Reflexions d'en Fantassin a Barcelona: Patriotes independentistes identitaris multiculturals d'identitats compartides\nMarta: -Atenció, comencem a gravar. Jo sóc la Marta. Estem aquí sis col·legues. Estem dinant al Terra d’Escudella. Portem dues hores i mitja discutint sobre “identitat”. La controvèrsia ha vingut arran del mot “identitari”, que el Manel deia que és un mot perdut perquè ha estat confiscat pel feixisme europeu de la mateixa manera que els castellans van confiscar el mot “espanyol”, i que per tant aquestes dues paraules ja no es poden recuperar.\nMarta: -Els altres de la colla no hi hem estat d’acord. Bueno, sí, hem estat d’acord en relació a que la paraula Espanya ja no es pot recuperar, ni ganes. Però no hem estat d’acord que “identitari” no es pugui recuperar. Això de gravar-ho ha vingut al veure que després de molt discutir hem descobert que sent igual de patriotes -excepte el Jordi que diu que és independentista per raons pràctiques- no tenim les mateixes identitats. Però lo que ens ha frapat de debò ha sigut descobrir-nos a nosaltres mateixos dient que algunes d’aquestes altres identitats són poc importants però d’altres són tant tant fonamentals que no podríem recolzar mai, de cap de les maneres, una independència o un procés que les negués.\nMarta: -Com que no aconseguíem posar-nos d’acord per trobar l’entrellat de forma estructurada, i sobretot veient que tots tendíem a anar-nos pels “cerros d’Úbeda”, maquillar amb teories políticament correctes els nostres sentiments reals, hem decidit usar la tècnica de gravar-nos amb el mòbil preguntant-nos els uns als altres, sense cap possibilitat de modificar-ho. A veure si així descobríem quines identitats són el comú denominador que impedeixin la guerra civil. També hem acordat que el Manel ho publicarà en alguna publicació independentista, sense cognoms però també sense canviar ni una coma, perquè hem pensat que aquest coneixement pot ser important i transcendent.\nJaume: -Però digues quines són, que aquest rotllo no l’entén ningú!\nMarta: -Sí, la identitat comuna és ser Català.\nManel: -Una precisió vull aclarir, que no tocaré ni una coma, i si algú diu renecs o potser barbarismes com “vale” o “bueno”, tampoc. Però si algú parla malament i dieu expressions com “hem decidit preguntant-se” o “anem a gravant-se”, o dieu les paraules a mitges, com “pro” en comptes de “però” “Tresa” en comptes de “Teresa”, o “l’independència” en comptes de “la independència”, etc, doncs això sí que ho corregiré, eh!\nMarta: -Val, val, d’acord. Doncs dèiem que la identitat comuna és “ser Català”. Cinc de nosaltres ens sentim emocionalment “patriotes”. Hem vist que algunes altres identitats són fonamentals i que un marc polític intolerant en vers una d’aquestes identitats ens situaria en un bàndol contrari, un bàndol que no seria l’espanyol però sí que crearia divisions, escissions, afebliments… De moment hem dit que les fonamentals hem vist que són: “els Països Catalans”, “Catalunya”, “les esquerres”, “el cristianisme”, “l’islam”, “anti-patriarcalisme”, “l’ecologisme”, “el liberalisme”. En canvi els comunistes heu descartat “el comunisme”. Però després tots us heu anat retractant. Al principi estava clar que serien prescindibles “el feminisme”, “el comunisme”, “Occitània” i “l’ecologisme”. Després us heu començat a contradir. I al final tenim aquest merder que ja no ens aclarim. Potser ara al fer les preguntes en sortiran més. Comença el Jordi preguntant al Hamid. L’acord és no enrotllar-nos i fer preguntes concretes.\nJordi: -Hola, Hamid. Ens ha fet gràcia que mentre jo no em defineixo patriota català i sóc nascut a Catalunya tu ets nascut al Marroc de família berber però no ets patriota berber i en canvi ets patriota català, votes UDC i per a tu és fonamental “els Països Catalans” i “l’Islam”.\nMarta: -Hosti, Jordi, no és així. Això ni és escuet ni és preguntar, ja ho has dit tot del Hamid, no cal que parli ell.\nHamid: -A veure, no cal ser nascut aquí sinó haver crescut de petit per ser patriota. Podria tenir una mica d’identitat espanyola si hagués parlat espanyol de petit però només parlava àrab i català, per tant no em sento gens Espanyol. Em sento tant o més patriota que un pagès de Vic perquè la catalana és la meva identitat principal. No em sento berber perquè, tot i que tant el meu pare com la meva mare eren de famílies que parlen amazigh, eren de zones molt allunyades. La meva mare és del Rif i el meu pare del sud de Marroc, es van conèixer parlant àrab i així em van parlar a mi. El coneixement de l’idioma àrab fa que senti una mica d’identitat àrab, però també parlo perfectament anglès i de tanta cinematografia de Hollywood sento que també comparteixo un punt d’identitat americana, però no sento que tingui cap identitat russa ni alemanya ni tan sols francesa, tot i que he vist molt cinema d’aquests tres països.\nJordi: -Però deies que per a tu és fonamental els Països Catalans i que no pots acceptar un independentisme que no els contempli.\nHamid: -No, no he dit això. Lo que he dit és que no podria acceptar un independentisme que els rebutgi. N’hi ha prou acceptant que en formem part i deixant la porta oberta a la reunificació.\nJordi: -Però per què per a tu és tan important i per a mi no? També has de parlar de l’Islam i de per què ara votes CiU\nHamid: -Perquè jo vinc de mogudes de barri que em van vincular a l’esquerra independentista i tu no. Jo m’he fet un tip d’anar d’Alacant a Perpinyà i tu no has fet política fora del Principat. Ens identifiquem amb allò que coneixem. I una cosa és moure’m a nivell de barri amb l’esquerra independentista i l’altra és ser ateu, i jo no podré ser ateu perquè la religió forma part de la meva identitat. Jo m’he sentit agredit verbalment pels meus amics de la CUP en la meva identitat religiosa, sense mala intenció però amb la incomoditat de qui té amics que no paren de renegar d’allò que per a tu és sagrat, però en canvi em sento còmode en la democràcia cristiana perquè em respecten i perquè Jesucrist és un profeta de l’Islam, i creiem en la Verge Maria.\nJordi: -Vale, doncs ara et toca a tu.\nMarta: -A veure si ho fas millor!\nJaume: -Hosti, mireu de ser més esquemàtics!\nHamid: -A veure, Jordi, quines són les teves identitats prescindibles i quines són tan fonamentals que no toleraries que te les neguessin?\nJordi: -En poques paraules i ben esquemàtic et diré que em sento Català i em sento molt Europeu i em sento una mica Espanyol. Suposo que tens raó que el coneixement fa molt, perquè és obvi que sento més pròpies algunes costums espanyoles, i també em passa amb algunes americans que he vist a la tele, però no puc sentir cap afinitat per allò que desconec. Em sento europeu arran d’haver fet l’erasmus a Holanda i que parlo anglès, francès i una mica d’holandès. Tots els meus ancestres són catalans, els meus cognoms no poden ser més catalans, però a la família sempre ens hem sentit Espanyols. Tinc altres identitats, com “ecologista”, “liberal” i “agnòstic” però de la mateixa manera que ara estic dins un règim espanyol i autonòmic sense agnosticisme ni liberalisme ni ecologisme institucionals, també podria passar sense aquestes polítiques en una Catalunya independent.\nJaume: -Ara jo al Manel. Manel, quines són les teves identitats fonamentals i quines són prescindibles?\nManel: -Em sento patriota i també de Països Catalans, per tant fins aquí com el Hamid. Accepto la Catalunya de les quatre províncies com la fase incompleta però com un pas endavant. També com el Hamid el tema religiós és fonamental, però en el meu cas en la forma “atea”. No podria estar en un projecte que fos intolerant amb el meu “ateisme”. Pel que fa a les identitats prescindibles, també em sento “Occità” però no presentaria una batalla identitària al respecte. I em sento “comunista”, però també ho sabria deixar aparcat. En canvi, no podria tolerar un projecte independentista que m’impedís una percepció d’esquerres i que m’impedís competir políticament amb propostes d’esquerres. O sigui, les fonamentals serien: “Catalunya”, però també “Països Catalans”, “ateisme” i “esquerres”. M’ha fet gràcia això de la identitat americana i penso que també he de reconèixer que hi ha trets culturals “pel·liculers” que formen part de la nostre identitat. I també penso que, per exemple, em sento Europeu en la mesura que em sento còmode a França i parlant en francès. Però una part de la meva família és Espanyola, de fet la meva llengua materna és l’espanyol, i no em sento en absolut Espanyol, ni de lluny.\nManel: -Ara tu, Jaume. Quines són les teves identitats innegociables.\nJaume: -Per a mi el fet “occità” és inqüestionable i no veig per què ha de ser prescindible, però està clar que no m’oposaria a una independència que no en fes referència. L’altra identitat és “la sexual”, vosaltres no us heu definit heterosexuals perquè aqueta identitat la teniu com la normal i no la teniu amenaçada, però el meu cas és diferent, per tant no me’n fiaria d’una independència que d’entrada no reconegués en la seva constitució el respecte per la identitat “Gay”. La meva identitat religiosa no és gaire forta perquè he passat del “catolicisme practicant” al “no practicant”, o sigui que, com tampoc no ho veig amenaçat, m’és ben igual si la Catalunya independent ho respecta o no. La identitat política tampoc és important perquè crec que durant el procés hauríem d’oblidar-nos de política, i quan siguem independents podríem tornar a jugar a dretes i esquerres. Pel que fa als “Països Catalans”, no és que sigui prescindible, és que no hi crec, penso que estan perduts, i si volen tornar a ser part de la nació catalana han de ser ells els que s’han d’espavilar.\nMarta: -Em toca preguntar a la Laura. Quina és o quines són les teves identitats fonamentals i quines són aparcables?\nLaura: -Jo sóc de “Catalunya”. Tampoc no crec en els “Països Catalans a nivell de o tot o res”, de manera que quan el Principat sigui independent ja anirem fent feina per atraure la resta dels territoris de cultura comuna. Com el Jaume, la identitat “sexual” és fonamental i segurament jo seria anti-independentista si l’entorn indepe fos “masclista”. En canvi, la “religió” no suposa res identitari per a mi, “l’ateisme” tampoc, i ser “d’esquerres” tampoc. La meva filosofia és ser “patriota”, com el Manel i el Hamid, i “feminista”.\nLaura: -I finalment es tanca la roda i li toca a la Marta. Quines són les teves identitats?\nMarta: -Doncs per a mi la identitat està lligada a la “cultura”, però no a la cultureta que només tenen quatre pagesos d’Osona, aquella que té l’etiqueta de “catalana antropològica”. No sóc tan utilitària del catalanisme com el Jordi, de fet també em sento “patriota”, però no podria ser-ho si el meu patriotisme estigués lligat a la sardana, entre altres raons perquè ni sé ballar sardanes ni m’interessen. El meu patriotisme ve de “l’orgull de sentir-me catalana perquè Catalunya ha sabut integrar la cuina senegalesa o la música americana”. Jo no podria sentir-me patriota d’un país atrofiat culturalment. Me’n recordo quan vaig estar a Algèria que els amics més patriotes que vaig fer eren els joves que se sentien orgullosos d’haver generat una música molt influenciada per formes espanyoles i anglosaxones. En canvi vaig conèixer gent se que li notava l’autoodi i a més coincidien que no generaven cap prestigi nacional i eren els que “comprenien” la mort de Cheb Hasni. La “tolerància” hauria de ser extensiva a “totes les idees” i “totes les condicions sexuals i religioses”. Per tant, “Catalunya” i “multiculturalisme” són les meves identitats fonamentals, i per tant quan jo faig propaganda independentista estic venent modernitat, dic que la Catalunya independent quan sigui independent podrà ser tan multicultural i plurilingüística com Dinamarca. Per això mateix, qui vulgui vendre’m a mi el seu partit independentista m’hauria de seduir perquè jo hauria de veure en aquesta idea independentista l’atractiu de la modernitat.\nJaume: -Doncs, per que he apuntat, i consta gravat i serà publicat, com a grup ens mantindríem units lluitant per la independència sempre que aquest independentisme sigui de “Catalunya”, que no sigui només de Països Catalans, que sigui multicultural, que respecti la dona, que respecti la homosexualitat, que respecti la percepció política en l’eix social dreta-esquerra, però que toleri tant la identitat dels partidiaris del Països Catalans com la dels que no hi creuen, la dels religiosos i la dels ateus. A més cal que no es rebutgi ni la dimensió occitana ni l’europea, i que accepti algunes influències amb les que podem estar molt familiaritzats i que poden tenir origen cinematogràfic (americanes) o idiomàtic (espanyoles, àrabs, franceses…). El trencament d’aquests paràmetres ens incomodaria i amb tota probabilitat ens afebliria perquè estaríem barallant-nos entre nosaltres i Espanya se n’aprofitaria. Punt final, aturo la gravació.\nHa transcrit: Fantassin Manel\nPublicat per Fantassin Manel a diumenge, de juny 15, 2014\nEtiquetes de comentaris: Anecdotari, Identitat nacional, Llibertat.cat\nPatriotes independentistes identitaris multicultur...


Últims programes - La transmissió de l'Espanyol (Tot gira) - Pàgina 3\nTot gira, de 20 a 21 h - 18/08/2019\nViure l'esport en directe amb passió és l'objectiu del programa esportiu de les tardes del cap de setmana. Amb vocació poliesportiva, no para de girar amb l'actualitat que es mou del futbol al motor per mitjà de transmissions, comentaris, seccions i la participació dels oients. Realitza: David Clupés\nTot gira, de 19 a 20 h - 18/08/2019\nViure l'esport en directe amb passió és l'objectiu del programa esportiu de les tardes del cap de setmana. Amb vocació multiesportiva, no para de girar amb l'actualitat que es mou del futbol al motor per mitjà de retransmissions, comentaris, seccions i la participació dels oients. Realització: David Clupés\nDavid Clupés dirigeix i presenta "Tot Gira", dissabte de 16 h a 21 h i diumenge de 16 h a 23 h. 15 temporades i més de 1.300 programes vivint l'esport en directe. El cap de setmana és nostre!\nTot gira, de 22 a 23 h - 15/08/2019\nTot gira, de 21 a 22 h - 15/08/2019\nTot gira, de 20.45 a 21 h - 15/08/2019\nDavid Clupés dirigeix i presenta "Tot gira", dissabte, de 16 h a 21 h, i diumenge, de 16 h a 23 h. 15 temporades i més de 1.300 programes vivint l'esport en directe. El cap de setmana és nostre!\nLucerna, 0 - Espanyol, 3: eliminatòria encarrilada\nGols: Ferreyra, Dídac i Vargas\nTot gira, de 23 a 00 h 08/08/2019\nTot gira, de 22 a 23 h 08/08/2019\nTot gira, de 21 a 22 h 08/08/2019\nTot gira, de 20.45 a 21 h 08/08/2019\nStjarnan, 1 - Espanyol, 3: els blanc-i-blaus ja esperen el Lucerna\nL'Espanyol ja és a la segona ronda prèvia d'aquesta Europa League. Els blanc-i-blaus han superat per 1 gol a 3 a l'Stjarnan i ja esperen el Lucerna.\nEspanyol, 4 - Stjarnan, 0: el retorn europeu, amb bon peu\nL'Espanyol va superar l'Stjarnan islandès per 4 a 0 a l'anada de la segona ronda de la prèvia de la Lliga Europa amb dos doblets de Facundo Ferreyra i Borja Iglesias. Un bon resultat per començar el nou camí a Europa 12 anys després.\nEspanyol, 4 - Stjarnan, 0. El programa sencer\nGols: Ferreyra (2), Borja (2)\nEspanyol, 2 - Reial Societat, 0. El programa sencer\nGols: Rosales (58') i Wu Lei (66').\nAbraham Lincoln i la síndrome de Marfan\nIsabel Gemio: "No em podia quedar tancada amb el meu dolor, es poden canviar moltes coses"


L'escola Joan Abelló de Mollet repeteix el projecte Lecxit per potenciar la lectura entre els més petits - Vallès Visió\nL’escola Joan Abelló de Mollet repeteix el projecte Lecxit per potenciar la lectura entre els més petits\n18 de Gener de 2019 18 de Gener de 2019\nLa Jessica Aguero és una de les dotze voluntàries del programa Lecxit de l’escola Joan Abelló de Mollet i repeteix l’experiència per segona vegada. Considera que participar-hi és una oportunitat per aprendre dels més petits.\nEn aquesta segona edició del Lecxit hi participen una vintena d’alumnes de quart de primària de l’escola Joan Abelló. Per això, es fa en dos grups. També per segon any els voluntaris són alumnes de l’institut Gallecs de Mollet.\nLa finalitat d’aquest projectes es ajudar als alumnes de l’escola a tenir una millor comprensió lectora. Pels nens i nenes participar-hi és una bona oportunitat perquè la lectura es converteixi en un hàbit diari.\nEncara hi ha places disponibles per si hi ha persones interessades en ser voluntàries. Les trobades es fan cada dimecres de dos quarts de cinc de la tarda fins dos quarts de sis.


Donem suport i gaudim dels establiments de restauració d'Abrera!:: Ajuntament d'Abrera\nDIJOUS, 17/06/2021 | 10:52 h\nDonem suport i gaudim dels establiments de restauració d'Abrera!\nConsulteu el llistat de comerços de restauració amb servei per emportar i servei d'entrega a domicili\nDes de l'Ajuntament d'Abrera donem suport als negocis de restauració del nostre municipi afectats pel tancament temporal com a mesura de prevenció i contenció de la Covid-19. Per aquest motiu, hem elaborat un llistat de tots els bars, cafeteries, forns, pastisseries, restaurants i rostisseries que ofereixen servei de recollida amb cita prèvia o servei d'entrega a domicili. Entre totes i tots, donem suport a la restauració local!\nRecordem que no és permès el consum de begudes i menjar a la via pública. Així, els productes adquirits als establiments de restauració s'han de consumir en els domicilis.\nConsulteu els serveis actius de restauració d'Abrera fent clic aquí.\nA causa del confinament nocturn, decretat el diumenge 25 d'octubre com a mesura de prevenció i contenció de la Covid-19, l'horari màxim permès d'obertura al públic dels establiments de restauració és el següent:\nRestauració (recollida a l'establiment amb cita prèvia): 21 hores.\nRestauració (serveis a domicili): 23 hores.\nLa regidora de Promoció Econòmica, Guadalupe Marcos, ha explicat que “des de l’Ajuntament d’Abrera donem suport a tots els establiments de restauració del nostre municipi, tant als bars com als restaurants. La funció social que fan és molt important perquè ens permeten poder trobar-nos i són espais que donen molta vida al nostre poble. Esperem que aviat entre totes i tots puguem doblegar aquest virus i recuperar les nostres activitats per poder tornar a reactivar aquest sector tant important per l’economia. De moment, podem donar-los suport fent comandes per consumir als nostres domicilis”.\nDes de l'Ajuntament d'Abrera demanem extremar les mesures d'autoprotecció per la prevenció i contenció de la Covid-19. La salut és cosa de tothom!\nConsulteu el serveis actius de restauració d'Abrera


Maig 2012 | Trampolí Tecnològic de la Universitat de Lleida\nEl pròxim dijous, 31 de maig de 2012, es celebrarà la XIII Jornada d'Emprenedors i Innovació a la Universitat de Lleida.\nLa jornada, que es desenvoluparà durant el matí, serà inaugurada pel Magfc. Sr. Roberto Fernández, rector de la Universitat de Lleida, i el Sr. Pere Enciso, degà de la Facultat de Dret i Economia de la Universitat de Lleida.\nDurant l'acte els assistents podran gaudir de la conferència "Diversifica els contactes per innovar millor" i de dos taules rodones "Experiències emprenedores a Lleida" i "Emprenedoria i innovació a la universitat".\nLa clausura de la jornada anirà a càrrec del Sr. Ferran Badia, vicerector de Planificació, Innovació i Empresa de la UdL, i del Sr. Jose Luis Gallizo, director del departament d'AEGERN de la UdL.\nEstratègia 2012-2014 en matèria de Propietat Industrial per a empreses i emprenedors\nL'Estratègia 2012-2014 és una iniciativa del Ministeri d'Indústria, Energia i Turisme, a través de l'Oficina Espanyola de Patents i Marques, que pretén constituir la Propietat Industrial com una eina i factor clau en la presa de decisions quotidianes de les empreses i dels emprenedors. El seu objectiu és impulsar la diferenciació, especialització i major rendiment del sistema productiu espanyol, contribuint així a millorar la posició competitiva de les empreses en els mercats globals mitjançant l'ús estratègic dels instruments de protecció de la Propietat Industrial (PI).\nLa Propietat Industrial és un factor clau en les decisions que es prenen quotidianament en les empreses. Pràcticament tots els dies apareixen en el mercat nous productes, marques i dissenys, resultat del procés d'innovació i creativitat contínues.\nUna gestió eficaç de la Propietat Industrial permet a les empreses utilitzar els seus actius intangibles per fer-les més competitives i així augmentar el seu avantatge en els mercats. Facilitar aquesta gestió, aumentant la cultura sobre Propietat Industrial i eliminar barreres de tipus administratiu o financer és, per tant, un dels principals objectius de l'Estratègia. (+)\nBizBarcelona 2012, saló emprenedor\nEls propers dies 13 i 14 de juny se celebrarà BizBarcelona, l’esdeveniment de referència a Catalunya en matèria d’emprenedoria. Durant aquests dos dies la Fira de Barcelona serà el punt de reunió de les solucions per a la creació, el creixement i la internacionalització d’empreses i projectes empresarials, agrupades en 9 temàtiques: finançament, innovació, internacionalització, estratègia i gestió empresarial, vendes, optimització de recursos, eïnes de marketing i comunicació, franquícies i habilitats directives.\nPer a més informació consultar Bizbarcelona 2012\nPremis TR35 Spain 2012\nL'objectiu és reconèixer l'esforç i dedicació dels joves que treballen en el desenvolupament de noves tecnologies o en l'aplicació creativa de les ja existents per resoldre els problemes actuals.\nLa data límit és el 26 de juliol de 2012.\nPer a més informació consultar Premis TR35 Spain 2012\nStartup Weekend Barcelona 2012\nStartup Weekend és un esdeveniment de 54 hores de durada que té com a objectiu crear projectes en el sector de les noves tecnologies que puguin servir com a base per a un projecte (startup) viable.\nEl programa es desenvolupa amb èxit actualment en més de 35 països de tot el món, el que converteix a Startup Weekend en una de les principals comunitats internacionals d'emprenedors.\nAquesta trobada es celebrarà a Barcelona, del 29 de juny a l'1 de juliol de 2012, a les instal•lacions de Wayra (Via Augusta 177). (+)\nTant per engegar un projecte com per garantir el creixement empresarial, cal tenir present el gran ventall d'alternatives de finançament que es poden trobar al mercat i a les quals podem acollir-nos. Trobar les fonts de finançament adequades esdevé clau quan es parla d'empreses immerses en projectes d'innovació i d'internacionalització.\nACC1Ó ha dissenyat un pla d'assessorament financer per al 2012 que t'ajudarà a planificar la millor estratègia per trobar finançament. (+)


disseny d'estand| EBACE | Indissoluble, Ginebra, Suïssa\nEstand Click 2017\nReunir la xarxa de professionals del món de l’aviació és l’objectiu de la fira EBACE (European Business Aviation Convention & Exhibition) que se celebra a Ginebra. Una de les empreses presents a la fira, Click Aviation Network, encarrega a Indissoluble la producció i el muntatge del seu estand.\nEl conjunt, de 15 metres de llarg i 9 d’ample, s’estructura en 3 franges longitudinals i té un acabat unitari tant en murs com en el mobiliari a mida. El material que proporciona aquesta unitat és el DIBOND (plafó sandwich d’alumini), que recobreix totes les superfícies amb planxes de forma triangular o quadrada\nA la primera franja de l’estand s’hi situen dos mostradors de recepció de visitants. Cada un d’ells ocupa un vèrtex de l’estand i conté una pantalla de 32 polzades amb material audiovisual informatiu sobre la companyia.\nDarrere d’aquesta àrea segueix la zona de reunió, amb un canvi de color al paviment que potencia la idea de les franges. Així, el terra de DIBOND simula un paviment de rajoles disposades en tres amples bandes, de color blanc i vermell.\nA la següent franja s’hi situa una barra de bar de cinc metres de llargada. Està fabricada amb el mateix llenguatge que els mostradors i té una línia d’il·luminació LED frontal.\nDarrere la barra s’hi aixeca un mur de 15 metres de llarg per 4 metres d’alt que conté dues zones de magatzem al seu interior, alhora que delimita l’espai de l’estand. La seva estructura és de tubs metàl·lics i està recoberta per triangles de fusta de DM. L’acabat, com a la resta de l’estand, és de peces de DIBOND amb formes triangulars. Aquest mur, igual que la barra de bar, també té integrada il·luminació LED per destacar els límits d’alguns triangles.\nLa part central del mur està definida per una gran obertura ocupada per una estructura espacial de tubs metàl·lics. Amb aquesta xarxa tridimensional es pretén reforçar els valors de la companyia, una empresa que crea un sistema de xarxa per a facilitar les operacions de milers de vols cada dia.


El Bordils es queda sense premi en un duel ajustat - Diari de Girona\nEl Bordils es queda sense premi en un duel ajustat\nEls gironins perden a la pista del Zamora, tot i fregar la victòria de prop (30-28)\nddg 20.10.2019 | 00:35\nEls jugadors del Bordils aplaudeixen als aficionats un cop acabat el partit. LA OPINIÓN DE ZAMORA\nEls jugadors del Bordils aplaudeixen als aficionats un cop acabat el partit.\nEl Bordils va marxar amb les butxaques buides de Zamora després de topar amb una derrota (30-28), en un duel igualat que va disputar-se fins a l'últim parcial.\nEls gironins van veure's superats per la pressió local, que ben aviat va marcar el ritme del joc. Tot i aconseguir avançar-se al marcador en alguns instants, el Bordils no va poder marcar l'avantatge suficient i això ho va aprofitar el rival per marxar al descans amb el resultat a favor.\nSeguint el guió de la primera part, la diferència de gols entre ambdós era mínima i cada vegada que el Zamora es posava per davant dels verd-i-blancs reaccionaven contundentment per retallar distàncies.\nAprofitant l'efectivitat de jugadors com Arnau Palahí o Josep Reixach, que ahir van marcar 6 gols, el Bordils no va poder trencar el partit a partir del 21-20. Sense temps per a més, Montes va ser l'últim en veure porteria amb una diana a falta d'un minut per al xiulet final.


Torna el Carnaval d’Encamp amb activitats per a tots els públics — Comú d'Encamp | Principat d'Andorra Comuencamp\nEsteu aquí: Inici / Notícies / Torna el Carnaval d’Encamp amb activitats per a tots els públics\nTorna el Carnaval d’Encamp amb activitats per a tots els públics\nBall de l'Òssa- Carnaval d'Encamp\nDel 10 al 14 de febrer torna el Carnaval d’Encamp, vestint la vila encampadana de disbauxa, música i color. El tret de sortida tindrà lloc dissabte 10 de febrer amb la tradicional penjada del Carnestoltes a la plaça del Consell entorn les 12 hores i, tot seguit, l’Esbart Sant Romà realitzarà la ballada per a tots els assistents.\nCap a les tres de la tarda, les activitats es traslladaran davant de Prada de Moles, on s’iniciarà una desfilada de carrosses i comparses pels principals carrers del poble que comptarà amb l’acompanyament d’una batucada. Les inscripcions es realitzaran al mateix lloc a les 14.30 hores.\nEls més petits de la parròquia també podran gaudir de l’espectacle infantil Carnaval, a les 17.30 hores a la sala de congressos del Complex Esportiu i Sociocultural d’Encamp, que finalitzarà amb una xocolatada per als infants. A la sala del costat, la sala de festes, a partir de les 22.30 hores el grup de versions Swing Latino serà l’encarregat de dinamitzar el ball de nit que clourà amb una discoteca mòbil amb Dj Moncho a partir de l’una de la matinada a la sala de congressos.\nDiumenge 11 de febrer les activitats previstes començaran amb la tradicional despertada general pels carrers del poble, cap a les sis del matí per passar a les nou del matí a la matança del porc davant de la plaça dels Arínsols. Quan hagin passat pocs minuts de les quatre de la tarda s’iniciarà el Judici dels contrabandistes que, en acabar, anirà acompanyat d’una botifarrada popular.\nEl concurs de disfresses infantil tindrà lloc a la sala de congressos del Complex Esportiu i Sociocultural d’Encamp precedit de l’espectacle infantil Visca el Carnestoltes, que començarà a les 17.30 h. L’orquestra Cocktail serà la mestra de cerimònies durant el ball de tarda cap a les set de la tarda a la sala de festes. Les activitats de nit començaran a les 22.30 h amb el concert M80 amb el grup de versions Versión Imposible a la sala de festes del Complex d’Encamp. Tot seguit, cap a les 0.30 h tindrà lloc el concurs de disfresses d’adults. Les inscripcions s’han de realitzar mitja hora abans a la recepció de la sala. La vetllada finalitzarà amb una discoteca mòbil a la sala de congressos.\nEl Ball de l’Óssa, declarat festa d’interès nacional, donarà el tret de sortida a les activitats de dilluns 12 de febrer. La representació s'iniciarà a les quatre de la tarda i finalitzarà amb el repartiment d’allioli. Així, l’aparcament del Prat de l’Areny serà l’epicentre de la festa fins que a les 17.30 hores passi el relleu a la sala de congressos del Complex Esportiu i Sociocultural, on l’espectacle infantil Explosive distraurà els més petits de la família. La jornada seguirà a les 22.30 hores a la sala de festes del Complex d’Encamp amb el ball de nit a càrrec del grup Tremendos i una discoteca mòbil a càrrec de Dj Paco Pil, Ricardo F. Sisu i Dj Moncho, que tindrà lloc a partir de mitjanit i que comptarà també amb la tradicional confitada.\nEl dimarts 13 de febrer el Carnaval s’iniciarà a les set de la tarda amb la despenjada del Carnestoltes a la plaça del Consell. A partir de les 22.30 hores tindrà lloc el ball de nit amb el grup In-versions a la sala de festes del Complex Esportiu on, cap a les 00.30 hores, començarà l’Operació del Carnestoltes que donarà pas a la discoteca mòbil a partir de l’1.30 hores.\nEl darrer dia de Carnaval, dimecres 14 de febrer, se celebrarà la tradicional sardinada popular a la plaça dels Arínsols a les 21 hores, amenitzada per Sandydriverdixie, i es donarà pas a la lectura de les últimes voluntats i la cremada del Carnestoltes, cap a les 22 hores.


Barcelona es declara ciutat lliure de fons voltors d’inversió | betevé Web\nRedacció btvnotícies dimarts 11 de juliol, 2017 , 16.52\nEl regidor d’Habitatge, Josep Maria Montaner, defensa la lluita perquè els inversors “més destructors” se’n vagin de la ciutat\nLa Comissió de Drets Socials ha aprovat una proposició de la CUP per declarar Barcelona ciutat lliure de fons voltors d'inversió amb el suport de BComú, ERC i el PSC. El grup Demòcrata i el regidor no adscrit s'han abstingut, mentre que Cs i el PP hi han votat en contra. La regidora Maria Rovira (CUP) ha dit que els fons voltors "elititzen barris per fer-ne fora els veïns". El regidor d'Habitatge, Josep Maria Montaner, ha afirmat que el govern municipal no vol a la ciutat els inversors "més destructors".\nEn el debat a la comissió, Montaner ha afegit una esmena "in voce" a la proposició per evitar que el text sigui "un brindis al sol". L'esmena proposa acabar amb els privilegis fiscals de les societats anònimes cotitzades de la inversió immobiliària (SOCIMI). La proposició de la CUP inclou també un punt que demana elaborar un protocol per definir com s'ha de prioritzar la compra d'immobles per part de l'Ajuntament per intervenir en el mercat immobiliari. Montaner ha assegurat que aquest protocol ja existeix.\nEl regidor Demòcrata Jordi Martí ha dit estar en contra dels fons voltors d'inversió, però ha justificat l'abstenció per la utilitat de la proposició. Des de Cs, Koldo Blanco ha afirmat que la proposta "no té cap eficàcia jurídica, només una declaració d'intencions". Montse Benedí (ERC) li ha replicat que les declaracions d'intencions "marquen un tarannà" i que aquesta proposició "té molt sentit". Des del PP, Àngels Esteller ha dit que no es pot criminalitzar tots els inversors perquè "no tots són iguals".\nNou cas de compra d’un edifici en què s’anuncia als llogaters que han de marxar


Ahir, 10 de maig, es va projectar la pel·lícula SAKLI ("Secret") amb posterior col·loqui amb el seu director Selim Evci.\nEs tracta d'un film molt ben resolt. Les imatges i els diàlegs flueixen de manera que l'espectador pot recrear-se en tots els detalls i pensar en el que acaba d'escoltar, gràcies a unes pauses naturals i assossegadores.\nEls intèrprets estan magnífics i ficar-te en l'ambient familiar i social de l'Istanbul d'avui dia, impregnat de costums que a casa nostra eren del tot normals no fa tant de temps, fa d'aquesta pel·lícula un bell recurs per enriquir-nos culturalment.\nEl col·loqui amb el seu director va estar molt bé. El públic va fer preguntes molt encertades, sobretot, sobre les diferències en el tractament de la moral masculina i femenina. La gran importància que se li dóna a la virginitat, porta a que, segons Evei, a Istanbul és facin cada dia mil operacions de reconstrucció d'himen.\nEs pot apreciar un cert paral·lelisme amb el que ha passat a casa nostra amb el boom immobiliari. Famílies que va pocs anys vivien amb molt poc han passat a tenir un nivell de vida elevat gràcies a l'especulació en la branca de la construcció (és el cas d'una de les famílies protagonistes).\nTambé la doble moral i el masclisme: el pare de la família controla les seves filles joves perquè no perdin el seu "honor", tracte la seva dona amb un cert despotisme i té una prostituta mantinguda. No es considera un adúlter perquè aquesta prostituta és estrangera (una infidel) i a més la manté. Aquesta particular interpretació del que diu l'Alcorà al respecte el manté, segons ell, dintre de la més absoluta moral.\nUn músic famós ha estat mantenint una relació secreta amb la filla d’un amic. El pare d’aquesta és d’ideologia conservadora i la porta regularment al ginecòleg per tal d’assegurar-se que encara és verge i, per tant, apta per al matrimoni. Però el conservadorisme no exclou la hipocresia: el pare de la noia també té els seus secrets.\nDirecció: Selim Evci\nInterpretació: Ilhan Sesen, Settar Tanriögen, Türkü Turan, Pelin Akil, Ümit Çirak, Sehnaz Bölen Taftali, Bâlâ Atabek\nPublicat per Ramon a 9:00 Cap comentari:\nTeatre de primera. Un text intel·ligent, divertit, ben interpretat i amb una escenografia afinadíssima, proporcionen un temps en què el conjunt de qüestions que van sortint a l'escenari i el seu tractament activen les neurones dels espectadors.\nLa definició del concepte "moral" que ha d'incloure Diderot a la cèlebre "Enciclopèdia" mentre l'autor viu situacions variades i contradictòries que van de llibertat, llibertinatge, sexe, societat, etc., etc. és el fil que lliga l'obra. Una obra que recomano, sense pal·liatius.\nPublicat per Ramon a 10:01 Cap comentari:\nUn documental que es veu com una molt bona pel·lícula d'argument sòlid i ben lligat i que també és una comèdia realista que fa que els somriures i les rialles siguin contínues mentre la veus. Una sorpresa molt agradable. Surts del cinema més que satisfet. No us la perdeu.\nJulita, la mare, ha complert tots els seus somnis: tenir una família nombrosa, un mico i un castell, i ara sofreix els efectes de la crisi econòmica, sense diners per poder mantenir l'imponent immoble. Ella i la família afronten la situació...\n2017: Premis Goya: Millor documental\n2017: Festival de Karlovy Vary: Millor documental\n2017: Hamptons International Film Festival: Millor documental\n2017: Premis Feroç: Nominada a Millor comèdia i documental\n2018: Premis Platí: Nominada a millor documental\nPublicat per Ramon a 13:03 Cap comentari:\nLUÍS ROJAS MARCOS, PSIQUIATRE\nReconegut mundialment com un gran psiquiatre i home de bé, molts el recordem, entre altres coses, pels fets de l'onze de setembre de 2001 a Nova York, on va estar a punt de perdre la vida quan es va enfonsar la primera torre bessona.\nVa dirigir a Nova York la xarxa d'hospitals psiquiàtrics públics, dedicats a les persones més desfavorides de la ciutat. Va aconseguir que, per llei, totes les urgències hospitalàries de NYC tinguessin intèrprets perquè qualsevol pacient que no parles anglès, trobés un traductor que li permetés expressar-se en la seva llengua materna davant els metges.\nL'altre dia TV3 va emetre el Programa "El divan" conduït per Sílvia Coppulo, on durant una llarga estona, Rojas Marcos va explicar tota la seva vida, incloses aficions, intimitats, etc. Recomano la seva visió repescant el programa a través d'internet. De moment, fins que no el retirin de TV3 a la carta, el veureu fent clic aquí.\nEscoltar atentament Rojas, porodueix una sensació de pau i d'aproximació als seus coneixements, extraordinària. El seu to de veu, la seva expressió facial i corporal, la manera com escolta i respon, és un molt bon regal.\nHe trobat aquest vídeo de 2014, de només 13 minuts quan a Tv2 el van entrevistar amb motiu de la presentació d'un dels seus nombrosos llibres. És molt interessant. En aquest curt espai de temps envia un bon grapat d'idees i reflexions que valen la pena.\nPublicat per Ramon a 12:00 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Entrevista, Medicina, Psicologia, Salut, Societat\nContraposat al cinema d'acció, d'escenes trepidants o violentes, de crits i amenaces, hi ha pel·lícules, com aquesta, japonesa, que recull situacions de gran transcendència (la pèrdua progressiva de la vista) i ho emmarca en dotzenes de seqüències carregades de bellesa, sensibilitat, calma i emoció.\nEl protagonista, un fotògraf professional de vàlua es va quedant cec a poc a poc. Per a ell la llum, la imatge ho són gairebé tot.\nUna noia que es dedica a la preparació de pel·lícules perquè puguin ser gaudides per invidents, coneix al fotògraf i a pesar de les diferències que en molts sentits hi ha entre les dues personalitats, s'inicia una relació sentimental molt especial, explicada a través d'imatges i paraules que arriben al cor.\nÉs del 2017; està dirigida per Naomi Kawase i va ser premiada a Cannes 2017.\nAquí tenim el tràiler:\nPublicat per Ramon a 11:49 Cap comentari:\nUna altra bona peli vista als Cinemes Texas de Gràcia.\nSón gairebé dues hores que passen volant.\nPersonatges potents que desenvolupen una trama complexa però perfectament intel·ligible. Hi ha tensió i sorpreses. Un film interessant i rodó.\nSinopsi: Álvaro (Javier Gut iérrez) se separa de la seva dona, Amanda (María León), una exultant escriptora de bestsellers, i decideix afrontar el seu somni: escriure una gran novel·la. Però és incapaç; no té talent ni imaginació... Guiat pel seu professor d'escriptura (Antonio de la Torre), indaga en els pilars de la novel·la, fins que un dia descobreix que la ficció s'escriu amb la realitat. Álvaro comença a manipular als seus veïns i amistats per crear una història, una història real que supera a la ficció.... Adaptació de "El mòbil", primera novel·la de Javier Cercas, publicada en 1987.\n- Premis Goya 2017: Millor actor (Javier Gutiérrez) i millor actriu secundària(Adelfa Calvo). Festival de Toronto 2017: Premi Fipresci.\nPublicat per Ramon a 13:00 Cap comentari:\nAhir, diumenge, 4 de març, al Teatre Tívoli de Barcelona aquesta big band de Nova York que porta el nom del mític Glenn Miller, va oferir un concert extraordinari. Músics virtuosos i un director amb ofici, van fer vibrar al públic amb els clàssics títols de Miller.\nDos cantants van acompanyar l'orquestra amb gran encert. Goodman, Porter, Amstrong, Sinatra, entre altres i fins i tot Thaikosky van sonar magníficament.\nUna vetllada sensacional.\nAquest és un vídeo promocional d'aquesta big band:\nPublicat per Ramon a 10:32 Cap comentari:\n"CAMINAR BARCELONA" DE PATRÍCIA GABANCHO\n"21 passejades per aprendre a mirar i descobrir la ciutat. L’art de caminar.\nPatrícia Gabancho és una gran coneixedora de Barcelona gràcies a les seves llargues passejades a peu per la ciutat. D’aquests recorreguts diaris n’ha extret una filosofia de la caminada urbana: com encarar-la, què s’ha de mirar, com trobar una ruta, com s’estructura una ciutat i quines preguntes ens genera el fet de caminar per un espai que coneixem però a vegades no reconeixem. A mesura que caminem, aprenem. De la ciutat i de nosaltres mateixos. Caminar Barcelona és la combinació perfecta de reflexions sobre l’art de caminar i la descripció de 21 passejades per alguns dels indrets menys obvis de la ciutat de Barcelona."\nAquesta és la ressenya d'aquest llibre de Patrícia Gabancho, que va morir fa poc.\nDe les 21 passejades, n'he fet només una (Horta-Guinardó), però segur que en farem un bon grapat més. Cada caminada recull l'essència del barri, els seus racons més destacables des de punts de vista tan diferents com l'històric, l'artístic, el social, el polític. Les paraules estan molt escollides per tal que en poques ratlles ens arribi el que l'autora vol transmetre'ns de cada indret que trepitgem.\nPublicat per Ramon a 7:00 Cap comentari:\nVALUÓS MISSATGE DE MARZO, EL PESCADOR DE COCHAYUYO\n*El cochayuyo és una alga\nUn amic me l'ha enviat per w.app. Les paraules d'aquest home senzill les hem sentit dotzenes de vegades; la majoria, però, de persones ben peixades o de predicadors que es guanyen la vida repetint bonics principis que no es corresponen amb la seva realitat vital.\nLa gràcia, doncs, és escoltar de llavis d'un pescador que tothom qualificarà de "pobre" un missatge ple d'humanitat que farà que en acabar d'escoltar-lo, la majoria el qualifiqui de un home ple de riquesa, però de riquesa autèntica.\nPublicat per Ramon a 10:45 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Filosofia, Societat, Vídeo


Postgrau en Tècnic en CAD avançat a BARCELONA per FUNDACIÓ CIM UPC - educaweb.cat\nEl coneixement dels sistemes de CAD més potents i implantats a la indústria és un dels trets indispensables que permeten als professionals incorporar-se a oficines tècniques d'R+D+I. Allà, amb eines CAD totals (que cada cop més passen a anomenar-se eines CAx), es desenvolupen productes d'alt valor afegit en què la innovació és contínua. Entre aquests sistemes destaquen els softwares CATIA i NX.\nAquesta habilitat ha esdevingut essencial per a enginyers i dissenyadors que participen en projectes de desenvolupament de productes i processos durant totes i cadascuna de les fases d'aquest procés. Els sistemes de CAD han estat plenament assumits pel mercat, especialment en els sectors industrials més dinàmics, com ara l'aeronàutic, el ferroviari o l'automoció. Les PIME no en són una excepció, doncs la innovació hi és també un factor clau de supervivència. Altres disciplines tècniques, com ara l'arquitectura, tampoc són immunes als avantatges que se'n deriven de l'ús d'aquestes eines.\nEn definitiva, la finalitat d'aquest curs és la de capacitar els participants per utilitzar els softwares CAD amb l'objectiu d'optimitzar el procés creatiu i assegurar la seva viabilitat tècnica mitjançant el disseny paramètric de prototips virtuals.\n1. Disseny paramètric de nivell bàsic amb sistemes CAD\nModelat de superfícies.\nRecobriment, arrodoniment i flexionat.\nModelat de peces de xapa metàl·lica.\nModelat d'assemblatges descendent. Creació de peces en assemblatges.\nElements estructurals i soldadura.\n2. Disseny paramètric de nivell mitjà amb sistemes CAD\nModes de croquisat. Alàmbric i creació de perfils.\nSòlids primitius i sòlids a partir de contorns 2D: extrusió i revolució.\n3. Disseny paramètric de nivell avançat amb sistemes CAD\nGestió d'arxius i links.\nCroquisat avançat. Definició de suports de geometria alàmbrica.\nParametrització avançada. Creació de catàlegs, taules de disseny, equacions i lleis de variació paramètrica.\nSuperfícies avançades. Ús de corbes guia i de splines. Superfícies còniques. Anàlisi i modificació de superfícies lliures i corbes no paramètriques.\nSimulació cinemàtica i DFA.\nAnàlisi dinàmica d'elements.\nDisseny de processos de muntatge (DFA) i desmuntatge (DFA).\nDrafting avançat. Funcions de suport i inserció de plantilles.\nRenderitzat de models 3D.\nSimulació de processos de fabricació assistits per ordinador.\nArquitectura avançada. Modelat 3D i PDM a l'arquitectura.\nDigitalització de superfícies. El CAD i l'enginyeria inversa.\nDocumentació del projecte a estudi.\nDisseny, simulació i viabilitat.\nFabricació d'un model real mitjançant tecnologies de prototipat ràpid.\nEls participants adquiriran un molt alt nivell en el disseny paramètric mitjançant els programes de CAD més potents i implantats a la indústria actualment: CATIA i NX. En finalitzar el curs, seran capaços de: - Desenvolupar el cicle bàsic de disseny d?una peça: creació i modificació de geometria bàsica 3D en estacions de treball, i generació dels plànols constructius corresponents. - Utilitzar tres dels sistemes de CAD més estesos a la indústria actualment: CATIA i NX, tant de forma bàsica com avançada. - Aplicació dels sistemes CAD en fases de pre-projecte, disseny i experimentació. - Identificar i avaluar la integració de les eines CAD d?alt nivell a les oficines tècniques de desenvolupament de producte.\nAquest postgrau està orientat a professionals tècnics - especialment enginyers i dissenyadors industrials - que desitgin disposar dels coneixements i habilitats necessàries per integrar-se als departaments d'R + D + i on les últimes tecnologies en disseny i enginyeria de producte ja són presents o cal implantar-les.\nCrèdits ECTS: 15. Dates d'impartició 1/3/2017 a juny 2017\nCertificat propi del centre reconegut per a la Universitat Politècnica de Catalunya\nEnginyeria de Projectes, Recerca i Innovació, Disseny Industrial, Càlcul i Disseny de màquines, Disseny d'estructures, Simulació de mecanismes, Oficina Tècnica ...\nDilluns i Dimecres de 18:15h a 21:45h


ELS PUNTS D’INFORMACIÓ TURÍSTICA EN MARXA | Node Garraf\nELS PUNTS D’INFORMACIÓ TURÍSTICA EN MARXA\nEl passat dimecres 21 de febrer va tenir lloc a l’hotel Dolce Sitges la primera sessió formativa per a totes aquelles empreses o entitats interessades a esdevenir Punt d’Informació Turística de la nostra comarca.\nUn total de 19 empreses van participar en aquesta primera jornada liderada per Diputació de Barcelona i Node Garraf. El desplegament del programa, el perfil del visitant i els recursos turístics del Garraf van ser alguns dels temes tractats durant la sessió de dimecres. A més a més, els participants van poder visitar les instal·lacions de l’hotel Dolce Sitges.\nEl programa PITs (Punts d’Informació Turística) va començar el mes de febrer i està previst que acabi el mes de maig. El projecte inclou un total de 5 sessions formatives per a noves empreses i 3 sessions per aquelles empreses que renoven. La finalitat d’aquestes jornades és dotar a les empreses que participen en el projecte amb les eines necessàries (on line i off line) perquè puguin oferir una millor atenció al visitant.


12 mesos 12 mossos, Octubre: Ceviche de verderol – Fra Roger Gastronomia i Cultura\nPosted on 18 octubre, 2016 by Antoni Juaneda\n12 mesos 12 mossos, Octubre: Ceviche de verderol\nPer a l’edició d’octubre de la sèrie de video receptes «12 mesos, 12 mossos», patrocinada pel Consell Insular de Menorca, el cuiner David Coca, dels restaurants Sa Llagosta i Ses Salines, de Fornells, prepara un plat típic de Perú però emprant productes menorquins i de temporada, un «Ceviche de verderol». Aquí tens la recepta:\nIngredients: 1 verderol filatejat, 2 llimes, Ceba vermella, Ají groc, All, Coriandre, Pruna, Sal i «Leche de tigre»\nAgafam els filets de verderol, els tallam en trossets petits (sempre a contranervi) i els posam dins d’un recipient amb gel. Ho salam i, acte seguit, hi afegim el suc de dues llimes. Llavors hi posam una mica d’ají, all i coriandre, tot picat petit. Les quantitats d’aquests ingredients poden variar segons el gust del cuiner. Acte seguit hi afegim la «leche de tigre» (un suc que expliquem com s’elabora al final de la recepta) i, finalment, una pruna trossejada. Quan tots els ingredients estan junts dins del recipient amb gel, tornam a salar una mica i ho barrejam tot.\nL’emplatat és molt senzill. Posam el peix i les verdures a la base d’un plat fons i llavors hi tiram el suc de la mescla a damunt. Aquesta recepta també es pot servir en una escudella o, fins i tot, en una copa.\nCom elaborar la «leche de tigre»: Agafam els retalls del peix (la part de la cua i dels costats), els tallam a trossets petits i els posam dins d’un recipient. Llavors, hi afegim ají groc trossejat, una mica de curiandre, una branqueta d’api, ceba picada, pruna (o qualsevol altra fruita àcida), sal i suc de llima. Tots aquests ingredients els capolam amb un robot de cuina i colam el líquid.\nAquí pots veure la pàgina gastronòmica publicada al Diari Menorca: David Coca ceviche verderol pagina gastro DM i aquí la video recepta\nActualitat, Receptes Km 0\nTagged 12 mesos 12 mossos, David Coca, producte de menorca, recepta, video receptes\nTaller / Tast de Cuscussó a la XVIII Fira de Nadal de Ferreries.


El Sitges Tour porta a l'Ocine Girona films de terror premiats al festival - Diari de Girona\nEl Sitges Tour porta a l'Ocine Girona films de terror premiats al festival\nddg girona 04.01.2017 | 10:25\nEl Sitges Tour 2016 arriba a partir d'avui i en exclusiva a la ciutat de Girona a la sala Ocine per projectar les diferents pel·lícules del gènere fantàstic i de terror premiades al festival de Cinema Fantàstic i de Terror de Sitges d'aquest any 2016 i en altres festivals arreu del món.\nEl cicle està format per una selecció de cinc pel·lícules que s'estrenaran a raó d'una per setmana a partir d'avui mateix. L'estrena d'avui és Train to Busan, la revelació del cinema de zombis que està causant furor allà on es projecta.\nEl 13 de gener serà l'hora de La autopsia de Jane Doe, que està considerada una de les pel·lícules més terrorífiques dels últims temps.\nEl 20 de gener arribarà Shin Godzilla, el retorn al cinema del mític monstre que ja s'ha convertit en pel·lícula número 1 en taquilla al Japó. Els aficionats al cinema de terror podran rebre una nova dosi d'espants el 27 de gener amb Somnia.\nFinalment, el 3 febrer es projectarà Melanie. The girl with all the gifts, pel·lícula de gènere zombi però amb un punt de vista diferent, protagonitzada Glenn Close i Gemma Aterton. Durant la setmana hi haurà projeccions en versió original i també doblada al preu de 7 euros.


Anduva, una plaça especial per tornar a mirar cap amunt - Diari de Girona\nAnduva, una plaça especial per tornar a mirar cap amunt\nEnric Franquesa va viure al Mirandés la que fins ara ha sigut la seva temporada més prolífica com a jugador\ncarles rosell girona 12.02.2021 | 01:38\nEnric Franquesa, en acció durant el Girona-Rayo Vallecano d'aquesta temporada. aniol resclosa\nEnric Franquesa, en acció durant el Girona-Rayo Vallecano d'aquesta temporada.\nAnduva és un estadi especial. Malgrat els últims retocs i renovacions manté aquella màgia d'abans. Amb una estètica britànica, s'hi respira futbol. Fins fa quatre dies, els periodistes picaven tecles just al costat dels aficionats que bramaven i aplaudien. Fer-la petar, uns i altres, era el pa de cada dia. Com a casa s'hi va sentir Enric Franquesa. Va ser només un any, però a Miranda va viure la seva temporada més prolífica, tot esperant igualar o superar-ne les sensacions i també els números aquest curs a Montilivi. Demà hi torna, uns mesos després de jugar-hi el seu últim partit. Ho farà amb una samarreta diferent, tot decidit a aportar el seu granet de sorra perquè l'equip sumi d'una vegada per totes i per collar, encara més, el seu lloc a la banda esquerra de la defensa.\nEl Reial Madrid llança l'ham per Terrats.\nMés de 2.000 minuts va disputar Franquesa amb el Mirandés. Van ser 27 partits oficials, 22 d'ells sortint a l'equip titular. Des que competeix a Segona B i Segona A, mai havia signat uns números així. Encara no els ha atrapat. A Girona acumula 1.053 minuts repartits en 18 partits. La lesió i posterior recaiguda d'Antonio Luna li obria les portes de la titularitat, encara que està per veure què passarà quan torni el balear, qui en té per una o dues setmanes encara. Sota les ordres d'Andoni Iraola i competint per un lloc amb el veterà Gorka Kijera, Franquesa va participar en una temporada força amable a la Lliga, sense massa ensurts, i sobretot en una aventura ben exitosa a la Copa. Va sortir d'inici contra el Celta, Sevilla i Vila-real. Tots ells van caure a Anduva. No pas la Reial Societat, també amb el català d'entrada. Demà, torn per reivindicar-se. Ell i l'equip. Necessita el Girona la millor versió de Franquesa i de tots els seus futbolista. Són tres derrotes consecutives en partits oficials. En canvi, el Mirandés ha guanyat els tres darrers duels de Lliga.


Sí, és ben cert: la néta del dictador Mussolini és ara eurodiputada, i també la del darrer primer ministre de l’Alemanya nazi, Lutz Schwering von Krosigk. Hem d’admetre-ho: una bona part dels noms clau dels darrers governs de les tiranies soviètiques s’han resituat en les noves i precàries democràcies, convenientment disfressats. A la Unió Europea no li resulta tan senzill desempallegar-se de les pàgines més terribles de la seua història; hi ha resistències ferotges perquè –per molt que vulguem negar-ho– aquells règims eren una màquina opressora, sí, però també tingueren el suport d’una part de la població… I, no obstant, hi ha una clara determinació de posar fi a tot allò, d’evitar qualsevol revisionisme còmplice i d’eliminar de l’espai públic les referències a aquells totalitarismes de l’horror amb l’ajuda de tots els mecanismes legals possibles. Cal convertir en una anomalia indesitjable qualsevol reivindicació d’aquells sistemes, cal aïllar a qui se’n mostre partidari i avançar amb fermesa en el camí del canvi, perquè qualsevol feblesa pot tornar a despertar el monstre. Fins i tot els partidaris més acèrrims saben que no poden fer pública la seua posició i opten pel subterfugi o el transvestisme.\nPerò a l’estat espanyol l’anomalia es converteix en normalitat, per raó del dogma de la Santíssima Transició, que estableix que cal oblidar les responsabilitats de la dictadura franquista i tolerar una presència dels seus referents en els àmbits públics, discreta però constant, com un record permanent d’aquell període i, sobretot, com un reconeixement als vencedors. Que un jutjat obligue l’Ajuntament d’Alacant a retirar d’un carrer el nom de Miquel Grau i a restituir-hi el d’un aviador franquista, o a canviar el de la plaça de la Igualtat pel de la División Azul només té un lectura: els que guanyaren la guerra civil i imposaren una dictadura banyada en sang, els que tornaren a guanyar la transició i imposaren el seu dogma de silenci i permissivitat, tenen a disposició un aparell legal per a continuar fent la seua voluntat. I ho volen deixar ben clar, per si a algú li passava per alt. Un aclariment que a la vegada és una amenaça: que ningú no oblide que Miquel Grau, aquell que va ser assassinat pel fet de demanar l’estatut d’autonomia per al País Valencià, està en el bàndol dels perdedors, i que aquell grup que se’n va anar a servir el III Reich, la División Azul, en el dels guanyadors. La presència al carrer –absolutament impossible en qualsevol altre estat europeu– d’aquesta exaltació feixista és un instrument magnífic per a advertir els ingenus: alerta què feu, que això de la democràcia –d’aquesta particular democràcia– té uns límits.\nSi el PP –el partit més votat de l’estat– impulsa accions com aquesta i es nega a condemnar el règim franquista és perquè les seues figures fundadores en provenien i perquè, òbviament, no se’n sent tan llunyà ideològicament. De manera tàcita –o explícita, com en aquest cas– per a una bona part de la societat espanyola el franquisme ha de tolerar-se, perquè proporcionà creixement econòmic i ‘estabilitat’. Tertulians de televisió, personatges simpàtics en comèdies de cine o opinants enginyosos, contribueixen a edulcorar una de les dictadures més sagnants de la història universal i a mantenir-ne una versió esbiaixada.\nI, essent així les coses, Miquel Grau ha de morir tantes vegades com calga, fins que l’oblit se l’enduga. I els altres, els altres han de continuar ocupant l’espai que mereixen, en places i carrers. De tant en tant, calen episodis com aquest d’Alacant per a recordar com estan les coses i per a evitar de caure en el parany d’una autocomplaença que ens converteix en còmplices.


Compromís aplaudeix la decisió de la justícia de demanar responsabilitats a la direcció de RTVV pel cas dels abusos – Compromís\nEl representant de Compromís en el consell d’administració de RTVV, Rafa Xambó, s’ha unit a Intersindical en la celebració pel reconeixement que ha fet la justícia a la responsabilitat civil subsidiària de RTVV en el cas dels presumptes abusos sexuals de Vicente Sanz a treballadores de la radiotelevisió pública.\nSegons Xambó, “més que la responsabilitat de l’ens en si, la decisió de la justícia apunta a la direcció de RTVV, que va encobrir, que va callar, que va tapar els presumptes abusos sexuals del secretari general de l’ens”. En aquesta línia Xambó ha recordat que en l’etapa en la qual es van produir els fets, “també formava part de la cúpula directiva una persona d’estreta confiança de Francisco Camps i que va ordenar tapar informativament els escàndols del cas Gürtel: l’actual consellera de Cultura Lola Johnson”.\nPer al representant de Compromís, el nou avanç en el cas Sanz servirà, “per a fer justícia en un cas lamentable i repugnant. A més de Sanz, protagonista d’aquesta repudiable història, creiem que també hauran de donar explicacions per l’encobriment, pel silenci i pel desistiment de funcions els màxims directius de RTVV en aquella etapa, i d’eixa responsabilitat no poden escapar-se ni el braç executor de l’ERO, López Jaraba, o la mateixa Johson”, segons Xambó.\nXambó assegura que Johnson “és coneixedora de tot i no ha fet ni dit res sobre aquest tema, la qual cosa és molt preocupant, com també és escandalós que RTVV li haja pagat a Vicente Sanz 18.000 euros d’indemnització per acomiadar-lo, com si estiguera malament acomiadar a una persona acusada de fets tan greus”.


Art | Diari Sant Quirze - News SQ | Pàgina 2\nInici » Cultura » Art (pàgina 2)\nLa mostra compta amb un espai dedicat a la pintora Rosa Nin Pairó, i un altre dedicat a l’obra “El soroll dels telers” CULTURA / ART. La commemoració del Dia Internacional de la Dona arriba al Museu d’Art de Sabadell (MAS) amb l’exposició “Artista i Dona”. La inauguració es farà demà dimarts, a les 7 de la tarda, al mateix ...\nL’activitat s’emmarca en el Passaport Edunauta CULTURA / ART. Aquest diumenge, 6 de març, a les 12 h, el Museu d’Art de Sabadell (MAS) proposa el taller “Mira qui et mira. Els retrats de la col·lecció”, una activitat per apropar l’art sabadellenc a les famílies amb infants fins a 12 anys. Durant la jornada, es descobriran els personatges que apareixen ...\nEl Museu d’Art i l’Arxiu Històric col·laboren en una exposició dedicada a Joaquim Pla Janini al Museu Marítim de Barcelona\nS’han cedit imatges dels fotògrafs sabadellencs Joan Vilatobà, Albert Rifà i Miquel Renom CULTURA / ART. Avui, a les 18 h, el Museu Marítim de Barcelona ha inaugurat l’exposició “Bromolis. Fotografia pictoralista de Joaquim Pla Janini”. La mostra contextualitza la relació del fotògraf amb el mar i amb el corrent artístic del pictorialisme a Catalunya. En aquest sentit, el Museu ...\nUna exposició de Fina Miralles, que compta amb la col·laboració del Museu d’Art de Sabadell, itinera a Estocolm i a Nàpols\nL’obra de l’artista es conserva en el MAS, i aquestes itineràncies afavoriran el seu reconeixement CULTURA / ART. L’exposició “Fina Miralles. Soc totes les que he sigut”, organitzada pel Museu d’Art Contemporani de Barcelona (MACBA) amb la participació del Museu d’Art de Sabadell (MAS), itinera a Estocolm i a Nàpols. El MAS hi col·labora molt estretament, atès que conserva la ...\nL’activitat tindrà lloc diumenge en el marc del projecte passaport Edunauta CULTURA / ART. El diumenge 6 de febrer, a les 12 del migdia, el Museu d’Art de Sabadell (MAS) proposa el taller lúdic Sense títol. Viu l’art contemporani per facilitar la comprensió d’aquest tipus d’art. L’activitat, gratuïta, s’emmarca en el projecte Passaport Edunauta i s’adreça a famílies i públics de totes ...\nL’Escola Illa exposa els millors projectes de la 67a Type Directors Club de Nova York\nAquesta selecció internacional d’art tipogràfic es podrà visitar fins al 18 de febrero CULTURA / ART. L’Escola Illa acull novament l’exposició dels millors projectes tipogràfics Type Directors Club de Nova York. L’exposició és una selecció internacional dels millors dissenys tipogràfics del 2020, exhibits a la 67a edició del certamen. La mostra està oberta al públic i es pot visitar a l’escola ...\nCULTURA / ART. Del dissabte 15 de gener al divendres 25 de febrer de 2022, de dilluns a divendres, de les 17:00 h a les 20:00 h, a l’espai cultural dels Amics de les Arts i Joventuts Musicals de Terrassa (C/ Sant Pere, 46, 1 planta – Terrassa), es pot visitar l’exposició de la carpeta gràfica «Restot», de Pep Busquet. La carpeta ...


Una altra activitat que hem començat aquest curs és la participació en el VII Certamen de lectura en veu alta que compta amb el suport del Pla de Foment de la Lectura de la Generalitat. Aquest concurs consisteix en que cada Escola participant proposarà un/a representant de cada categoria que haurà de llegir un fragment d'un llibre davant d'un jurat. Els llibres proposats pel Cicle Mitjà són "El pirata Gorgo" i "Un gran equip" i pel Cicle Superior "La guerra dels xiclets" i "L'hotel dels cinc espectres". Tots els alumnes de la classe de quart i els de sisè llegiran individualment aquests títols per anar-se entrenant.\nTambé, setmanalment, quant els/les alumnes assisteixen a la Biblioteca, la bibliotecaria els llegeix un fragment en veu alta, després els nens i nenes també practiquen amb els llibres de lectura col·lectiva. Alguns alumnes de sisè s'estan preparant la lectura de contes populars per a llegir-los als petits de l'Escola. Al llarg del curs anirem endagant noves activitats per facilitar una millor fluïdesa i la pèrdua de la vergonya davant d'un auditori.\nÉs molt important que tots els nens i nenes practiquin, quan fan la lectura diària a casa, respectant els signes de puntuació i fent-la el més expressiva possible. Quan millor sigui la lectura, millor serà la comprensió del text i millor s'ho passaran llegint els nostres nens i nenes. Aquest és el nostre objectiu la participació en el certamen és una activitat més per aconseguir-ho.\nPublicat per PRIMÀRIA a 7:14\nUna altra activitat que hem començat aquest curs é...\nA la Biblioteca ja hem endegat el nou curs i tenim...\nDIVENDRES 8 D’ABRIL, a les 18.00 h\n4 - 9 ANYS\nContes de la Nana Bunilda\nA CÀRREC DE: Mercè Rubí\nGuiats per en Gil, el trobador, ens endinsarem en l’únivers dels personatges fantástics de la Mercè Company.\nTeatre amb objectes a partir de tres contes de l’autora:\nLa Nana Bunilda menja sopes\nEn Remigi, el campaner\nEn Gil i el paraigua màgic\nActivitat infantil i familiar gratuïta.\ni també a: www.bcn.cat/bibramondalos\nUs convidem a fer-vos admiradors de la biblioteca al Facebook\nI subscrtiure’us al butlletí electrònic de noticies www.mesbiblioteques.cat


Apartment On Nagornaya 27 Sochi Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Apartment On Nagornaya 27\nUlitsa Nagornaya 27, Sochi, Sochi, Rússia, 354000 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment On Nagornaya 27\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartment On Nagornaya 27 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Sochi. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Apartment On Nagornaya 27, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Habitació familiar, ascensor són només algunes de les comoditats que fan que Apartment On Nagornaya 27 sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Sochi, faci de Apartment On Nagornaya 27 la vostra llar.


Un napalm poc incendiari – La Lectora\nPrenc Napalm al cor com a exemple i excusa per qüestionar una opció artística que ens porta al centre de la sensibilitat desesperançada que sovinteja entre aquells qui rebutgen el món d’avui dia tal com és. Encara que les decisions narratives de Guasch la reforcin, és una sensibilitat subtil, potser de tan incrustada. Per perfilar-ne els contorns intentaré mantenir-me a prop del text, entendre’n la configuració. Espero que això també em permeti enfrontar-me a les possibilitats de lectura que s’obren perquè, malauradament, potser se’n tanquen d’altres amb un potencial literari i crític a parer meu més valuoses.\nLa novel·la (?) recrea un ambient postapocalíptic cruel. Com a obertura l’escena d’hivern, la sepultura, i l’escena de primavera, l’exhumació, són una declaració d’intencions. Després, la vida moribunda es desperta en escenaris que sempre intenten ser opressius. A la primera part, un poble on la jornada es redueix gairebé a la supervivència, amb els records tristos i les cartes a l’amant com a contrapunts íntims que humanitzen el protagonista adolescent. A la segona part, propera a una road movie on el jove fuig del poble acompanyat de l’amant i el cadàver de la mare, l’escenari és una carretera decorada amb una granja-camp de concentració i una frontera. L’opressió creixeria amb la presència constant de la fàbrica, que s’alça com una carnisseria d’humans contaminada, i de la ciutat més llunyana, mig abandonades com a símptoma d’un imperi en decadència. L’aparició dels homes que parlen l’altra llengua també faria créixer la tensió. Aquesta proposta novel·lesca, però, presenta diversos problemes.\nLa rastellera d’esdeveniments i escenaris pretenen adquirir una càrrega simbòlica que ens esgarrifi, sobretot pel seu contingut polític implícit. Ara bé, la llengua, la fàbrica, la frontera o la granja, per exemple, manquen de força per esdevenir cap al·legoria kafkiana, o de convertir-s’hi només a ulls dels ja predisposats a l’imaginari de la postapocalipsi sensible. S’acumulen consecutivament al llarg de la narració, un rere l’altre, per acabar convertint-se en tòpics que funcionen com la música extradiegètica embafadora de les pel·lícules, que ens transporta a llocs comuns que funcionen com una droga dura per la ment, per tal de tocar la fibra més baixa. Deixant de banda la meva aversió presumptament injustificada a les novel·les que incorporen imatges, que distreuen l’atenció i no aporten res de nou (excepte una nova decepció que referma els arguments per rebutjar aquests invents), l’associació entre la menjadora de cavalls i l’escola parla per si sola.\nI no nego que es puguin fer servir les llengües, les fàbriques, la contaminació, etc. com a elements narratius per conformar una crítica potent a la contemporaneïtat, o fins i tot a la vida humana mateixa. Dic que, si el que pretenia Guasch era un to al·legòric, hauria hagut de ser més insistent. Escollir menys elements, treballar-los des de diferents perspectives i moments, amb més proximitat, com una presència indefugible pel protagonista. Potser això hauria augmentat la sensació d’opressió, d’ofec, en el lector no convençut a priori. Tot hi passa massa superficialment o de lluny, en canvi.\nPotser algú argumentaria que el llibre no pretenia ser al·legòric, que s’acostaria més a la literatura obertament política, en la vessant de la ciència ficció o la distòpia política, en diàleg per exemple amb Le Guin d’Els desposseïts o Lessing de Memòries d’una supervivent. Si bé em semblaria infundat, contraargumentaria que la recreació del món se’ns apareix de manera massa indefinida, de manera molt antiliteratura compromesa. No sabem en cap moment què hi passa exactament: com s’organitzen i funcionen les institucions, els grups que lluiten per controlar-les, etc. El poder i el conflicte hi entren en joc com omnipresents però abstractes. Pels qui defensarien que Guasch és prou insistent, prou opressiu, per tal de construir la seva al·legoria, crec que hi ha indicadors narratius bastant evidents del contrari, que aboquen al segon problema del text.\nLa força de la narració es posa en entredit, tant perquè la composició en escenes breus porta a centrar-se més en el llenguatge que en la cosa, com perquè hi ha capítols directament inconsistents. L’aventura a la granja-camp de concentració il·lumina aquests problemes. Com m’ha fet notar una bona amiga, per què cal que aparegui d’escenari terrorífic, si els protagonistes se n’escapen gairebé com aquell qui res, al cap de poques pàgines? Un dia els capturen, l’altre treballen als arbres, l’altre dormen junts, l’altre planegen la fugida, l’altre ja fugen. I només deixen pel camí el cadàver d’una persona amb qui no han interactuat. De fet, a l’escapada final, que dura amb prou feines una pàgina, el protagonista ens explica que sent com «a dins [seu] brolla una torrentada d’aigua esquitxant-lo», barrejada de «pena» per la mort del noi sense nom, però d’ «alegria» per no perdre l’amant. I, fins i tot, és tan autoconscient que veu «l’escena» com a «ridícula» (p.150). Per tant, no només els surt barata, l’aventura, sinó que s’omple més de lírica i reflexions personals que no pas de repressió i angoixa.\n(Hi ha una altra inconsistència que no sé si se m’ha escapat, com a lectora, i que exposo no tant per reforçar els meus arguments, sinó perquè algú em corregeixi o em tranquil·litzi: que jo sàpiga, aquest món no és inodor però, en canvi, a mida que avança la road movie el cadàver de la mare es converteix en una massa texturitzada fruit de la putrefacció, més que no pas pudentíssima. Sense que ambdues característiques siguin incompatibles, per què Guasch insisteix tant en la primera i obvia la segona?)\nEn qualsevol cas, el darrer problema del text, i el que més m’incomoda, és el vincle del protagonista amb aquest món. Encara que el jove adolescent visqui en un ambient precari i violent, que ratlla la subsistència, sempre s’hi acosta des de la incomprensió, des d’una innocència a prova de bomba. Com ja he insinuat amb la fugida, expressa aquests estats o predisposicions a través del llenguatge poètic. Deixant de banda que tanta expressivitat em sembla molt inoperant en relació amb la selecció social que, al costat de la sort, seria clau en contextos de supervivència, la decisió de construir un protagonista així acaba essent perversa. L’exemple més escabrós: quan el jove assassina un representant-opressor de l’altra llengua sense gaire motiu aparent, s’hi passa de puntetes, com si fos una anècdota lleugera. La innocència del protagonista el redimeix a ulls del lector, que gairebé ni s’adona que això ha passat, preocupat pels traumes de sensibilitat refinada respecte de la mare, el pare, l’amant (que l’indueix a assassinar), la contaminació, la repressió abstracta, etc.\nTanmateix, deixeu-me dubtar que la majoria de nosaltres, si visquéssim el que viu el protagonista, ho sentíssim o expresséssim amb innocència pertorbadora, encara que tinguéssim menys de vint anys. Per començar, vull creure que, si matéssim algú, la nostra mica d’humanitat ens martellejaria el cap una estona (en cas que, com ell, no pertanyéssim a cap grup fonamentalista i tinguéssim una certa tirada a la compassió envers la vida, com indica el record de les gallines). I, enmig de la violència i la depauperació, potser també reduiríem les paraules al mínim: no faria falta expressar-nos tant, perquè la supervivència hi seria massa urgent. O, si ho féssim, potser recorreríem a un llenguatge assilvestrat (penso en opcions narratives com La vida al davant, de Gary), més que no pas a un llenguatge poètic (en aquest sentit, la carta final llarguíssima de la mare, amb un to apassionat més digne d’una adolescent que d’una mare vella i trinxada per la vida, encara em resulta més inversemblant).\nHo reconec: hagués preferit una recreació en la línia de la primera part de Klaus i Lucas de Kristof, amb personatges de llenguatge minimalista i adust, en un món que els tracta sense concessions, però del qual abracen la violència. Si bé és una fília personal, em fa pensar que potser hauríem de començar a abandonar les imitacions a la poètica rodorediana, de mirada sensual i innocent. Els joves i no tan joves que pugem, mentre continuem sent nens afortunats en un món cada vegada més obscur, mai no tindrem la duresa de Rodoreda. Malgrat que m’acusin d’ad hominem, no la tindrem perquè (encara?) no hem viscut el seu patiment (entrevistada per Saladrigas, ella mateixa explicava que la guerra havia aprofundit la seva comprensió respecte la humanitat i que els joves dels setanta havien de viure més per parlar de segons què;1 en aquest cas, per fer-ho segons com). Potser la sensibilitat poètica i la tirada pel grotesc, força generacionals, actuen com una mena de subterfugi per enfrontar la paràlisi davant d’un món que ens va gros de tan complex i incert?\nSi ressonen vagament els vells debats estètics sobre com representar l’Holocaust o els camps de concentració, no era això el que volia dir. No nego que la innocència expressada poèticament sigui una opció narrativa vàlida com qualsevol altra, encara que no sigui la que més m’agrada. Tampoc no nego que pugui actuar com una espècie de resistència davant del nostre món per sublimar-lo en el món de la ficció. Més aviat estic qüestionant les decisions literàries de Guasch, que representa escenaris terribles sense modificar la subjectivitat dels personatges d’una manera limitant i acomodatícia, que ens aboca a l’autocomplaença del dolor i la vulnerabilitat. La poètica d’anyell innocent amb què es mira el món el protagonista amaga la nostra contribució quotidiana, menuda, a l’hecatombe. Sense oblidar, a més, que la fallida de l’al·legoria i de la successió narrativa fomenten aquesta sensibilitat subjectiva desbocada. Ara bé, si no ens porta a rautar en la nostra maldat banal i a assenyalar la nostra responsabilitat acomodada al món tal com és, quin sentit té tot plegat? Per què emociona tanta gent?\nEntenc que la violència sublimada de la proposta hagi colpit els progres, que defineixo com a gent «d’esquerra» que ho vol tot sense pagar cap preu, amb una ètica teòricament implacable però políticament poc realista. Potser els emociona perquè no fa més que reforçar els seus llocs comuns, que conformen un imaginari on els grans mals (el capitalisme, el patriarcat, etc.) ens converteixen en víctimes innocents. I on sembla que els innocents tindríem la panacea per construir de les ruïnes el paradís terrenal. Per mi, però, aquestes decisions narratives són una estetització de la violència (de manera gairebé paradoxal, segurament els qui la defensen després criticarien l’estetització masculina de la violència, aquelles odes testosteròniques alimentades sobretot pel cinema). Per estetització entenc el fet que s’inverteix molt de temps en com descriure la violència, però al final se’ns en diu ben poca cosa, perquè es desarrela de la nostra quotidianitat social. Com ja he apuntat, és una ocasió perduda per indagar en com els contextos violents ens trastoquen la subjectivitat i, encara més urgent, per començar a assumir que en general som (excepte uns molt pocs) pusil·lànimes egoistes, més insensibles davant la misèria del que pretenem, i sempre a la corda fluixa de ser cruels.\nPerò té sentit fer una literatura política si no es presenta la vida com una lluita contra aquests impulsos i com un pagar preus constantment, quan embrutim els nostres principis ètics i alhora en patim la renúncia pràctica (cosa que no fa el protagonista quan mata sense cap mena de remordiment)? De fet, en el fons la novel·la (?) acaba parlant de problemes molt més íntims. I no en l’accepció que allò personal sigui polític, sinó en l’accepció dramàtica petitburgesa (i que se’m disculpi l’estirabot d’una altra era). Només cal recordar que la gran preocupació del protagonista és l’amor per en Boris, com ho demostrarien les imatges de comprensió-mar davant la certesa final de la fugida (prescindibles altra vegada per evidents, des del meu punt de vista) i la cita de Rich com a colofó. Per tant, potser alguns lectors argumentarien que no és ni una al·legoria política ni una novel·la compromesa, sinó una història d’amor en forma de Bildungsroman descontextualitzada, atemporal. Llavors, però, preguntaria per què calia tant d’esforç per recrear un món distòpic, estratègia que justament ens ajuda a apropar-nos a la nostra realitat. Hauríem de pensar que la violència era només un teló de fons per realçar l’amor del protagonista?\nLlegint Napalm al cor sovint em venia al cap el textualisme, aquell corrent dels anys setanta d’origen teòric i que en molts casos ha envellit fatal, per excés de politització a la moda de l’època i per abús dels fragments esparsos, mancats de fil conductor consistent però que intenten despertar l’emoció d’un lector ja predisposat. Avui en dia no em crec que ningú pugui acabar cap novel·la (?) de Pi de Cabanyes, però diria que Mesquida o Cremades, més poètics, han envellit millor. Això potser salvarà Guasch, que té un vocabulari ric, imaginació pròpia quan vol i opcions narratives suggeridores per captar l’atenció. Si pretén continuar en aquest món de la narrativa, però, espero que sabrà acostar-se als lectors poc inclinats a meravellar-se per la prosa poètica i en canvi més desitjosos de deixar-se arrossegar pel transcurs fluid i potent d’esdeveniments (literàriament narrats, no cal dir-ho) que els entretinguin i, si hi ha sort, els facin pensar. Si no, tampoc no passa res. Està clar que ha trobat el seu públic.\nPer acabar, no m’agradaria generar confusió. No reclamo que la revolució es faci en la literatura, déu ens en guardi que la tasca quedi en mans dels escriptors. Pagava la pena intentar, però, demanar als qui com Guasch enfronten la misèria del nostre món a través d’aquest art, que ens facin sentir incòmodes, als lectors, que no ens permetin d’externalitzar la responsabilitat. Només així diria que la literatura pot ser política i literatura alhora.\nSaladrigas, R. (1973). «Monólogo con Mercè Rodoreda» a Destino, núm. 1873: p. 20-21. ↩\nEtiquetes: Agota KristofCremadesLe GuinLessingMesquidaNapalm al corPi de CabanyesPol GuaschRodoreda


» La sonda Cassini descobreix el ritme dels anells de Saturn.\nLa sonda Cassini descobreix el ritme dels anells de Saturn.\nFebrer 06, 2008 | Categoria: Articles\nL’orde el podem trobar en els llocs més inesperats, com succeeix en el planeta Saturn. La sonda espacial Cassini de la NASA, ha comprovar que dos dels anells d’aquest planeta, poden contenir les línies de densitat, formades per partícules glacials de la mida de blocs que s’estenen cap enfora a través dels anells, amb un ordre com les ones en l’aigua en caure una pedra.\nSegons comenta l’Essam Marouf científic de la missió Cassini, “les partícules que estan dins dels anells, estan molt a prop unes de les altres. L’espai entre elles és molt petit, només entre 100 i 250 metres de separació, depenent de la seva ubicació en els diferents anells”.\nAquest grau de regularitat, pot canviar la idea del ambient caòtic dins dels anells, que hi s’havia pensat fins ara. L’estructura regular només s’ha pogut comprovar en regions on les partícules, formen concentracions com en l’anell B i en la part més interna del anell A.\nAquest estudi permet donar una visió diferent, alhora del estudi d’altres planetes extrasolars similiars.\nEl descobriment fet amb les senyals de ràdio enviades a la Terra per la sonda Cassini, mostren l’estructura harmònica en aquestes estructures dels anells de Saturn.\n[…] 6 Febrer 2008. La sonda Cassini descobreix el ritmes dels anells de Saturn. […]


Els protagonistes són dos gossos, la Laia i en Gori. Fa uns dies es va presentar a Berga aprofitant que, un dels capítols del llibre se centra en la festa berguedana, la Patum.\nEl llibre que retrata la Via Catalana de 2013, quan dos milions de persones es van donar la mà al llarg de 440 quilòmetres de territori català, compta amb dos pròlegs signats per Jordi Sánchez (ANC) i Quim Torra (OC) i en poc més d’un mes\ns’ha esgotat la primera edició.\nMés en aquesta categoria: « La Primera Guerra Carlina (1833-1840) Liceu al Territori »\nBalsareny es prepara per a un …\nTradició i modernitat es tornaran a donar la mà a Balsareny amb motiu de Sant Marc, la festa major del municipi que aposta per grans noms com són l’Orquestra Selvatana, els Manel i Meugenio, i per activitats com la C...\nTorna la Fira dels Matiners a …\nAvinyó reviurà la batalla més important de la Segona Guerra Carlina, coneguda com a Guerra dels Matiners. Les recreacions teatrals històriques, un mercat ambientat a mitjans del segle XIX, les danses populars, la ga...


fira de sant sebastià i festa de pagès i de la sopa torrada què fer aquest cap de setmanaa prop de barcelona ? sant pere de torelló, fira i festa a osona\nfira de sant sebastià i festa de pagès i de la sopa torrada\nquè fer aquest cap de setmanaa prop de barcelona ? sant pere de torelló, fira i festa a osona\nFira de Sant Sebastià a Sant Pere de Torelló\nDiumenge 27 de gener 2019, Osona >>\nUn any més, Sant Pere de Torelló es prepara per celebrar la tradicional Fira de Sant Sebastià. El diumenge 27 de gener, els carrers del nucli antic del poble s’ompliran de parades de tot tipus, des d’artesania fins a productes alimentaris de mercat, així com la tradicional mostra d’entitats del municipi.\nFira de Sant Sebastià i festa de pagès\ni de la sopa torrada a Sant Pere de Torelló\nL’esdeveniment es remunta al segle XVIII, quan els pagesos i ramaders hi portaven el seu bestiar, les eines del camp i les manufactures de teixits. En l’actualitat, és un certamen que se centra en la cultura de pagès i en la sopa torrada com a producte local protagonista.\nA banda de les parades, durant la fira i els dies previs es programen un gran nombre d’activitats per a tots els públics: presentacions de llibres, ball, tastets, concerts... També podreu gaudir de l’exposició de pessebres, així com una demostració de la matança del porc.\n20h Presentació del llibre ‘Saviesa en colors africans’ a la Llar de Jubilats.\n18h Hora del conte ‘El mico i la tortuga’ a la biblioteca L’Esqueller.\n20h Presentació del llibre ‘Masos rònecs’ a la Llar de Jubilats\n20h Tastets de Fira a l’envelat del Polvorí. Elaborat per restauradors de Sant Pere de Torelló amb l’actuació de Cantamanyanes XL. Tastets a 3€ i postres a 2€.\n21.30h Ball al pavelló amb Raül Costabrava\nFira de Sant Sebastià a partir de les 9 del matí\n2/4 de 9 Esmorzar de pagès\nA partir de les 9h, Demostració de la Matança del Porc i Carbonera\n9h Tast de sopa torrada amb pilotilles\n10h Elaboració de pilotilles i carn de perol\n3/4 d’11 Ball d’en Xandri davant la rectoria i cercavila fins a l’escola\n11h Passeig amb ponis\n2/4 de 12 a 2/4 de 2. Portes obertes Escola Xandri\nDesprés de missa, Benedicció d’animals i passant de cavalls\n13h Sorteig de 15 lots de productes de pagès\n17h Concert Sardanes amb la Cobla Ciutat de Girona a l’Envelat del Polvorí\nhttp://www.stpere.cat/fira de sant sebastià


Holiday home Farsø 49 Hvalpsund Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHoliday home Farsø 49\n-, Illeris, Hvalpsund, Dinamarca - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday home Farsø 49\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Hvalpsund, no busqui més enllà de Holiday home Farsø 49. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Farsø 49 també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Hvalpsund. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Holiday home Farsø 49.


C/ Barcelona nº 12-14, 1º 1ª\nTel: 93.015.41.34 678.17.63.31\nAquestes condicions (en endavant denominades "avís legal") tenen per objecte regular l’ús d’aquest web i de la resta de webs titularitat de JUDITH DE GEA LANCHO.\nJUDITH DE GEA LANCHO pot oferir a través del lloc web, serveis o productes que poden estar sotmesos a unes condicions particulars pròpies sobre les quals s’informarà l’usuari en cada cas concret i que desenvolupen i complementen aquest avís legal.\nAquest web s’ha desenvolupat en benefici de clients actuals o potencials de JUDITH DE GEA LANCHO\n1. Utilitzar qualsevol dels continguts i serveis amb finalitats o efectes il·lícits, prohibits en aquest avís legal i en altres condicions aplicables, lesius dels drets i dels interessos de tercers, o que de qualsevol manera puguin danyar, inutilitzar, sobrecarregar, deteriorar o impedir la utilització normal dels serveis, els equips informàtics o els documents, arxius i tota mena de continguts emmagatzemats en qualsevol equip informàtic de JUDITH DE GEA LANCHO\n2. Utilitzar continguts i serveis que estiguin protegits per qualsevol dret de propietat intel·lectual o industrial pertanyents a JUDITH DE GEA LANCHO o a tercers sense que l’usuari hagi obtingut prèviament dels titulars l’autorització necessària per dur a terme l’ús que efectua o que pretén efectuar.\n4. Incorporar virus o altres elements físics o electrònics que puguin danyar o impedir el funcionament normal de la xarxa, el sistema o equips informàtics de JUDITH DE GEA LANCHO o de tercers o que puguin danyar els documents electrònics i els arxius emmagatzemats en aquests equips informàtics.\n1. Les notes, llegendes, indicacions o símbols que JUDITH DE GEA LANCHO o bé els titulars legítims dels drets incorporin a les seves propietats en matèria de propietat intel·lectual o industrial.\nEls continguts del lloc web (URL), tant els textos, com les imatges, els arxius d’àudio i vídeo, el disseny gràfic, el codi font, els logos, les marques etc., són titularitat exclusiva de JUDITH DE GEA LANCHO o de tercers titulars que han autoritzat degudament la seva inclusió en el web i estan emparats per la normativa reguladora de la propietat intel·lectual i industrial.\nL’usuari s’obliga a respectar els drets de propietat industrial i intel·lectual de JUDITH DE GEA LANCHO i de qualsevol altre tercer. L’ús o l’accés a aquesta pàgina web no comporta l’atorgament de cap dret sobre les marques, els noms comercials o els signes distintius de cap classe continguts al web.\nJUDITH DE GEA LANCHO es reserva el dret d’actualitzar, modificar o eliminar la informació que conté el web així com la configuració, les prestacions i els serveis, en qualsevol moment i sense necessitat de cap avís previ.\nJUDITH DE GEA LANCHO es reserva el dret a eliminar la totalitat o part d’aquest web.\nL’usuari és l’únic responsable de les infraccions en què pugui incórrer o dels perjudicis que pugui causar per la utilització del lloc web. En conseqüència, JUDITH DE GEA LANCHO, els seus socis, empreses del grup, col·laboradors i representants, queden exonerats de qualsevol mena de responsabilitat que es pugui derivar de les accions de l’usuari.\nJUDITH DE GEA LANCHO farà tots els esforços i utilitzarà tots els mitjans raonables per evitar qualsevol error en els continguts del web.\nJUDITH DE GEA LANCHO farà tots els esforços i utilitzarà tots els mitjans raonables perquè el web estigui disponible si bé no garanteix la inexistència d’interrupcions o errors en l’accés al web ni assumeix cap responsabilitat per problemes tècnics o fallades que es produeixin durant la connexió a Internet.\nJUDITH DE GEA LANCHO pot utilitzar cookies per facilitar la navegació en la seva pàgina web. No obstant això, l’usuari pot configurar el seu equip per acceptar o no les cookies que rep, tot i que això pot anar en detriment d’alguna funcionalitat.\n7. LLICÈNCIA D’ENLLAÇOS\n1. L’usuari no pot reproduir, imitar, totalment ni parcialment, el contingut del web, ni l’aparença gràfica, ni ha de fer marc, ni enllaços encadellats de les pàgines de JUDITH DE GEA LANCHO.\n3. No s’han de fer manifestacions, indicacions falses, inexactes, incorrectes o denigradores sobre el web JUDITH DE GEA LANCHO o les seves propietats i, en particular, no s’ha de declarar ni donar a entendre que JUDITH DE GEA LANCHO col·labora, és un soci col·laborador i que en qualsevol forma ha supervisat o assumit els continguts o serveis oferts o posats a disposició de la pàgina web en què s’estableix l’enllaç.\n4. La pàgina web en què s’estableixi l’enllaç no ha de contenir cap marca, nom comercial, rètol d’establiment, denominació, logotip, eslògan o cap altre signe distintiu pertanyent a JUDITH DE GEA LANCHO, a excepció dels signes que formin part del mateix enllaç o aquelles altres propietats que hagin estat llicenciades amb anterioritat per escrit per JUDITH DE GEA LANCHO.\n6. L’establiment d’enllaços no implica l’existència de relacions entre JUDITH DE GEA LANCHO i el propietari de la pàgina web en què s’estableixi, ni l’acceptació ni l’aprovació de JUDITH DE GEA LANCHO dels seus continguts o serveis.\n8. MENORS DE CATORZE ANYS\n9. DENEGACIÓ I RETIRADA DE L’ACCÉS\nJUDITH DE GEA LANCHO es reserva el dret a denegar o retirar l’accés al web o als seus serveis, en qualsevol moment i sense necessitat d’avís previ, als usuaris que no compleixin aquest avís legal o altres condicions d’ús aplicables.\n10. MODIFICACIONS DE LES CONDICIONS D’ÚS\nJUDITH DE GEA LANCHO, després de comunicar-ho als usuaris, es reserva el dret a modificar, desenvolupar o actualitzar en qualsevol moment, els avisos legals, les condicions i els termes d’ús que contenen.


per Text i fotografia: ACN dimarts, 20 d’octubre 2015 - 00:00h\nL''apunyalador' reconeix que va agredir el seu company de celÂ·la perquÃ¨ no el deixava dormir| Text i fotografia: ACN\nL'acusat d'apunyalar cinc vianants a Lleida el 22 de setembre de 2014, Alejandro R. V., ha reconegut que el 3 de novembre de 2014 va agredir a cops de puny el seu company de cel·la, de nacionalitat xinesa, al Centre Penitenciari de Ponent, perquè no el deixava dormir.\nLa fiscalia considera que els fets són constitutius d'una falta de lesions i demana que se li imposi una pena de 6 dies de localització permanent i que indemnitzi la víctima amb 420 euros (60 euros per cadascun dels 7 dies que va trigar a curar-se).\nLa seva defensa demana l'absolució en base a l'eximent per un trastorn paranoide de personalitat, diagnosticat pel psiquiatra Jaume Baró, que també ha declarat al jutjat d'instrucció 4, i a causa del qual es medica des d'aquest mes de juny.\n"No deixava de parlar sol i jo volia fer la migdiada", ha declarat l'acusat aquest dimarts al jutjat d'instrucció 4 de Lleida, on se l'ha jutjat per haver agredit el seu company de cel·la a la presó de Lleida. "Li vaig demanar que callés i em va amenaÃ§ar amb una fulla d'afaitar, així que em vaig defensar i el vaig pegar", ha afegit.\nAlejandro R. ha fet ús del seu dret a l'última paraula per demanar disculpes a l'altre pres i mostrar-se penedit pels fets. "Des que em medico pel meu trastorn psiquiàtric no he tingut cap més problema. Ara no veig normal l'agressió", ha afegit.


El bisbe Salvador realitza la Visita Pastoral a la parròquia Sant Antoni M. Claret | Parròquia Sant Antoni Maria Claret\nAlguns grups, condicionats pel seu calendari de reunions, no han coincidit amb la Visita del Sr. Bisbe, però sí han tingut una trobada amb ell el dissabte al vespre, als locals parroquials. En aquesta assemblea tots els grups han tingut l’oportunitat d’exposar les seves tasques, les seves il·lusions en allò que fan i les dificultats en què es troben, principalment la manca de relleu. S’ha parlat sobre la catequesi familiar, la preparació per al baptisme, el MIJAC, l’ACO, Matrimonis, Vida Creixent, etc. Igualment se l’ha informat d’altres tasques parroquials que no estan vinculades a cap grup, com és la difusió dels llibrets de “La Missa de cada dia” i de “Paraula i Vida” que faciliten als fidels pregar i reflexionar sobre la Paraula de Déu al llarg de tot l’any. També del servei que es fa des de la pàgina web de la parròquia que, tot i ser molt senzilla, ofereix l’agenda d’activitats, notícies, pregàries, lectures de les misses, homilies, lectio divina, etc.\nEn el transcurs de la Visita, el Sr. Bisbe ha parlat amb el clergat i els laics, però sobretot ha escoltat, ha pregat amb ells i els ha confirmat en la fe, tant a nivell de grups com en les reunions i celebracions conjuntes. Atès que aquesta és una de les principals funcions del bisbe, ha animat tothom a no defallir en el seguiment de Jesús, en donar-lo a conèixer i en difondre el seu evangeli, independentment de les circumstàncies externes que sovint són difícils, i malgrat que els resultats no siguin els desitjats.


El poder de somriure - Clínica Dental Esthetics - Dr. Roca Genoves\nby Dental | ag. 31, 2020 | Sense categoria\nDiuen que la millor medicina és un bon somriure, i la veritat és que aquesta afirmació no s’equivoca! Científicament està demostrat que somriure exerceix efectes positius tant en el nostre organisme com per als altres individus.\nAvui a Dental Esthetics venim a explicar-vos el poder del somriure i perquè és important tenir-ne cura, per lluir-lo radiant!\nInvestigadors de la Wayne State University van analitzar més de 2010 fotos que corresponien a les fitxes de jugadors de bàsquet de les millors lligues americanes dels anys 50. I es va determinar que els jugadors que sonreien a les fotos tenien una mitja d’edat de 80 anys, mentre que els que no ho feien vivien una mitja de 72,9.\nAquest estudi no iguala el somriure a la longevitat, però sí és cert que quan una persona és riallera, actuen altres emocions de fons que ajuden al fet que augmenti la nostra esperança de vida.\nUn detall important també és que riem d’ençà que ens formem al ventre de les nostres mares. Gràcies a les tècniques 3D s’ha pogut demostrar que ho fem des que som fetus.\nA part que el somriure és una expressió universal que ens connecta fins i tot amb altres especies. De fet si col·loquéssim una cria de mono en enfront de dues persones, i una d’elles somrigués i l’altre no, instintivament l’animal s’aproparia a la primera.\nDe la mateixa manera, els nens petits i fins i tot als adults, ens costa tant no somriure quan algú ens somriu o ens fica una expressió somrient. De fet podeu fer l’exercici des de casa!\nFiqueu-vos enfront de algú i mentre que un somriu, intenta estar en expressió seriosa. Segurament molts de vosaltres no aguanteu gaire sense arrancar amb la rialla!\nPer aquest motiu a Dental Esthetics ens importa tant tenir cura del vostre somriure, perquè sabem que somriure és salut, i nosaltres treballem diàriament perquè gaudiu d’una vida llarga i plena de somriures!


L'Ajuntament de Besiers penja cartells xenòfobs contra l'arribada d'immigrants\nL'alcalde del municipi, el fundador de Reporters sense Fronteres, Robert Ménard, vol convocar un referèndum sobre l'acollida de refugiats\n11/10/2016 - 22.29 Actualitzat 12/10/2016 - 16.59\nPolèmica a França pels cartells contra els immigrants que han aparegut a Besiers, al Llenguadoc. L'alcalde del municipi, el fundador de Reporters sense Fronteres, Robert Ménard, denuncia així el que considera una "imposició" estatal:\nLes #migrants arrivent chez nous à #Béziers. L'État nous les impose !\n Robert Ménard (@RobertMenardFR) 11 October 2016\nMénard, que governa amb el suport del Front Nacional, utilitza un grafisme propi del cinema de terror per retreure al govern francès l'arribada de refugiats. En realitat, la mesura estatal consisteix a ampliar un dels dos centres d'acollida per a demandants d'asil que hi ha a la ciutat: de 50 places passaria a tenir-ne 90.\n"L'Estat ho imposa\nEls migrants al centre de la nostra ciutat!"\nDesprés de l'aparició dels cartells, Ménard ha anunciat que té la intenció d'organitzar un referèndum sobre l'acollida de refugiats al municipi el mes de gener. Segons informa "Le Monde", la iniciativa l'ha d'aprovar el consell municipal la setmana vinent.


La Carme Noguera va ser una de les primeres infermeres de Catalunya; ara, a ‘El món a RAC1’, fa una crida a qui li pugui ensenyar a cosir malla per distreure’s\nCarme Noguera, la veïna de Vic de 106 anys.\nActualitzada el 09-04-2021 06:22\nAquest dijous, 8 d’abril, ha fet un any que El món a RAC1 va parlar amb la Carme Noguera , una dona que aleshores tenia 105 anys. La Carme viu a Vic amb la seva filla, va néixer durant la Primera Guerra Mundial i va estudiar infermeria a la primera escola que la Generalitat va obrir l’any 1933. La dona va explicar com estava vivint l’inici d’aquesta pandèmia, que sobretot estava afectant la gent gran, i què era el que l’incomodava més del confinament.\nUn any després, El món a RAC1 ha tornat a parlar amb ella per veure com està. La Carme, que ara té 106 anys, assegura que es troba bé. Ja està vacunada amb les dues dosis de Pfizer, i diu que en cap moment ha dubtat ni un segon de punxar-se. Per això, anima tothom a fer el mateix.\nNo em feia por. Hi ha molta gent que es vacuna i no li passa res. Si als altres tampoc els ha passat res, penso que no m’ha de passar res a mi tampoc\nLa Carme, de 106 anys: 'Als que tenen por de vacunar-se els diria que ho facin, tens més perill si no ho fas' . // EFE - Alejandro García\nAls que tenen por de vacunar-se, jo els diria que ho facin. Almenys provar-ho. És més fàcil no tenir la malaltia si estàs vacunat. Per això els que no ho estan tenen més perill\nCrida per aprendre a cosir malla\nLa Carme Noguera explica que el que troba més a faltar respecte a la vida que tenia abans de la pandèmia és fer classes d’anglès i francès. També anar a berenar amb les amigues. Mentrestant, passa els dies escoltant discos, llibres i contes que li deixa la biblioteca. I també fa ganxet. Tot i això, diu que ara es marca un nou objectiu: aprendre a cosir malla.\nNo he pogut tornar a fer classes. Ningú fa classes ni berenars. Toca esperar una mica que tot estigui millor. El que faig és escoltar la ràdio, i a la biblioteca em deixen discos de cançons, de comèdia, teatre, novel·les, contes... i tot això em distreu una mica\nJa n’estic tipa de fer ganxet. Acabaré la manta que estic fent, però ara vull fer malla. Fa temps, vaig fer una cortina, però ara no recordo com es fa. Ho he preguntat, però ningú se’n recorda. Haig de buscar algú\nLa Carme, de 106 anys: “Als que tenen por de vacunar-se els diria que ho facin, tens més perill si no ho fas”\n08-04-2020 13:21 ‘EL MÓN A RAC1’\nCarme Noguera, una oient de 105 anys: “Fa més de 100 anys que no he estat malalta”\n12-05-2020 12:14 ‘EL MÓN A RAC1’\nExinfermera de 105 anys: “Quan estudiaves infermeria semblava que fossis una prostituta, com si et volguessis entendre amb tots els metges”\n14-02-2021 13:27 ‘VIA LLIURE’\nAvis centenaris que no tenen por d’anar a votar