, que pronuncia el desvalgut al rebre l’almoina, no és desatès mai, i a casa es diu sovint aquelles paraules, no manca, no, la benedicció de Déu>>. En altre sermó, en el que recomanava l’ésser devot de la Verge, deia en un moment d’exaltació: << invoqueu-la sempre; acudiu a ella a totes hores; estimeu-la més que a vosaltres mateixos, i arribareu a port.\nJo us ho garanteixo: que si fos possible l’impossible, això és, si pogués mancar a Déu algun dels seus atributs, li mancaria el d’ésser Totpoderós, per no poder negar-li que li demanés la Verge Santíssima, i la Verge Santíssima li demana tot el que volen els seus devots, perquè l’amor que els té és superior al de totes les mares juntes>>. Tal era l’entusiasme que tenia el Prior per la verge i els pobres , que la seva propera mort la ploraven tots menys ell, que la desitjava de debò, doncs se sentia cridat a un món en el que podia veure a la Divina Mare, a qui tant estimava. Enmig dels seus més amargs dolors no deixava de resar amb fervent devoció el Stabat Mater, aquest bell cant d’agonia que els italians en diuen tan poèticament Il pianto de Maria. – No obstant això, mes que tots els seus dolors físics, afligiria a Bernat una moral, i era el no tenir al seu costat, en aquell suprem trànsit, a la imatge de Santa Maria de Manlleu, a la que havia acudit en totes les seves preocupacions, trobant sempre el consol anhelat. Era tan intens el seu desig, que no va poder menys de manifestar-lo a un dels seus més benvolguts canonges del monestir, qui, ufanós en complaure al seu superior, va cuidar que al tancar-se el temple fos duta al l’estada de Bernat. La hi va col·locar a la petita habitació anterior a l’alcova, sobre una tauleta de poca elevació, el que va fer que el Prior no pogués veure des del seu llit al Nen Jesús, que estava assegut a la falda de la seva Mare. Aquesta casualitat no va ser estimada pel malalt, que amb profunda pena va exclamar: <<gran pecador dec ser quan el vostre diví fill no vol que vegi el seu rostre>>.\nPerò va canviar ràpid l’angoixa del Prior, doncs a penes va haver pronunciat aquelles paraules, el nen Jesús, com si tingués vida, es va posar de dret sobre el genoll de la seva Santíssima Mare, de manera que el seu rostre pogués ser vist pel malalt. Aquest, esbalaït davant tan estrany prodigi, no va cessar de donar gràcies a Déu per la seva infinita bondat, fins que li va lliurar la seva ànima, moments després, per a ésser transportada a un món millor.\nEl Nen Jesús va continuar dret sobre el genoll de la Verge, i en aquesta posició s’ha conservat i conserva des d’aquell dia memorable.\nAquesta llegenda, gairebé ignorada avui, els nostres avantpassats la referien als pelegrins i forasters que venien a visitar la miraculosa imatge.\nWeb creada amb el suport de Joieria Rellotgeria GAJA\nGaja joiers on-line\nCada dimecres el Diari de Manlleu al teu quiosc habitual\nweb recomanada per...\nEl Manlleu d’ahir\nWeb de lliure distribució, pots utilitzar tot el contingut de la web citan sempre la procecència.\n© 2022 El Manlleu d'ahir -\nUtilitzem cookies per oferir una millor experiència i servei. Si continues navegant, considerem que acceptes el seu ús. Pots obtenir més informació política de cookies, cliqui l'enllaç per major informació.


Les inscripcions per la Mitja Marató ja superen les 2.600 — Esports\nLes inscripcions per la Mitja Marató ja superen les 2.600\nLes inscripcions per la Mitja Marató ja superen les 2.600 Coneguts competidors com Arcadi Alibés o Xavier Bonastre i corredors amb marca procedents de clubs com el Cava Andorra o el Club J'Arribo han confirmat la seva assistència a la prova de diumenge. https://www.sitges.cat/serveis/esports/actualitat/noticies/les-inscripcions-per-la-mitja-marato-ja-superen-les-2-1.600 https://www.sitges.cat/@@site-logo/ajun-lat-color.jpg\nConeguts competidors com Arcadi Alibés o Xavier Bonastre i corredors amb marca procedents de clubs com el Cava Andorra o el Club J'Arribo han confirmat la seva assistència a la prova de diumenge.\nLa Mitja Marató de Sitges arrencarà aquest diumenge amb una llista d'inscrits que de moment, a data de dimarts, ja supera els 2.600 competidors. La Mitja sitgetana comptarà amb 150 col·laboradors, i amb la celebració dissabte de la Fira del Corredor i d'una taula rodona sobre les errades més comunes entre els corredors.\nDe moment, competidors coneguts i habituals d'aquestes curses com Arcadi Alibés, Artur Peguera, Xavier Bonastre o Enric Lopez Vilalta, i corredors amb marca procedents de clubs com el Cava Andorra, el J'Arribo i el Club Pretenc, no es perdran la prova de 21 quilòmetres. De entre els locals no faltaran alguns dels noms que ja coneixen el podi de la Mitja, com són Dani Serra o Vinyet Noguero.\nDes de l'organització es recorda que els competidors disposaran d'un servei de dutxes. Uns autocars llançadora, situats a l'avinguda Sofía prop de la línia d'arriba, agafaran als corredors per portar-los fins a les instal·lacions del Poliesportiu Pins Vens equipat amb vestidors. Els corredors podran dutxar-se i fer la baixada fins al passeig novament.\nA nivell de mobilitat, amb motiu de la cursa es produiran restriccions de trànsit entre les 10.00 i les 12.30 hores al sectors de Terramar, Vinyet, Passeig Marítim, av. Sofia, passeig de Vilanova i a Can Pei, entre d'altres.\nEls veïns de l'urbanització Rocamar, que també es veuran afectats, disposaran d'una sortida alternativa travessant l'Autòdrom per arribar a la ctra. B-211 de Sant Pere de Ribes. També el trànsit a l'alçada de la rotonda de l'Escola “Bel Air”, patirà restriccions.\nNotícia: "Tret de sortida a la 28a edició de la Mitja Marató de Sitges" (21/12/2010)\nWeb oficial de la Mitja Marató de Sitges


Notícia del Butlletí Octubre 2013\nEls mercats turístics polonès, italià i francès demanen productes específics\nLes fires internacionals i professionals de turisme Tour Salon de Poznan, a Polònia, i Fiera TTG Incontri de Rímini, a Itàlia, que es van celebrar de manera simultània entre el 17 i el 19 d’octubre, van presentar l’oferta turística de la Costa Brava i el Pirineu de Girona de la mà del Patronat de Turisme Costa Brava Girona a operadors turístics com ara els polonesos Ecco Holiday, Mediterranean i Ski Active i els italians Alpitour Spa, In Viaggi SRL, King Holidays i Press Tours.\nPer primera vegada, es va participar a la fira italiana TTG de Rímini, i es va fer dins l’estand de Catalunya per establir contactes amb agències de viatge majoristes. Arran de les primeres reunions mantingudes, els agents italians van mostrar interès pels productes culturals de la demarcació de Girona i per comercialitzar-los entre els segments de públic sènior i religiós.\nA la fira de Polònia, es va participar per segona vegada amb la finalitat de contactar amb operadors turístics interessats a programar la Costa Brava. A la Tour Salon, el Patronat de Turisme i Lloret Turisme van mantenir una entrevista amb l’operador Ecco Holiday, que actualment programa la destinació a l’estiu i comercialitza viatges de sol i platja i turisme actiu, i que preveu organitzar viatges en temporada baixa de caire cultural i de salut i benestar.\nA França, a la regió del Llenguadoc-Rosselló, del 30 d’octubre al 3 de novembre, va tenir lloc el Saló Nàutic Cap d’Agde en el qual el Patronat de Turisme Costa Brava Girona i els ports nàutics de la Costa Brava van promocionar els actius i productes turístics de la destinació Costa Brava, així com també la desena edició de la regata Escalagde —regata mediterrània i transfronterera que uneix el Cap d’Agde i el Club Nàutic de l’Escala. Aquesta fira també va servir per enfortir les relacions i vincles personals i professionals entre ambdues regions veïnes i agermanades històricament: Girona-Costa Brava i Llenguadoc-Rosselló (on es troba Cap d’Agde).


Contra la pobresa menstrual, opcions reutilitzables - Rezero\nDel 24 al 30 de maig se celebra la Setmana Internacional de la Pobresa Menstrual. Diverses entitats d’arreu del món farem visible la manca d’opcions menstruals més econòmiques i saludables per a totes les persones i el medi ambient.\nA Catalunya, el 28% de les dones tenen dificultats o moltes dificultats per arribar a final de mes. Professionals i entitats que treballen prop dels col·lectius més vulnerables, han detectat que, en el cas de les persones que menstruen, la falta de recursos econòmics es tradueix també en dificultats per accedir als productes menstruals. Això pot arribar a limitar-los el seu dia a dia –arribant a derivar, per exemple, en absentisme escolar–, i fins i tot pot provocar problemes de salut.\nPrimeres mesures per fer front a la pobresa menstrual\nPer lluitar contra aquesta situació, coneguda com a pobresa menstrual, darrerament s’estan començant a implantar iniciatives com ara la de la Universitat de Vigo, que l’any passat va anunciar que instal·laria dispensadors de tampons i compreses d’un sol ús, gratuïts, als seus campus. També alguns països han reduït les taxes que graven el consum d’aquests productes d’un sol ús i fins i tot, a Escòcia, s’ofereixen de forma gratuïta a tota la població.\nÉs incontestable que el consum de compreses i tampons comporta un sobrecost a les economies de les persones menstruants que, a més, en el cas de les dones, ja pateixen els efectes de l’escletxa salarial. Segons un estudi pioner en l’àmbit europeu, impulsat per Zero Waste Europe i realitzat per Rezero, s’estima que el cost anual associat a aquests productes, oscil·la entre els 21 i els 125 €; entre 749 i 4.493 € si extrapolem aquesta forquilla al llarg de la vida.\nReutilitzar per reduir despeses i impactes\nAra bé, reduir o eliminar el cost d’aquests productes d’un sol ús, és l’única solució per reduir la desigualtat que pateixen les persones menstruants? Experiències com la que impulsa ‘Freedom2flow’ a Kenia, demostren que no. Allà, una iniciativa juvenil ha aconseguit fons per crear una xarxa de confecció de compreses de roba, que són repartides entre la població que més ho necessita.\nAixí doncs, els productes d’un sol ús no són l’única solució contra la pobresa menstrual. De fet, no poden formar part de la solució. Segons l’estudi realitzat per Rezero, les dades de l’impacte ambiental i econòmic de compreses i tampons no reutilitzables són aclaparadores. Aquí en destaquem només quatre:\na Catalunya, el consum anual de 752 milions de productes menstruals d’un sol ús equivalen a 9 tones d’emissions de CO₂ (dada extra: amb aquest CO2 un cotxe ha donat 2 voltes senceres a la Terra);\nuna persona menstruant al llarg la seva vida fèrtil llença aproximadament 180 kg de compreses i tampons;\nEls productes menstruals d’un sol ús i tovalloletes humides es troben entre els 10 productes plàstics d’un sol ús més trobats en el medi marí de la UE, i\nes pot considerar que la recollida de productes menstruals d’un sol ús, tovalloletes humides i altres residus sanitaris de la superfície marina costa uns 50.000 € anuals al Govern de les Illes Balears.\nA tot això, cal afegir que es desconeixen els efectes que poden tenir, per a la salut de les persones, determinades substàncies detectades en les anàlisis dels components de tampons i compreses d’un sol ús. Tot i que no és l’objecte principal de l’estudi de Rezero, aquest sí que conté informació diversa sobre les substàncies tòxiques que s’han detectat en compreses i tampons d’un sol ús. Substàncies que en pocs casos s’inclouen en l’etiqueta del producte.\nManca de coneixement dels productes reutilitzables\nPer tot plegat, defensar que la lluita contra la pobresa menstrual ha de passar per l’ús dels productes reutilitzables no vol dir, ni molt menys, condemnar les persones menstruants amb pocs recursos a opcions poc atractives que ningú no vol. Al contrari, la demanda de les opcions reutilitzables creix dia a dia, sobretot entre la població jove i informada, que, més enllà dels seus beneficis ambientals, hi troba avantatges per al seu dia a dia i per a la seva salut.\nMalauradament, però, avui dia encara hi ha molt desconeixement sobre les alternatives als productes d’un sol ús. Aquesta manca d’informació fa que certs sectors mostrin hostilitat quan es denuncia l’impacte ambiental dels productes menstruals i s’advoca per l’ús dels reutilitzables. Per donar a conèixer-les i ajudar a superar aquestes reticències, Rezero ha publicat una guia que detalla les diverses alternatives. El cert és que cada vegada hi ha més empreses que produeixen copes menstruals, roba interior absorbent i compreses de roba. També es poden trobar esponges marines comercialitzades amb aquesta finalitat i cada dia més persones menstruants estan aprenent a practicar el sagnat lliure.\nCanvis necessaris: Nou Període\nDefensar les opcions reutilitzables no vol dir culpabilitzar les persones menstruants que no les utilitzen. No afegeix càrregues ni complicacions a ningú. Al contrari. Defensar les opcions reutilitzables vol dir defensar els drets de les dones i altres persones menstruants a viure aquest procés natural sense vergonyes, de forma saludable i sense tant impacte en el medi. Aquesta és la base de la iniciativa Nou Període, impulsada per Rezero dins la campanya europea #EnvironmenstrualWeek. Així es posa de relleu en les demandes que recull el Manifest sagnant, que entre altres mesures, reivindica:\nProgrames d’educació menstrual a les escoles.\nReducció o eliminació de l’IVA sobre els productes menstruals reutilitzables, com ja ha fet el Regne Unit.\nL’obligació legal per als fabricants de productes menstruals d’eliminar els productes químics perillosos i l’ús de toxines.\nUn etiquetatge clar i que s’ofereixin productes gratuïts a aquelles persones que ho necessiten.\nUn objectiu europeu de reutilització de productes menstruals\nDe moment, la comissió pels drets de les Dones i la igualtat de gèneres del Parlament Europeu (FEMM), ja va aprovar un informe en què es posiciona a favor de l’ús dels productes menstruals reutilitzables i alhora promou mesures contra la pobresa menstrual. Una mostra més que, contra la pobresa menstrual, les opcions reutilitzables són la solució que necessitem.\nActualitzat: 17 de maig 2022


Nadons & Maternitat — Masdeu fotògrafs\nNADONS & MATERNITAT\nSessió Newborn - Sessió Newborn a domicili - Sessió de Maternitat - Sessió Maternitat + Newborn - Nadons entre 1 i 7 mesos - Sessió de Seguiment de l'Embaràs\nLa sessió Newborn és la sessió fotogràfica que es fa a nadons entre 5 i 10 dies de vida. Es fa tan aviat perquè encara mantenen postures semblants a quan estaven dintre de la teva panxa, i generalment passen més estones dormint.\nLes primeres setmanes passen volant i aquests moments màgics no es tornaràn a repetir. Has passat 9 mesos intentant imaginar com serà el teu nadó i ara ja el tens en braços. Aquesta manera de cargolar-se, aquests peuets encara escamats i la seva respiració profunda no duren massa temps. Capturar aquests detalls tan especials és el que es treballa en la sessió Newborn.\nPreu : A partir de 250 euros\nSESSIÓ NEWBORN A DOMICILI\nTambé ens podem desplaçar fins el vostre domicili per fer la Sessió Newborn del vostre nadó . En aquest cas necessitem disposar d'un espai amb una temperatura adeqüada (28º), i la llum natural necessària per realitzar la sessió. Aquí treballem amb poques poses, busquem la naturalitat i la complicitat de la família en un moment tan bonic com és l'arribada d'un nou membre.\nPreu : A partir de 450 euros\nSESSIÓ DE MATERNITAT\nLa sessió de maternitat ens permet documentar un dels moments més preciosos de la vida d'una dona: l'embaràs. Et recomanem fer la sessió entre la setmana 32 i 36, durant aquest periode ja tens panxeta, però no estàs tan cansada com en l'últim mes de gestació.\nSESSIÓ MATERNITAT + NEWBORN\nInclou les dues sessions : L'última etapa de l'embaràs (maternitat) i els primers dies del nadó (Newborn). És la millor manera de tenir el record d'una de les etapes vitals més boniques.\nPreu : a partir de 350 €\nNADONS ENTRE 1 I 7 MESOS\nQuan el vostre nadó ja no és un nounat i encara no s'aguanta sentat, també podem fer unes fotografies precioses. Aquí ja no buscarem que s'adormin, ja que estan molt més connectats amb l'entorn. Bucarem la interacció amb els pares, que és on solen estar millor.\nPreu : a partir de 150€\nSESSIÓ DE SEGUIMENT DE L'EMBARÀS\nFem una foto a l'estudi amb la mateixa roba durant cada mes de l'embaràs, i l'última foto és amb el nadó.\nPreu : Còpia 20x50 (només foto, sense suport) - 170 € / Imadecor de 110 cm de llarg llest per penjar - 280 €


Avions i coets de joguina - Jugar i Jugar\nNo podia faltar una secció dedicada a avions, helicòpters i coets a la nostra botiga, que els facin viure una i mil aventures. En el cas dels coets, a més, pot ser que enllaci amb una fascinació pel món exterior, l’espai i tot el que comporta...\nI tu, com et desplaces? Un cotxe, un avió, un patinet, ...\nAvió amb cinta adhesiva de núvols\nCinta adhesiva dibuixos de núvols per simular el vol d'u...\nCinta adhesiva amb dibuixos de carretera que simula una a...\nNo podia faltar una secció dedicada a avions, helicòpters i coets a la nostra botiga, que els facin viure una i mil aventures. En el cas dels coets, a més, pot ser que enllaci amb una fascinació pel món exterior, l’espai i tot el que comporta l’univers i els seus planetes.\nLa conquesta de l’aire sempre ha estat un repte per l’ésser humà. El vol ha sigut una de les coses que més hem anhelat com a espècie i la història està plena d’invents més o menys enginyosos per poder solcar el cel.\nEls avions i coets son també una cosa que atrau molt a la mainada i els encanta fer volar els seus ninos, inclús a pel, sense avió ni res. Per a ells i elles, el cotxe pot volar, la manta pot volar... qualsevol cosa pot volar! I és meravellós veure’ls desafiar, amb la seva immensa imaginació, els fonaments més bàsics de les lleis físiques sense que els importi res.


Les associacions veïnals recuperen la Xarxa Solidària de Lleida\nLa plataforma va néixer durant el confinament i ara vol ser un altaveu per al voluntariat de la ciutat\nsolidaria lleida associacions xarxa les recuperen\nLa nova web de la Xarxa Solidària de Lleida\nLa Federació d’Associacions de Veïns de Lleida (FAVLL), ha iniciat la recuperació de la Xarxa Solidària de Lleida, amb el suport de la Paeria de Lleida i la col·laboració de la Federació Catalana del Voluntariat Social (FCVS-Lleida). Per fer-ho, s’ha presentat el nou espai web de la xarxa des d’on es podrà accedir als seus diferents serveis.\nL’Ajuntament de Lleida va impulsar la Xarxa Solidària de Lleida en plena crisi de la covid-19, per a fer front a les situacions de persones en una situació d’especial vulnerabilitat.\nAmb l’inici de la desescalada l’administració va creure oportú tancar la xarxa i tenir el compromís de traspassar-la a la ciutadania.\nEl relleu en la gestió de la Xarxa Solidària l’ha agafat la FAVLL, que ha iniciat la seva recuperació per fer-la créixer i consolidar-la, tant en temps de pandèmia com per a la promoció de l’acció voluntària de la ciutadania del dia a dia.\nEl nou espai web, que s’ha creat per sintetitzar els serveis de la xarxa, va dirigit a tres perfils: persones que per alguna raó es troben en situació de vulnerabilitat i dependència i necessiten ajuda temporal o continuada, persones que vulguin prestar ajuda o fer suport de manera voluntària als qui més ho necessiten i, finalment, a aquelles entitats de la ciutat de Lleida que tinguin projectes de voluntariat social en marxa i vulguin fer ressò de la seva activitat.\nEl president de la Federació d’Associacions de Veïns, Toni Baró, ha explicat que aquest és un projecte seriós i ambiciós basat en la formació i tenint com a punt de mira fer les coses bé. Ha volgut aclarir que des de la FAVLL no hi ha cap afany de protagonisme, ni de lideratge. El que volem és fer una feina efectiva perquè la gent respongui.\nPer la seva banda, la regidora de Participació Ciutadana i Lluita contra la Corrupció, Elena Ferre ha destacat que aquesta iniciativa, que va néixer com una eina comunitària per unificar i fomentar el voluntariat, ara amplia el camp d’acció per fer d’altaveu de tots els projectes de voluntariat de la ciutat de manera que es puguin acostar a la ciutadania.\nFinalment, la coordinadora de la Federació Catalana del Voluntariat, Rosa Palau, ha agraït la sensibilitat de la Paeria a atendre les necessitats de la ciutat i del territori, i ha reconegut el compromís de la FAVLL amb aquesta iniciativa que ha qualificat com una aposta molt important, a més de ser un potent altaveu que arribarà a molts llocs, en referir-se a l’espai web que avui es presentava.\nL’eina habilitada per a contactar ràpidament amb la Xarxa serà la seva nova web, però també s’hi pot contactar per telèfon (640 684 281), de dilluns a divendres, de 9 a 12 hores o escriure a l'adreça electrònica [email protected].\nJoves de la Mariola i Pius XII graven un videoclip amb els rapers lleidatans Rap’n’power


El Govern rebutja la sol·licitud de Madrid i no utilitzarà persones aturades per gestionar beques educatives\nEl Ministeri volia que cobrissin llocs de feina estructurals de l'àrea durant els mesos de més activitat\nCARMEN BUADES Palma 13/09/2017 19:54\n651x366 Els treballadors haurien de començar el contracte a mitjan octubre. Els treballadors haurien de començar el contracte a mitjan octubre.\nEl Govern no utilitzarà persones aturades perquè gestionin beques educatives durant els mesos de més feina per a l'Administració. La Conselleria de Treball, Comerç i Indústria ha enviat una resolució al Ministeri d'Educació contra aquesta sol·licitud d'adscripció, que havia d'ocupar tres persones a les Balears –una a la Universitat i dues més a la delegació d'Educació que hi ha a Palma– perquè "les funcions i tasques a exercir per part de les persones desocupades formen part de la feina habitual de l'entitat" i sense fer-los un contracte és una relació laboral fraudulenta.\nDes del govern central presentaven aquestes places –253 a tot l'Estat– com un programa de suport a les unitats de gestió de beques dins el format de treball de col·laboració social: persones aturades que cobren un suplement per fer aquesta feina, que s'afegeix a la seva prestació d'atur, però que no s'entén com una relació laboral, fet que impossibilita la cotització i fa que es continuïn consumint mesos d'atur.\nA l'escrit que el Govern ha fet arribar a Madrid recorden que el Tribunal Suprem va prohibir que aquesta fórmula fos utilitzada per cobrir llocs de feina estructurals i "en cap cas poden consistir en la realització d'activitats estructurals, ordinàries, habituals, normals, continuades i permanents de l'Administració". De fet, la col·laboració social ha d'incloure tasques amb "autonomia i substantivitat pròpia", és a dir, diferenciades de les quotidianes i permanents.\nEn la memòria justificativa del Ministeri s'afirma que, durant els mesos de tramitació de beques, les unitats que les gestionen "veuen incrementades enormement les funcions a desenvolupar" i, a causa de la impossibilitat d'allargar-los i a l'" acumulació d'expedients que han de ser objecte de tramitació" és necessari "un increment de les seves dotacions de personal".\nEl govern central creu que és un tipus de feina amb "requisit d'utilitat social" que es duria a terme entre el 16 d'octubre i el 15 de febrer, però la Conselleria de Treball no ho aplicarà perquè hi veu una "relació laboral" i, per tant, "fraudulenta". A la resolució de l'Executiu balear critiquen que sigui una fórmula d'obtenció de "mà d'obra barata" que provoca danys al treballador, a altres persones aturades, a la Seguretat Social i a la ciutadania en general.\nSi bé es tracta d'un programa que s'aplica des de fa anys, fonts de la Conselleria expliquen que "l'any passat es va deixar passar per inèrcia", però que, "tan aviat com ho vam veure, vam rebutjar tots els programes de col·laboració social amb el Ministeri".


Descens en piragua reivindicatiu per reclamar més cabal pel riu Ter - Empordà\nDescens en piragua reivindicatiu per reclamar més cabal pel riu Ter\nA la baixada, entre Bescanó a Girona, hi han participat unes 155 persones\nACN | BESCANÓ 13.07.2016 | 06:30\nUnes 155 persones han participat aquest migdia en el 15è Descens popular amb piragua pel Ter- Memorial Francesc Ferrer que enguany ha tingut un punt més reivindicatiu. S'hi han sumat els alcaldes de Bescanó, Sant Gregori, Girona i Salt que han volgut aprofitar l´acte per reclamar més cabal pel riu Ter i que es redueixi el transvasament cap a Barcelona que actualment es situa al voltant del 70% de l´aigua que porta el riu gironí. El president del Consorci del Ter i batlle de Sant Gregori, Joaquimi Roca, ha explicat que la institució ha demanat al Govern la creació d´una taula a nivell nacional per tractar aquesta problemàtica, l´incompliment del cabal ecològic del riu i els efectes que això provoca en el medi ambient, la fauna i flora. Roca ha detallat que està previst que es reuneixin durant aquest any i el vinent. Paral·lelament, el Consorci del Ter està treballant per poder aconseguir un projecte LIFE que permetrà adequar les rescloses perquè els peixos puguin remuntar el riu més fàcilment.\nLa baixada ha arrencat pels volts de les onze del matí a Bescanó. En total hi ha participat 155 persones, una quarantena més que altres anys. Carregats amb tot l´equipament, material, casc i les piragües – que prèviament han estat desinfectades per evitar incorporar al riu Ter el musclo zebrat, una espècie invasora que acostuma a estar en aquestes embarcacions - els participants no s´ho han pensat dues vegades i s´han llançat de cap a l´aigua. El temps i la forta calor acompanyava i els assistents- alguns més professionals i d´altres més amateurs- han passat una bona estona passejant pel Ter, defensant des de l´aigua aquest riu.\nEl Descens popular amb piragua pel Ter – Memorial Francesc Ferrer és un activitat que es porta terme des de fa 15 anys. Es tracta d´un acte festiu i lúdic però aquest any ha volgut anar un pas més enllà i també ha estat reivindicatiu. Hi ha assistit i participat els alcaldes de Salt, Sant Gregori, Bescanó i Girona – les localitats per on passa l´activitat- i per on transcorre el riu Ter. El seu objectiu era denunciar la situació de sobreexplotació que pateix el riu i el transvasament abusiu, del 70%, cap a l´àrea metropolitana de Barcelona.\n"No es compleix el cabal ecològic de 4,6 hectòmetres cúbics que es va fixar per llei el 2008, això és un problema que portem des de fa anys i que afecta a nivell de fauna, flora i natura sobretot en el seu tram baix en les comarques de la Selva, Gironès i Baix Empordà", ha lamentat l´alcalde de Sant Gregori i president del Consorci del Ter, Joaquim Roca. En aquest sentit el batlle ha explicat que han demanat al Govern la creació d´una taula a nivell nacional per poder tractar aquesta problemàtica i poder buscar solucions efectives i ràpides. D´entrada està previst que el Consorci del Ter i l´ACA es reuneixin amb el Departament de Territori al llarg d´aquest any i el vinent.\nD´altra banda, des de la institució estan treballant i redactant un nou projecte LIFE que pretén adequar les rescloses que hi ha al Ter perquè els peixos pugin remuntar el riu més fàcilment. Una iniciativa que vol aconseguir fons europeus.\nPer la seva banda, l´alcalde de Salt, Jordi Viñas, ha posat en valor la figura de Francesc Ferrer i Gironès, membre de la Cambra de Comerç de Girona, del Senat, del Parlament de Catalunya i regidor de Girona; un dels primers polítics que va defensar la protecció del Ter. "Si estem on estem és per ell, per l´activitat que va dur a terme i que va permetre evidenciar la problemàtica important que pateix el nostre riu", ha assenyalat.\nEn aquest sentit, l´alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, ha volgut subratllar la importància de la unió dels quatre consistoris per reclamar més cabal pel Ter. "Treballem units en la mateixa direcció i també hem aconseguit que la ciutadania s´impliqui", ha comentat. Per últim, l´alcalde de Bescanó, Pere Lluís Garcia, ha assegurat que es tractava d´una "greu mancança" que patia el territori gironí i no ha dubtat en reivindicar la necessitat d´acabar amb la sobreexplotació del riu.\nUn cop finalitzats els parlaments i els consells de seguretat, ha estat el torn de l´actor Joel Joan i Txé Arana que han llegit diverses parts del manifest comú, que s´ha basat en un article que va escriure Francesc Ferrer i on explicava la situació de sequera que pateix la Costa Brava i la mala gestió que s´ha fet darrerament dels recursos hídrics per part del Parlament de Catalunya.\nTot seguit, els participants s´han llançat a l´aigua. No obstant això, uns 500 metres més tard, han hagut de tornar a sortir de les piragües per travessar un petit camí que creua el riu a l´alçada de l´entrada de Bescanó i que també ha estat molt criticat per part dels organitzadors de l´esdeveniment que consideren que caldria treure´l. Posteriorment, han pogut continuar el seu trajecte.