La mel és més dolça que la sang – El Blog d'Harca\nAlguns reconeixereu de seguida aquest títol per ser una obra de Salvador Dalí. Nike Air Max 2017 Heren wit I, en efecte, no aneu errats. adidas nmd uomo Fou mentre fullejava un catàleg de l’obra del pintor de Cadaqués que vaig pensar en dedicar el post a un aspecte marginal de la història rural: la mel. Nike Paris En realitat, com qualsevol altre tema, les perspectives d’anàlisi són múltiples: des de la història de l’alimentació, del consum o del comerç, per esmentar-ne les més immediates. Hogan Outlet Sito Ufficiale Les referències a l’apicultura són, fonamentalment, indirectes. Yeezy Boost 750 Així, doncs, és gràcies a les cartes de poblament i els establiments dels Consells municipals que podem albirar la importància econòmica d’aquesta activitat, ja que la informació que aporten els protocols notarials és molt escadussera. nike air max 2016 zwart Air Max 2017 Dames groen nike homme Potser degut a aquesta escassesa documental, l’estudi de la mel al regne de València durant l’edat mitjana i moderna és limita a aquest treball de Pau Viciano i alguns esments en treballs més generals. asics gel nimbus 14 donna Fjallraven Kanken Sale Big Vaja per davant que aquest post no pretén salvar aquest buit sinó simplement oferir una reflexió.\nAssaig per a “la mes és més dolça que la sang” S. adidas nmd mujer Dalí (1941)\nLa mel era el principal (per no dir l’únic) edulcorant amb què comptava la societat medieval fins a l’arribada del sucre de canya. Fins i tot, la difusió de la canyamel a les terres de la Safor no degué tindre un impacte massa fort sobre el comerç de la mel, i això per dues raons. Primer perquè els preus del sucre de canya no estaven a l’abast de la major part de la població, sinó que des del principi va ser un producte de luxe, reservat per als sectors acomodats de la societat (noblesa i burgesos fonamentalment). A la cort del duc de Gandia, per exemple, la lliura de mel es pagava a 2 diners i mig, mentre que la mateixa quantitat de sucre en valia 60, és a dir, era vint-i-quatre vegades més car. Nike Max Shoes UK A més, els usos de la mel no s’esgotaven en el seu caràcter edulcorant. Air Max Pas Cher Si bé és cert que de forma molt marginal, més a l’Europa atlàntica que a la mediterrània, la mel s’utilitzava per a obtenir begudes alcohòliques com ara l’hidromel o l’aiguamel (vegeu, per exemple, les referències directes que hi ha al cinema: Robin Hood (2010) i El guerrer número 13 (1999), entre d’altres). soldes chaussures adidas Angel Pagan Jersey En segon lloc, perquè la producció de mel era una de les activitats que comportava la “pastura” (per fer servir el vocabulari medieval) de les abelles. A més de la mel, les abelles eren essencials per a l’obtenció de cera, a partir de les bresques que construïen, la importància de la qual era igual o major que la mateixa mel, ja que amb ella es fabricaven les candeles i els ciris indispensables no només per als usos religiosos sinó també quotidians. Igualment, aquests bresques podien, i poden, ser consumides. Són delicioses, vaja.\nEscena de Robin Hood: el frare amb els bucs d’abelles\nCom deia al principi, les notícies al voltant de la compravenda de la mel són molt escasses. Fjallraven Kanken Big nike homme En canvi, els llibres d’establiments municipals estan replets de disposicions al respecte. Jake Arrieta Jersey Des d’una perspectiva general, aquestes tractaven de limitar, quan no directament prohibir, la presència dels ruscos en les zones d’horta i, per descomptat, a l’interior de la ciutat. Nike Air Max 2016 Heren zwart Cliff Pennington Jersey Joe Montana Jerseys asics gel quantum 360 męskie Es tracta d’un capítol més de la secular contraposició entre ramaderia i agricultura. Javier Baez Jersey De fet, sovint en els establiments els esments a les abelles van seguits d’altres a cabres i ovelles. asics kayano 21 hombre asics gel nimbus donna Això no obstant, potser seria millor parlar, més que de contraposició entre ambdues activitats, d’una ordenació del territori en la que es delimiten els espais d’acord a un model productiu que, per una altra banda, també té la seua lògica: la terra de regadiu per a l’agricultura intensiva i la resta per al secà i la ramaderia.\nEn qualsevol cas, la reiteració d’aquesta normativa palesa el seu incompliment, com recullen els establiments de València: “(…) que tot hom (…) qui haja abelles en la ciutat o en la orta d’aquella, que les n’aga tretes o feytes trer de la ciutat e de la orta per dicmenge”. Air Max 2016 Dames nike blazer pas cher fjällräven kånken Klassiska nike tn femme El càstig per als infractors era “perdre tots los dits buchs d’abelles e, ultra açò, encorrerà en pena de LX sous”. air jordans free shipping Nike Store Aquesta literatura la trobem del nord al sud del país: a Gandia existia de bell antuvi un establiment que prohibia “tenir abelles dins lo mur de la vila de Gandia sots pena de 10 sous”. Nike Air Huarache Sale El 1400, però, el Consell decidida incrementar la sanció fins als 60. Nike Air Max 2015 męskie A les terres de l’horta, contràriament al que succeïa a València, sí que es podien tindre ruscos o cases, encara que tan solament tres. New Balance 999 damskie La finalitat d’aquestes prohibicions era “esquivar dampnatges als fruyts e venema de la orta de la ciutat”. air max pas cher nike air max 2017 goedkoop Fjallraven Kanken No.2 Curiosament, o no, a les terres del rerepaís, on els espais d’horta eren més reduïts, la producció de mel no troba aquestes limitacions. Més encara, als establiments d’Alcoi o Cocentaina estan completament absents.\nL’altra font fonamental per a conèixer l’apicultura medieval són les cartes de poblament. nike air max 1 pas cher Compra Mochilas Kanken Baratas En una aproximació inicial podem copsar l’assimilació entre ovicàprids i abelles. Nick Marshall Auburn Football Jerseys A Xestalgar, tant els caps de bestiar com els bucs pagaven un diner per unitat. Sac Kanken Pas Cher fjallraven kanken mochilas A Benilloba pagaven igualment “per cascuna cabeça, hun diner, e per cascun buch de abelles, hun diner.” Com veieu, es tracta de dos llocs de població mudèjar. ray ban pas cher I és que alguns autors han plantejat la possibilitat que l’apicultura fóra una altra de les especialitats agrícoles de la població musulmana. Nike Air Max 2016 Heren blauw Sense descarta-ho, convindria preguntar-se quin paper jugava en aquesta especialització l’entorn natural, en la mesura que bona part de les terres muntanyenques i de secà estaven ocupades pels musulmans.\nHistòria de l'alimentació, Història ecològica, Història econòmica, Història Rural, Mel, Musulmans, Paisatge rural, Sucre


Llima: Textos i contextos: Josep Maria Espinàs\nAl fil de l’apunt d'ahir, "La llengua com a expressió del comportament col·lectiu", i donat que els alumnes de segon de batxillerat heu de fer comentaris tots els dies fins a la prova de selectiu, he regirat velles carpetes per recuperar alguns textos que parlen sobre l’ús de les paraules, les frases fetes i la traducció.\nEl text que us transcriuré hui és de Josep Maria Espinàs (Barcelona, 1927), un autor polifacètic que compta amb molts lectors. La seua creació literària, amb una vuitantena de llibres publicats, abasta des de la novel·la, la crònica de viatges, passant per les obres d’interés cívic, els llibres reportatge, els volums de memòries i el articles periodístics publicats durant més de 20 anys als diaris Avui i El Periódico.\nPerò, millor llegiu el que publicava al diari Avui el propi Espinàs. Sobre la seua vida i l'obra teniu moltes pàgines al web que podeu consultar si busqueu 'Espinàs' amb el buscador Google.\nA LA VORA DE...\nCada mot és un món\nEn una carta a la Bústia, el senyor J. M. Piniés al·ludeix a un article que vaig publicar, i diu: "Quan Josep Maria Espinàs es refereix al mot "patum" diu que no té un equivalent vàlid en castellà, quan és evident que sí que el té, i és figurón, com vaig pensar de seguida, i ho confirmen els diccionaris catalans i castellans consultats". Celebro la publicació d'aquesta carta, perquè em permet de tocar –encara que sigui per sobre, d'acord amb les limitacions d'aquest espai- un tema d'expressió lingüística que sempre m'ha apassionat: el canvi de matís d'allò que diem quan canviem de mot, tant si la nova paraula que fem servir pertany al nostre idioma com a un altre. Jo també “vaig pensar de seguida” que els diccionaris proposarien ”figurón” com a alternativa castellana a “patum”, i ho vaig comprovar abans d'escriure aquell paràgraf. Per això vaig precisar, conscientment, que “patum no tenia un equivalent vàlid”. Naturalment, tan sols és una opinió, però per a mi “patum” i “figurón” no diuen el mateix. (Curiosament, el substantiu que segueix a patum en el diccionari, “patxoca”, és presentat en castellà com a “trapío”, i tampoc no em sembla una equivalència exacta).\nPer a afirmar que patum i figurón no eren equivalents no em vaig limitar a consultar un diccionari, sinó que vaig comprovar les definicions d'aquests mots. Comparem-les. Patum és dit d'una persona que “frueix de consideracions més pel lloc que ocupa, per la seva fama, etc. que no pas pels seus mèrits”. Figurón és una persona “ostentosa y entonada, que gusta de darse importancia”. Un cop vaig haver llegit això, vaig creure que no m'equivocava pas en dir que patum no tenia equivalent vàlid, si l'equivalència que m'oferien era figurón.\nÉs clar que, segons el diccionari, una patum és una persona que es defineix perquè té una consideració superior als seus mèrits.\nÉs clar que, segons el diccionari, un figurón és una persona que es defineix per la seua ostentació i les ganes de donar-se importància.\nNo són equivalents, doncs. La consideració excessiva que una comunitat atorga a una persona no comporta que aquesta persona hagi de ser ostentosa; una patum molt pot ben ser un individu retret i que no es dedica a donar-se importància: són els altres els qui li'n donen. En canvi, “un figurón”, caracteritzat per l'ostentació, ho és amb independència dels seus mèrits, que poden ser molts. Es tracta de dos mots, doncs, no superposables perquè tenen dos nuclis essencials diferents: en l'un domina l'excés de fama pública, i en l'altre l'excés de jactància personal. (En el diccionari Casares el mot “figurón” s'inclou en l'apartat ideològic de “jactància” juntament amb “farolero”, “rimbombante”, “petulante”, “vanidoso”, “fatuo”, etc., mentre que en un diccionari ideològic català “patum” no podria incloure's correctament en “jactància”).\nTot això té un gran interès per als qui ens preocupem del llenguatge, i així podem dir que els diccionaris ens donen equivalències, però no sempre indiscutiblement vàlides, sinó simplement aproximades. En català –i en qualsevol idioma- hi ha alguna cos que no és traspassable, per via de diccionari, a una altra llengua. Si el vocabulari d'un idioma es pogués traduir íntegrament sense pèrdua de matisos, voldria dir que una llengua no és la creació pròpia d'un poble que expressa les seves creences, els seus sentiments, les seves formes de vida els seus judicis de valor sobre l'home i el món.\nPublicat per Francesc J. López a 8:16\nEtiquetes de comentaris: CTextos


Pedalant pel camí, caminant per la vida: Escòcia - Jornada 08\nCLACHTOLL - ULLAPOOL - BADCAUL (116km en 7h)\nDia curiós avui... a les 08:08:08 del 08/08/08 sortim de la tenda per anar a esmorzar les quatre coses que tenim a la zona de lavabos on hi ha la màquina de cafès. No és el lloc més confortable però hi ha lloc per seure! Però pitjor és el cafè, que es fa en 3 segons, literalment! Un raig de color marró i llestos... ecsssss\nEvidentment el poble de Clachtoll és inexistent, almenys no l'hem vist. Possiblement siguin 4 cases, com la majoria de pobles de la zona. La costa oest de les Highlands està realment desolada, els pobles són molt petits i no tenen botigues, com a molt alguna botiga petita amb una mica de tot i poc de res. Per tant, hem de pedalar més del què pensavem abans d'omplir l'estómac.\nArribem a Lochinver on comprem menjar, gas pel fogonet i algunes postals per enviar.\nDesprés d'esmorzar prosseguim, que portem més d'una hora a Lochinver i encara ens falta moltíssim per fer. Ens hem entretingut força parlant amb una parella d'holandesos que també van en bici, però tenen 4 setmanes de vacances.\nS'escau que al poble se celebren els "games" de les Highlands, amb proves d'estirada de corda, també empenyen troncs,... I es reuneix molta gent d'arreu per veure els jocs, hi ha gaites i molt ambient.\nVistes del Loch Bad a Ghaill. Quan parem per fer la foto, s'atura un vehicle alemany i en surt un home i el seu fill. Ens donen conversa i ànims, així com ens conviden a menjar unes galetes que porten al cotxe. Aquest petit detall que tenen cap a nosaltres m'omple d'alegria! És una d'aquelles coses que poden semblar insignificants però que és més del què es pot esperar d'algú que trobes a un mirador. Ja us dic jo que a casa nostra això no es veu. Encara hem d'aprendre molt!\nMés vistes sobre el Loch Bad A Ghaill. El dia és gris, ben diferent d'ahir, però no sembla que hagi de ploure. Ens dirigim fins a Ullapool a dinar.\nPues va a ser que si... com mola!\nUllapool. Per fi arribem al port i busquem on dinar...\nI avui toca.... FISH & CHIPS! Hem triat un lloc recomanat per la guia com un dels millors "locales grasientos": Chippy es diu. Ni que ho diguis, l'arrebossat del peix és gruixut i oliós a tope! però està boníssim! L'Arturo que es queda amb gana encara endrapa una hamburguesa! Quin paio.\nEl pròxim càmping en el camí està a 50km i són les 16h, per tant avui acabarem tard, pagarem car haver-nos encantat a Lochinver.\nDe camí ens aturem a les gorges de Corrieshalloch, on hi ha les cascades de Measach, amb uns 45m d'alçada. Són espectaculars i des del pont penjant es pot observar el salt.\nCollons quina alçada!\nCascades de Measach.\nPujant el port, veiem la vall que deixem enrera, per on ja hem passat. Al fons hi ha el llac on hi ha Ullapool.\nArribant a la part alta del port el dia comença a arreglar-se. Des del coll, que està plagat de mosquits, ve una baixada de més de 13km, quasi sense pedalar!! Al·lucinant.\nEstem arribant a Badacul, deixant un hostel enrera. Ens n'arrepentirem?\nAturada obligatòria al mig de la carretera, que el Llorenç ha caigut i se li ha trencat una peça que subjecta l'alforja al portabultos.\nI ja som al càmping de Badcaul. Són les 21h i hem fet més de 100km. Hi ha milers de mosquits i ens veiem obligats a preparar el sopar als lavabos. Hem començat el matí esmorzant-hi i hi acabem el dia sopant! Quina dinàmica!\nAlmenys estem sols al càmping i ho podem ocupar tot sabent que ningú vindrà a fer les necessitats! jeje...\nL'arribada ha sigut impactant, quan ha sortit el propietari del càmping a fora de la seva caravana i portava una reixa d'aquelles verdes al cap! Quan m'han començat a invadir els mosquits quasi m'agafa un atac d'histèria!\nA les 23h ens posem a dormir, sembla que no hi ha mosquits dins la tenda, a veure si passem bona nit!\nPublicado por Uri en 17:29


Artmoon | Qui som\nla empresa millor\nEl taller artesanal d’enquadernació i restauració Artmoon, té uns inicis que es remunten al 1986, moment en el qual s’havia format un buit en el sector gironí de l’enquadernació artesanal provocat pel tancament de dos tallers: Enquadernacions Palahí i Enquadernacions L’Auca.\nUn dels socis fundadors avui dia continua la tasca que un dia emprenguérem amb il·lusió i amb quatre eines: una guillotina manual, una cisalla, premses de fusta manuals, premsa de fer gravats i plegadores de fusta manuals. A poc a poc hem anat completant el taller artesanal amb la incorporació de noves eines com, per exemple, les tipografies de lletres de bronze, les quals actualment constitueixen un gran llegat per a assolir noves fites artístiques. L’augment del volum de feina ens ha permès incorporar en el nostre taller noves eines, i les eines han afavorit poder donar resposta a nous encàrrecs per mitjà de nous serveis, sempre des d’una òptica artesanal, treballant per un producte d’alta qualitat i exclusiu.\nL’emprenedoria i la tècnica han convergit, però hem mantingut la maquinària genuïna; d’aquesta manera, ens hem adaptat a les noves necessitats, les quals ens han esperonat per a ampliar la gamma de productes que oferim. Des de l’any 2000 ens hem anat donant a conèixer per a treballar des de Girona per a Europa, fent prevaldre el rigor artesanal i tenint cura dels secrets de l’ofici. L’adaptació als nous reptes ha suposat treballs que en un principi no haguérem imaginat, com per exemple l’elaboració de cartes de restaurant exclusives, producte en el qual ens hem especialitzat.\nAl llarg dels anys les comandes han anat canviant i és curiós recordar que sovintejaven les peticions de relligadures de revistes especialitzades, talonaris, llibres de comptabilitat d’empreses, butlletins oficials, diaris com “La Veu de Catalunya”, actes …; avui dia, en canvi, el producte que es treballa requereix l’experimentació amb nous materials, formes i usos, combinant disseny, art i tècnica; tot plegat possible amb l’experiència i el treball en equip per a fer una feina ben feta.\nHem treballat durant els anys amb constància i en són exemples del nostre art de l’enquadernació: “El conte més gran del món” encarregat pel “Rotary Club”, llibres de comptabilitat de “La Maquinista” o de la “Farinera Teixidor”, treballs per a la Casa de l’Ardiaca de Barcelona, publicacions de l’Arxiu Nacional d’Andorra, llibres d’actes del Parlament de Catalunya, llibres d’història destinats a personatges com el que va ser president de la Generalitat de Catalunya, Jordi Pujol i Soley, els que van ser presidents del Parlament de Catalunya, Miquel Coll i Alentorn i Heribert Barrera i Costa o el rei Juan Carlos I d’Espanya. Tots aquests exemples no són altra cosa que el nostre compromís adquirit de mica en mica durant 30 anys amb el taller, amb la nostra intenció de convertir els projectes, les idees, en unes realitats que perdurin al llarg dels anys. Som artesans, fem enquadernacions, restauracions i artesania, estem a la seva disposició.\nEn tots els productes que creem, productes tots ells artesans i després de molts anys d’experiència, hem pogut recollir, treballar, provar i innovar en quines són les matèries primeres encasaries i adients en cada projecte segons la seva utilitat. Això ens garanteix una Qualitat en qualsevol projecte.\nSolucions i idees innovadores\nCada projecte en el qual treballem ens aporta sempre un nou repte. Un nou repte que ens fa innovar per trobar noves solucions, nous conceptes, nous productes i nous materials.\nEstil, disseny, creativitat, són conceptes importants per nosaltres, ja que cada projecte és únic, perquè cada client és únic i això ens permet de continuar innovant en tota mena de materials, tècniques i nous conceptes.


El primer ministre treu pit i defensa la llei de ciutadania\nModi rebutja que sigui una mesura en contra dels musulmans i diu que el govern ajuda tothom\nModi intervé en l'acte de llançament per a les eleccions generals del 2020 del seu partit, el nacionalista hindú BJP EFE\nBarcelonaEl primer ministre de l'Índia, Narendra Modi, ha defensat aquest diumenge l'esmena a la llei de ciutadania que ha provocat multitudinàries protestes en què han mort una vintena de persones i que discrimina els immigrants de religió islàmica per accedir a la ciutadania índia. Modi, un nacionalista hindú, ha aprofitat el primer acte de precampanya per a les eleccions generals de l'any vinent per exhibir la força i el suport de milers de simpatitzants davant de les crítiques que rep d'organitzacions pro laïcitat de l'estat i de defensa dels drets humans.\nAquesta és la primera aparició pública de Modi gairebé dues setmanes després de l'aprovació de la norma proposada pel seu govern, que exclou els musulmans immigrants indocumentats d'acollir-se a la via legal d'obtenir la ciutadania, fet pel qual l'han titllat d'islamofòbica. Els musulmans són una minoria que representa el 14% d'un país amb 1.200 milions de persones.\n"Els musulmans de l'Índia no cal que s'amoïnin", ha dit Modi en el discurs del BPJ, el partit nacionalista hindú amb el qual governa per majoria absoluta d'ençà que va guanyar el maig passat amb un discurs clarament divisori d'una societat molt diversa culturalment, ètnicament i religiosament.\nL'esmena de la llei de ciutadania, presentada, discutida i aprovada en tres dies per les dues cambres de Parlament, permet a membres de minories religioses perseguides procedents de l'Afganistan, el Pakistan i Bangladesh optar a la ciutadania, excepte als musulmans.\nAl país hi ha hagut desenes de protestes, algunes de les quals van desembocar en focus de violència, per rebutjar el text, considerat un atac a la fundació laica de l'Índia per lligar la ciutadania amb la religió.\nModi ha respost a aquestes crítiques preguntant a "aquells que estan propagant l'odi" si el govern de Nova Delhi pregunta la religió als beneficiaris d'ajudes socials i, en aquest sentit, els ha convidat a aportar proves de l'acusació. "Aquest país no acceptarà falses acusacions que diuen que estic prenent drets a la gent", ha afirmat.\nLes eleccions legislatives seran un termòmetre a la seva gestió, que s'ha centrat en una política en contra dels musulmans, com, per exemple, demostra la retirada de l'estatut especial que reconeix la Constitució a l'estat del Caixmir, l'únic amb majoria de població fidel a l'islam, així com l'elaboració d'un nou cens que ha deixat fora de la llei més de dos milions de ciutadans d'origen bangladeshià que no han pogut demostrar la seva residència.\nÍndia religions Àsia islamofòbia


Un estiu sota l’aigua | Naila Jornet\nEn els dies de semi-bon temps hem començat a explorar tots els camins i caminets de la zona. La primera de les rutes va ser la volta a la Pointe Noire de Pormenaz:\nQuan vaig sortir del Brévent plovia. A dalt encara quedaven restes de la neu de l’hivern així que només començar la baixada ja tenia els peus molls. El principi me’l coneixia, baixes per la pista fins a la Breche du Brévent i vorejes el Clocher du Brévent per l’esquerra fins al coll du Brévent. Aquesta part l’havia fet corrent un dia que nevava i amb esquis un dia que feia sol.\nBaixada del Brévent (juny) Pujada cap al Brévent (maig)\nUn cop al coll comença una llarga baixada per una de les variants del GR que fa el tour del Mont Blanc. Plovia tant que els rius havien inundat el camí i havies de fer martingales per aconseguir creuar els torrents sense mullar-te els peus. Vaig creuar dos o tres persones amb motxilles pesades i amb capelines que pujaven, després vaig tornar a una tranquil·litat que no tenia res a veure amb Chamonix. Un cop al final de la baixada s’arriba al pont d’Arleve i comença una pujadeta suau i corrible cap al refugi de Möede d’Antene. Vaig deixar la pluja enrere i el sol va començar a assecar-me els braços i així, corrent per uns prats verds que semblaven trets d’una pel·lícula vaig arribar al llac de Pormenaz.\nVistes del Brévent des del refugi de Möede d’Antene\nVistes de la tête de Möede\nArrbant al llac de Pormenaz\nA casa tinc un mapa penjat a la paret, d’un amic que havia anat marcant totes les rutes que li havien agradat. Aquesta estava marcada amb un subratllador taronja fins al refugi, després rosa fins a Servoz i després groc fins a l’Aiguillete des Houches. Això era l’únic que recordava de la ruta que havia de fer. En cap moment vaig tenir en compte la gran quantitat de camins i caminets que hi hauria ni que els cartells indicarien noms que no recordava. Encara amb sol i bon temps vaig decidir anar escollint el trencall que més em cridés l’atenció en cada moment.\nVistes a la Pointe Noire de Pormenaz\nVaig aconseguir arribar a Servoz, no per la ruta rosa que hi havia marcada al mapa, sinó per un caminet ple de cordes i escales que feien més divertida la baixada. Un cop vaig arribar al poble vaig ser incapaç de trobar el camí que m’havia de dur a l’Aiguillete des Houches i això que vaig passar-hi just al costat. Les meves eleccions em van dur a camins sense sortida, a camins abandonats plens d’ortigues i amb els postes caiguts al terra i finalment a la deixalleria de les Houches.\nCamí entre Servoz i les Houches\nVa ser la primera de les rutes.


“Desconfia d’algú que no estimi els ocells” entrevista a Michel Bernard a l'AraLlegim (18.06.18) - laBreu Edicions : laBreu Edicions “Desconfia d’algú que no estimi els ocells” entrevista a Michel Bernard a l'AraLlegim (18.06.18) - laBreu Edicions\nfotografia Dani Ríos\n‘Els boscos de Ravel’ és la primera traducció d’una novel·la de Michel Bernard, escriptor i alt funcionari francès. Proposa un viatge -amb una prosa nítida i detallista- als anys en què el compositor Maurice Ravel va participar en la Primera Guerra Mundial\nNo és habitual trobar un alt funcionari que es dediqui a transmetre l’entusiasme per la natura i els grans personatges del passat als seus llibres. Nascut a Bar-le-Duc el 1958, Michel Bernard és sotsprefecte del districte de L’Haÿ-les-Roses, a la regió de l’Illa de França, i és l’excepció a la norma. Lluny del despatx que ocupa des de fa dos anys, Bernard s’allibera de la corbata i l’americana i parla de la seva literatura. Després de debutar amb un llibre de records sobre el Tour de França el 1999, ha fet créixer la seva obra amb novel·les en què explora la vida del cantant Charles Trenet (Comme un enfant, 2003), el pintor Claude Monet ( Deux remords de Claude Monet, 2016) i l’escriptor Maurice Genevoix ( Pour Genevoix, 2011).\nFascinat per la triple equació de “paisatge, història i creació artística”, aEls boscos de Ravel (LaBreu, 2018) Bernard rescata el conegudíssim compositor del Bolero per enviar-lo a la rereguarda durant la Primera Guerra Mundial. Als 41 anys, Ravel es va allistar voluntàriament per ajudar el seu país en un dels conflictes bèl·lics més sagnants del segle XX. La traducció de la novel·la, a càrrec de Ferran Ràfols Gesa, reprodueix a la perfecció el ritme elegant i el detallisme de la prosa de l’escriptor francès.\nNo va debutar fins als 41 anys, quan la seva carrera professional ja estava encaminada.\nPrimer vaig estudiar filosofia, i a continuació em vaig plantejar la possibilitat de ser funcionari. Vaig aconseguir entrar a l’Escola Nacional d’Administració, i des que vaig acabar els estudis m’he dedicat a la funció pública.\nPerò vostè volia escriure.\nDurant molts anys vaig ser només lector. De petit havia llegit clàssics com Balzac i Flaubert, però va ser als 16 anys que vaig tenir la primera experiència estètica mentre llegia: va ser gràcies a una de les pàgines deMemòries d’ultratomba de Chateaubriand. Aquell passatge em va absorbir de tal manera que, d’alguna manera, em va canviar. Així vaig descobrir el poder de la literatura.\n¿Hi ha cap punt en comú entre la seva feina i la literatura que escriu?\nL’administració pública t’obliga a ser molt precís. L’escriptura poètica també pot ser d’una gran precisió, almenys la que a mi m’agrada.\nLa presència de la natura és molt important a Els boscos de Ravel. Els llocs per on transita el seu personatge són els mateixos que vostè va viure de petit. ¿Era una manera de connectar amb els seus avantpassats?\nLa moda i els homes canvien, però el paisatge no. O potser seria millor dir els elements del paisatge: els roures i les roselles que veiem nosaltres tenen el mateix aspecte que quan vivien Federico García Lorca o Vercingetòrix. Nosaltres ens passem la vida transformant-nos. La natura, en canvi, persisteix a mantenir-se igual. Durant la Primera Guerra Mundial, molts dels boscos del voltant de Verdun van ser arrasats, però al cap d’uns anys havien recuperat l’aspecte anterior al conflicte bèl·lic.\nRavel s’allista a l’exèrcit però no dispara ni un sol tret.\nEll, que a l’època ja era un músic molt conegut a França, es dedicava a conduir una camioneta amb la qual portava ferits als hospitals de campanya. Era un paper poc heroic que li permetia estar a prop del front i, alhora, mirar-se la batalla amb un punt de distància.\nAlgun lector podria pensar que Ravel és un patriota de pedra picada.\nEll és, per sobre de tot, un demòcrata i un republicà. És un ferm defensor de compartir la solidaritat.\nTambé és un solitari.\nTenia amics que s’estimava. També el seu germà petit i la mare, la mort de la qual va ser un gran xoc per a ell. Als 41 anys no se li coneixia cap relació sentimental -ni amb homes ni amb dones-, i la situació no va canviar fins que va morir als 67 anys. Aquest és un dels enigmes de la seva vida.\nA Ravel li encantava passejar entre els arbres i observar els ocells.\nS’estimava la natura. Li era una gran consolació. Hi ha un passatge molt important de la novel·la en què un ocell continua refilant en un arbre mort, mentre al voltant van caient bombes. La connexió de Ravel amb la natura era profunda: a mi em recorda Sant Francesc d’Assís.\nA vostè també li deuen interessar els ocells: escriu sobre ells amb detallisme i devoció.\nDesconfia d’algú que no estimi els ocells [riu].\nUna altra escena impressionant del llibre és quan Ravel comença a tocar una peça de Chopin en un castell reconvertit en hospital de campanya.\nÉs el moment clau perquè s’ajunten les dues realitats de la novel·la: l’estridència de la guerra, marcada pel ritme de les bombes, i la intimitat del piano. M’ho imaginava com una gran orquestra sonant a l’exterior, en contrast amb les notes delicades de la interpretació de Ravel.\nEl protagonista s’acaba comprant una casa a Montfort-l’Amaury on viu tot sol, refugiat del món, component i observant la natura.\nLa visita d’aquesta casa va ser el desllorigador creatiu. Anys abans li havia passat el mateix a Jean Echenoz, que va acabar dedicant una novel·la als últims anys del compositor, Ravel [Anagrama, 2006]. El Ravel de la meva novel·la ja era conegut, però la seva fama no era mundial. Echenoz parla del retorn a França del compositor després d’una gira apoteòsica als Estats Units.\nQuin va ser el seu primer Ravel?\nIntroducció i allegro per a flauta, clarinet, arpa i quartet de corda. Em va emocionar perquè la música que sentia i el que jo experimentava interiorment es fonien a la perfecció. Ravel va ser un músic molt sensual, que perseguia l’emoció en les seves composicions. Cada vegada que escolto el minuet de La tomba de Couperin no puc evitar les llàgrimes.\nJordi Nopca, AraLlegim (16.06.18)\nCategoria: Col·leccions, Diaris, La intrusa, Premsa, Rotatori | Etiquetes: ara llegim, els boscos de ravel, ferran ràfols, jordi nocpa, la intrusa, maurice ravel, Michel Bernard


Sobre la Fira del Cistell de Salt 2010 | Cul de queixal\nNanses i Pescadors. Exposició sobre cistelleria de mar →\nEls continguts de la Fira del cistell de Salt no són els d’una fira qualsevol de cap de setmana, sovint no valorem el que tenim a casa. Aquests continguts en el món cisteller es podrien catalogar de “fora de sèrie”, la Fira del Cistell de Salt es podria posar al costat de la millor fira del sector a nivell europeu.\nCal destacar alguns del cistellers:\nEntre d’altres, des del primer any de la fira, hi assisteixen sens falta dos cistellers que representen la cistelleria tradicional catalana, que són en Miquel Serra i en Miquel Pascual, tots dos reconeguts mestres artesans de manera merescuda.\nPer altra banda també destacar una empresa catalana de nova creació anomenada Pont de Querós, que fa tota mena de treball amb vímet (com a ells els hi agrada dir “solucions amb vímet”). Aquest any han tingut ressó mundial amb el seu treball al pabelló espanyol a la Exposició Universal de Shangai, col·laborant amb el disseny de les plaques de vímet que cobrien el pabelló, dins el treball de l’arquitecta Benedetta Tagliabue.\nTambé arriba a Salt la cistellera anglesa Sally Goymer, reconeguda a bastament pel seu bagatge en el món cisteller.\nDes de Galícia arriba en Lluís Grau, cisteller català que ja fa uns anys que hi està afincat. Treballa la cistelleria tradicional del Solsonés i ara especialitzat en cistelleria tradicional gallega. En Lluís ja fa anys que és professor de cistelleria impartint classes, sobretot a Anglaterra.\nTambé desde Galicia cal destacar l’Enrique Taboas, cisteller tradicional de làmines de fusta, la seva parada és impressionant.\nDes d’Itàlia arriben en Pino i la Francesca, cistellers de castanyer del nort d’Italia, que aquest any impartiran el taller per a nens a la fira, també destacar l´associació Salice vivo.\nJa fa unes edicions que desde França arriba en Philipe Chastenet, cisteller francés amb un gran bagatge i destaca per les seves peçes impecables, temim sort que té una filla visquent a Perpinyà i que així és més proper a Salt.\nJette Mellgren cistelleria danesa, enguany participa a la Fira del Cistell amb una exposició dels seus treballs.\nTambé caldría destacar una incorporació d’última hora, la Jacqueline Poiraud, cistellera francesa que viu en un poble a tocar de la frontera amb Suïssa. És una artista que fa cistells i que destaca per la seva manifesta sensibilitat i al mateix temps la força que és pot apreciar en el seu treball.\nTambé una incorporació d’última hora és la d’en Tomeu Perelló, cordador de catires mallorquí.\nA part dels cistellers participants a la fira hem de destacar la presencia de Carlos Fontales, a qui podríem catalogar d’institució pel seu treball de recerca, coneixement i divulgació en el món de la cistelleria espanyola, i Francesc Trepat cisteller tradicional de Lleida, referent en la cistelleria catalana. Tots dos són membres del jurat en el primer Certamen de Cistelleria Roser Albó.\nUn atractiu més de la fira és el repte que tenim els cistellers de la construcció de la peça gegant, aquest any una nansa llagostera, que comporta una gran dificultat tècnica.\nPer últim, dir que la peça commemorativa d’aquest any és la plata de cul de queixal que es podria catalogar d’emblema de la cistelleria catalana, la podreu trobar a la venta en la parada de l’Associació de cistellers i cistelleres de Catalunya.\nUna última cosa a dir és que a la fira del cistell a part de cistells hi podreu trobar una gran quantitat d´humanitat, i aquest fet es manifesta perqué els cistellers que hi assisteixen a la fira són els que fan els cistells que porten a vendre.\nASSOCIACIÓ DE CISTELLERS\nSALT, 30 de setembre de 2010\nAquesta entrada ha esta publicada en Fires. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nNANSES TRADICIONALS PESQUEN MEROS AL CABO DE PALOS


El ple de l'Ajuntament aprova provisionalment el canvi de planejament del Museu de Belles arts | Valencia Extra\nLa modificació contempla derrocar el mur de la part posterior del Sant Pius V i ampliar el seu espai amb un jardí d’escultures al costat de Vivers\nEl ple de l’Ajuntament de València ha aprovat aquest dijous provisionalment, en la sessió ordinària de juny, la modificació de planejament del Museu de Belles arts Sant Pius V, que suposa “una redelimitació” d’aquest espai cultural, “que derrocarà el mur perimetral per a guanyar espai públic i inclourà un jardí d’escultures”, segons la vicealcaldessa i regidora de Desenvolupament Urbà, Sandra Gómez.\nEl nou planejament ha tirat avant de manera provisional amb els vots a favor del govern local que conformen Compromís i PSPV i ha comptat l’abstenció dels tres grups de l’oposició: PP, Cs i Vox. En concret, en el ple s’ha aprovat provisionalment la modificació puntual del Pla Especial de Protecció (PEP)-EBIC núm. 8 (modificació de la qualificació de la parcel·la del Museu de Belles arts Sant Pius V i Parc de Vivers).\nEl punt de l’ordre del dia en el qual apareixia aquest assumpte, el sisé, no ha generat debat i s’ha passat directament a la votació. Abans de començar la sessió plenària, Sandra Gómez ha destacat, en declaracions als mitjans de comunicació, la “importància” d’aquesta modificació urbanística i ha insistit en la decisió de “derrocar el mur que separa Sant Pius V del Parc de Vivers”.\n“Integrarem tot aqueix entorn, que és BIC (Bé d’Interés Cultural), amb el barri”, ha assenyalat, al mateix temps que ha ressaltat que hi haurà “un nou jardí d’escultures que permetrà també obrir les activitats del museu a tots els veïns i veïnes de la zona”.\nL’aprovació provisional del canvi de planejament del Museu de Belles arts Sant Pius V de València té els seus orígens l’any 2016, segons ha precisat el consistori. Així, ha explicat que en el Pla Especial actual es qualifica l’edifici d’aquest museu i els seus espais exteriors annexos com a educatiu-cultural, mentre que l’àrea nord-oest d’ampliació del museu, que forma part dels actuals Jardins de Vivers i és la zona prevista per al projecte del ministeri –de Cultura–, posseeix la classificació de GEL-2/P-QL (jardí).\nEl projecte proposa, com ha apuntat Gómez, derrocar el mur que dóna a la part posterior del museu, al carrer Tornat del Rossinyol, que guanyarà tot l’espai públic fins a la façana de l’edifici. D’altra banda, el museu s’amplia amb un jardí d’escultures que albergarà una nova entrada, en la part que dóna a Vivers. Per a escometre aquestes actuacions és necessari modificar el planejament actual de l’entorn, el Pla Especial de Protecció del BIC Museu Sant Pius V.\nEn conseqüència, el sòl que proposa el projecte del ministeri com a nou límit del museu amb l’ampliació passarà a classificar-se com a educatiu-cultural, mentre que l’espai guanyat entre el mur i l’edifici passarà a ostentar una qualificació de xarxa viària, ha detallat l’Ajuntament. Això permetrà realitzar la corresponent permuta de terrenys entre l’administració central i la local, ha agregat aquesta última.\nEl PEP-EBIC estableix protecció per al museu i el Parc de Vivers. Per al Museu de Belles arts s’estableix el nivell de Bé d’Interés Cultural en la categoria de Monument. No obstant això, en la fitxa de catàleg es fixa que en els espais lliures annexos al museu, objecte de la modificació puntual del planejament, no estan protegits. Per al Jardí de Vivers, s’estableix un nivell de protecció de BIC com a Jardí Històric de Rellevància Local.\nLa vicealcaldessa va comentar recentment, en donar a conéixer aquesta modificació de planejament, que “les previsions de canvi de superfície en la modificació contemplen un total de 2.539 metres quadrats que passaran a ser xarxa viària i 1.329 metres quadrats que deixaran de ser GEL2/P-QL (Parc) per a ser GSP-2/P-ED (Educatiu-Cultural)”.\nSandra Gómez va considerar que aquesta aprovació provisional “suposa un pas avant per a regenerar l’entorn del Museu de Belles arts, amb nous espais públics i per als vianants, parcs urbans i edificis protegits”. Després d’aquest tràmit, l’actuació es remetrà a la Generalitat per a la seua aprovació definitiva.


ALCOLEJA.ORG : 25 de maig 2008\nCOQUETES I COCOTETS\nHui vaig a escriure sobre un “ plat “ que ma mare fa de tant en tant i que no és massa complicat de fer, però que agrada a pràcticament a tots els de casa.\nA casa diem coquetes, però supose que ho coneixereu amb altres noms. En realitat vaig a parlar de com es fa la “pasta” sobre la que després ja podem posar el que més ens agrade.\n2 Kg. Farina\nRent o llevat\nBicarbonat (una cullereta)\n1. A la farina se li afegeix un poc d’aigua tèbia, es desfà el rent, s’afegeix un poc de sal i bicarbonat, es va afegint l’oli, i es barreja (“es pasta”) tot.\n2. Una vegada està ben pastat, es deixa reposar per a que puge i es faja “la pasta bona” durant uns 30 minuts.\nUna vegada està ja en condicions, esta pasta es pot utilitzar per a fer “ cocotets” o “coquetes”\n* Si es volen fer cocotets, es poden farcir amb allò que t’agrade: espinacs, un poc de pernil, all, pinyons,.....\n* Si es volen fer les coquetes, amb els dits fas una espècie de “coca” , en la que és molt important fer-li un forat enmig per a que d’eixa forma l’oli entre pel mig i es puga fregir millor.\nLes coquetes es poden menjar diríem d’una forma “salada”, en la que es pot posar :tonyina, tomaca, pernil dolç, formatge,... o bé d’una forma “dolça” i menjar-te-la en pla “postre” i posar-li:sucre, xocolata, nata,....\nNo es massa complicat de fer, i crec que vos agradarà. Si vos agrada la "pinta" que té, proveu de fer-ho\nCOQUETES. AUELA MILAGROS from alcoleja.org on Vimeo.\nPublicat per Rafa Mollà los 22:49 2 comentaris Vincles a esta entrada\nEtiquetes: cocotets, coquetes, cuina, Milagros, Rafa, recepta, receta\nLA CARTA POBLA DE BENASAU\nEl passat 16 de maig vaig llegir una notícia al diari Levante sobre la carta pobla de Benasau del 1611, signada dos anys després de l'expulsió dels moriscos.\nSembla que l'arqueòleg de Dénia, Josep Antoni Gisbert, va trobar el document original de la carta pobla de Benasau casualment a una casa de subhastes a Madrid i es va posar en contacte amb l'alcaldessa, que de seguida el va autoritzar a comprar-lo. A més de la carta pobla hi ha també altres documents interessants. L'estudi de tot aquest material sens dubte podrà il·lustrar-nos sobre com es va produir la repoblació, quins llinatges hi havia, inclús quins tipus de conreu i arbolat. Tot i que les dades corresponen al municipi de Benasau, s'hi anomena a Joan Brisuela, senyor d'Alcoleja. Sens dubte és una adquisició molt important per al municipi de Benasau, però també per a la comarca i per a Alcoleja en concret per la nostra condició de veïns.\nPublicat per REME los 22:46 6 comentaris Vincles a esta entrada\nALCOLEJA EN BLANCO-NEGRO Y COLOR\nALCOLEJA EN BLANCO - NEGRO Y COLOR\nEn estas dos fotografías, hay 30 años de diferencia y son para\ncomparar, los cambios producidos en el paisaje, durante ese tiempo,\nel como ha cambiado para mejor, ahora está todo más lleno de\nnaturaleza,( y de color) respetamos más el medio ambiente, somos\nmás conscientes de lo que dejamos en herencia, a las nuevas ge-\nraciones y lo más importante, que de aqui en adelante podamos\nseguir viendo durante 30 años más, los verdes árboles de la sierra\nde Alcoleja y no llegar a verlos cambiados , por los ya famosos\nPublicat per ANTONIO , Mar Menor los 21:56 1 comentaris Vincles a esta entrada\nEtiquetes: Alcoleja en blanco y negro\nLES NOSTRES PARAULES: AMNISTIA\nComente aquesta paraula, tot i que no té res de dialectal, perquè té una etimologia curiosa. La vaig buscar perquè un alumne em va preguntar d’on venia i no ho sabia. La definició del concepte és “oblit legal del delicte, que extingeix la responsabilitat dels seus autors”. S’aplica generalment als presos polítics, quan els règims polítics repressius comencen a obrir la mà.\nVe del grec amnistía i probablement ens ha arribat a través del francés. Etimològicament té a vore amb el substantiu grec mnemé (memòria) i amb el verb mnaomai (recordar-se’n). El prefix grec a- serveix per a negar (com en amoral, anormal, atípic...); per tant, etimològicament significa “sense record, sense memòria”. És un oblit intencionat d’una culpa o delicte per part del que té el poder polític, és a dir, es perdona un acte que en un moment passat havia estat jutjat (sovint injustament) com a delictiu i digne de condemna.\nAltres paraules emparentades etimològicament amb aquesta arrel que significa memòria o record són amnèsia (pèrdua involuntària i accidental de la memòria), regles mnemotècniques ( les que ens inventem per a ajudar-nos a memoritzar certs continguts d’un examen), reminiscències (imatges o sensacions que ens tornen a la memòria)....\nPublicat per REME los 14:44 2 comentaris Vincles a esta entrada\nConvocatòria reunió juny 08\nPublicat per Merxe Aznar los 1:50 0 comentaris Vincles a esta entrada\nEtiquetes: Convocatoria reunió festes juny 08


Una afirmació per ser certa ho ha de ser en la seva totalitat, i si hi ha una part certa i una altra falsa es considerarà falsa.\nEl banc emissor també pot assumir les funcions de banc confirmador.\nPer defecte, un crèdit documentari és revocable. Si es vol que no es pugui revocar s’ha d’indicar expressament en el condicionant.\nPerquè es puguin aplicar les UCP, en un crèdit documentari s’ha d’indicar expressament la seva adhesió a aquestes normes.\nEl crèdit documentari és una operació independent de la compravenda.\nSi un crèdit documentari prohibeix fer transbords no es pot utilitzar el transport multimodal.\nEn el crèdit documentari, el banc avisador és responsable de comprovar la veracitat del crèdit que ha d’avisar.\nQuina de les funcions assumeix un banc confirmador?\nEliminar el risc de país.\nConfirmar la solvència del beneficiari del crèdit.\nAssegurar que la transacció es completarà amb èxit.\nÉs una segona alternativa quan el banc emissor no valida documents presentats per l’exportador.\nQui assumeix l’obligació de pagament en primera instància d’un crèdit documentari?\nEl banc confirmador.\nEl banc emissor:\nOrdena l’obertura d’un crèdit documentari.\nAssumeix totes les obligacions de l’exportador originades en la compravenda.\nAssumeix com a propi un deute aliè.\nObre una línia de crèdit.\nEl banc avisador…\nNo assumeix cap responsabilitat.\nHa de vetllar per la validesa aparent del crèdit que avisa.\nAssumeix les funcions d’avalador del banc emissor.\nS’encarrega de pagar l’import del crèdit documentari.\nQuines funcions pot assumir un banc intermediari?\nDe quant temps disposa per defecte l’exportador per presentar el document de transport?\nFins al venciment del crèdit.\nEn el moment de la sol·licitud del crèdit.\nRelacioneu les definicions següents amb les comissions del crèdit documentari:\nEs paga trimestralment mentre el crèdit documentari és viu:\n......................... comissió de confirmació comissió de modificació comissió de pagament comissió de risc comissió d’obertura\nQui la paga és el beneficiari:\nLa primera comissió que es paga en un crèdit documentari és la\nComissió que es paga quan es fan canvis en les condicions del crèdit documentari:\nComissió assumida per l’ordenant quan difereix el pagament .\nÉs .......................... banc avisador banc confirmador banc emissor l’importador pagar-lo verificar l’autenticitat qui inicia el crèdit documentari, però és el .......................... banc avisador banc confirmador banc emissor l’importador pagar-lo verificar l’autenticitat qui està obligat al seu pagament. Si el crèdit documentari està confirmat, l’exportador pot demanar el pagament al .......................... banc avisador banc confirmador banc emissor l’importador pagar-lo verificar l’autenticitat .\nEl banc que notifica el crèdit al beneficiari és el .......................... banc avisador banc confirmador banc emissor l’importador pagar-lo verificar l’autenticitat , i té obligació de .......................... banc avisador banc confirmador banc emissor l’importador pagar-lo verificar l’autenticitat del crèdit però no de .......................... banc avisador banc confirmador banc emissor l’importador pagar-lo verificar l’autenticitat .\nEn un crèdit documentari, el banc confirmador només és responsable del pagament del crèdit si no ho fa el banc emissor.\nLes comunicacions via SWIFT sobre crèdits documentaris es fan amb missatges del grup 7.\nEl banc que notifica l’obertura d’un crèdit documentari també ha de comunicar les possibles modificacions.\nEl banc no ha de verificar documentació no requerida.\nUn crèdit documentari no és vàlid si no inclou l’Incoterm utilitzat en la venda.\nSi per causes de força major el banc no pot complir amb la seva obligació abans del venciment, no estarà obligat a fer-ho amb posterioritat.


Gegants del Pi | Gegants de Sant Jaume\nGegants de Sant Jaume\nInici / Gegants del Pi\nCategoria: Gegants del Pi\nPublicat el 20 de març de 2014 per santjaume — Deixa un comentari\nFestes de Sant Josep Oriol i concert al CAT\nCartell de les festes\nJa tornem a ser al març i com cada any des de’n fa una colla els nostres padrins, els Gegants del Pi, organitzen les festes de Sant Josep Oriol al barri del Pi de Barcelona.\nA la seva web podreu trobar tota la gran quantitat d’actes que s’organitzen. Nosaltres hi participarem en dos, us els resumim:\nDissabte 22 de març, passejada dels Oriols. El nostre gegant Ferran acompanyarà en Mustafà i l’Oriol i la resta de gegants de Ciutat Vella en aquesta singular cercavila. A les 11.15h tindrà lloc la plantada de gegants a la plaça de Sant Josep Oriol i a les 11.45h s’iniciarà la cercavila. Tornarem a la plaça a les 12.30h, quan es farà l’ofrena floral a Sant Josep Oriol\nDiumenge 23 de març, matinades de grallers i trobada gegantera. Enguany els músics del Pi s’han proposat despertar a consciència el barri i per això els seus grallers, acompanyats per músics d’altres colles convidades recorreran el barri a partir de les 8h. Una mica més tard, a partir de les 10h hi haurà la plantada de gegants a la plaça Sant Josep Oriol. A les 11h hi actuaran els Falcons de Barcelona i a les 11.30h sortirem en cercavila, aquest cop sí tots plegats gegantes i gegants. Cap a les 12.45h tornarem a la plaça on hi haurà mostra de balls de les figures del Pi i cloure l’acte amb un ball final.\nLa Gralla made in Catalunya\nTambé ens fa goig de explicar que, fruit dels cursos de gralla que s’estan duent a terme a la Casa dels entremesos, una representació dels nostres músics, juntament amb músics del Pi i de Falcons de Barcelona actuaran aquest dijous 20 de març a partir de les 20h al Centre Artesà Tradicionarius de Gràcia dins el cicle “La Gralla made in Catalunya” que es du a terme aquest cap de setmana. Hi interpretaran algunes peces junt amb d’altres grups vinguts d’arreu de Catalunya. En teniu més informació a la web del festival Tradicionarius. No hi falteu!\nCategories: Gegants de Sant Jaume, Gegants del Pi, Gralla, Sant Josep Oriol\nEtiquetes: concert, gralla, Sant josep Oriol, tradicionarius\nPublicat el 8 de març de 2013 per santjaume — Deixa un comentari\nUn març molt geganter\nEncarem aquest mes de març amb una agenda ben plena. Tindreu tot d’oportunitats de veure i viure gegants i festa popular.\nEl proper diumenge dia 10, participarem de les festes de Festes de Santa Madrona, amb d’altres colles de Ciutat Vella, que celebrarem pels carrers del Raval. Teniu tota la informació de l’acte aquí.\nEl següent cap de setmana, el diumenge 17, estarem amb la colla gegantera de La Llagosta, que ja es troba en plena celebració de la seva quinzena gegantera, amb tot d’actes que culminaran amb la seva V Trobada Gegantera de la Llagosta. Plantarem a les 9.30 a l’Av. Catalunya\nTancarem el març participant en les Festes de Sant Josep Oriol, que organitzen cada any els nostres padrins els Gegants del Pi. Enguany participarem de la cercavila dels Oriols, el dissabte 23 al matí. Com és tradició, només hi participen els gegants homes, així que hi podreu veure el Ferran.\nCom veieu, teniu moltes oportunitats de gaudir la cultura popular, no us quedeu pas a casa!\nCategories: Gegant Ferran, Gegants del Pi, Santa Madrona, Trobades\nPublicat el 17 de març de 2011 per santjaume — Deixa un comentari\nSortim de nou\nCartell de festes\nAquest cap de setmana serem a les Festes de Sant Josep Oriol amb els Amics dels Gegants del Pi. Les festes arrencaran el divendres amb la lectura del pregó; en podeu trobar tota la programació aquí.\nPel que fa la nostra participació, podreu trobar-nos:\nel dissabte a les 11.30h amb en Ferran al cercavila dels Oriols.\nel diumenge a partir de les 10h a la plantada i a les 11:30h quan començarà el cercavila, aquest cop també amb la Mercè.\nBona festa de Sant Josep Oriol!\nCategories: Gegants del Pi, Sant Josep Oriol\nPublicat el 23 de març de 2009 per santjaume — Deixa un comentari\nXV Trobada de Gegants – Sant Josep Oriol 2009\nLa Mercè al carrer del Bisbe\nLa geganta Mercè va tornar a passejar pels carrers de Ciutat Vella dins dels actes de les festes de Sant Josep Oriol.\nLa trobada va convocar un gran nombre de gegants i a més de la geganta de Sant Jaume vam poder veure les figures dels amfitrions: els Gegants, Gegantons i Bèsties del Pi acompanyats de les parelles de Gegants de Ciutat Vella, així com moltes altres de Barcelona i arreu de Catalunya. A més, cal destacar especialment la visita des del País Valencià dels Gegants d’Ontinyent.\nDespres del cercavila, els Gegants del Pi ens van oferir els seus balls i com a cloenda totes les colles vam gaudir de un ball final conjunt. Felicitats per la festa als companys del Pi!\nCategories: Barcelona, Geganta Mercè, Gegants del Pi, Sant Josep Oriol, Trobades\nPublicat el 17 de març de 2009 per santjaume — Deixa un comentari\nFestes de Sant Josep Oriol 2009\nL’Associació d’Amics dels Gegants del Pi ens conviden a celebrar amb ells les festes de Sant Josep Oriol. Seran unes festes ben carregades d’actes on totes les figures de la colla podran ballar i fer gaudir a tothom. Els actes comencen el divendres 20 amb la lectura del pregó i arriben fins diumenge.\nEls Geganters de Sant Jaume ens unim a la festa i farem ballar la nostra geganta Mercè en la trobada de gegants del diumenge 22 de març. La plantada serà a partir de les 10h, i el cercavila començarà a les 11.45h, després de l’actuació dels Falcons de Barcelona.\nUs adjuntem el programa d’actes d’aquestes festes per a que no us en perdeu ni una, podeu fer click a la imatge per veure’ls.\nPrograma d'actes Sant Josep Oriol 2009\nCategories: Geganta Mercè, Gegants del Pi, Sant Josep Oriol, Trobades\nLa Casa dels Entremesos\nPlaça de les Beates, 2\nDt-Ds: 10h-13h 16h-19h\n© Gegants de Sant Jaume 2020 — Política de privacitatPolítica de cookiesTermes i condicions\nAquest lloc web utilitza cookies pròpies i de tercers la finalitat de les quals és facilitar i possibilitar la navegació, el seu correcte funcionament i realitzar estadístiques de les visites dels usuaris Més informacióACCEPTO


Avui hem passat el matí a la platja de Badalona. Només arribar hem preparat la platja per fer un circuit i superar un munt d'obstacles. També hem fet unes figures de land Art i per refrescar-nos ens hem mullat els peus a l'aigua. Ha sigut un dia ben agradable!\nPublicat per ElMicaquer a 13:56


MoradEbre.info - Carnaval Móra d'Ebre 2015\nMoradEbre.info > Blog > Carnaval Móra d’Ebre 2015\nHEADER generated in 0.0241 seconds\nCarnaval Móra d’Ebre 2015\n7 de febrer de 2015 admin Festes\nEl proper 14 i 15 de febrer es celebra a Móra d’ebre el Carnaval i i arriba ple d’activitats.\nA les 19 hores: Concentració al passeig del Pont de totes les comparses i carrosses.\nLa rua tindrà l’acompanyament de l’espectacle Les Enfants; dels grups de percussió Poc Soroll, de Xerta, i Lo Golafre, de Remolins; i les xarangues La Murga, de la Fatarella; Tal com Sona, de Paüls; Fem Música, de Tortosa; i l’Escola Municipal de Música i Dansa de Móra d’Ebre.\nEn arribar a la plaça de la Cultura: continua la gresca i la disbauxa a la Carpa de Carnaval.\nTot seguit, repartiment de llonganissa per a tots els participants a la Rua i entrega de premis a les comparses i carrosses guanyadores de la Rua de Carnaval 2015 (Inscripcions a l’Ajuntament, de 10 a 14 hores, fins el dia 13 de febrer). Hi haurà premi a les millors carrosses, a les comparses de més de 10 persones i a les comparses de menys de 10 persones. Les carrosses seran subvencionades amb 50 €.\nSopar popular, on cada comparsa s’haurà de portar el seu sopar. Durant el sopar i fins altes hores de la matinada, festa i música amb Imagina Ràdio. Hi haurà servei de bar.\nA les 17.30 hores, a la carpa de Carnaval situada a la Plaça de la Cultura: carnaval infantil, amb l’espectacle La Festa dels + Tumàcat, a càrrec de la companyia d’animació infantil Mestumàcat. Repartiment de cóc i xocolate per a tots els nens i nenes disfressats.\nA les 18.30 hores, al Casal de Jubilats: Ball de disfresses i concurs, obert per a tothom que vulgui participar. Obsequis per totes les disfresses. Organitza: Associació de Jubilats i Pensionistes de Móra d’Ebre.\nA la Biblioteca Comarcal\nDurant la setmana del 9 al 14 de febrer: Photocall de Carnaval.\nDimecres 11 de febrer, a les 17.30 hores: Hora del conte: Carnava! A partir de 4 anys.\nOrganitza: Comissió de Festes i Regidoria de Festes de l’Ajuntament de Móra d’Ebre.\nInformació: Ajuntament de Móra d’Ebre\nCarnaval, Carnaval Móra d'Ebre 2015\nTweets por el @MoradEbreInfo.\nJornades Gastronòmiques de la Clotxa a Móra d’Ebre\nFesta Major d’Hivern dedicada a Sant Antoni a Móra d’Ebre\nII Tapa Porca de Móra d’Ebre\nCarnaval Carnaval Móra d'Ebre 2015 Festa major d'hivern Jornades Gastronòmiques de la Clotxa Móra d'Ebre Ribera d'Ebre ruta de tapes de Móra d'Ebre Sant Antoni tapa porca


About: Club Esportiu Castelló 1988/89\nLa temporada 1988/89 va ser la 66a en la història del CE Castelló. Tot i els problemes de l'anterior campanya i de no començar amb bons resultats aquesta, el club aconseguí el seu quart ascens a Primera divisió. Sota les ordres de l'entrenador Luiche i amb la seguretat defensiva com a local com a argument principal, els orelluts van entrar als llocs d'ascens tan sols 10 jornades abans del final de Lliga, però acabaren proclamant-se campions.\nLa temporada 1988/89 va ser la 66a en la història del CE Castelló. Tot i els problemes de l'anterior campanya i de no començar amb bons resultats aquesta, el club aconseguí el seu quart ascens a Primera divisió. Sota les ordres de l'entrenador Luiche i amb la seguretat defensiva com a local com a argument principal, els orelluts van entrar als llocs d'ascens tan sols 10 jornades abans del final de Lliga, però acabaren proclamant-se campions. (ca)\nClub Esportiu Castelló 1988/89 (ca)


Witness: Mira'l, grava'l, canvia'l - Indymedia Barcelona\nNotícies :: @rtivisme : criminalització i repressió : mitjans i manipulació : pobles i cultures vs poder i estats\nWitness: Mira'l, grava'l, canvia'l\nper canalsolidari.org\t 09 feb 2007\nAmb el lema 'See it. Film it. Change it', el projecte Witness intenta que els defensors dels drets humans utilitzin el vídeo per documentar abusos i crear canvi.\nAl 1992 es va engegar Witness, amb la intenciÃ³ d'oferir cÃ meres de vÃdeo a activistes perquÃ¨ gravessin violacions de drets humans que poguessin arribar a tot el mÃ³n, mitjanÃ§ant els grans mitjans de comunicaciÃ³.\nCom explica el periodista HernÃ¡n Zin, la idea era â��excelÂ·lentâ�? perÃ² tenia un inconvenient: â��la difusiÃ³ dels vÃdeos depenia que les grans cadenes volguessin fer-se ressÃ² d'ellsâ�?.\nAra el projecte salta a la Xarxa amb la proposta de crear â��el You Tube dels drets humansâ�?. Segons els organitzadors, â��Witness utilitza el poder del vÃdeo per obrir els ulls del mÃ³n cap a les violacions dels drets humansâ�?. I ho fa a travÃ©s del treball amb organitzacions locals de 70 paÃ¯sos.\nWitness â��que en anglÃ¨s significa â��testimoniâ�?- es dedica a procurar cÃ meres de vÃdeo, equips d'ediciÃ³ i formaciÃ³ periodÃstica a activistes socials. Un cop realitzats els vÃdeos, els difon per cadenes de televisiÃ³ i a travÃ©s d'Internet amb la seva pÃ gina web o amb nodes com el de Global Voices Online. D'altra banda, cada vÃdeo va acompanyat de documentaciÃ³ i de propostes d'acciÃ³ i ciberacciÃ³ perquÃ¨ els internautes exigeixin responsabilitats i el respecte als drets humans.\nLa tasca que realitzen els participants ja ha contribuÃ¯t a diversos canvis. Per exemple, al marÃ§ del 2006, Thomas Lubanga Dyilo va ser detingut per la Cort Penal Internacional acusat de crims de guerra a l'RDCongo. Eren crims entre els quals hi havia la utilitzaciÃ³ de nens soldats i una de les proves per a la detenciÃ³ va ser un vÃdeo de Witness.\nAl Senegal, el ministre de la Dona i Afers Familiars va prometre finanÃ§ament sense precedents per a les dones vÃctimes de mines antipersones, i un hospital regional estÃ proporcionant prÃ²tesis com a resultat d'un vÃdeo que revela els efectes devastadors d'aquestes armes.\nUn corrent en auge\nWitness Ã©s un bon representant d'un fenomen creixent: el periodisme ciutadÃ . Tal com afirma Juan Varela, "la crisi de la credibilitat de la premsa tradicional, el qÃ¼estionament de l'objectivitat i l'apariciÃ³ d'eines digitals accessibles a tots converteixen el periodisme en una conversa de la qual els ciutadans mÃ©s actius no volen estar-ne absents".\nUn cas molt cridaner Ã©s el d'un vÃdeo que va captar el cÃ mera d'una expediciÃ³ a lâ��Himalaya que mostra com soldats xinesos disparen a un grup de refugiats tibetans. Quan el vÃdeo es va publicar a la Xarxa, centenars de milers d'internautes es van convertir en testimonis d'aquests trets i el testimoni va arribar a la comunitat internacional.\nInspirats per exemples com aquest han nascut alguns projectes de periodisme ciutadÃ a Espanya. Per exemple, La2 NotÃcies obre l'espai CÃ¡mara Abierta, en el qual els espectadors tenen l'oportunitat d'aprendre a realitzar un vÃdeo i enviar-lo. La iniciativa suggereix temÃ tiques com el canvi climÃ tic o el transport pÃºblic i ha emÃ¨s ja vÃdeos sobre especulaciÃ³ urbanÃstica, la lepra o el dia escolar per la pau.\nBottup tambÃ© Ã©s un projecte de periodisme ciutadÃ en castellÃ , i encara que no estÃ especialitzat en vÃdeo, tambÃ© recull ja vÃdeo- denÃºncies. Els seus creadors han dotat la iniciativa d'un espai pedagÃ²gic amb una tutorial sobre ediciÃ³ de vÃdeo i una altra sobre periodisme ciudadÃ .\nPer a mÃ©s informaciÃ³: http://www.canalsolidari.org/web/noticies/noticia/?id_noticia=7924


LAIA SERRA, NOVA ALCALDESSA DE BELLVER DE CERDANYA - Pirineus TV\nLAIA SERRA, NOVA ALCALDESSA DE BELLVER DE CERDANYA\nLAIA SERRA ÉS DES D'AQUEST DIMARTS LA NOVA ALCALDESSA DE BELLVER DE CERDANYA. S’ha convertit en la primera dona al capdavant del consistori i no descarta presentar-se a les pròximes municipals.\nMaig 17, 2022 - 20:29\nLa fins ara regidora d’Ensenyament, Medi Ambient i Agricultura, Laia Serra, ha estat elegida nova alcaldessa de Bellver de Cerdanya per la formació independent Endavant Cerdanya en el ple celebrat aquest dimarts. Ha obtingut els vots a favor de la seva formació i de la regidora independent Ramona Bragulat, mentre que les dues regidores de Junts per Bellver i la Batllia han votat en blanc. Substitueix així a Xavier Porta, que ha ocupat l’alcaldia els últims quinze anys i que fa uns dies va anunciar la seva dimissió, enmig de la polèmica per la casa que està construint prop d'Ordèn el seu fill, i també regidor dimissionari, Joan Porta.\nSerra ha deixat clar que aquesta ha estat una situació “sobrevinguda” i que no esperava acabar sent alcaldessa quan va començar el mandat.\nEn aquest sentit, ha apuntat que una de les prioritats serà aconseguir que es faci habitatge de lloguer social en un parell d’edificis del poble de Bellver. Serra ha indicat que s’està en negociacions i, si tot va bé, es calcula que es podran posar a lloguer social fins a 36 habitatges. L’altre gran projecte que voldrien acabar són les obres del poliesportiu.\nPel que fa a la polèmica amb la construcció de la casa prop d’Ordèn, i al fet que SOS Pirineus hagi anunciat que ho denunciarà a la fiscalia, Serra ha assegurat que des de l'ajuntament hi estan d'acord.\nArran de la marxa de Xavier i Joan Porta, en el ple d’aquest dimarts ha pres possessió una nova regidora, Filipa Pereira. La segona regidora que entrarà serà Maria Àngels Pons, però s’està pendent de rebre les seves credencials i, tan bon punt es tinguin, es convocarà el ple perquè prengui possessió.\nQuan això passi, es donarà el cas que dels nou regidors que té l’Ajuntament de Bellver de Cerdanya, set seran dones. De fet, Laia Serra ha esdevingut aquest dimarts la primera alcaldessa del municipi. Pel que fa a les opcions de presentar-se com a cap de llista a les eleccions municipals del maig de l’any que ve, Serra no ho ha descartat, però ha assegurat que encara és d’hora per prendre una decisió.\nParlen al Vídeo: LAIA SERRA, ALCALDESSA BELLVER DE CERDANYA\nPUIGCERDÀ ADJUDICA LES OBRES DE SUBTITUCIÓ DE LA COBERTA DE LA PISTA DE GEL\nEL GOVERN ES COMPROMET A INICIAR TROBADES PER EXPLICAR...\nL’ALCALDE DE BELLVER XAVIER PORTA RENUNCIA AL CÀRREC\nMIG MILIÓ D'EUROS PER SUBSTITUIR EL FUNICULAR PER UNES...\nSTOP JJOO DEMANA LA RETIRADA DE LA CANDIDATURA DESPRÉS...\nEL GRUP DE RECERCA REP EL CERDÀ DE L'ANY 2021\nELIMINAR EL COPAGAMENT DEL TRANSPORT ESCOLAR NO OBLIGATORI


Proposta de transició cap a una societat del bé comú - Cooperativa el Poblet\non Dimarts, 9 de desembre, 2014 at 11:13\n– Necessitats bàsiques\n– Necessitats no bàsiques\n– habilitats, coneixements i motivacions;\n– activitats i projectes;\n– recursos materials.\n– recursos materials i naturals;\n– activitats i projectes.\n– Encaix de necessitats i recursos. Reconversió de projectes. Entre tots decidim qui farà què durant els propers mesos dins del context de democràcia econòmica. Amb aquesta senzilla acció ens hem saltat tota la dinàmica del mercat per decidir què produïm i hem posat la decisió en mans de persones parlant cara a cara.\n– Escalat de necessitats que no poden ser cobertes en l’àmbit territorial de l’assemblea. Ex: aliments bàsics no disponibles a la zona, infraestructures productives complexes, etc.\nTags: bé comú, comunal, economia\nDilluns, 1 de febrer, 2016 at 22:20\nme gustaría presentarme, ya tenemos una comunidad en ciernes. en Cuernavaca, morelos…


Venda de llavors Purple Jellato BX1 de Dungeons Vault Genetics.\nPurple Jellato BX1 és una cruïlla de varietats americanes amb genètica Gelato i terpens molt cremosos, notes a mentol i gas. Ja disponibles a la web d' Alchimia les llavors Purple Jellato BX1 de Dungeons Vault Genetics.\nPurple Jellato BX1, cannabis amb coloracions exòtiques i sabor cremós\nPurple Jellato BX1 és un creuament de Gelato#33 x Purple Vapor de Dungeons Vault Genetics.\nA la varietat Gelato#33 també se la coneix com "Larry Bird", és un creuament de Sunset Sherbet i Girl Scout Cookies (fenotip Thin Mint) provinent de Califòrnia. Els seus aromes són molt afruitats i les flors desenvolupen tonalitats violetes aconseguint una elevada potència. Els seus terpens són complexos, molt semblants a les postres dolces, molt cremós i amb matisos cítrics fruiters.\nDungeons Vault Genetics va creuar la Gelato#33 amb el seu mascle Purple Vapor, un semental amb genètica Grandaddy Purple i Grandpa's Breath de terpens molt dolços. Purple Vapor escurça els temps de floració i augmenta el contingut de thc, a més transmet boniques tonalitats violetes a la descendència.\nPurple Jellato BX1 es pot cultivar en interiors o a l'aire lliure amb una floració aproximada de 60 dies, a l'exterior es pot collir la primera setmana d'octubre. Purple Jellato BX1 és una varietat de coloracions exòtiques amb terpens molt cremosos i notes de mentol amb gas .\nCaracterístiques de Purple Jellato BX1 de Dungeons Vault Genetics:\nGenètica: Gelato#33 x Purple Vapor\nFloració a l'interior: 60 dies\nFloració a l'exterior: Primera quinzena d'octubre\nPropietats de Purple Jellato BX1\nGranes Regulars Sabor Afruitat Genètica Skunk Indica Sativa Efecte relaxant Scrog Sog Genètica Purple Alt THC Gelato Genètica Cookies Genètiques U.S.A.\nOpinions de Purple Jellato BX1 i preguntes\nVols donar la teva opinió sobre Purple Jellato BX1 o preguntar sobre aquest producte?


Un contracte agrari pel medi ambient\n23 setembre 2020 05:24\nMateu Morro | 05 febrer 2006\nL'agricultura no és una activitat econòmica més. La seva relació amb la preservació del medi ambient i el paisatge és clara. I l'alimentació de les persones i dels animals, objectiu de les activitats primàries, és una qüestió essencial per a qualsevol societat. La política agrària europea, des de la seva naixença, es va adreçar a mantenir la rendibilitat de l'agricultura comunitària a base d'incentivar la producció i afavorir formes intensives i industrialitzades de producció d'aliments. La insostenibilitat d'aquest model està demostrada a Europa i arreu del món, encara que hi ha pressions per a mantenir-lo vigent i fins i tot fer-lo més agressiu (transgènics).\nFa temps que la Unió Europea ha dit que vol reorientar el seu model agrari. Però ho ha fet d'una manera tímida. Les mesures agroambientals, integrades dins el Pla de Desenvolupament Regional, tenen una dotació financera reduïda per a poder tenir uns efectes visibles. Potser per això ja fa anys que els estats més innovadors, o més atents a les seves realitats agràries, estan adoptant mesures que completin una política agrària comunitària massa rígida. Molts s'han adonat que aplicar allò que es decideix a Brussel·les no basta i tracten de generar polítiques més ajustades a les realitats de cada país. Els francesos han estat precursors amb les lleis d'orientació agrària. Amb elles crearen els contractes agraris d'explotació, on els agricultors, després d'una auditoria i un assessorament tècnic, estableixen uns compromisos d'innovació, de bona gestió mediambiental i de millora de les seves explotacions. A canvi reben una determinada dotació econòmica. Ara s'ha iniciat una reforma de la política agrària comuna, enmig d'un procés d'ampliació de la UE, que fa bandera de l'agricultura de qualitat, respectuosa amb el medi ambient i productora d'aliments saludables. Es pot dir que, molts d'anys després, tot dóna la raó a aquells legisladors progressistes de França. Catalunya, atenta al que passa a l'altra cara dels Pirineus, ha estat la primera comunitat autònoma a copiar el model dels contractes globals d'explotació. S'ha posat en marxa un pla pilot durant l'any 2005 a les comarques de l'Alt Urgell, el Pla de l'Estany, la Conca de Barberà i el Berguedà, que permetrà provar el sistema abans d'aplicar-lo a tot Catalunya el 2007. Els pagesos catalans contrauran compromisos en tres eixos: millora de la competitivitat de l'explotació, gestió sostenible de l'activitat agrària i diversificació de l'economia i qualitat de vida a les zones rurals.\nEls contractes globals d'explotació seran una eina a disposició dels pagesos per afrontar els reptes de l'aplicació de la reforma de la PAC i la creixent demanda, per part del conjunt de la societat, d'una activitat agrària respectuosa amb el medi ambient, que produeixi aliments de qualitat i segurs, i que a la vegada sigui la gestora del territori rural. Amb aquest programa, que integra un seguit de mesures de suport a les explotacions, s'iniciarà una nova manera de gestionar els fons de desenvolupament rural amb un contracte que considera l'explotació en la seva globalitat.\nEl Consell Insular de Menorca -Menorca també sempre atenta al que es fa al continent- va aprovar l'any passat eContracte Agrari de la Recerca de la Biosfera. Una mesura ben integrada que, per primera vegada, lliga l'ajut econòmic a un model agrari sostenible i, a la vegada, capaç de generar noves idees.\nEls llocs menorquins es comprometran a fer tasques de manteniment del patrimoni etnològic, de les parets seques, dels bosquets, a recuperar farratges autòctons, a reutilitzar les restes vegetals per a compostatge i a adoptar mesures de prevenció d'incendis forestals. També es plantegen criteris de bona gestió de l'aigua, s'impulsa la rotació de conreus, els plans de pasturatge, fer ús d'energies alternatives, els cultius de varietats pròpies de fruita i horta, la creació i el manteniment d'itineraris de paisatge, la venda directa i l'adquisició de races autòctones. Quan em demanen: però, té cap futur l'agricultura? Responc: si l'agricultura no té futur, tampoc no en tenim nosaltres. I si voleu idees, no fa falta inventar-les, basta obrir els ulls.


25-hidroxicolecalciferol (vitamina D) - rang de referència estàndardBlood -la AMUNT òptima de 25-hidroxicolecalciferol (vitamina D) - rang de referència estàndard 25-hidroxicolecalciferol (vitamina D) - rang de referència estàndard\n25-hidroxicolecalciferol (vitamina D) - rang de referència estàndard\n25-hidroxicolecalciferol (vitamina D) - rang de referència estàndard valors i definicions\nNormal referent values of 25-hidroxicolecalciferol (vitamina d) - rang de referència estàndard test are between 8 and 80 ng/mL (or between 20 and 150 nmol/L).\n25-hidroxicolecalciferol (vitamina d) Els valors referents baixos resultats de les proves\nQuins valors referents baixa 5-hidroxicolecalciferol (vitamina D) resultat de la prova nivell mitjà?\nAlta 25-hidroxicolecalciferol (vitamina d) Els valors referents resultat de la prova\nQuins valors referents alta 5-hidroxicolecalciferol (vitamina D) resultat de la prova nivell mitjà?\nAltes de vitamina B9 (àcid fòlic / àcid fòlic) Valors referents resultat de la prova -suero per a majors de 1 anys Què alta vitamina B9 (àcid fòlic / folat) - Els valors referents resultat de la prova de sèrum per al nivell de més d`1 any d`edat signifiquen?\nBaix ample de distribució de glòbuls vermells (PSR) Valors referents resultat de la prova Quins valors resultat de la prova sota Xarxa ample de distribució de glòbuls (ADE) referents nivell mitjà?\nValors baixos de SHBG referents resultats de les proves per a les dones adultes Què significa valors referents resultats de les proves de baix nivell per SHGB dona adulta?\nValors referents resultats de les proves d`alta amilasa Quins valors resultat de la prova d`alta amilasa referents nivell mitjà?\nResultat de la prova sota la transferrina Què més baix que el nivell de prova de transferrina normals signifiquen?\nNivell de la prova sanguínia alta amoníac Què més alta que el nivell normal de prova d`amoníac vol dir això?\nSota la fosfatasa alcalina (ALP) Dona nivell examen de sang Què significa baix nivell de fosfatasa alcalina (ALP) anàlisi de sang per a la dona?\n(pt) valors referents resultats de les proves de baix temps de protrombina Quins valors resultat de la prova de baix temps de protrombina (TP) referents nivell mitjà?\nBaixos de vitamina B9 (àcid fòlic / àcid fòlic) -Xarxa glòbuls proven valors referents de resultats Què baixa vitamina B9 (àcid fòlic / folat) - significa glòbuls vermells prova de nivell de valors referents de resultat?\nPressió parcial (pCO2) nivell de prova diòxid de baixes emissions de carboni Què més baixa que la pressió parcial de diòxid de carboni normals (PCO) vol dir això?\nPèptid natriurètic cerebral prova (BNP), resultat normal Què és el normal pèptid natriurètic cerebral (BNP) resultat de la prova?\nAlts eritròcits / glòbuls vermells valors referents (RBC) resultats de les proves per a la femella adulta Què significa piles de gran Eritròcits / vermells (RBC) de prova valors referents de resultats per al nivell de la femella adulta?\nrestant 25-hidroxicolecalciferol (vitamina D) - rang de referència estàndard connex proves :\nTiroxina lliure (T4L)\nTriyodotironina lliure (T3L)\nGlobulina fixadora de tiroxina (TBG)\nLa tiroglobulina (Tg)\nFol·licle stimulatinghormone (FSH)\nsulfat de dehidroepiandrosterona\nHormona adrenocorticotròpica (ACTH)\n25-hidroxicolecalciferol (vitamina D) rang objectiu -Therapeutic\nActivitat de la renina plasmàtica\n-Aldosterona-Renina relació a


El festival Jardins de Pedralbes comptarà amb Patti Smith - SIESTV\n24 abr. 2016 El festival Jardins de Pedralbes comptarà amb Patti Smith\nEl festival comptarà també amb artistes com The Cranberries, Tom Jones, Toquinho i Maria Creuzas o Joan Baez\nPosted at 06:56h in Cultura, Música by siestv\nEl festival, que tindrà lloc de l’11 de juny al 16 de juliol a Barcelona ha incorporat al cartell a Patti Smith que actuarà el 7 de juny a les 22h. El festival comptarà també amb artistes com The Cranberries, Tom Jones, Toquinho i Maria Creuzas o Joan Baez.\nCantautora i poetessa convertida en un autentic mite de la música popular\nLa cantautora Patti Smith fa els 70 anys convertida en un autentic mite de la música popular. I a més ho fa en perfecte forma, tal com van certificar els impressionants concerts que va oferir l’any passat celebrant el quaranta aniversari de l’edició del seu fonamental àlbum “Horses”, un dels més destacats del festival Primavera Sound i un dels millors de l’any. Ara el seu llarg cabell ja és gris però la seva aptitud continua essent la mateixa que quan la va retratar Robert Mapplethorpe.\nDes del primer vers de la primera cançó, quan a “Gloria” diu “Jesus died for somebody’s sin/but not mine”, deixa clar que ens troben enfront de la deessa del punk més iconoclasta. Però abans d’estrella de rock va ser poetessa, que absorbí dels beatniks en general i d’Allen Ginsberg en particular. En el record queda un memorable recital que va encapçalar la Palau de la Música el 2006, juntament amb altres poetes i activistes com Amiri Baraka o John Gironio, que acabà cantant amb ella l’emblemàtic “Power to the people”.\nEntrades a la venda a partir del dijous 21 d’abril a les 10h a www.festivalpedralbes.com\nbarcelona, festival, juliol, musica


Una candidatura alternativa als 3 partits “independentistes”? La República\nPodria ser que ara fos el moment d’arrelar el que el Front Republicà i el moviment de Primàries Catalunya no van aconseguir ara fa 3 anys?\nDiferents persones vinculades amb l’ANC, el Consell per la República i altres formacions polítiques, bàsicament independentistes desencisats, es van reunir el passat 29 de maig a Sant Cugat per explorar futures conteses electorals.\nTot indica que es comença a parlar d’un quart espai independentista sense interessos autonòmics, i que, suposo, pretén la cohesió d’un moviment d’alliberament nacional basat en:\n– Un estat independent com a objectiu.\n– La identificació de l’enemic.\n– Els valors basats en la Declaració Universal de Drets Humans.\nAquesta trobada ha estat força criticada perquè sembla ser que alguns dels que van assistir-hi són considerats com d’extrema dreta i xenòfobs. Conec alguna d’aquestes persones i, tot i que no coincideixo massa en les seves maneres de dir i fer, i que veig difícil que pogués arribar a votar mai els seus respectius partits, em sembla inversemblant dir que són d’extrema dreta. Però en tot cas, si la proposta que s’engega es limita als 3 principis acabats d’esmentar, la cosa dóna per pensar-hi a fons.\nSuposo que temps hi haurà per avaluar i analitzar el camí que estan estudiant. No hi ha pressa.\nAra bé, tot això m’ha portat a analitzar el que per mi ha estat un error del moviment independentista. Des d’un bon començament, els partits i entitats socials van començar a posar filtres i posicionaments que anaven més enllà de l’objectiu de constituir un estat independent.\nTot i que inicialment es deia que primer calia ser independents, i que després ja es veuria si les urnes determinaven que el govern seria liberal o intervencionista (dreta o d’esquerra), ja de primeres es va marcar com havia de ser el model organitzatiu del nou estat català: la República. Jo no sóc monàrquic, i certament, pocs en deuen haver, però aquests, ja de partida, van quedar en fora de joc. Després ja es va seguir fent selecció, i enlloc d’anar ampliant la base, l’anaven minvant. A títol d’exemple: “Prou retallades”; “només Sanitat Pública”; “no a les escoles concertades”; “Catalunya, un nou país sense exèrcit”; “no a les festes de braus a les Terres de l’Ebre”; i més….\nSincerament, crec que tot és més senzill: caldria recuperar els principis en els quals tots hi estem d’acord. Primer fem un país auto-organitzat, lliure i alliberat, i després ja decidirem el què, el com i amb qui. Ni menys ni més, recuperar l’esperit de l’1 d’Octubre.\nSi es tractés de triar entre una candidatura que comparteix objectiu, identificació de l’enemic i respecte als valors basats en la Declaració Universal de Drets Humans, i una altra, o més, candidatures de defensors i col·laboracionistes de partits espanyols que defensen la Constitució “que nos hemos dado entre todos”, que no dubten a venir a pegar quan es vol votar, enterrar en cal viva, exiliar, empresonar, robar, etc… la veritat és que, molt probablement, més de 500.000 catalans ho tindrien una mica més clar que no pas ara mateix.


L’Hospital de Campdevànol és un dels centres amb millors resultats en diferents àmbits de l’activitat assistencial | Hospital de Campdevànol\nL’Hospital de Campdevànol és un dels centres amb millors resultats en diferents àmbits de l’activitat assistencial\nLes dades han estat recollides a l’informe de la Central de Resultats d’àmbit hospitalari, presentat recentment pel Departament de Salut\nL’últim informe de la Central de Resultats de l’Observatori del Sistema de Salut de Catalunya, presentat al mes de juliol pel Departament de Salut, situa l’Hospital de Campdevànol entre els centres amb millors resultats en diversos àmbits de l’activitat assistencial. Segons les dades de la Central de Resultats, que serveix per mesurar, avaluar i difondre els resultats en salut i qualitat assolits pels diferents agents que integren el sistema sanitari, l’Hospital de Campdevànol és, per exemple, el segon hospital de Catalunya pel que fa al percentatge d’hospitalitzacions evitables per a majors de 84 anys. Concretament, només un 20,1% del total d’ingressos de 2012 eren potencialment evitables.\nPel que fa a hospitalització evitable sense especificar franja d’edat, l’Entitat també es troba entre els centres amb valors més baixos per a les hospitalitzacions de diagnòstics que no haurien d’implicar ingrés hospitalari, amb un 12,4%. Aquest indicador està relacionat amb la capacitat de resolució dels serveis d’atenció ambulatòria i amb la utilització adequada dels serveis d’hospitalització d’aguts. A Catalunya, el 16,2% de les hospitalitzacions han estat de diagnòstics que no haurien d’implicar ingrés hospitalari, gairebé un 4% per sobre que a l’Hospital de Campdevànol.\nUn altre dels aspectes a destacar és que l’hospital comarcal del Ripollès és el quart amb valors més baixos de cesàries, ja que la proporció de naixements amb aquest tipus d’intervenció sobre el total de parts és d’un 15,6%. En canvi, el percentatge mitjà de cesàries a Catalunya per a 2012 és de 22,9%, set punts per sobre que a l’Hospital de Campdevànol. A més, cal destacar la notable millora assolida pel Centre en aquest indicador, que el 2011 era d’un 21,6%.\nLes dades de la Central de Resultats també posen en relleu que l’Hospital de Campdevànol es troba entre els centres que fan més cirurgia major ambulatòria (CMA). Concretament, un 72,7% de l’activitat quirúrgica del Centre es realitza per CMA, mentre que a Catalunya el percentatge mitjà per a aquest indicador és d’un 46,9%, molt per sota que a Campdevànol.\nFinalment, en la valoració d’atenció centrada en el pacient, l’Hospital de Campdevànol obté un índex de satisfacció global amb els serveis sanitaris de 8,5 sobre 10, qualificació que supera el 8,46 de mitjana dels centres catalans. Així mateix, registra un temps mitjà d’espera de procediments quirúrgics de 3,6 mesos, molt per sota dels 6,7 que es registren de mitjana a Catalunya.\nEl gerent de l’Hospital de Campdevànol, Joan Grané, explica que totes aquestes dades són molt positives per a l’Entitat, ja que “donen valor a la gran tasca que es realitza des dels diferents serveis del Centre”. En aquest sentit, recorda que aquests bons resultats “no s’haurien pogut assolir sense la implicació i l’esforç de tots els professionals i treballadors de la Institució”.


Cursos d’actualització virtuals – Pàgina 2 – Universitat d'Andorra\nPosted on 22/05/2013 04/09/2019 Authormaster\nEstructura de la formació El curs d’actualització en Llengua i literatura a Andorra i als Pirineus inclou una assignatura amb els continguts següents. Previsió d’oferta Es preveu que aquest programa s’ofereixi el primer semestre de cada curs acadèmic. Metodologia docent La metodologia docent virtual permet accedir a la formació a qualsevol hora i des de qualsevol Llegeix-ne més…\nPresentació L’assignatura de Patrimoni cultural d’Andorra vol proporcionar a l’estudiant una idea clara i completa sobre la gestió, la conservació i la difusió del patrimoni cultural a Andorra. Vol dotar els estudiants dels instruments formatius que els permetin atansar-se i entendre les claus interpretatives del patrimoni cultural en general, i en concret del patrimoni cultural Llegeix-ne més…\nEstructura de la formació El curs d’actualització en història econòmica de l’Andorra contemporània inclou una assignatura amb els continguts següents. Previsió d’oferta Es preveu que aquest programa s’ofereixi el primer semestre de cada curs acadèmic. Metodologia docent La metodologia docent virtual permet accedir a la formació a qualsevol hora i des de qualsevol lloc, mitjançant Llegeix-ne més…\nPosted on 08/06/2007 24/05/2019 Authormaster\nEstructura de la formació El curs d’actualització en Entorn empresarial d’Andorra inclou una assignatura de 6 crèdits europeus amb els següents continguts. Previsió d’oferta Es preveu que aquest programa s’ofereixi el primer semestre de cada curs acadèmic. Metodologia docent La metodologia docent virtual permet accedir a la formació a qualsevol hora i des de qualsevol Llegeix-ne més…


Empresa - Lagenfor\nPortes ràpides per sales blanques\nPortes ràpides frigorífiques\nPortes de tancament per exterior\nComplements molls de càrrega\nAbrics i túnels\nAbrics per molls de càrrega\nPlataformes de tisores\nPlataformes montacàrregues PLT\nInversors i voltejadors\nManipuladors de buit\nManipuladors de elevació\nComandaments per radio\nInnovació en Logística Industrial\nElevadors, molls de càrrega i portes industrials\nLAGENFOR S.A. és especialista en instal·lació i manteniment d'equips industrials. En els seus inicis, va destacar per ser fabricant de portes de la marca LON Jesne, una referència per a molts fabricants de portes industrials avui dia. Amb el pas dels anys, l'empresa ha anat desenvolupant nous models de portes, a més d'altres solucions per a la indústria.\nActualment el seu catàleg comprèn la instal·lació i manteniment d'equips industrials de tot tipus, relacionats amb les portes industrials, els molls de càrrega, els muntacàrregues, les plataformes elevadores i els manipuladors de càrrega. La seva seu es troba a Sant Andreu de la Barca, a 15 km de l'aeroport de Barcelona. També disposa de delegacions a Madrid, València i Galícia, i la seva xarxa de distribució s'estén per tot Espanya.\nA més de fabricar productes propis, LAGENFOR S.A. també disposa d'elements complementaris als seus articles, com a productes de seguretat RITE-HITE o portes automàtiques seccionals BREDA.\nNo dubti en contactar amb LAGENFOR S.A. per a la instal·lació i manteniment d'equips industrials. Si està buscant solucions en l'àmbit de la logística, la producció o la indústria en general, la nostra empresa disposa d'un ampli catàleg de molls de càrrega, portes industrials, fabricació de muntacàrregues o taules elevadores de tisora. Els nostres productes li ajudaran a millorar la productivitat, han de facilitar la feina dels operaris i convertiran la seva empresa en un lloc més segur i adaptat a les seves necessitats.\nPortes pleglables autoreparables VECTORFLEX impactables\nPortes enrotllables PLUS Autoreparables\nPortes plegables VECTORFLEX XL impactables\nPorta enrotllable FASTRAX autoreparable\nPortes enrotllables autoreparables\nPortes enrotllables per sales blanques\nPortes ràpides autoreparables per a sales blanques\nPorta plegable Vectorflex Frigo Impactable\nPorta per cambra frigorífica FASTRAX\nPortes frigorífiques ISO-TEK\nPortes de fulles\nPortes enrotllables amb aïllament interior\nPortes seccionals panoràmiques


L'ajustada victòria de Macri l'obligarà a buscar el consens a l'Argentina - Diari de Girona\nL'ajustada victòria de Macri l'obligarà a buscar el consens a l'Argentina\nMauricio Macri va romandre dotze dies segrestat i va ser alcalde de Buenos Aires durant dos mandats\nMauricio Macri, nou president argentí. ENRIQUE MARCARIAN/reuters\nHa estat potser una de les eleccions més disputades i llargues de la història de l'Argentina, l'única que ha portat en els seus més de vint anys de democràcia a una segona volta entre dos candidats, i que a darrera hora va donar la victòria a Mauricio Macri (Cambiemos), president per una ajustada victòria: va guanyar amb el 51,4% contra el 48,6% de Daniel Scioli (Frente para la Victoria). Aquest és el panorama d'una presindencia el desafiament de la qual serà fer front a la crisi econòmica que viu el país en un ja anunciat "pacte de governabilitat" amb el qual el nou president electe inicia el seu mandat.\nVan ser hores de tensió que van mantenir els argentins en suspens. La paritat dels pocs punts que es portaven un i altre candidat a la primera volta, i l'escassa fiabilitat de les enquestes creava la incertesa sobre qui aconseguiria fer-se amb la majoria dels vots.\nMentre en els búnquers de campanya de Scioli els seus seguidors tallaven claus amb les dents, al búnquer de Macri ja celebraven des del tancament dels col·legis la tendència de les enquestes a peu d'urna, que ja el donaven com a clar guanyador de la contesa. No hi havia militants en el búnquer del sciolisme, només periodistes, mentre que en el de la coalició Cambiemos semblava haver-se convocat una festa amb càntics i música. Concloïen així dotze anys de kirchnerisme amb la derrota del seu candidat i una divisió interna en el peronisme.\nMacri semblava distès. Les enquestes li donaven un clar avantatge des de feia dies. Al matí va jugar un partit de futbol amb els seus afins més propers, va votar al barri de Palerm, d'on és veí, i va penjar a les xarxes socials la foto d'ell amb la seva família a la qual va titular "esperant". Van ser unes eleccions sense incidents, sense denúncies de frau i que es van viure en un marc de pau social i festa de la democràcia.\nLa principal ruptura es va iniciar en el debat televisiu que van protagonitzar els dos candidats a la televisió oberta. Un debat en el qual cap dels dos va semblar vencedor però que va generar una ona expansiva interna que quedaria latent i que, arribat el moment de les urnes, va resultar decisiva. Scioli es mostrava nerviós davant d'un Macri decidit a prendre-li la butaca de la Casa Rosada. Les campanyes també van tenir importància. La de Scioli va apuntar a la crítica, la de Macri a la construcció d'una nova Argentina. Fets que van anar sumant un perfil negatiu de Scioli contra un positiu de Macri. La gent va votar un canvi. Una ruptura del model "K" que fos desiciva.\nAssumida la victòria de Macri, l'únic dubte que quedava per resoldre era quina distància aconseguia respecte el seu rival. El marge va ser mínim. El kirchnerisme va perdre, però va resistir amb força després d'una llarga temporada al Govern. Tant Macri com la seva vicepresidenta, Gabriela Michetti, van llançar missatges d'unió als que no els havien votat. "Moltes llars humils estan preocupades. Vull dir-los que no tenen res a témer", va assegurar Michetti. "Els demano als que no ens han votat que se sumin a aquest canvi. Aquesta Argentina no serà fruit d'un il·luminat que té totes les solucions. Això no existeix. La meva tasca és ajudar-los a trobar el camí", va assegurar Macri\nAmb un congrés sense majoria per a cap dels partits, Mauricio Macri haurà de buscar el consens per a cada iniciativa. Encara que la era "K" arribi al seu final, els comicis demostren que el peronisme seguirà sent un llibre obert a l'Argentina. La columna vertebral del moviment social amb el qual el nou presindent haurà d'aconseguir un acord si vol governar i portar a bon port els seus projectes. Una recerca de pactes que ha d'iniciar en el seu propi partit, ja que Cambiemos és la reunió de moltes veus. Algunes d'elles representen tendències polítiques que han estat estructurals, com la de la Unión Cívica Radical, partit que ha arribat a la presidència dues vegades en l'últim període democràtic.\nEl desafiament per a Macri serà superar la ratxa de fracassos de governs no peronistes que assumeixen la butaca de la Casa Rosada. El peronisme seguirà sent fort on sempre ho ha estat, en els sindicats i en les agrupacions socials dels sectors menys afavorits. Així va succeir amb Raúl Alfonsín, president per la Unión Cívica Radical, a qui els saquejos i el procés hiperinflacionari de 1989 van obligar a lliurar el comandament de forma anticipada. El mateix va passar amb Fermando de la Rúa, qui es va veure destituït pels excessos produïts el 2001 a conseqüència del "corralito" financer.\nDel taüt a la butaca de la Casa Rosada passant per Boca Juniors. Espanya Internacional


Charly Sinewan: "Ara toca viatjar assaborint el que tenim a prop de casa" - RACC Bloc\nPer RACC Bloc a MotoViatges i oci\nCharly Sinewan, el viatger amb moto que té un gran nombre de seguidors a les xarxes socials (més de 400.000 a YouTube i 103.000 a Instagram), reflexiona des de Mèxic sobre com afrontar el nostre proper viatge pel món.\nD’aquí a uns dies, els meus sis mesos de visat per ser a Mèxic expiren. I també expira el permís d’importació temporal de la moto. Els tres països que hi fan frontera estan tancats amb pany i clau: Estats Units, Belize i Guatemala. Ara bé, tenint en compte les circumstàncies excepcionals que vivim arreu del món, les autoritats pertinents asseguren que no hi haurà problemes i que, quan s’obrin les fronteres, podré sortir sense incórrer en cap falta. Esperem que així sigui. I fins llavors, què ha de fer un viatger?\nJo he decidit quedar-me a Mèxic i no intentar tornar a Espanya, cosa que tampoc sé si, a aquestes alçades, podria fer. Fa més de deu anys que vaig fent la volta al món per etapes i soc nòmada, així que tampoc tinc una casa a la qual tornar. Espero que la situació aquí millori en un o dos mesos i pugui seguir el viatge per aquest país, que és enorme, on la gent em tracta especialment bé i on tinc molts amics. Després, quan reobrin les fronteres, seguiré el meu viatge cap a l’Amèrica del Sud.\nUn país per (re)descobrir\nHa arribat el moment de pensar a mitjà termini, és a dir, pensar què farem quan recuperem les llibertats i la capacitat de moure’ns. I el més probable és que durant un temps no sigui igual que abans, que haguem d’adaptar els nostres viatges a aquestes circumstàncies. Per això, i perquè també crec que ve una època en què ens haurem d’ajudar els uns als altres, la millor opció per al nostre proper viatge és ferlo ben a prop. És el més segur i el més lògic. Tenim unes carreteres espectaculars, diversitat de paisatges, una gastronomia incomparable i, sobretot, moltíssims compatriotes que no ho passaran gaire bé i a qui la nostra despesa a la seva botiga, taller o restaurant aportarà un petit gra de sorra vital per tornar a la normalitat. I tant de bo tinguem sempre present això que ens està passant. Gràcies per llegir-me, aviat ens veurem a les carreteres.\nCarlos García Portal, conegut com Charly Sinewan, fa la volta al món amb moto per etapes des de l’any 2009 i ho comparteix en directe a través de les xarxes socials.\nFont: Revista RACC, Charly Sinewan


Escoles | Edu Digital\nOrtografia Visual PNL\nMètode Tábara Acentuación Castellano\nPots registrar la teva escola de forma gratuïta i provar el programa amb tants alumnes com vulguis de forma gratuïta durant 2 mesos.\nComprar els cursos és molt senzill, escriu a: escuela@edudigital.net.\nT'enviarem un codi per introduir-ho en el formulari que servirà per a tants estudiants com hagis comprat.\nEstem treballant per afegir millores al programa en el seu ús per a docents: introduir el vocabulari que desitgis per a tota una classe, veure el rendiment de cada estudiant amb un sol clic, el temps dedicat, el seu nivell actual, la millora experimentada en un lapse de temps, etc.\nAquestes millores estaran pròximament disponibles per a les versions Premium.\nAquest programa és útil a partir dels 8 anys.\nRecomanem utilitzar-ho un màxim de dues tandes diàries de deu minuts. Primer es dominaran els vocabularis bàsics que vénen carregats de sèrie. Posteriorment, es recomana treballar les paraules que cada estudiant escrigui malament en els seus textos, d'aquesta manera el treball ortogràfic quedarà totalment personalitzat.\nEl mètode Gabarró complet inclou un quadern en paper que solament ha de fer-se una vegada al llarg de la vida escolar. Existeix material de suport i gratuït per a docents: un vídeo, una guia didàctica, un llibre i un quadern. Poden trobar-se a la web de Boira Editorial.\nEl mètode Tábara d'accentuació pot fer-se mitjançant el programa online (sistema recomanat) o utilitzant un quadern en paper.\nPoden trobar els quadern a la web de Boira Editorial o a qualsevol llibreria.\nRegistrar-se és gratis i et donarà accés a la versió gratuïta de tots els cursos. Les versions gratuïtes limiten el nombre de paraules amb les quals treballar. Tots els cursos permeten comprar una versió Premium il·limitada.\nPetició de canvi de contrasenya:\nUseu aquest formulari per recuperar la teva contrasenya. Rebràs un correu electrònic amb les instruccions.\nPetició de canvi de contrasenya\nOmpliu el formulari i gaudireu del mètode Gabarró en versió Premium gratuïtament durant 3 mesos. Passats els tres mesos, passarà automàticament de Premium a Bàsica.\nSi voleu comprar el programa o consultar qualsevol dubte escriviu a escuela@edudigital.net


Aquest important reconeixement coincideix amb els 25 anys del Super3 i arriba just uns dies abans del concert simfònic "Tots som súpers", que clourà els actes d'aquest vint-i-cinquè aniversari.\n04/11/2016 - 15.18\nEl jurat de la XVI edició dels Premis Nacionals de Comunicació ha decidit atorgar al Super3 el guardó en la categoria de Televisió i ha destacat que "tingui un club amb més d'1,4 milions de socis i 25 anys de trajectòria". Segons el jurat, el Super3 "és una història d'èxit sense gaires precedents a les televisions, tant públiques com privades, d'Europa" i "es tracta d'un dels clubs d'aquestes característiques amb més associats del món, un espai d'entreteniment i pedagogia lúdica que ha sabut evolucionar al llarg del temps".\nAquest premi, que coincideix amb els 25 anys del Super3, arriba uns dies abans de la celebració del concert simfònic "Tots som súpers", que es farà aquest dissabte 5 de novembre, a les 18.00, a L'Auditori de Barcelona, i que clourà els actes de celebració d'aquest aniversari. El concert, en clau de fusió clàssica i pop, farà un repàs de les cançons més emblemàtiques del Super3, interpretades per deu artistes que van ser súpers: Els amics de les Arts, Catarres, Enric Verdaguer, Joan Colomo, Judit Neddermann, Joan Dausà, Elena Gadel, Gemma Humet, Arnau Tordera i els SP3, juntament amb l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya (OBC) i el quartet de pop rock de Marc Parrot.\nAltres guardonats amb els Premis Nacionals de Comunicació han estat el periodista Carles Capdevila, en la categoria de Premsa; el programa "El matí i la mare que el va parir", de Ràdio Flaixbac, en la categoria de Ràdio; el diari Nació Digital, en la categoria de mitjans d'arrel digital; BTV, en la categoria de mitjans de proximitat, i el publicista Oriol Villar, creador de les campanyes "Mediterràniament", en la categoria de Publicitat. El jurat també ha decidit atorgar una Menció d'honor a títol pòstum a Leopoldo Rodés Castañé.\nEls Premis Nacionals de Comunicació van ser creats l'any 1999 amb motiu dels 75 anys del naixement de la primera emissió regular de ràdio a Catalunya. L'objectiu dels guardons és atorgar un reconeixement a les aportacions més rellevants en el camp de la comunicació a Catalunya, tant si han estat fetes per professionals com per qualsevol entitat pública o privada.