El Pirineu de Lleida tanca el Nadal amb 213.000 forfets venuts i una ocupació mitjana del 70% - Balaguer Televisió\nEl Pirineu de Lleida ha tancat les vacances de Nadal amb 213.000 forfets venuts i una ocupació mitjana del 70%. Pel que fa al nombre de forfets, es tracta de la mateixa xifra que l’any passat. En relació a l’ocupació, el pic més ha estat entre el 27 de desembre i l’1 de gener fregant el ple, amb ocupacions d’entre el 90 i el 95% en les diferents modalitats d’allotjament. El director del Patronat de Turisme de la Diputació de Lleida, Juli Alegre, ha valorat de manera satisfactòria l’ocupació turística que ha tingut el Pirineu de Lleida en el període de vacances que finalitza aquest diumenge i que comprèn 12 dies festius, des del passat dia 26 de desembre.\nEl Patronat estima que durant aquests dies les comarques de Lleida han acollit uns 100.000 turistes, majoritàriament catalans i de la resta de l’Estat, i s’han fet més de 230.000 pernoctacions en els diferents establiments de turisme reglat. Es calcula que s’ha generat un impacte econòmic de 46.000.000 d’euros.\nEn relació a les dades de l’any 2018, Alegre ha explicat que tenint en compte que les millors xifres en nombre de turistes i pernoctacions eren les de l’any 2017, sembla que aquest 2018 “superarem les bones xifres de l’any passat, tenint en compte la pujada mes a mes de nombre de visitants i pernoctacions de l’any 2018”.Unes xifres, les d’aquestes vacances de Nadal, que han estat “molt bones” segons ha qualificat el director del Patronat, Juli Alegre. Les estacions d’esquí alpí del Pirineu de Lleida —Baqueira Beret, Boí Taüll, Port Ainé, Espot Esquí i Port del Comte— i la de nòrdic de Tuixent-la Vansa tancaran aquest diumenge amb 213.000 forfets venuts . La xifra s’eleva fins als 237.000 si s’hi sumen els registrats entre el 22 i el 25 de desembre, un nombre molt similar al de la campanya de Nadal de la temporada 2017/2018, quan se’n van vendre 238.000.\nL’aspecte negatiu pel que fa a l’esquí de tot aquest llarg període de festes de Nadal, Cap d’Any i Reis és que les estacions d’esquí nòrdic, llevat de la de Tuixent-la Vansa, no han pogut obrir per aquestes dates i només han pogut oferir serveis per a usos turístics. Tampoc el complex mixt de Tavascan no ha pogut encetar de moment la nova temporada per falta de neu suficient.\nTotes les estacions de nòrdic, malgrat no haver gaudit de les pistes obertes han ofert activitats diverses com itineraris amb raquetes i serveis de restauració. Pel que fa a l’estació de Tuixent-La Vansa cal destacar que ha comptat amb una molt bona ocupació i ha rebut esquiadors d’arreu de l’Estat espanyol i també del sud de França atès que totes les estacions de nòrdic estaven tancades, segons fonts de Tot Nòrdic.\nEl temps al llarg de totes les festes de Nadal ha estat “bo”, segons Alegre, llevat d’aquest cap de setmana en què algunes estacions s’han vist afectades pel vent, que ha obligat a tancar unes hores alguns remuntadors a les estacions d’Espot Esquí i Boí Taüll. Tot i això, la bona meteorologia ha afavorit l’afluència d’esquiadors als complexos d’alpí del Pirineu de Lleida, que ha superat les previsions fetes abans de l’inici del període vacacional.\nAquesta quantitat de forfets venuts des del dia 22 fins avui representa el 17,5 % de l’objectiu de venda per a aquesta temporada a les estacions d’esquí del Pirineu de Lleida, fixat en 1.350.000.El bon temps també ha permès fer altres activitats en contacte amb la natura o visites de caire cultural i patrimonial.\nEl balanç del comportament turístic a les comarques del Pirineu de Lleida durant els 12 dies festius s’ha situat al voltant d’un 70 % de mitjana entre les diferents modalitats d’allotjament turístic reglat, tal com s’havia previst inicialment des del Patronat de Turisme i els diferents subsectors d’hoteleria, turisme rural i càmping, pel que fa a les places de bungalous. Del 28 de desembre fins a l’1 de gener és quan es va registrar la millor ocupació i la major afluència d’esquiadors a les pistes coincidint amb els 4 dies de pont de Cap d’Any.\nPel que fa a l’ocupació de Cap d’Any fins a Reis, la mitjana ha estat inferior. De Cap d’Any fins al dia 4, la mitjana d’ocupació s’ha situat al voltant d’un 50 % aproximadament, amb comportaments diferents entre les diverses modalitats d’allotjament turístic. En canvi, aquest darrer cap de setmana el nivell d’ocupació s’ha reduït per la mateixa celebració .\nPer la seva banda, també mereixen una menció especial els establiments de turisme rural, que han mantingut una ocupació bona durant totes les festes de Nadal i Cap d’Any i en menor mesura de cara a la festivitat de Reis al conjunt de la demarcació de Lleida i no tan sols a les zones del Pirineu\nAl marge de la pràctica de l’esquí i de les activitats relacionades amb la neu que ofereixen les 122 empreses del Pirineu de Lleida, molts altres turistes han visitat tant les comarques del Pirineu com les de la Plana atrets en aquesta època de l’any per la perspectiva de passar uns dies de descans en contacte amb la natura i la gastronomia.


#Novaveu - Fitxa d'obra: Els somnàmbuls\nDel 03/07 al 03/07\nEls somnàmbulsSala la Planeta, 12 d’octubre de 2019\n©Temporada Alta Els somnàmbuls\nFins ara la societat ens ha imposta un esquema de com han de ser les relacions de parella. Dues persones, home i dona. No de dues, ni de tres ni de quatre persones; no de dos o més homes, no de dues o més dones. No. Les relacions amoroses, íntimes, sempre s’han entès com un assumpte de dos. I tu també ho entens així, oi?\nCada vegada més estem trencant amb aquest model, cada vegada més ens replantegem si hem de viure amb una persona, si hem d’estimar-ne només a una, si hem d’escollir-ne a una per sobre de les altres, si hem de trobar la “nostra mitja taronja”, o si preferim moltes taronges senceres.\nL’obra de teatre Els somnàmbuls fa exactament això, trenca amb els esquemes clàssics i juga amb la possibilitat de nous estils de relació. Uns estils que, d’entrada, se’ns poden presentar com a opcions poc viables; però a mesura que els sentiments i l’amor s’obren pas amb força, aquests nous estils acaben fluint sols. L’amor, l’amistat, la gelosia, els enganys, la traïció, la tristesa i la felicitat que es troben a cada relació arriben als ulls i al cor del públic a través de la penetrant actuació dels tres protagonistes, en Genís, en David i la Laura. Uns sentiments que interpel·len a cada un dels espectadors i els fan partícips de les vicissituds dels personatges en la recerca de la seva pròpia felicitat.\nLa sala La Planeta acull i dona vida a l’entranyable història de dos grans amics que, un bon dia coneixen la Laura, una dona singular amb qui ràpidament creen un fort vincle sentimental. Però les imposicions i els codis morals de la nostra societat obliguen a la Laura a escollir. Tres joves a qui la vida porta a experimentar, a conèixer què volen i què no volen, a fer-se mal i a començar de nou, junts o separats, malgrat el seu amor. Tres joves protagonistes que lluiten inconscientment per trobar el seu lloc al món, intentant seguir el seu cor.\nUn petit escenari circular, envoltat pel públic a quatre bandes, ens endinsa al relat de Llàtzer Garcia inspirat en la comèdia Design for living de Noël Coward (fill natural d’Oscar Wilde). A través d’un atrezzo minimalista compost per dues cadires (encara que ells són tres), un quadre, una ampolla de ratafia, i alguns esquemes escrits amb guix blanc a la paret, veiem com la història cobra vida. Amb els jocs d’il·luminació, les entrades i sortides dels personatge d’escena, i els canvis de vestuari in situ, els esdeveniments teatrals avancen sense la necessitat d’un teló. La sala sencera es va transformant moment a moment i ens trasllada, en un obrir i tancar d’ulls, d’un piset al centre de Girona a un àtic de Barcelona uns quants anys més tard.\nTres joves que viuen desperts però adormits. El corrent els atrapa i se’ls emporta, les imposicions socials els fan somnàmbuls, infeliços, però malgrat tot lluiten per despertar-se. Una obra que a moments sorprèn i fascina, en d’altres fa riure i somriure el públic, però per sobre de tot, aconsegueix que els espectadors es qüestionin el paper de la societat i els nivells de coacció que exerceix sobre tots nosaltres, impedint-nos, en moltes ocasions, viure en plena llibertat.


10 llibres imprescindibles per enganxar petits i joves\nEscriptors, il·lustradors, llibreters i bibliotecaris trien els millors títols del 2021\nTres alumnes de l'Escola Pla de les Vinyes a la biblioteca del centre Manolo Garcia\nBarcelonaEls fruits literaris del 2021 són esplendorosos: poesia per estimar les paraules, contes de fades de tota la vida, històries divertides de llibertat i relats esperançadors protagonitzen el millor d’aquest any en literatura infantil i juvenil. Escriptors, il·lustradors, llibreters i bibliotecaris han fet la tria.\n'Benvinguda' de Marta Comín (A Buen Paso)\nRecomana: Germán Machado, llibreter d'El Petit Tresor de Vic\nBenvinguda és un llibre-objecte petitó, de la mida d'una mà oberta. Un llibre ideal per celebrar l’arribada d’un nadó. Blanc com un llençol, Benvinguda amaga a les seves pàgines set animals, plegats i recollits sobre si mateixos: una tortuga, un ratolí, un conill, un ànec, un elefant, una granota i un ocell surten a mesura que llegim un poema, que acaba amb una invitació a “fer camí”. Es tracta d'un llibre molt acurat i ple de tendresa que convida a obrir els sentits i a descobrir el món amb sorpresa i gratitud. És el regal ideal per a aquells que esperen un nadó. Amb aquest llibre, Marta Comín torna a demostrar la seva gran habilitat i el seu mestratge a l'hora de treballar l'enginyeria de paper aplicada als llibres destinats a prelectors.\n'Rastellera de colors' de Pep Molist i Alícia Varela (Babulinka Books)\nRecomana: Teresa Duran, escriptora i il·lustradora\nPep Molist és un boníssim bibliotecari i escriptor. Aquest llibre funciona com una capsa plena de poemes sobre els colors. Són poemes molt enjogassats, fàcils d'interpretar, sense la filigrana poètica carneriana. Molist dona forma a una poesia ideal per a infants que juga amb les associacions i tant es pot llegir –a partir de cinc anys– com recitar en veu alta per als més petits. Els versos de l'autor són brillants i recorden a Joana Raspall o Núria Albó. La poesia no ha de ser només un deure escolar, és important tenir llibres que no només serveixin per aprendre a llegir, també a parlar i a jugar amb les paraules. El millor joc de paraules és el joc poètic.\n'El quiosc' d'Anete Melece (Libros del Zorro Rojo)\nRecomana: Mercè Galí, il·lustradora\nAnete Melece explica que fa uns anys se sentia estancada a la feina, que s’estava convertint en una mena de patata. D’aquesta vivència en va sorgir la història de l’Olga, una dona literalment atrapada en el seu lloc de treball. Primer va fer un curt genial (és el primer que vaig veure) i més tard aquest àlbum, que gira al voltant de l’Olga, una dona que treballa en un quiosc des de fa molts anys. La seva mirada es concentra en el quadrat de la finestreta per on veu passar la vida dels altres. Cuida els clients i sempre que pot els dona un cop de mà. Però, i ella, què vol? Un incident capgira les coses i ella en sabrà treure profit. Es tracta d’un llibre divertit que fa reflexionar sobre la importància de canviar les coses quan no ens agraden i anar a la recerca dels nostres anhels. Les il·lustracions són expressives, combinen acrílic i llapis i enganxaran el lector gràcies a uns personatges divertits i unes escenes plenes de detalls. El disseny del llibre emula en les cobertes un quiosc. Des de la finestra encunyada veiem la cara de l’Olga, il·lustració que forma part de les guardes, que són part imprescindible del llibre tant a l’inici com al final.\n'Contes de fades. Antologia' de diversos autors (Baula)\nRecomana: Sònia Fernández, bibliotecària de la Biblioteca Can Butjosa de Parets del Vallès\nL’editorial Baula ens ofereix una altra joia editorial. Igual que ha fet amb altres clàssics infantils, aquest cop ens presenta una antologia de contes de fades. Es tracta de les rondalles de sempre, conegudes i no tan conegudes, acompanyades de bellíssimes il·lustracions fetes per artistes de referència del món anglosaxó. Aquest és un llibre per llegir un mateix i connectar amb l’infant que portem a dins o per llegir en veu alta i fer gaudir els més petits. Són 472 pàgines de contes de prínceps i princeses, contes de gegants, ogres i monstres, de fades i elfs, criatures mitològiques, contes d’animals, viatges i aventures. I, per acabar, una breu presentació de grans figures referents que han configurat el concepte de llibre infantil tal com l’entenem. No us perdeu la cita que surt d’Albert Einstein sobre els contes de fades.\n'El concert més animal' d'Anna Fité i Pedro Simón (La Galera)\nRecomana: Lluís Prats, escriptor\nAnna Fité ha guanyat el I Premi Emili Teixidor (La Galera) amb un relat ideal per a nens d'entre 6 i 8 anys (48 pàgines il·lustrades a color). La història té tots els ingredients d’un bon brou: la gallina Fina ha post tres ous. No un, tres de cop! Bon inici. Però el masover del mas on viu l’ha escollida per fer-ne sopa i ella s'escapa a l’estil Steve McQueen a La gran evasió o la més recent Chicken run amb dos ous sota les ales i un al bec. L’atzar la porta a abandonar-los al bosc i fugir cap a París dalt d’un camió. Mentre ella es trenca el bec per retornar al mas i recuperar la família, una trepa d’animalons es desviu per cuidar-los. Un relat divertit, àgil i de moments trepidants que garanteix una estona entretinguda, il·lustrat amb traça per Pedro Simón.\n'Dos ossets' de Camilla Koffler (Kalandraka)\nRecomana: Núria Càrcamo, llibretera de Sendak\nQuan vaig saber que aquesta tardor l'editorial Kalandraka publicaria Dos ossets, la meva alegria va ser màxima. Mai havia vist unes fotografies d'animals com les que va fer Ylla, diminutiu de Camilla Koffler, que amb aquest llibre es va convertir en un referent mundial de la fotoliteratura per a nens i nenes. I és que aquest llibre, publicat a Nova York el 1954, a l'època daurada dels llibres de fotografia, va ser un èxit rotund i va convertir la fotògrafa hongaresa en una pionera en la creació d'àlbums il·lustrats d'animals. Dos ossets ens explica les aventures de dos cadells a l'inici de la primavera. És moment d'explorar i descobrir el món, tot i que la mare ossa els demana que no s'allunyin del cau. Es tracta d'una història clàssica, de rondalla, amb unes imatges espectaculars a través de les quals reconeixem instints i expressions molt humanes. Pura tendresa per a tota la família.\n'L'Amy i la biblioteca secreta' d'Alan Gratz (Takatuka)\nRecomana: Mertxe París, llibretera del Genet Blau\nL’Amy és una nena de nou anys que revoluciona la seva escola quan s’assabenta que volen retirar de la biblioteca el seu llibre preferit perquè el consell escolar el considera poc adequat. Aquest és el punt de partida de la història de l’Amy, que farà el que sigui perquè aquest i altres llibres segueixin circulant. Amb una narrativa molt àgil i tocs humorístics, l’escriptor canadenc es posa el lector (sigui aquest jove o adult) a la butxaca. A més, el fet que l’Amy sigui negra, com una protagonista més, sense explicitar-ho amb cap intenció moral, li dona un valor afegit. Es tracta d’un llibre per a infants a partir de 9 anys que convida a fer-ne una lectura compartida. Segur que sortiran converses molt enriquidores sobre la llibertat d’expressió, la censura i la importància de les biblioteques.\n'Mira' de Tina Vallès (Animallibres)\nRecomana: Anna Guitart, periodista cultural\nLa Tina Vallès diu que va escriure Mira per intentar explicar la timidesa i, faig espòiler, ho aconsegueix. La seva protagonista es diu així, Mira, i d'una banda ja li està bé, perquè es fixa molt en el món que l’envolta, però el que ja no li agrada tant és que siguin els altres els que es fixin en ella. És, potser, la nena més tímida que hàgiu conegut mai. Els seus pares, que com tots els pares a vegades tenen idees brillants, la fan apuntar a classes de ball perquè perdi la vergonya. Vaig llegir encongida el capítol de la primera classe de hip-hop, pobreta! Per sort, té una passió més reconfortant, dibuixar, que comparteix amb la Mercè Galí, il·lustradora del llibre. Els dibuixos són preciosos, però sobretot creen, amb el text de la Tina, un univers que t’acull (amb permís de la Mira).\n'El dia de l'esquerda' de Mar Bosch (La Galera)\nRecomana: Laia Aguilar, escriptora\nEl dia de l’esquerda és una novel·la divertida, imprevisible, amb grans dosis d’imaginació. Explica la història d’en Lluci, que un dia reuneix els seus amics i els explica que marxarà del poble. De cop, hi ha un terratrèmol i del centre de la Terra en surt una noia misteriosa que ho capgira tot. Hi ha un tema de fons interessant al llibre, que és el missatge que ens vol donar la Terra. Quan la Terra es mou, alguna cosa està a punt de canviar, i cal escoltar-la. En alguns moments, el llibre em va transportar a les meves lectures d’infantesa com ara La colla dels deu, de Joaquim Carbó. Aquí també hi descobrim un grup fantàstic, una aventura, uns éssers al·lucinants i uns quants fenòmens difícils d’explicar. Els lectors adults hi podran descobrir alguna picada d’ullet a les anteriors novel·les de l’autora i els lectors joves podran submergir-se en un món ple d’imaginació, i humor!\n'Germanet' d'Ibrahima Balde i Amets Arzallus Antia (Blackie)\nRecomana: Marta Martí, bibliotecària de la Biblioteca Central de Terrassa\nAquesta és una novel·la autobiogràfica que no ens deixarà indiferents. Una història de perseverança, de supervivència i d’amor fraternal incondicional: l’Ibrahima Balde ha de marxar de casa –a Guinea Conakry– per anar a buscar el seu germà petit, el seu minyan. El viatge no serà fàcil, haurà de travessar el Sàhara i el mar fins a arribar a Europa, un viatge que durarà tres anys. Escrit en primera persona, Germanet manté la força de les històries explicades oralment, aquelles que surten del cor, de l’experiència, amb la mirada de qui les ha patit en la seva pròpia pell. Un relat colpidor que de ben segur a molts ens farà plorar però que és necessari per comprendre una tragèdia que ens toca de prop.


Banc Sabadell guanya 73 milions d'euros durant el primer trimestre, un 22% menys - MésEconomia\nEls ingressos van arribar als 1.175 MEUR, un 4,8% menys, per la menor incidència de la pandèmia a principis del 2020\nBanc Sabadell va obtenir un benefici de 73 MEUR durant el primer trimestre d’aquest any, xifra que representa un descens del 22% en relació al mateix període de l’any passat. En els tres primers mesos de l’any passat, l’entitat va guanyar 94 MEUR, un 63,7% menys que el 2019 després de destinar 213 MEUR per fer front a l’impacte del coronavirus. Segons ha informat l’entitat a la CNMV, els ingressos del negoci bancari en el primer trimestre del 2021 van assolir els 1.175 MEUR, un 4,8% interanual menys per la menor incidència de la pandèmia entre gener i març del 2020. Per primer cop en tres anys, la filial britànica TSB ha registrat uns beneficis, de 10 MEUR, per la millora de l’activitat comercial i l’estalvi de costos.\nEl total de costos va arribar als 769 milions d’euros al tancament del març, és a dir, un 1,2% menys respecte a l’any anterior per la millora de costos de personal. Durant el mes passat, van abandonar l’entitat 1.800 treballadors, fet que tindrà un impacte positiu en els comptes del banc d’uns 140 milions d’euros en els pròxims trimestres. La inversió creditícia brut viva de Banc Sabadell va tancar el primer trimestre del 2021 amb un saldo de 150.334 MEUR -110.441 milions excloent el TSB-. El creixement orgànic de la inversió es va situar en el 5,9% interanual i en el 3,4% en el trimestre impulsat pel creixement en totes les geografies. El principal augment del negoci va ser a l’Estat per la concessió de préstecs a empreses, pimes i autònoms. A més, la nova producció hipotecària ha crescut un 35%, el que suposa el millor mes de març en la producció de la història del Banc Sabadell, segons l’entitat.


Baix cabal dels rius Valira i Segre al seu pas per la Seu — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Baix cabal dels rius Valira i Segre al seu pas per la Seu\nBaix cabal dels rius Valira i Segre al seu pas per la Seu\nEls embassaments d'Oliana i Rialb també es troben per sota de la capacitat registrada ara fa un any. Les reserves pateixen els efectes d'un estiu sense precipitacions rellevants\nImatge del riu Valira des del pont de Castellciutat\nEls rius Valira i Segre en el seu pas per la Seu d'Urgell estan patint els efectes d'un estiu sense precipitacions rellevants. Al riu Segre es constata aquest divendres un cabal molt baix, de tan sols 0,7 m3/s, mentre que el nivell de l'aigua no supera els 15 centímetres. Per la seva banda, l'estació de control del riu Valira detecta actualment 4,3 m3/s d'aigua, amb només 28 centímetres de nivell.\nLa situació no es viu només en aquests dos rius pirinencs. Segons ha explicat a RàdioSeu el meteoròleg Nèstor Gómez, la manca de pluges està afectant bona part de Catalunya i, fins i tot, zones de mitja i alta muntanya, on les fonts no ragen com és habitual.\nEls embassaments de les conques internes es troben també per sota de la mitjana dels darrers mesos. Així, el pantà d'Oliana compta amb 42 hm3 i es troba al 41,57 per cent de la seva capacitat, lluny del 63,70 per cent del 2015, en què la xifra era de 64,4 hm3. L'embassament de Rialb recull 246,4 hm3 d'aigua, el que suposa un 61,07 per cent d'ocupació hídrica. L'any passat aquest percentatge era del 73,20%, amb un volum de 295,40 hm3.\nNèstor Gómez destaca que la situació podria revertir-se a partir del mes de setembre, amb l'inici de la tardor, època en què s'esperen més precipitacions. Tanmateix, el meteoròleg recorda que ja fa més de quatre anys que la pluja ha minvat de forma considerable al país.


Torrent es prepara per a córrer la carrera contra el càncer - Info Torrent\nInicio Solidaritat Torrent es prepara per a córrer la carrera contra el càncer\nPublicado en setembre 26, 2019\nEl dissabte a les 19 h en la plaça Major donarà inici una de les cites esportives més esperades de la ciutat\nTorrent, 26/09/2019 La carrera Contra el Càncer omplirà aquest dissabte els carrers de Torrent d’esport, però, sobretot, de solidaritat. El tret d’eixida es donarà a les 19 h en la plaça Major, on també se situarà la línia de meta. La iniciativa, que com cada any organitza la Junta Local de l’Associació Espanyola Contra el Càncer (AECC), està emmarcada en el circuit RunCáncer de València. La prova esportiva compta amb dues modalitats; d’una banda la carrera amb una distància de 5’6 km; i per un altre el gallimarsot, que té 4 km.\nSón moltes les persones que cada any decideixen posar-se les esportives per a participar en aquesta cita esportiva que sempre és un èxit. L’edició passada va aconseguir recaptar un total de 9.525€ i va comptar amb la participació de més de més de 1.800 persones. Aquesta xifra recaptada es va sumar a l’acumulat amb totes les activitats que va organitzar la AECC Torrent i va arribar als 158.795€, que van ser destinats a col·laborar amb la lluita contra aquesta malaltia.\nAnterior Artículo Varietat d’activitats a Torrent per a l’últim cap de setmana de setembre\nSiguiente Artículo Tallers artístics, esportius, familiars o literaris són algunes de les ofertes de Casa de la dona per a l’últim trimestre de 2019


En versió pròpia. La globalització de la delinqüència i altres conflictes al segle XXI – Lleonard Muntaner Editor\nAquest llibre neix amb la idea de ser un recull d’estudis, de conferències i de treballs sobre temes d’actualitat relacionats amb la seguretat que s’han publicat durant aquests darrers anys.\nEl volum que teniu a les mans tracta assumptes tan importants com els accidents de trànsit, la seva prevenció i les greus conseqüències que tenen; el misteri que envolta tot el món de les tribus urbanes; les formes d’engany més freqüents en la nostra societat i l’agudització de l’ingeni dels estafadors; i les situacions d’emergència, entre d’altres. Un llibre escrit per un professional de la seguretat pública que, durant molts d’anys, ha exercit i exerceix encara avui a Manacor, una de les ciutats més poblades de l’illa de Mallorca.\nEn versió pròpia. La globalització de la delinqüència i altres conflictes al segle XXI quantity\nLlibres de la Nostra Terra / 81


12 jocs més per l'amic invisible (1a Part) | Via Lúdica\n12 jocs més per l'amic invisible (1a Part)\nCrea el teu arborètum amb deu tipus d’arbres diferents.\nEn aquest joc els jugadors competiran per crear camins d’arbres amb valors ascendents en deu colors diferents (tipus d’arbres). Es començarà plantant un arbre inicial i a partir d’aquí s’aniran creant camins que han de començar i acabar en el mateix tipus d’arbre per poder ser puntuats. Els arbres que es trobin dins d’un camí no importa del tipus que siguin, només el primer i l’últim, però sempre han de seguir una seqüència de números ascendents.\nPot semblar molt fàcil puntuar, però al final de la partida només puntuarà cada tipus d’arbre el jugador que tingui un valor més alt de les seves cartes a la mà. Per tant s’ha de triar molt bé què es juga i què es guarda.\nUn joc ideal per endinsar-se en jocs de partides curtes, però una mica més complexes.\nEditorial: Fractal Games\nUna cua molt animal... i perillosa.\nCada jugador té la seva pròpia baralla amb exactament els mateixos animals. L’objectiu és molt clar: aconseguir fer entrar el màxim número dels teus.\nEn el seu torn cada jugador jugarà una carta per intentar posicionar-se de la millor manera possible per quan s’obrin les portes poder entrar.\nUna cua molt animal\nMillor passa tu primer.\nEn aquest joc els jugadors crearan la masmorra entre tots cada ronda, però només un serà el que podrà explorar-la per intentar-se emportar un punt de victòria (o una derrota). Només el més valent, o el més insensat, de tots entrarà. Si veus que és molt difícil endinsar-se a la masmorra i sortir victoriós val més retirar-se a temps.\nMillor passa tu primer\nCard Wars - Finn vs Jake\nEl joc de cartes d’Hora de Aventuras!\nEl joc que va sortir en el capítol “Guerra de Cartes”. És el joc més èpic que hi ha en el País d’Ooo o en qualsevol altre lloc del Multivers. Ara et toca a tu lliurar les batalles com Finn i Jake per decidir qui és el “Tío Guay” i qui un “Cacho Merluzo”.\nAutors: Matt Hyra i Cory Jones\nEl joc de daus de superherois.\nEl joc de daus ambientat en els universos de Marvel i DC. Un dels jocs més jugats de Via Lúdica del que organitzem tornejos de forma periòdica. Munta el teu equip i enfronta’t als teus rivals.\nAutors: Mike Elliott i Eric M. Lang\nPer què ens agrada tant Dice Masters?\nEl dilema del presoner en joc.\nReparteix el botí amb els teus rivals. Negocia amb ells per aconseguir repartir-lo de forma justa o intenta’ls enganyar per quedar-t’ho tot tu, però ves amb compte! Si et passes enganyant-los molt probablement no voldran fer tractes amb tu i no es fiaran de la teva paraula.\nAutors: Bruno Faidutti i Eric M. Lang\ni el dilema del presoner\nConsulta la segona part


La Dagmar Turner tenia un tumor al lòbul frontal dret del cervell, una zona que controla els moviments de la mà esquerra, imprescindible per tocar l'instrument\nRedacció 20/02/2020 - 14.07 Actualitzat 22/02/2020 - 00.56\nLa Dagmar Turner ha tocat el violí mentre un equip de cirurgians li extirpaven un tumor al lòbul frontal dret del cervell. L'equip mèdic va proposar aquesta tècnica per assegurar-se que les zones del cervell responsables dels moviments delicats de la mà i la coordinació no quedessin danyades.\nLa part on estava situat el tumor controla els moviments de la mà esquerra, imprescindible per tocar el violí.\nLa Dagmar fa 7 anys va tenir una convulsió mentre interpretava una simfonia. Llavors li van diagnosticar un tumor de creixement lent al lòbul frontal dret del cervell. Es va fer una biòpsia i radioteràpia per mantenir el tumor sota control, però la tardor passada van veure que havia crescut i s'havia tornat més agressiu. La violinista, que té un fill de 13 anys, va decidir que volia que li extirpessin el tumor.\nEl fet de poder perdre aquesta capacitat de tocar el violí l'angoixava molt. El neurocirurgià Keyoumars Ashka, llicenciat en Música i pianista, va comprendre aquesta preocupació. Ell i l'equip de l'Hospital King's College van proposar-li d'interpretar algunes peces mentre l'operaven per assegurar-se que no danyaven cap àrea relacionada amb la coordinació i els moviments precisos.\n"Sabíem que important que és el violí per a la Dagmar, i era vital que conservéssim la funció a les zones del seu cervell que li permetien tocar. Hem aconseguit eliminar més del 90% cent del tumor, incloses totes les àrees sospitoses d'activitat agressiva, mantenint la seva funció a la mà esquerra."\nAmb el seu consentiment van planificar la intervenció. Durant més de dues hores li van mapejar el cervell per identificar les àrees actives mentre tocava el violí. L'equip de cirurgians va fer una craniotomia i els anestesistes la van despertar per interpretar algunes peces mentre li retiraven el tumor.\nMentre els cirurgians li treien part del cervell, Turner va tocar música de Gustav Mahler, el clàssic de jazz "Summertime", de George Gershwin, i peces de Julio Iglesias.\nTres dies després de la intervenció, va poder marxar a casa, i continua el seguiment des del seu hospital local.\nLa Dagmar Turner té 53 anys, toca el violí des dels 10 i és membre de l'Orquestra Simfònica de l'illa de Wight. Espera poder incorporar-se a la seva orquestra ben aviat.\n"El violí és la meva passió; el toco des dels 10 anys. La idea de perdre la meva capacitat de tocar em trencava el cor, però, com que el doctor Ashkan també és músic, va comprendre el meu neguit. Gràcies a ell, espero poder tornar amb la meva orquestra molt aviat. "\nL'Hospital King's College és un dels centres més importants en extirpacions de tumors cerebrals del Regne Unit. Cada any en fan unes 400.


Si dubto és que sóc, si penso és que sóc: Món kafkià\nFa uns minuts que tracto de penjar la imatge de la nova proposta de relats conjunts , i si, el cavaller irritant ho és tant que no em deixa ,ni fent còpia de la ubicació ni baixant-me la imatge i penjant-la ....no sé si és un error de blogger, o del meu ordinador o de l'irritant sistema operatiu windows 10 .....\nPosposo la meva aportació......\nFa dies que el meu alter ego va de bòlit i no he sovintejat la catosfera per manca de temps.....espero aportar alguna anècdota o batalleta més, que n'hi moltes i moltes, al blog creat per la ocasió del desè l'aniversari de Col·lecció de Moments\nI avui que és demà d'ahir, o sia dilluns constato que des d'un altre ordinador, des d'una biblioteca , punt de pas cap a l'entrada a la feina , blogger triga a respondre .....no sé si té a veure amb l'atac mundial de la xarxa que encara cueja ....o que blogger té problemes ....\nNo he votat mai al Partit S.O espanyol ....però m'alegro que la militància desfaci el despropòsit antidemocràtic perpetrat per l'anomenat "barons i baronesses" de defenestrar al seu secretari general per fer contents als que mamen de les empreses de l'Ibex .....com va dir el més votat per les seves bases és un principi....espero que tingui èxit..... curiosa al·lèrgia , la de la premsa\nPer no dir altres noms....curiosa mania o reacció al.lèrgica extrema de la premsa espanyola a tot el que sigui l'expressió democràtica, en aquest cas de la militància d'un partit .....quina pena el diari El país ....pretesament d'esquerres ( almenys abans d'abans) i ara un diari del poder més ranci.....almenys la Razón , l'ABC mantenen la seva ideologia ( si és que podem dir-ne ideologia)\nMés.....sembla una novel-a de Kafka però no .... llegiu a Vilaweb el que explica : Simona Levi ,coautora, juntament amb Sergio Salgado, del llibre 'Votar y cobrar', que explica com van destapar l'escàndol de les 'targetes black'\nSi llegiu el contingut de l'enllaç se us eriçarà el pèl : "hem rebut agressions més fortes d'Izquierda Unida i Podemos que no pas de Bankia "\nPublicat per Elfreelang a 11:56\nxavier pujol 22 de maig de 2017 a les 12:45\nEn general la penya està contenta de la desfeta dels barons, ex-presidents i manaires (inclòs el del ribot) de l'aparell del Partit i de tots els diaris de la caverna (inclòs el País)\nConeguent-los, no me'n refio ni del Pedro. (Recordeu el Zapatero?)\nElfreelang 27 de maig de 2017 a les 13:04\nno no me'n refio pas ....simplement em sembla bé que els militants , la base hagi posant almenys les coses a lloc\nnovesflors 22 de maig de 2017 a les 13:13\nNo és que Pedro siga sant de la meua devoció, però Susana?, horror, què vols que et diga, em vaig alegrar de la victòria de Pedro.\nElfreelang 27 de maig de 2017 a les 13:05\ndoncs si ...la manera com el van fer fora com a mínim és lletja i a més era popi d'un partit de cacicada\nPons 22 de maig de 2017 a les 15:23\nNo simpatitzo massa amb el PSOE però no sóc tan dolent com per haver-lis desitjat que guanyés la Susana, pobrets, no s’ho mereixen.\ntens raó pobrets ! ara almenys tot torna a com estaven\nConsol 22 de maig de 2017 a les 17:10\nMira per on jo també he tingut problemes amb la fotografia del "cavaller irritant". Serà que qui té problemes encomanadissos és blogger?\nSort pel Pedro però n'han fet tantes i de tant grosses que aquest partit ja no l'aixequen. Tot plegat s'ho han guanyat a pols.\nElfreelang 27 de maig de 2017 a les 13:07\nveus devia ser un problema de blogger i no pas del meu pc......si el partit socialista va fer temps que per el nord i fa aigües\nCarme Rosanas 22 de maig de 2017 a les 18:07\nHe clicat l'enllaç de Vilaweb i m'he oblidat de tornar... ara sí.\nCrec que blogger està remenant coses i que aquests últims dies tot falla molt.\nEl Pedroméscel mal menor i la Sussanna el mal peor... o sigui que millor així. Però estic amb la Consol,que aquest partit ja no l aixrquen.\nI els Podemos ... maretameva... del foc a les brases...\nElfreelang 27 de maig de 2017 a les 13:08\nespero que blogger pari ja de remenar...mal menor sí...\nperò com diuen a riu revoltat guanyen els pescadors ... a veure si ens escolten\nGlo.Bos.blog 22 de maig de 2017 a les 18:48\nNo sé que passa amb els ordinadors, Elfree. He penjat tres vegades el Relat -l'he escrit dues vegades- i desapareix.\nPenso que hi ha un problema a la xarxa i que més val esperar un altre moment, perquè és desesperant.\nGlo.Bos.blog 22 de maig de 2017 a les 18:50\nPenso que tots preferim "el mal menor", en aquest cas el Pedro. Vaig a Vilaweb a veure que diuen.\nElfreelang 27 de maig de 2017 a les 13:09\nara per sort ja he pogut penjar la imatge i fer la meva proposta als relats conjunts..val més el mal menor que el gros\nM. Roser 22 de maig de 2017 a les 19:12\nJo també tinc problemes amb els blogs, el meu i el del altres i veig que la cosa és general, a veure si ho solucionen...\nNo sóc del partit, però m'encanta que hagi guanyat el Pedro Sanchez, "el mal menor"...\nBon vespre, Elfre.\nElfreelang 27 de maig de 2017 a les 13:10\nestem d'acord amb tot M Roser ...\nha passat tant temps que et desitjo bon dia i bon cap de setmana!\nAlfredRussel 22 de maig de 2017 a les 19:23\nBlogger també ha estat fent-me de les seues aquests últims dies --precisament el cap de setmana, que ve a ser quan puc dedicar-li un poc de temps a la blogosfera. Toque fusta, però hui pareix que va millor...\nSembla que és apòcrifa, però no puc deixar de pensar en la frase que s'atribueix a Pla: el que més s'assembla a un espanyol de dretes és un espanyol d'esquerres. Llàstima que, amb massa freqüència, s'empenyen en fer-la certa... Salut!\nElfreelang 27 de maig de 2017 a les 13:11\npotser no era de Pla la cita però la trobo molt encertada!\njoan gasull 22 de maig de 2017 a les 19:34\naquests enllaços serveixen per anar mirant si un està bé del cor, el llegeixes i sents com batega més fort al moment que et puja la pressió, llavors pots somriure perquè la teva salut és bona. Però l'emprenyada no te la treu ningú de veure que tots està tant podrit.\ni avui llegeixo als diaris que el jutge no li troba delicte al Rato .....quin món de mones!\nXeXu 23 de maig de 2017 a les 9:28\nPerò encara estàs pendent del que passa a España? Aquell país no té solució. Mirem de solucionar el nostre. Per cert, no he detectat problemes a blogger darrerament, no sé què deu passar, tot i que ja sabem que de vegades se li en va la pinça.\nElfreelang 27 de maig de 2017 a les 13:12\nsi si que estic endent vulguem o no hi ha moviments de per allà que ens poden entorpir encar més o potser beneficiar\nAssumpta 24 de maig de 2017 a les 0:50\nFa un parell de dies, per la nit, intentant pujar un post de la Parròquia no m'agafava les imatges ni en broma. Em va costar moltíssim. Vaig provar amb redactat normal, des de la pestanya HTML, canviant la imatge... Em vaig posar dels nervis.\nAl dia següent en Josep Lluís em va dir que havia llegit que era un problema generalitzat i jo em vaig quedar tota contenta... cosa que no diu massa bo de mi per allò de "mal de muchos, consuelo de tontos" :-DDD\nElfreelang 27 de maig de 2017 a les 13:13\nEs veu que si Assumpta que era generalitzat dona jo també respiro em creia que podia ser cosa del meu Pc ....


Acta 09.07.14 | Vaga de Totes\n← Acta Trobada 28.06.14\nFem còrrer la vaga →\n1) Fem correr la vaga\nDivendres 11/07 a les 17h. Joanic hem quedat per reclutar gent per fer video i si es possible fer càpsula de vídeo per dissabte 12 (mail Lara)\nPad (una plataforma que recull les campanyes i la campanya arriba a tots els moviments socials que estan inscrits)\nDijous fa un pad amb hora, títol de la campanya, hagstag, evento facebook, text (el text ja està fet i té hagstag). Per sortir divendres 12h.\nS’enviarà un link amb tota la info de twitter.\nEs crearà esdeveniment a facebook\n2) Pla de comunicació ()\nProposta de comunicació es passarà un google calendar desde vaga de totes per no saturar mails personals (intentarà estar abans de dissabte perquè la R. que ha dinamitzar el punt de calendarització dissabte 12 a la reunió de coordinació tingui constància de tots els actes i accions que hem anat recollint plegades).\nPrioritats Juliol en funció del que s’ha parlat en anteriors assemblees i en la presentació de la vaga de totes a col·lectius feministes :\nComité de vaga Hauriem de crear 12 de Juliol?\nGrup coordinació territorial Hauriem de crear 12 de Juliol?\nAdhesions al manifest (modificar text inicial? dissabte 12 es generaran espai de creació de reivindicacions generals – les que ja estan fetes- i unes altres de més locals en funció necessitats barris i col·lectius)\nRoda de premsa (tenir super clar dia de la vaga? sindicats adhesions? límits? – no crear confusions -qui fa el text?). Pensar quan es llança?\nActes col·lectius mixtes (quan? on? qui s’encarreguen? quants?/ programar) espacios mixtos julio impossible (cuando pues?)\nDifusió festes de barris (com? -octavetes- accions- barra bar?)\nTema difusió festes amb les dones de gràcia:\n– barra plaça del raspall (mail) 18 de juliol? ens confirmen via email aquesta setmana\n– volien demanar xerrada durant les festes 15 al 21 festes – ens envien mail\nTenir en compte per al pla de comunicació l’acte de – guanyem! (? vaga?) setembre difícil implicació de grups mixtes\n3) Dissabte 12 reunió de organització\nEnviat mail convocatòria per dissabte i penjat a la web.\ndesde vaga de totes envia mail projector ca la dona\ndebe ser una reunión operativa\nenviar a la llista de correus l’ordre del dia per saber a que venen sobretot per poder treballar les reivindicacions\nProposta ordre del dia: dissabte a les 10h.\nObjetivo: manifest i reivindicacions\n– partir i aclarir que el 22 oct es una vaga de totes i que anem a por todas i a tope explicar (5′ -10′ minuts)\n-contextualització (sindicats, plan B)\n– Estat de qüestió com ha tingut la rebuda dintre de cada moviment que representen\n– Reivindicacions: (x grups i després en plenària conclusions)\n– d’explicar context i explicar potencionalitats i problemàtiques de cada localitat\n-buscar les generals de totes (manifest)\n– Calendarització: (x grups de treball) 25′\n– festes quins actes més hi han? qui va? qui va a les que ja hi han?\n– presentació grups mixtes estratègies per implicar espais mixtos quan/on?/ com?/ Setembre (FALTA DONA PER DINAMITZAR)\n– Fem córrer la vaga explicar perque s’impliquin/ fotos amb pissarreta fenomen viral / Crida a artistes i cartell (FALTA DONA PER DINAMITZAR)\nhem quedat a les 10 a Ca la dona per acabar de preparar-ho tot.\nVisió del moviment sindical, és díficil fer vaga política perquè es transversal no sectorial (amb propostes concretes per canvis en l’àmbit laboral concret) i també existeix problemàtica territorial. Un altre problemàtica és vaga amb perspectiva de gènere (ja que dins dels propis grups sindicals els grups de dones estan molt polaritzats) .\n3 vies: convocatòria de vaga, secundar-la o no, dia de lluita -il·legal fer vaga- .\n– Volem cobertura legal sindicats\nSecundar hi ha possibilitats però convocar no per la burocràcia.\n– Altre possibilitat és crear un sindicat – 3 mesos de creació aprox- (parlar amb advocades, companyes que estan a sindicats)\nNO veien que els tres sindicats no s’adhereixen, no coal·lició. Més possible que s’adhereixi només un. Encara falta parlar amb altres no desanimar-nos\nCOS Viabilitat de convocar vaga\nTenen assamblea territorial i avui mateix parlen i envien correu.


Església i convent de Sant Domènec - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nEls edificis del convent i l’església de Sant Domènec destaquen per una sobrietat exterior extrema. Sen’s dubte l’element més significatiu del convent , és el magnífic claustre , datable a la segona dècada del segle XVIII, estructurat a partir d’arcades dividides en dos arcs suspesos –sense columna-, amb l’interior o intradós decorat amb motius florals, elements dels dominics i heràldica, apoiades sobre columnes amb capitells també magníficament ornats.\nDe l’església cal mencionar específicament la decoració del presbiteri , realitzada a finals del segle XVIII, inicis del XIX, amb representacions dels Misteris del Rosari. Són unes de les poques obres conservades del vigatà Llucià Romeu, conegut com el Noi Just, autor també de diversos quadres dels bisbes de Vic conservades al Palau Episcopal. Des de l’exclaustració el recinte va adoptar diversos usos, allotjant en l’actualitat l’Escola d’Arts i Oficis.\nCom arribar a Església i convent de Sant Domènec ?


CC cedeix la seva presidència de les Comissions a DA\nDA assegura que li "agraden molt els noms presentats per L'A i CC"\nEl president i la presidenta del Grup Parlamentari Demòcrata, Carles Enseñat i Mònica Bonell, han explicat el repartiment de les comissions\nLa reunió del grup parlamentari demòcrata amb la presència del cap de Govern\nActualitzada 21/05/2019 a les 16:43\nEl president i la presidenta del Grup Parlamentari Demòcrata, Carles Enseñat i Mònica Bonell, han explicat al Consell General que "ens agraden molt els noms proposats per L'A i CC per al nou govern, ja que són gent molt vàlua i capacitada". A més, DA ha presentat els consellers que formaran part de la Comissió Permanent, les delegacions internacionals del Consell General i les diferents comissions legislatives, entre els quals hi entren Justo Ruiz, Berna Coma i Joan Carles Ramos.\nEnseñat ha explicat que DA tindrà quatre presidències i tres vicepresidències a les Comissions legislatives, gràcies a que "vam arribar a un acord amb Ciutadans Compromesos perquè la seva presidència i vicepresidència que ostentaven passava a ser nostre i nosaltres en tot cas cediríem una de les vicepresidències que teníem a CC". El repartiment amb els altres partits és: al PS li toquen dues presidències i dues vicepresidències, Liberals, una i una, i Terceravia, també, una i una. Respecte el timing per assumir el càrrec dels consellers que s'incorporen, el president del GPD ha indicat que serà "la setmana que ve o l’altre".\nEl president del GPD ha valorat la composició del Govern destacant "la mescla de ministres amb experiència, ministres que canvien de cartera i una sèrie de gent nova que aporten frescor". Mònica Bonell també s'ha referit al nou govern indicant que "ens hem de felicitar per fer-ne un de paritari de manera natural, que és el que defensem a Demòcrates".


Nova campanya a Tàrrega per fomentar la reactivació del teixit comercial i empresarial – Comarques de Ponent\nNova campanya a Tàrrega per fomentar la reactivació del teixit comercial i empresarial\nL’Ajuntament de Tàrrega ha posat en marxa una nova campanya de dinamització del teixit comercial i empresarial del municipi, afectat pels estralls de l’actual crisi sanitària. Sota el lema ‘Aixequem Tàrrega!’, es vol sensibilitzar la ciutadania per crear un vincle emocional vers el comerç de proximitat i la indústria local.\nLa campanya, dissenyada per l’empresa de comunicació Nova Tàrrega – Segre, mostra la part més humana que hi ha darrera el sector econòmic local donant protagonisme a botiguers i empresaris de la capital de l’Urgell. Així, s’ha fet una selecció representativa de tots els sectors, tant de negocis familiars centenaris com de nova implantació.\n‘Aixequem Tàrrega!’ incideix, per tant, en la necessitat de cuidar el comerç i les empreses de la ciutat. Es posa de relleu que el sector necessita els targarins/es i la gent de tota l’àrea d’influència de la capital de l’Urgell per retornar la vitalitat a l’economia després del confinament. “És una campanya que encoratja a comprar productes i serveis a la nostra ciutat, contribuint a posar Tàrrega en moviment després de mesos de paralització”, ha assenyalat l’alcaldessa Alba Pijuan. Al seu torn, la regidora de Promoció Econòmica, Núria Robert, ha destacat que “apostem per un model de consum de proximitat potenciant el compromís entre ciutadania, comerç i indústria del municipi”. Per la seva part, Joan Cal, director executiu del grup Segre, ha detallat que “’Aixequem Tàrrega!’ trasllada un missatge emocional a la gent per crear un sentiment de comunitat a través d’històries personals i quotidianes”.\nLa campanya publicitària també posa de manifest les mesures que els establiments estan adoptant per garantir la protecció dels seus clients i treballadors. S’incideix alhora en la idea que a Tàrrega s’hi poden troben tota mena de productes, béns i serveis. El lema ‘Aixequem Tàrrega!’ es vol fer arribar a totes les franges d’edat i utilitza diferents formats: cartelleria, spots publicitaris, xarxes socials, anuncis en premsa escrita, falques de ràdio… Tindrà una durada de dos mesos amb impacte a tota la demarcació de Lleida, fent especial incidència a Tàrrega i a la seva àrea d’influència. El pressupost de la campanya ascendeix a 14.832 euros. Recentment, el ple de Tàrrega va aprovar de transferir part del pressupost de la Festa Major de maig (que va cancel·lar les activitats presencials) a l’esmentada campanya de reactivació.


Dijsselbloem està tocat de l’ala | Jordi Serrano Blanquer\n← L’estranya memòria del PSUC de Sabadell\nSant Nicolau i el naixement de la ciutat →\nDijsselbloem està tocat de l’ala\nPosted on 24 Març 2017 | 1 comentari\nJeroen Dijsselbloem és un dels homes amb un cognom més complicat. És com el símbol de la seva estranya i malaltissa personalitat. És impronunciable i jo cada cop que penso posar-lo –ho he fet moltes vegades– en un article m’ho rumio molt no sigui que m’equivoqui en alguna lletra. És un trauma de quan estudiava a la universitat i Enric Ucelay-Da Cal, si t’equivocaves amb un nom, et suspenia. Suposo que volia aconseguir que la gent li escrivís correctament el seu.\nBé, Jeroen, li direm per abreviar, és actualment el President de l’Eurogrup, un dels homes més poderosos de les institucions europees i alhora un dels homes més odiats d’Europa. Diuen que l’Eurogrup és un grup informal, és a dir, no l’ha escollit el Parlament Europeu que per això hi hauria d’haver eleccions. Reuneix països de l’euro, el formen el President del Banc Central Europeu que tampoc l’escull el Parlament Europeu i el comissari europeu d’Assumptes Econòmics i Monetaris. El presideix el tal Dijsselbloem. En teoria és socialista, del partit laborista holandès (PvdA). Jo fa molt de temps em preguntava quina mena de ciutadans hi deu haver a Holanda que, essent d’esquerres i favorables al laborisme, votin un impresentable com aquest de cognom impossible. Ara, per fi, ho sé. A Holanda el partit laborista ha passat de tenir 2.340.750 vots i 38 diputats a 355.214 vots i 9 diputats. És a dir dos milions d’holandesos han decidit no votar-los. Per tant entenc ara que els holandesos són gent sensata que deuen estar igualment horroritzats, com jo mateix, amb aquest ésser que ha demostrat una falta de sensibilitat i humanisme fora de tot criteri polític i que només es pot explicar des de l’anàlisi psiquiàtric. La seva falta d’empatia davant el sofriment, la falta de racionalitat dels seus arguments i accions, és tant colossal com increïble. Han demostrat a bastament que tot el que proposa acaba amb catàstrofe. Dilluns va cometre el següent comentari: «el que sol·licita solidaritat té també obligacions»; fins aquí tot bé, però continua: «Un no pot gastar-se tots els diners en copes i dones i demanar després ajuda». Ernest Urtasun li va donar l’oportunitat l’endemà de rectificar i en comptes de fer-ho es va ratificar.\nVist que és impossible democratitzar la Unió Europea proposo canviar el sistema de cooptació. L’elecció dels responsables de la UE hauria de dependre d’un comitè d’experts escollits per l’associació europea de psiquiatria.\nVoleu dir que estan bé del cap aquests que ens manen?\nOne response to “Dijsselbloem està tocat de l’ala”\nEulàlia Mesalles | 24 Març 2017 a les 10:03 | Resposta\nQuan algu esta tocat de l’ala el tractem amb condescendència, al cap i a la fi es un malalt mental. Dijsselbloem és un paio perillós, nobel podem tractsr de boig i prou. Per cert el cognom per nosaltes és dificil. Pels holandesos i flamencs és “normal”.


La Galeria - La Destil·leria\nEn un format de sala d’exposicions, La Galeria és una plataforma de visibilitat, difusió multidisciplinària i independent per a artistes contemporanis i joves talents.\nMés enllà de l’exercici estètic, en aquest espai els estils dels diferents artistes conflueixen, conviuen i estableixen diàlegs amb un objectiu comú: acostar l’art a sensibilitats diverses amb un punt d’eclecticisme i sense pretensions.\nBusquem una mirada crítica, lliure i connectada amb totes les expressions artístiques.\nLa Galeria, ofereix una programació estable d’exposicions i activitats vinculades a l’expressió artística.\nUn espai per gaudir, reflexionar i créixer.\nEl dinamisme, la confiança i el nostre rol de facilitadors fan que la gent es trobi com a casa.\nLa Galeria és una espai diàfan que s’adapta a les necessitats de cada esdeveniment de manera camaleònica. És la cara visible de La Destil·leria gràcies a la paret de vidre que dóna al carrer i que convida a entrar-hi qualsevol vianant.\nPer consultar totes les nostres exposicions anteriors clica aquí


Fòrum sobre la gestió de la immigració i la diversitat al Quebec i al Canadà | Àgora – Blog de Multilingüisme\nPublicat el març 24, 2012 per Administrador Dominis UOC\nMultilingüisme a Ontario, Canadà: una perspectiva educativa\nLa Direcció General per a la Immigració ha publicat les actes del Fòrum sobre la gestió de la immigració i la diversitat al Quebec i al Canadà que es va dur a terme a Barcelona el 2008.\nLa professora Elizabeth Coelho de la Universitat de Toronto, va parlar sobre el model educatiu d’Ontario. El seu punt de partida és que la diversitat lingüística i cultural de les aules canadenques és un repte per als estudiants i per al professorat; la diversitat és un enriquiment i una font d’oportunitats culturals per tothom. Considera que el professorat canadenc s’ha de preparar més per donar la resposta adequada a les necessitats d’aprenentatge dels alumnes d’aules heterogènies lingüísticament i cultural. A parer seu la formació del professorat hauria d’incloure una preparació amplia per ensenyar a alumnes de diferents procedències. Des d’aquest enllaç es pot seguir amb més detall l’activitat professional de la professora Coelho.\nL’article “Multilingüisme a Ontario, Canadà: una perspectiva educativa” descriu algunes polítiques i pràctiques aplicades a l’educació en escoles d’Ontario, una de les regions del Canadà amb elevades taxes d’immigració i per tant, els models educatius es duen a terme en un context multilingüe i multicultural. Una de les claus de l’èxit dels programes educatius és la ferma col·laboració entre les diferents administracions (Govern federal, regions i ajuntaments) i les ONG. Aquest fet permet que la gestió dels serveis d’acolliment i d’aprenentatge de l’anglès i el francès sigui molt eficaç.\nDes de la perspectiva catalana alguns elements d’observació importants són:\n– Cursos de llengua per a adults. L’oferta formativa és àmplia: LINC, cursos de llengua inicials i bàsics per a nouvinguts; ELT, cursos de llengua de nivell superior, etc. La diversitat de programes a mida respon a les necessitats de coneixement de la llengua en l’entorn professional del país; la disponibilitat de recursos per a l’aprenentatge de les llengües oficials, a més de ser un incentiu per als nouvinguts i una garantia en la qualitat de la seva activitat professional, permet un millor aprofitament dels recursos humans existents al país i és una via essencial per a l’ascens social.\n– Centres d’acollida: Espais per al primer contacte adreçats als estudiants nouvinguts i als seus pares. Aquests centres es proveeixen de professionals en gestió de la immigració, treballadors comunitaris i professors amb preparació específica en ensenyament de l’anglès (o el francès) llengua estrangera. Es considera recomanable que els professionals dels centres d’acollida tinguin també un cert coneixement de les llengües de la immigració (les més nombroses). Pel que fa als alumnes, passen un matí o una tarda al centre d’acollida i la comunicació entre els centres d’acollida i l’escola és molt fluïda.\n– Reforçar les llengües d’origen: es considera que el manteniment de la primera llengua és un factor important en l’adquisició de la segona llengua. L’oferta de classes de llengües d’origen és força important; per exemple, a la Columbia Britànica uns 30.000 estudiants segueixen aquests cursos que, arreu del Canadà s’organitzen fora de l’horari lectiu.\n– Formació del professorat: als professors d’anglès llengua estrangera se’ls exigeix formació específica complementaria en ensenyament de segones llengües. El professorat disposa d’una àmplia font de recursos i guies per als diferents perfils d’alumnat.\nJornada de Bones Pràctiques 2009. Educar en la diversitat a l’aula http://www10.gencat.cat/casa_llengues/AppJava/ca/multilinguisme/LinguamonBonesPractiques/JornadesBP/jornada2009.jsp\nJornada de Bones Pràctiques 2010. Gestionar la diversitat a l’aula http://www10.gencat.cat/casa_llengues/AppJava/ca/multilinguisme/LinguamonBonesPractiques/JornadesBP/jornada2010.jsp\nLa llengua materna dels nens bilingües: per què és important per a l’educació? JP Cummins http://www15.gencat.cat/pres_casa_llengues/AppJava/frontend/sala_article_detall.jsp?id=5&idioma=1\nAquesta entrada s'ha publicat dins de Llengua i immigració, Multilingüisme i educació i s'ha etiquetat en canadà, Debat educació, Debat immigració, llengües maternes, política lingüística per Administrador Dominis UOC. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Hotel Villa San Giuseppe Imperia Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Hotel Villa San Giuseppe\nVia Aurelia 207, San Bartolomeo al Mare, Imperia, Itàlia, 18016 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Villa San Giuseppe\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a San Bartolomeo al Mare, no busqui més enllà de Hotel Villa San Giuseppe. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Hotel Villa San Giuseppe, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, servei d'habitacions.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, telèfon per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com platja privada, parc infantil, jardí. Hotel Villa San Giuseppe és una elecció inteligents per a viatgers a San Bartolomeo al Mare, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Hotel Villa San Giuseppe de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


Activitats a Catalunya\nTipus RutaVisitaCircuitTast de vins i cavesVisita guiada\nVisita a Castell del Remei\nCastell del Remei és una antiga colònia agrícola que, en l'actualitat, conserva en plena activitat la seva bodega de vins fins de renom internacional.\nActivitat per 1 a 15 persones des de 5€ per persona\nDescobreix Costers del Segre, des del Sud, la Subzona de Les Garrigues!\nVilosell Wine Hotel es troba en una casa de pedra de l'any 1931. Després d'haver estat casa familiar, s'ha portat a terme una restauració en què s'ha respectat l'estètica original de l'edifici. Allotjar-se a l'hotel és gaudir de l'exclusivitat d'un edifici singular\nActivitat per a 2 persones des de 40€ per persona\nEstada en habitació doble amb esmorzar a Cal Pastor\nMés enllà dels murs de Cal Pastor, podreu deixar-vos envair per la bellesa del nostre poble i del seu patrimoni i tradició\nActivitat per a 2 persones des de 42€ per persona\nPACK 3 CELLERS: Visita tres cellers al preu de 2!!!\nTipus: Tast de vins i caves\nLocalitzacio: Lleida - Finca Castell del Remei\nAprofita l'oportunitat de poder visitar tres cellers al preu de dos i aprèn tot allò que vulguis conèixer del fantàstic món de la Enologia!!\nActivitat per 1 a 25 persones des de 20€ per persona\nActivitat per 2 a 25 persones des de 50.50€ per persona\nEls racons de la verema\nTipus: Tast de vins i caves i Visita guiada\nVisita a la vinya i el celler en època de verema + tast de 3 vins\nActivitat per 4 a 20 persones des de 15€ per persona\nEscapada enogastronòmica al Pallars! Descobreix la subzona del Pallars Jussà!\nLocalitzacio: Lleida Pallars Jussà - Cellers\nEscapada de tres dies, dues nits amb el sopar d'una nit, aperitiu de benvinguda i visita a un celler de la DO Costers del Segre!\nActivitat per a 2 persones des de 89.50€ per persona\nEscapada gastronòmica d'una nit a l'Hotel Terradets\nSenderisme, tir amb arc, jocs d'aventura, pàdel, jocs d'aigua, caiac, cellers DO Costers del Segre i un llarg etcètera faran inoblidable la vostra estada.\nActivitat per a 2 persones des de 49.50€ per persona\nTren dels Llacs i Bagnères de Luchon 284€\nREF. 1094 - PIRINEUS 20€\nPack entrades 3 castells 11€\nExcursió Ruta Visita Circuit Viatge Curs/taller Activitat en anglès Degustació Sopar temàtic Celebració Concert Escolar Visita guiada a castell Cata comentada Maridatge Picnic Ruta guiada Tast de vins i caves Visita guiada Visita nocturna A peu En bicicleta


Borriana prepara la tramitació d'abonaments per al bus a la UJI - Diari Millars, informació local en valencià.\nBorriana prepara la tramitació d’abonaments per al bus a la UJI\nEl Casal Jove obrirà a partir del 3 de setembre des de les 11:00 fins a les 13:00 hores per a sol·licitar el carnet del bus universitari.\nL’Ajuntament de Borriana ja ha anunciat els horaris en els quals els estudiants de la UJI podrà començar a sol·licitar i arreplegar els seus abonaments de cara al pròxim curs. Així doncs, a partir del 3 de setembre, es podrà obtenir qualsevol tipus dels tres abonaments disponibles en el Casal Jove de la ciutat, i en horari de 11:00 a 13:00 hores.\nEl tinent alcalde, Vicent Granel, ha explicat que “a partir de la setmana que ve l’alumnat interessat en els serveis podrà comptar amb el carnet, i estar connectat directament amb la Universitat Jaume I en el bus que ix de Borriana, pansa per Almassora, i arriba fins a la UJI”.\nPer a facilitar la tramitació dels nous abonaments, interessats i interessades hauran de presentar la còpia del DNI, una fotocòpia de la seua matriculació en la UJI i una fotografia de carnet per a la seua inclusió en l’abonament. Els estudiants podran comptar amb tres tipus d’abonaments; mensual, trimestral o anual. Així, l’abonament per a un mes podrà adquirir-se per tan sols 20 euros, per al corresponent a tot un trimestre el preu serà de 50 euros, i el preu anual serà de 120 euros.\nEl regidor Vicent Granel ha detallat que “el funcionament del servei durant el curs passat ha demostrat la necessitat que teníem d’engegar,ja que fins a este moment no disposàvem d’aqueixa comunicació directa amb la UJI, la qual cosa esperem és que este pròxim curs seguisca complint amb les necessitats i exigències dels estudiants de disposar d’un servei mancomunat”.\nAixí doncs, a partir del pròxim 10 de setembre, les eixides regulars des de Borriana seran a les 7:00, 8:10 i 14:00 hores, mentre que les d’Almassora seran 15 minuts després d’estes hores. Els trajectes de retorn des de la UJI seran a les 13:15, 14:45, 19:15 i 21:15. El transport operarà de dilluns a divendres cada dia lectius i per a utilitzar-ho serà necessari disposar de l’acreditació emesa pels ajuntaments.\nPost més nousLa Fira del Coent de Borriana torna a celebrar-se per quart any consecutiu dins de les Festes de la Misericòrdia\nPost més vellsLa Brigada Municipal de Peníscola treballa en l’augment del nombre de classes en el C.I.I.P Jaime Sanz


Iniesta diu que la propera temporada serà la més difícil per al Barça\nEl Barça juga dissabte un amistós contra el Hajduk Split\nAndrés Iniesta, en una entrevista al diari Slobodna Dalmacija, ha dit que, tot i que tenen qualitat, cal que l'equip es prepari, es reforci i eviti lesions inoportunes\nEFE Zagreb 22/07/2011 17:40\n260x366 Andrés Iniesta, durant l'entrevista amb el diari croat. SLOBODNADALMACIJA.HR Andrés Iniesta, durant l'entrevista amb el diari croat. SLOBODNADALMACIJA.HR\nEl migcampista del Barça Andrés Iniesta ha declarat a Croàcia, on el seu equip jugarà aquest dissabte un amistós contra el Hajduk, que la propera temporada serà la més difícil per al seu club. "Segur que serà la més difícil. En les tres temporades passades guanyàvem (...). Tenim qualitat, però ens hem de preparar per a la lluita. És important que anem reforçant-nos, i que d'alguna manera evitem lesions", ha declarat Iniesta en una entrevista al diari Slobodna Dalmacija.\n"No m'agrada jugar a endevinar el futur, tracto d'anar partit a partit, no aclaparar amb objectius llunyans", ha dit el futbolista, que s'ha mostrat feliç per no haver patit lesions l'any passat i perquè va jugar gairebé tots els partits amb el Barça i la selecció espanyola.\nEn referir-se a l'amistós que el Barça jugarà dissabte contra el Hajduk a Split, amb motiu de la festa dels cent anys del club croat, Iniesta ha assegurat en el seu equip no ha tingut preparatius especials per a aquesta ocasió. "Portem preparant uns cinc o sis anys ja. El nostre grup és homogeni. Aquest serà un partit de preparació. Però de tota manera, nosaltres juguem a la nostra manera", ha afirmat Iniesta.\nPer als blaugranes, el duel a la ciutat adriàtica d'Split serà el primer partit de pretemporada. També és la primera visita a Croàcia en 50 anys, després que el 1961 jugués a Zagreb contra el Dinamo (2-2).


COMUNICAT DE LA REGIDORIA D'ESPORTS SOBRE L'ESTAT DE LA PISTA D'ATLETISME\nDavant les queixes aparegudes en les xarxes socials sobre certes anomalies en la pista d’atletisme del Poliesportiu Municipal, la Regidoria d’Esports de l’Ajuntament de Pedreguer vol aclarir diferents qüestions sobre aquest assumpte:\nL’Ajuntament des de fa poc temps té en les seues mans el projecte de la reforma de l’actual pista d’atletisme, del qual ha satisfet uns 13.000 €.\nLa reforma suposarà una despesa d’ aproximadament uns 400.000 €. S’està estudiant el poder incloure aquesta considerable despesa en els pressuposts del 2020.\nPer a l’elaboració del projecte es van haver de realitzar unes “cates” amb la finalitat de saber la composició del terreny, la qual cosa va produir un deteriorament del sòl de la pista.\nEls forts aiguats del mes de setembre han estat el detonant de la forta erosió en dos punts concrets de la superfície de la pista.\nLa Regidoria d’Esports coneixedora d’aquesta situació, fa uns dies es va posar a treballar sobre la solució més adient a aquesta.\nLamentem les incidències produïdes en el treball dels esportistes que usen la pista en qüestió, manifestem la clara voluntat de donar una prompta solució i confiem que al llarg del 2020 la gent de l’atletisme puga practicar el seu esport en unes millors condicions, cosa que ens aportaria la possible construcció de la nova pista d’atletisme.


Es preveu una ocupació del 90% a Vallnord durant els dies de Nadal - Darreres Info útil i notícies d'esquí - Esquiades.com\nEs preveu una ocupació del 90% a Vallnord durant els dies de Nadal\nCom cada any, els podreu gaudir d'activitats nadalenques, adreçades sobretot al públic infantil. A més Pare Noel i els Reis Mags visitaran els tres sectors de Vallnord perquè ningú es quedi sense el seu regal ;).\nLes valls del Nord i l'estació andorrana es preparen per a l'arribada de milers de visitants durant les dates de Nadal. L'estació preveu obrir el 90% de les pistes dels tres sectors-Arcalís, Arinsal i Pal-i tot apunta que la meteorologia serà favorable, almenys, a curt termini. Segons les dades de la central del reserves de Vallnord, l'ocupació a les valls del Nord durant els dies de Nadal se situa entre el 85% i el 90%, i destaca sobretot la primera setmana de l'any.\nSi durant les festes de Nadal el client principal són les famílies espanyoles i portugueses, a partir del 2 de gener s'espera l'arribada de diferents grups procedents de l'Estat espanyol però també de mercats internacionals com ara Rússia o el Regne Unit. L'estada mitjana se situa en tres pernoctacions per client i un gran percentatge d'esquiadors ja incorporen prèviament en els seus paquets la reserva de les classes d'esquí.\nEn aquesta època tan especial de l'any, Vallnord, a més de disposar de totes les pistes i de tots els serveis en funcionament, ofereix l'oportunitat de gaudir de diferents activitats a la neu, a més d'un programa d'activitats nadalenques pensades especialment per als més petits de les famílies.\nUs deixem un recull de les Activitats Nadalenques que es duran a terme, ¡perquè no us perdeu ni un!\nEl dia 24 de desembre, el Pare Noel visitarà els tres sectors de Vallnord. A Arinsal i Pal estarà als jardins de neu i les llars d'infants, mentre que, a Arcalís, arribarà a Planells a partir de les dotze del migdia, amb l'objectiu de recollir els desitjos dels més petits. Pel que fa al dia de Sant Esteve, al sector Pal s'oferirà, com ja és tradicional, una tassa de brou i xocolata desfeta a tots els esquiadors, i, del 24 al 31 de desembre, s'organitzaran tallers de pinta-cares i papiroflèxia , a la plaça de la Caubella.\nNo us perdeu les campanades amb la visita especial dels Reis Mags\nVallnord també celebrarà el 31 de desembre d'una manera especial. Al sector Pal, a les dotze del migdia, s'anticiparan les dotze campanades, per donar, de manera simbòlica, la benvinguda a l'Any Nou. I per acabar d'arrodonir les festes, els Reis Mags d'Orient també visitaran els tres sectors el dia 5 de gener.\nParal · lelament, i un any més, Vallnord se suma a la 21a edició de la campanya de recollida de joguines que impulsen Andorra Televisió i MoraBanc. Càritas repartirà les joguines entre els milers de nens que ho necessiten. Fins al 3 de gener es podran dipositar joguines noves o usats en bon estat als punts d'atenció al client dels tres sectors. Com a dada destacada, l'any passat es van repartir més de 1.400 joguines entre 220 nens.\nUs animeu a passar les vacances nadalenques a Andorra?


Punt de partida de l’obra gaudiniana\nLa Casa Vicens va ser el primer projecte important d’Antoni Gaudí, un edifici modernista d’estil orientalitzat recobert de rajoles estampades.\nPer què visitar la Casa Vicens?\nLa Casa Vicens va ser encarregada el 1878 pel corredor de borsa Manuel Vicens i Montaner a un jove Antoni Gaudí com a habitatge d’estiueig al que era en aquell temps el municipi independent de Gràcia. Es tracta del primer projecte important de Gaudí, en el qual l’arquitecte, encara en el seu primer període, va utilitzar un llenguatge arquitectònic en el qual predomina la línia recta sobre la corba, tot i que, com seria habitual a la seva obra posterior, s’inspira en la natura per a dissenyar algunes de les peces més significatives de la decoració.\nGaudí empra la ceràmica com a element decoratiu predominant i dissenya rajoles estampades en verd i groc, prenent com a model els clavells de moro que creixien a la mateixa finca. L’ornamentació és un reconeixement a l’herència mudèjar, que també es manifesta en el tractament dels angles de l’edifici, que eviten la rigidesa clàssica.\nLa Casa Vicens va ser declarada Patrimoni Mundial per la UNESCO l’any 2005.\nCom arribar a la Casa Vicens?\nLa parada de Park Güell de la Ruta Blava del Barcelona Bus Turístic et permet arribar fins a la Casa Vicens, que es troba al carrer de les Carolines, molt a prop de l’avinguda del Príncep d’Astúries.\nSabies que: La Casa Vicens té una admirable reixa de ferro colat de motius vegetals a l’exterior. Per dissenyar-la, Gaudí va prendre models de fang de les fulles de margalló del jardí.\nConsell del barceloní: La Casa Vicens era l’única casa dissenyada per Gaudí que no era visitable, doncs fins al 2014 estava habitada. Val la pena fer-hi una ullada i completar així la visita a tots els edificis gaudinians de Barcelona.\nImprescindible per a: Descobrir una de les obres menys conegudes de Gaudí, que només tenia 31 anys quan va rebre l’encàrrec.\nCom arribar a: Casa Vicens


El chaisselongue, el model de sofà més reclamat\nEls sofàs són una part molt important de la decoració d'una casa. Hi ha sofàs de diverses formes, estils, colors, teixits, etc. Read More\n2013-12-30 Home, Sofàs 0 3331\nMacMobles aposta per mobles juvenils amb estil\nEls fabricants de mobles ofereixen col·leccions innovadores i atractives per als més joves, amb gammes de colors atrevits i alegres (generalment els seus preferits), dissenys moderns i lleugers i útils formes de distribució per afrontar un dels problemes més comuns: l'espai reduït.Read More\n2013-12-30 Home, Mobiliari juvenil 0 3633\nGaudim del Nadal\nEls carrers continuen guarnits amb la il·luminació pertinent i les garlandes nadalenques decorant aparadors i avets. Read More\n2013-12-30 Home, MacMobles 0 2342\nEl compromís de MacMobles\nEls mobles formen part de la nostra vida. Per això és tant important triar-los bé. A MacMobles us oferim un sistema de finançament exclusiu amb solucions just a la mida de les vostres necessitats. A MacMobles trobaràs la millor relació qualitat preu (la nostra qualitat està per sobre del preu) i preus finals per a productes instal·lats a casa vostra.Read More\n2013-12-19 Home, MacMobles 0 2158\nLa cromoteràpia és una teràpia que estudia les sensacions que produeixen els colors. En aquest sentit, els tons càlids solen ser alegres i, en el seu extrem, excitants, mentre que els freds són tranquil·litzants i, de vegades, fins a depriments. A MacMobles compartim amb tu el significat dels colors per a tenir-ho en compte de cara a decorar la teva llar:Read More\n2013-12-17 Home, Estil i decoració 0 2859\nCom aprofitar el teu mobiliari exterior?\nTant si tens jardí, com terrassa, com pati o balconada, s’ha de planificar un bon exterior per treure’n el rendiment màxim. D’aquesta manera, l’estada en aquesta part de la llar serà més pràctica. A part de l'amplitud, lògicament hem de tenir en compte el nombre de membres que componen la família, perquè tots puguin gaudir còmodament d’aquesta zona. Els mobles plegables, apilables o extensibles poden ajudar-nos si l'espai és massa reduït per a tots.Read More\n2013-12-16 Home, Mobiliari exterior 0 3259\nCom vestir la teva llar per Nadal\nAra que s'aproxima el Nadal a tots ens agrada veure els carrers i els comerços plens dels adorns típics del Nadal i també decorar les nostres llars, especialment si hi ha nens a casa. L'arbre és el protagonista de la decoració de Nadal. No hi ha dubte!Read More\n2013-12-12 Home, Estil i decoració 0 2225\nMacMobles, especialistes en mobles de qualitat\nEl grup MacMobles va néixer a principis de 1994 fruit de la inquietud d'una sèrie de professionals de l'interiorisme. La voluntat de guanyar competitivitat i adaptar-se als canvis i les noves tendències va empènyer a aquells pioners a fer seva la màxima que la unió fa la força. A partir d’aquell moment hi ha hagut nombroses adhesions de comerços del moble i d’interiorisme que s’han afegit a aquest engrescador projecte. Read More\n2013-12-11 Home, MacMobles 0 3634\n40% de descompte en taula i cadires a MacMobles\nVols gaudir de la millor promoció en taula i cadires? MacMobles et proposa aquesta taula de fusta de 130 cm més 4 cadires entapissades de gran qualitat. Aprofiteu-vos del 40% de descompte!Read More\n2013-12-10 Home, Promocions 0 2480\nDecoració floral: un jardí a la teva casa\nLes plantes i les flors alegren qualsevol llar; aporten bellesa i contagien l'energia de la naturalesa. N’hi ha per a tots els gustos i ambients, adequades per a exteriors o interiors, amb flor o sense flor, i fàcils de cuidar o més delicades. Aprèn amb MacMobles com pots decorar casa teva amb flors i com has de cuidar-les.Read More\n2013-12-04 Home, Estil i decoració 0 2578


L'ARXIU DE SELLA » El cant a l’Aitana de Vicent Andrés Estellés\nEl cant a l’Aitana de Vicent Andrés Estellés\nOn 5 abril, 2012 by pauet\nVicent Andrés Estellés és, junt amb Enric Valor i Joan Fuster, una de les personalitats fonamentals de la literatura catalana contemporània al País Valencià. Actualment, la perspectiva històrica ens permet observar com cadascun d’aquests autors va reeixir en el conreu d’un gènere diferent: Fuster en assaig, Valor en narrativa i, per últim, Estellés en poesia. La magnitud i la qualitat de l’obra d’aquests tres genis va possibilitar que, contra tot pronòstic, la literatura en llengua pròpia escrita a les nostres terres no s’extingira durant el silenci imposat pel franquisme. I no sols això, sinó que, a més, dotaren la literatura valenciana de prestigi i universalitat —del prestigi i la universalitat que li mancaven des de feia segles. Ara bé, hem de tenir present que el context històric d’aleshores no deixà de ser —almenys en els primers anys de la trajectòria d’aquests escriptors—un impediment per a la manifestació culta de qualsevol llengua que no fóra el castellà. Per això, molts dels textos de Fuster, Valor o Estellés s’escrigueren en la més absoluta clandestinitat. Amb tot, malgrat els entrebancs, la consciència, el compromís i la necessitat inherent que sentien per retractar la vertadera essència valenciana menà els tres lletraferits a reflexionar sobre els paisatges de la nostra geografia, sobre les nostres particularitats i, en definitiva, sobre les nostres realitats.\nEn el cas concret d’Estellés, trobem poemes tan propers al nostre entorn com els que s’adrecen a l’Aitana, integrats al si del Mural del País Valencià, l’obra més ambiciosa de l’autor. Vicent començà a redactar aquest extens poemari a partir 1975. La data no és gens gratuïta. De fet, el mateix poeta explicà que la mort del dictador li permeté encetar el seu vast projecte: la creació d’una obra magna, conformada pels diferents pedaços que articulen la identitat dels valencians, en honor al valor i a l’esperança del seu país. A més, Estellés, en referir-se a la concepció del Mural, sempre afirmava que contenia els versos més alegres i lluminosos de la seua producció poètica. Amb aquestes premisses, l’escriptor de Burjassot bastí un mosaic, constituït per uns seixanta llibres i més de dues mil pàgines de poesia, en què la quotidianitat i la senzillesa —trets per excel·lència que defineixen la poesia estellesiana—desfilen davant d’un bakgroundèpic —determinat, en aquest cas, per la naturalesa de l’obra.\nEl Mural del País Valencià, integrat per tres volums en l’edició que n’ha fet Eliseu Climent en 3i4.\nA l’hora de redactar aquesta entrada, he resseguit bona part del Mural del País Valencià en busca d’alguna referència al nostre poble. De moment, no n’he trobat cap. La intuïció em porta a pensar que, en realitat, Estellés no parla de Sella en concret en cap llibre dels que integren el Mural.Li haguera estat físicament impossible escriure de tots els pobles del País Valencià, sobretot si tenim en compte que va haver de compaginar durant molts anys el conreu de la poesia amb la faena de periodista. Així i tot, he cregut oportú dedicar unes línies a analitzar dos dels poemes que versen sobre Aitana, ja que, al capdavall, Sella deu el seu encant a la immediatesa d’aquesta serra.\nEls versos de l’auca\nse’n va la guitarra\namb un ruixim d’aigua\ncreix l’arbre de l’aigua\ncollites de l’aigua\nla pedra de l’aigua\n(Vicent Andrés Estellés, «Cant a l’Aitana: País Valencià. I», Cançó del dia i les muntanyes, dins del volumI del Mural del País Valencià, 3i4, València, 1996, pàg. 245).\nAquest primer poema és molt senzill, tant pel que fa al contingut com pel que fa a la forma. En primer lloc, quant al contingut, la composició presenta un caràcter eminentment descriptiu. El poeta hi destaca breument els dos elements constitutius de la serra: la pedra i l’aigua. Hi ha uns versos que ho sintetitzen a la perfecció: «Aitana Aitana / la pedra de l’aigua» (vers 22). Efectivament, l’Aitana es caracteritza, d’una banda, per ser un gran bloc massís de roca, i, de l’altra, per la quantitat de fonts i naixements d’aigua que alberga, els quals permeten l’aflorament de la vegetació i els conreus. Al llarg de tota aquesta composició, l’aigua i la pedra apareixen sempre agafades de la mà. I és que el poeta insisteix en el fet que l’aigua de l’Aitana naix de la pedra, descripció que es resumeix en el sintagma següent: «aigua clivellada» (vers 10). A més, Estellés relaciona el soroll de l’aigua amb la música —amb el cant i la guitarra—, de manera que atribueix a la muntanya la capacitat de cantar i, així, la personifica de bon començament. Pel que fa al contingut, només em resta assenyalar la importància de la metàfora animalística que obri el poema: «Aitana Aitana / la cua tallada / de la sargantana». Aquesta imatge conceptualitza de manera eficient i original el paisatge que se’ns descriu; ens permet copsar-lo i entendre’n les particularitats a partir de l’experiència cultural compartida (perquè dubte molt que hi haja algun valencià que no haja vist mai una sargantana). En definitiva, veiem com Vicent Andrés Estellés sempre recorre a la imatge fàcil i d’anar per casa a l’hora de bastir el seu univers metafòric. I això contrasta, per exemple, amb els mecanismes metafòrics que fa servir Enric Valor, qui, en L’ambició d’Aleix, també elabora una metàfora animalística per a descriure l’Aitana, però aquesta no té res a veure amb la d’Estellés, ja que és molt més preciosista, recargolada i excelsa:\nL’Aitana, l’enlairada i majestàtica serra, forma allí una alta vall, llarga i estreta […] Barrant-li l’horitzó de migjorn a la vall eriçada i solitària, corre interminable la carena suprema de la serra, lívida balena pètria morta sobre un jaç de serres convulses i entrelligades, amples com si anessin a ser infinites, que es resolen en la seua alta i senzilla unitat (Enric Valor, L’ambició d’Aleix, 1960).\nQuant a la forma, el poema està format per versos pentasil·làbics (versos de cinc síl·labes), la qual cosa confereix a la composició un to desenfadat i popular, com si es tractara d’una endevinalla o una auca: «els versos de l’auca / o l’endevinalla» (vv. 4-5). De fet, aquest to juganer es desprén també de l’absència total de signes de puntuació i de la repetició continuada del topònim entre els diferents versos.\npedra capitana, un temps de roselles per l’aire arribava,\nCantava la fusta i cantava l’aigua. Fora la drassana canta el\nmestre d’aixa, amb la fusta nova d’un futur que\navança. Un dit de saliva al bell mig de l’alba,\noberta a la mar li arribava a l’era. Cantava, cantava\nOh porta de l’alba! Tota la fusella del soldat caldria\ncom et destriava amb els dits de l’aigua el cos oh estimada.\nOh far de la pàtria, oh llums que m’estime a la matinada!\nM’emporte a la barca i a la meua nit el pes del teu cos,\nque és d’or i de plata. Creix una ribera tota d’or i flama,\n(Vicent Andrés Estellés, «Cant a l’Aitana: País Valencià. II», Cançó del dia i les muntanyes, dins del volum I del Mural del País Valencià, 3i4, València, 1996, pàg. 245).\nEl segon poema, per contra, és bastant més complex, tant pel contingut com per la forma. Quant a la forma, els versos són molt més llargs que els anteriors i un tant irregulars, cosa que revesteix la composició d’un cert caràcter narratiu. De més a més, abunden els vocatius en què s’al·ludeix a la serra d’Aitana, que apareix personificada de bell nou. L’ús reiterat d’aquest recurs ajuda a crear un to solemne i profund, que no té res a veure amb l’enginy popular del poema anterior.\nDes del punt de vista del contingut, ara el poeta atribueix al·legòricament a l’Aitana una funció cabdal: la de ser la guia del poble i, més concretament, dels mariners. Aquesta al·legoria es desenvolupa a partir de tres imatges fonamentals: la bèl·lica, la marinera i l’amorosa. Abans d’explicar-les, he d’insistir en el fet que el fil que les cohesiona és el jo poètic, la veu “narradora” del poema, ja que la composició està escrita des de la perspectiva d’un mariner que es prepara a la matinada per a embarcar. Així, la primera imatge —la bèl·lica— lliga la presència imponent de la serra al paper de capitana d’un exèrcit que guia els seus soldats (els mariners) en el camp de batalla (que, en aquest cas, es correspon amb el perill i la naturalesa imprevisible de la mar). Com veiem, aquesta imatge no es pot destriar fàcilment de la segona —la marinera—, ja que totes dues es troben molt ben imbricades. Ara bé, sí que hi ha dues metàfores que són exclusivament marineres: la primera, associa l’Aitana a la proa d’un vaixell, part davantera que pren la iniciativa en la trajectòria de la nau —«[…] imatge de proa / sempre enlluernada […]» (vv. 2-3)—; la segona, compara la serra a un far —«Oh far de la pàtria, oh llums que m’estime a la matinada!» (vers 19). Finalment, pel que fa a la imatge amorosa, s’estableix el paral·lelisme següent: jo poètic-mariner = amador; Aitana = amada. A més, aquesta metàfora també manté la noció de guiatge aplicada a la serra, en la mesura en què l’estimada és per al mariner l’alé que l’empeny a treballar cada dia i, en conseqüència, a enfrontar-se als perills marítims. En aquest sentit, el poema d’Estellés remet, encara que de manera bastant superficial, al famós «Veles e vents» d’Ausiàs March. D’altra banda, el poeta no escatima cap detall a l’hora de descriure, de manera sensual, i, fins i tot, eròtica, la relació mariner-Aitana: «[…] Tota la fusella del soldat caldria / per aconseguir la fonda besada igual que jo et bese, / com et destriava amb els dits de l’aigua el cos oh estimada» (vv. 16-18).\nAl capdavall, Vicent empra tota aquesta imatgeria per a donar compte d’una realitat ben present als pobles costaners de la Marina abans que aparegueren els radars i els GPS. I és que, quan encara no existien aquests mecanismes moderns d’orientació, els mariners s’havien de guiar amb l’ajut dels accidents orogràfics. Concretament, per als mariners de la Vila o Benidorm, els punts de referència més importants eren l’Aitana i el Puig Campana.\nPer últim, aquest poema és una bona mostra de la conjugació entre quotidianitat i èpica que caracteritza el Mural del País Valencià. La quotidianitat s’observa en l’escena que emmarca la composició —una matinada en què els mariners aparellen les barques en les drassanes—; també en la focalització de determinats elements: la finestra, l’alfàbega, l’olor de roselles, la brisa, els ferros, les suors, etc. Per la seua banda, el component èpic s’entreveu en el tractament heroic dels mariners i en la mitificació de l’Aitana.\nFet i fet, aquesta publicació no és més que un tast de la poesia d’un gran mestre de la paraula, dedicada, en aquest cas, a la serra sobre la qual se sustenta, des de fa segles, bona part de l’economia, la cultura i, en definitiva, la realitat de Sella.\nEl peyó del Diví i, al fons, l’Aitana\n3 Responses to “El cant a l’Aitana de Vicent Andrés Estellés”\n6 abril, 2012 4:52\nM'agradat molt, enhorabona Josep!\n7 abril, 2012 7:22\nJosep, molt interessant la teva aportació.\n16 maig, 2012 11:40\nA mi també m'ha agradat molt, Josep. Es nota que ja estàs fet tot un mestre de la literatura catalana!


Museu de les Civilitzacions d'Europa i de la Mediterrània - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMuseu de les Civilitzacions d'Europa i de la Mediterrània\nexposició: 15.000 m²\n43° 17′ 49″ N, 5° 21′ 40″ E / 43.296937°N,5.361139°E / 43.296937; 5.361139\nMusée national des Arts et Traditions Populaires (en)\n(2015) Premi de Museu del Consell d'Europa\nGran ciutat, ciutat portuària i comuna de França\nsetge de Massília\nSiege of Massilia (en)\nSètge de Marselha (oc)\n20 març 1939 – 1944 administrative tutelage (en)\n43° 17′ 48″ N, 5° 22′ 35″ E / 43.2967°N,5.3764°E / 43.2967; 5.3764\nEl Museu de les Civilitzacions d'Europa i de la Mediterrània, originalment i en francès Musée des civilisations de l'Europe et de la Méditerranée (acrònim MUCEM) és un museu nacional francès ubicat a Marsella i inaugurat el 7 de juny de 2013 dins de les activitats de Marsella com a capital europea de la cultura.\nEl MUCEM neix a partir d'una relectura de les col·leccions de l'antic Museu d'Arts i Tradicions Populars creat a París l'any 1937 i de la voluntat de qüestionar les formulacions tradicionals dels museus d'etnografia. La seva nova ubicació a Marsella, vora el mar, determina la seva nova orientació conceptual vers la Mediterrània. Així, la seva exposició permanent, anomenada Galeria de la Mediterrània, analitza la interacció de les diverses civilitzacions de la Mediterrània al llarg de la història. Es basa en un enfocament interdisciplinari de la societat a través dels segles fins als nostres dies que en certa manera és deutor de les tesis de l'historiador Fernand Braudel.\nEl discurs museogràfic de la "Galeria de la Mediterrània" s'estructura al voltant de quatre grans eixos temàtics, considerats els quatre "fets de civilització" que defineixen l'especificitat del món mediterrani davant d'altres mons com l'asiàtic, l'americà o l'africà. Sónː el naixement de l'agricultura, l'origen de les religions monoteistes (explicat a partir de Jerusalem, ciutat santa per al judaisme, el cristianisme i l'Islam), el concepte de ciutadania i dels drets humans i finalment la Mediterrània com a punt de partida de les grans rutes marítimes intercontinentals.\nAquest discurs museogràfic s'articula a partir de materials de naturalesa molt diversaː material etnogràfic, objectes d'art, creacions artístiques contemporànies, fotografies, audiovisuals, maquetes tàctils per a invidents, etc.\nA més d'aquesta exposició permanent el MUCEM també ofereix exposicions temporals i compta amb una mediateca. La integració de l'antic Fort de Sant Joan (des d'on es controlava l'entrada al port de Marsella) a l'itinerari de la visita permet conèixer aquest edifici històric,\nVista nocturna del MUCEMː l'edifici J4 i la passera que el connecta amb el Fort de Sant Joan\nEl Fort de Sant Joan, incorporat al MUCEM, domina l'entrada al vell port de Marsella\nAixí doncs, la visita al MUCEM s'articula al voltant de dos grans nuclis.\nL'anomenat edifici J4, de construcció moderna segons projecte de l'arquitecte Rudy Ricciotti  està construït sobre uns terrenys guanyats al mar a l'entrada del port de Marsella, recordant una ex terminal portuària anomenada J4. Consta de quatre nivells i té planta quadrada, de 72 metres per costat. Destaca pel seu tancament exterior, una mena de gelosia de formigó de color negre.\nEl museu construït amb la influència de la pedra, l'aigua i el vent ha sigut dissenyat per l'arquitecte Rudy Ricciotti en col·laboració amb l'arquitecte Roland Carta. És un cub de 15.000 metres quadrats, envoltat per una closca feta amb un entramat de formigó reforçat amb fibra, que alberga exposicions sobre dos nivells, amb un auditori subterrani de 400 seients.\nUna atrevida passera elevada de 130 metres de llarg connecta el J4 amb el Fort de Sant Joan, que va ser rehabilitat i reestructurat com a part del projecte. La visita al Fort de Sant Joan permet gaudir d'esplèndides vistes sobre el port de Marsella, transitar per espais enjardinats amb flora mediterrània evocant la història de les migracions, conèixer les dependències i la història del Fort (per exemple, la torre del rei Renat) i visitar els espais expositius que porten el nom de Georges Henri Rivière.\nUna altra passera uneix el Fort de Sant Joan amb l'Esplanada de la Tourette, prop de l'església de Sant Llorenç al barri del Panier de Marsella.\n↑ «Fòrum cultural a Marsella» (paper). Revista Sàpiens. Sàpiens Publicacions [Barcelona], núm.131, Juliol 2013, p.. ISSN: 1695-2014.\n↑ Report in France 24, 4 June 2013, accessed 4 June 2013\n↑ Administrator. «Page index» (en anglès). [Consulta: 12 febrer 2017].\n↑ Arquitectura del museu\nISNI: 0000 0001 2323 9928\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Museu_de_les_Civilitzacions_d%27Europa_i_de_la_Mediterrània&oldid=22387654»\nMuseus de França\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 nov 2019 a les 19:50.


Examinadors fan mil proves de conduir en 2 mesos a base d'hores extraordinàries - Diari de Girona\nExaminadors fan mil proves de conduir en 2 mesos a base d'hores extraordinàries\nSegons el sindicat CSIF, des del juny els professionals fan hores suplementàries a la tarda amb l'objectiu de reduir una llista d'espera que abans de l'estiu s'enfilava fins als 7.500 alumnes\neva batlle 05.08.2019 | 23:47\nExaminadors fan mil proves de conduir en 2 mesos a base d'hores extraordinàries girona\nDurant els mesos de juny i juliol s'han pogut realitzar prop d'un miler d'exàmens pràctics del carnet de conduir i això s'ha traduït amb una baixada del nombre de testos pràctics que encara hi ha pendents a la província i que s'han acumulat en els darrers dos anys. Fonts del sindicat de treballadors públics CSIF asseguren que el col·lectiu d'examinadors de la Direcció General de Trànsit (DGT) ha fet un esforç i que de bona voluntat ha treballat durant les tardes fent hores extraordinàries i que això, juntament amb el treball ordinari, ha pogut rebaixar la bossa d'alumnes pendents.\nSegons les últimes dades que havien fet públiques l'Associació d'autoescoles de les comarques de Girona n'hi havia més de 7.500 pendents i segons el col·lectiu d'examinadors que representa el CSIF, s'han pogut rebaixar-ne un miler. Es tracta d'una bona dada, però, segons fonts del sindicat, està lluny de rebaixar-se més sinó es fa un esforç des de l'administració per portar més examinadors a treballar a la província de Girona. Asseguren des del CSIF que aquesta província -com ja han denunciat molts cops de les autoescoles- és de les que tenen més mancança de personal per part de la DGT, tant d'examinadors com de personal d'oficina. Fa uns mesos es van incoporar dues persones més a la plantilla però, es queixa el sindicat, està molt lluny del número ideal, que rondaria en els 14 examinadors.\nPla de xoc de la DGT\nPer tal de posar fi a aquesta situació de mancança i fins que no hi hagi noves convocatòries de personal de la DGT, segons informa Asextra (Associació d'Examinadors de Trànsit), l'ens estatal ha decidit permetre la mobilitat d'examinadors a partir del setembre. I ho ha fet a favor de les províncies amb més dificultats, entre elles la de Girona. Amb aquesta decisió, segons el comunicat d'Asextra, hi ha la previsió que alguns examinadors que tenen plaça en altres punts de l'Estat es puguin incorporar a les files de la DGT a les comarques de Girona com a examinadors i, per tant, es pugui resoldre eventualment la falta de personal. Es tracta d'un pla de «xoc», segons Asextra, que beneficiarà el ciutadà.\nA mitjans de juliol es van mobilitzar a Barcelona i van manifestar-se a forma de marxa lenta per davant de la delegació del Govern espanyol a Catalunya, entre el carrer Mallorca i el carrer Roger de Llúria, per protestar per «la falta de personal administratiu i examinador» a les prefectures de Catalunya, cosa que va provocar un col·lapse en el sistema d'exàmens.\nDe sis a set mesos\nVan destacar que han hagut de suportar aquesta situació des del 2013 i que l'espera per examinar-se, en funció de la zona, es pot allargar fins a 6 o 7 mesos, cosa que perjudica els alumnes i, de retruc, les autoescoles. Es van reclamar 25 examinadors més a Catalunya per rebaixar la bossa d'alumnes pendents.\nEl col·lectiu dels examinadors fa temps que manté un conflicte amb la Direcció General de Trànsit fins al punt que fa dos anys va protagonitzar des de vagues a mobilitzacions, entre altres accions de protesta, amb l'objectiu de reclamar un complement específic, que finalment els va ser concedit a principis d'aquest any. Amb tot, però, no han deixat de reclamar més personal a la DGT per tal que no creixi la bossa d'exàmens pendents.\nProves. El 50% d'aspirants aproven a la primera. Comarques


Aquest febrer que hem acabat ha estat anormalment càlid i sec, i en van quatre seguits; primaveral quant a la temperatura, que no la pluja, que ha caigut ben poc i quasi a final de mes. Desplaçat cap al nord-est, el nostre veí l’anticicló de les Açores ha protagonitzat un bloqueig al sud-oest d’Europa, que\nEl refrany que he triat per capçalera resumeix prou bé la meteorologia que ens ha portat aquest gener del tercer any de la pandèmia al nostre país. Dominat per un oratge anticiclònic, per altra banda típic del primer mes de l’any, que s’estabilitzava a l’Europa occidental i barrava la circulació habitual de depressions i fronts\nEn aquest cicle interminable de la vida no hi ha final mentre no ens morim; però els humans hem posat fites al temps per a ordenar els nostres esdeveniments i repetir ritus que ens arrelen a la terra i a la nostra cultura. Així han nascut anys, mesos, dies i hores, entre d’altres. Aquest mateix\n“Si a Nadal fa estiu, a Pasqua prop del caliu”. D’AVaMet i meteorologia de desembre, 2021, des del Camp de Túria.\nEl mes que ha clos l’any 2021, segon de la pandèmia, ha portat al meu observatori d’aficionat una meteorologia excepcional i ho ha fet amb la temperatura, la mitjana mensual, que ha resultat la màxima dels 13 anys en què n’hi vinc recollint dades, en part gràcies a l’extraordinària onada de calor amb què hem\nL’oratge d’agost del 2021 a la comarca on visc ha restat fidel al seu capteniment esperat com a mes més calorós de l’any (“L’agost Calent? Signe corrent”) amb una segona quinzena que acostuma a iniciar la temporada de pluges de la tardor (“Per l’agost, plou quan és fosc”). Al meu observatori d’aficionat he registrat una\nAl Camp de Túria, aquest juliol –amo del sol– del segon any de la pandèmia ens ha portat una meteorologia prou normal dins de la tendència climàtica en què vivim: una temperatura mitjana que ha superat allò esperat però sense onades de calor destacables (amb fortes calorades però de curta durada), unes precipitacions inferiors al


Hotel Majestic Grand Shimla Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNear Dhalli Tunnel , Kufri Road, Centre de Shimla, Shimla, Índia, 171012 - Veure al mapa\nOferint allotjaments de qualitat al l'oci familiar, compres, els paisatges districte de Shimla, Hotel Majestic Grand és una selecció popular tant per oci com per negoci. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Majestic Grand ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Hotel Majestic Grand és una elecció inteligents per a viatgers a Shimla, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (21) Parelles (10) Viatgers en solitari (2) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (3) Grups (2)\nless crowded area, elevator facility, value for money