RONDA DE CERVESES AL PATIO VIRTUAL: de febrer 2010\nLa memòria és molt fràgil, i més encara quan s’ignora allò que s’hauria de recordar. Per exemple, que la famosa frase mens sana in corpore sano no és altra cosa que una citació descontextualitzada, procedent de la Satira X de Juvenal. Per exemple, ja ningú no sap ni vol saber que ni Juvenal ni el seu original grec (erròniament atribuït a Tales, Νους υγιης εν σωματι υγιηι) no consistien en cap apologia de l’esport, sinó en un refrany a favor de l’equilibri mental i físic —amb un sentit sarcàstic en Juvenal, per afegidura. I, sobretot, és ben curiós que els qui reivindiquen aquest assenyat consell, tan aristotèlic, són precisament els mateixos que descuiden el fet més evident: que aquest proverbi té dos membres, es refereix a dues realitats, el cos i la ment. El més ridícul i irònic del cas és la ignorància amb què hom repeteix, com els lloros, que aquesta frase és una de les que millor defineixen «la cultura clàssica grecollatina». L’esport, fet amb coneixement, és una activitat molt sana, especialment per a la gent a qui agrada fer esport. Ho trobe perfectament recomanable si el cos ho demana i l’esperit se n’alegra. Em produeix repugnància, però, aquesta mena de fixació universal en el corpus en detriment de la mens, perquè, no ens enganyem, tret d’excepcions ben concretes, l’esport dels cretins (els qui no cultiven la mens) és immensament predominant per sobre de l’esport dels intel·ligents (els qui equilibren el corpus i cultiven la mens).\nBé, pensava jo aquestes coses excèntriques mentre veia la segona meitat del telediari, és a dir, l’enorme quantitat de temps dedicada a l’esport —l’esport com a espectacle. Si hi ha alguna cosa amb la qual no té res a veure la frase de Juvenal és precisament aquesta: l’esport com a cotilleo, l’esport com a apoteosi dels instints gregaris, l’esport com a moviment constant de notícies estúpides, l’esport com a apoteosi del tribalisme i de l’instint territorial, l’esport com a retorn al cervell rèptil —violència, territorialitat—, l’esport com a escenificació gens dissimulada de la guerra, l’esport com a opi universal contra la consciència crítica, l’esport com a substitut de l’intel·lecte (la mens sana!). De vegades apareix alguna ànima seràfica, o malintencionada, i pretén convèncer-nos que es tracta de pur espectacle i res més. Mentida! O és que algú es pot imaginar un partit de futbol on els jugadors no tinguen nom conegut sinó només número, on els equips no pretenguen «representar» cap territori sinó que tinguen noms purament convencionals? Això de la representació és ja el non plus ultra de la barroeria en l’engany: un grup de gent que habita un territori crea un equip de l’esport que siga, s’atorga un nom relacionat amb el territori i en virtut d’això passa ipso facto a representar la gent d’allà; i, és clar, si ets d’allà i no t’hi sents representat ets un traïdor i mereixes el menyspreu, la vergonya, l’insult. «Xe, ets valencià i no ets del València? A tu et pareix correcte, això?», «Soy español, soy del Madrid y de la Selección», etcètera, etcètera (es pot declinar en tots els dialectes europeus i estrangers). I així s’arriba al punt en què el ciutadà deixa de pensar en els valors irrenunciables i passa a considerar-se representat, davant la resta del cosmos, per una empresa privada obscenament lucrativa, que s’ha atribuït amb tota l’arrogància del món la legitimitat per a actuar com a metonímia d’una societat civil cada vegada més esquifida i irrellevant. Els interessos d’un consell d’administració es converteixen en els interessos dels imbècils que els fan de seguidors, que paguen de la seua butxaca i amb la seua inversió afectiva la caloreta de sentir-se part d’un ramat. La privatització dels sentiments col·lectius es fa de vegades evident sense vergonya, especialment en alguns esports, amb noms com «Pamesa Valencia», «TDK Manresa» en el bàsquet, per no dir res de la Fórmula-1 (suposat que això siga un esport, que jo no ho veig gens clar). I encara tenen la barra de remetre’s a la frase de Juvenal!\nMireu un telediari, mireu la secció de notícies esportives, escolteu amb molta atenció el que diuen els locutors, escolteu com parlen els futbolistes, els jugadors de bàsquet, escolteu les magnífiques intervencions de Fernando Alonso, de Rafa Nadal o de Pep Guardiola, aquest nou ídol dels patriotes, analitzeu-ho amb cura i amb el cap fred, i després em direu si res de tot el que s’hi diu té alguna cosa a veure amb la mens sana. I una merda empaperà!!! Aquesta reproducció constant de l’estupidesa, del cretinisme, de les frases buides, pròpies d’intel·lectes subnormals, de la irrellevància infinita, de l’insult permanent a la intel·ligència, això és el que tant apassiona els seguidors de l’espectacle esportiu. El pitjor de tot és veure com determinades persones intel·ligents i instruïdes, gent de molts llibres, cauen en aquest parany i es dediquen a desbarrar elogiant la figura quasidivina de tal entrenador o les virtuts màgiques de no sé quin jugador de no sé quin esport. I si no us agrada per l’estètica, que us agrade pel seu contingut tribal: Todo por la patria —ja han oblidat fins i tot que aquest és el lema de la Guàrdia Civil, desgraciats!\nI després de comprovar tot això, mireu quin espai dediquen els telenotícies a la cultura (que sovint ni és cultura ni és res), i compareu-ho. Encara ens sorprendrem que les coses van com van. Si és que haurien d’anar molt pitjor!\nI ara, si voleu, recordeu-me i demostreu-me una cosa que ja sé: que tot això són simplificacions barroeres, que l’esport és important, que no els hauria de tractar com a mongòlics, que aquest és un punt de vista elitista i intel·lectualista, bla, bla, bla, tot això ja ho sé, d’acord, com vulgueu. Però ja ho he escrit, i ja m’he desfogat, que era del que es tractava.\nSí, sí, mens sana...\nPublicat per Guillem Calaforra a 2/19/2010 3 comentaris:\nCom que no tenim el do de l'endevinació, no sabem del cert què passarà el dia 2 de març amb les eleccions a rector de la Universitat de València. Però només poden passar dues coses: o que guanye Furió, encara que siga en la segona volta, o que perdem tots, la Universitat i la resta del país dels valencians. No es tracta d'un missatge catastrofista, sinó d'una pura constatació freda de com van les coses. Hi ha tres opcions: más de lo mismo, más de lo peor o un canvi raonable. El candidat "institucional" representa la deriva burocràtica, plutocràtica i genuflexa de la universitat dels darrers vuit anys; representa els estómacs agraïts, el clientelisme, la universitat com a hisenda d'uns quants señoritos sense ideals, l'aborregament conformista maquillat de manera maldestra. Després hi ha dos candidats que fan pena, aquest pijerío que té el "telèfon roig" amb Madrid sempre a mà, i no mereixen ni comentaris. La veu discordant es diu Antoni Furió, l'únic que ha despertat una part dels universitaris de la seua letargia, l'únic que és inequívocament progressista i alhora assenyat, l'únic que té present el país (és de Sueca!). L'únic que ha suscitat l'adhesió de la "classe intel·lectual", dins i fora de la Universitat (mireu qui li dóna suport i ho veureu). I l'únic que ha despertat esperances entre l'electorat, esperances d'un canvi. Ni más de lo mismo ni más de lo peor no poden vantar-se precisament d'això, i sí d'aconseguir el suport de pesos pesants, de grans càtedros i señoritos diversos. Però cap d'ells no ha reunit al seu voltant l'ambient assambleari i il·lusionat de Furió.\nEl 2 de març pot ser una catàstrofe, és a dir, más de lo mismo, i seria una catàstrofe perquè instauraria en l'electorat universitari la convicció que "no hi ha res a fer", que amb el vot ponderat sempre guanyaran els mateixos, que la hacienda continuarà sent una hacienda i la majoria continuarem sent uns jornalers dels señoritos fins al Judici Final. És el problema que té acumular molt de capital d'il·lusió al teu voltant. Vuit anys més d'obedients reverències al poder establert, al de la cheneralitá, al que calga. Al principi em pensava que la ideologia marcada podria perjudicar l'acollida de la candidatura de Furió entre el professorat. Tinc una imatge bastant nefasta del personal, és veritat. Però si guanya Furió, i no queda això descartat, serà una catarsi notable per part dels qui pensem que aquest no és "el millor dels mons possibles". Tot pot ser, una cosa i l'altra. I tot està anunciat, d'una manera o d'una altra. Jo, conscient que el meu vot no val ni un pebrot, donaré suport a Furió. Potser serà una catàstrofe, però almenys tindré la consciència tranquil·la.\nPublicat per Guillem Calaforra a 2/15/2010 Cap comentari:\nMolt claret, molt didàctic.\nPublicat per Guillem Calaforra a 2/12/2010 Cap comentari:\nBé, un dels temes de sempre (dissortadament): segons el baròmetre de lectura, el 45% dels espanyols no llegeix ni el diari, i el 31,4% no obre un llibre ni a hòsties. No diria jo que això explique els resultats electorals, per exemple, ja que conec lectors comprovats que són més burros que un solc d'herba, però almenys la no lectura explica moltes coses. Explica, per exemple, que Ejpaññia siga un dels països més cafres i maleducats d'Occident (la lectura no fa savis, sobre això ja hem parlat ací, però almenys sí que crea caràcter); explica, per exemple, que el pensament crític siga inexistent per aquestes latituds; explica l'antiintel·lectualisme atàvic "ejpaññiol", aquest odi a la intel·ligència (l'explica o n'és resultat? quina és la direcció de la causalitat?). En fi, supose que el més interessant i atrevit, i difícil, no seria establir els índexs de lectura de "loh ejpaññioles", uns índexs que ja sabem de tota la vida que són miserables; el més interessant, atrevit i difícil seria establir relacions de sentit i relacions de causalitat amb moltes altres coses, amb indicadors diversos de burrera i d'incivilització, o de descivilització.\nMireu la notícia en el Público i en l'Informe 2008. La lectura en Ejpaññia.\nPublicat per Guillem Calaforra a 2/09/2010 1 comentari:\nPublicat per Guillem Calaforra a 2/03/2010 7 comentaris:\nQuè som En Moviment?\nSom un moviment ciutadà d’acció política que vol reunir a totes aquelles persones que a partir de la reflexió, la reivindicació i la participació proposen un projecte de País Valencià avançat i modern i actuen en la societat per a aconseguir-lo.\nEn Moviment no és un partit polític. No es fonamenta en estructures jeràrquiques i opaques. És un moviment social que actua políticament per aconseguir els seus objectius. L'acció política té diverses formes de materialitzar-se i En Moviment no tanca la porta a cap d'elles.\nLa gent que formem part d'En Moviment procedim de diferents espais polítics, civils i socials, des d'una reflexió política i de forma voluntària sense que se’ns demane cap renúncia a idearis o militància: En Moviment és incloent, divers i plural i treballa en xarxa per a facilitar el suport mutu i amplificar la incidència del treball social que cadascú dels seus membres realitza en els seus àmbits habituals d’actuació i intervenció.\nEls eixos del missatge de En Moviment són:\nPoliètica: Defensem el control democràtic efectiu dels poders públics, transparència en la gestió dels recursos públics, pluralitat als mitjans de comunicació i dret a la llibertat d’informació, despolitització de l’administració pública, lluita contra la corrupció i el clientelisme, polítiques reals de participació ciutadana, polítiques de gènere, aposta decidida per la raó il·lustrada i la ciència.\nEs tracta de generar un projecte polític de base local i comarcal encapçalat per la societat cívica, amb una càrrega d’innovació en participació i transparència insòlita en els partits polítics europeus del s.XX. Ha arribat el moment. Volem generar l’oportunitat, siguem protagonistes de l’evolució en positiu de la democràcia europea, entesa com la capacitat dels ciutadans de participar decididament en la pressa de decisions polítiques, trenquem les barreres que ens han fet creure inamovibles. Representem el canvi, entès no com la necessitat de governar sinó com l’oportunitat d’aportar quelcom nou, d’influir en positiu. Perquè bona part dels i les polítiques ens han defraudat i no donen les solucions necessàries per una societat nova, nosaltres, els ciutadans i ciutadanes, volem generar la nova política. Som l’antídot al segrest de la democràcia pel bipartidisme, perquè no és possible que una societat mediterrànea i plural com la nostra siga en blanc i negre. Perquè volem poder escollir en unes primàries, en les quals hi participem els ciutadans qui volem que ens represente, perquè calen llistes obertes que permeten al poble exercir el seu dret a vot en consciència més enllà dels interessos de les estructures dels partits.\nCohesió Social: Protecció i millora dels serveis públics: sanitat, educació, serveis socials i d’atenció a les persones dependents. Volem una atenció a la integració no clientelar de la nova immigració, una política d’habitatge orientada a garantir l’accés partint del parc d’habitatges buits. Per la conciliació real de la vida familiar i laboral, l’eliminació de la precarietat laboral, el dret a una renda bàsica, l’increment dels drets socials però també dels deures com a ciutadans. Perquè exigim polítiques reals d’igualtat d’oportunitats, de solidaritat, de responsabilitat.\nInnovació econòmica i sostenibilitat: L’actual sistema econòmic basat en l’abús del recursos, la necessitat de consumir cada dia més i el creixement infinit ens ha portat a l’actual crisi econòmica i sobretot social reflectida en les actuals xifres inassumibles d’atur. Cal bastir un nou sistema econòmic i productiu que pose les persones per damunt dels beneficis, el treball per damunt de l’avarícia i els recursos naturals per damunt de l’abús. Per aconseguir-ho no podem posar pedaços a l’actual sistema, calen solucions valentes amb visió de futur, que generen una nova economia basada en les persones, la innovació i el medi ambient. Per això proposem que entre totes i tots donem resposta als debats oberts per: fomentar la indústria de la construcció sostenible i de les empreses d’energies netes basades en la recerca, aconseguir que l’agricultura valenciana siga rendible, generar planters d’empreses tecnològiques al voltant de les universitats, fomentar el consum responsable, les ciutats lentes i el decreixement, controlar amb fermesa les entitats financeres i l’especulació o com fer que les ajudes i prèstecs arriben als qui generen llocs de treball.\nGlovalencianitat: aposta identitària pel País Valencià sense complexes, amb visió integradora. Perquè la nostra forma de ser del món és ser valencians i valencianes, alacantins i alacantines, elxans i elxanes, castellonencs i castellonenques... Som un poble, som un País En Moviment. Perquè defensem la diversitat lingüística i les cultures i volem relacionar-nos amb la resta de pobles del món des de la nostra forma de viure’l i veure’l. Perquè volem teixir lligams de respecte i cooperació entre totes les persones que conformem la humanitat partint de la riquesa que la diversitat aporta. Perquè entenem que no hi ha altra manera d’acabar amb les desigualtats i les guerres que amb el diàleg i la solidaritat cooperativa. Perquè volem ponts que sobrepassen les fronteres que ens separen. Perquè som plurilingües gràcies al valencià i volem seguir sent-ho cada dia més. Perquè creiem que hi ha una altra forma de repensar el món on totes les persones puguen dir la seva sense ser discriminats per cap prejudici. L’arrel vertebradora i punt referencial de En Moviment són les persones de les comarques, des de les quals entenem el País i la resta del món.\nPublicat per Enric a 2/01/2010 Cap comentari:


L’Andorra Shopping Festival encara la recta final - Altaveu el diari digital d'Andorra\nL’Andorra Shopping Festival encara la recta final\nAquest cap de setmana és l’últim en què tindrà lloc l’esdeveniment, i coincideix amb l’arribada de nombrosos turistes francesos a causa de l’armistici\n13/11/2021 (17:32 CET)\nDos nens a l'espectacle 'Tribut al rei lleó', a Andorra la Vella. Pilar Candel\nL’Andorra Shopping Festival ha arribat als seus dos últims dies del calendari. Aquest cap de setmana s’acaba l’esdeveniment, organitzat exclusivament per a donar vida i fomentar les compres a l’eix comercial d’Andorra la Vella i Escaldes-Engordany. Al llarg del dia els carrers han estat plens, principalment, de turistes francesos que tenien uns dies a causa de l’armistici.\nEls caps de setmana de l’Andorra Shopping festival han ofert diversos tipus d’entreteniments. Des de concerts a l’aire lliure, actuacions itinerants i punts fixes de menjar i altres ofertes. Però els nens han estat els grans protagonistes, ja que han comptat amb múltiples opcions per passar una bona estona. Aquest matí, concretament, han pogut gaudir d’un Tribut al rei lleó, ubicat a la plaça de l’Antiga Caserna de Bombers, i també de la “Festa xaxipiruli”, a la plaça Coprínceps.\nLes avingudes comercials han estat al llarg del dia plenes de gent, principalment turistes francesos que han aprofitat els dies atorgats per la festivitat de l’armistici. Això ha atorgat al festival el colofó final, amb una gran afluència a les botigues i els espectacles. Per posar la guinda al pastís, aquesta nit s’espera l’actuació ‘Gaga Xpression’, a l’Antiga Caserna de Bombers, i demà la Zampone Brass Band, que farà un concert itinerant.\nL'espectacle ha reunit una quantitat considerable d'espectadors.


Bèlgica compleix l'amenaça i obliga a renegociar el tractat comercial entre la UE i el Canadà\nLa UE es dóna de marge fins divendres per arribar a un acord. Si no hi ha consens, se suspendrà la cimera amb el govern canadenc del 27 d'octubre.\nLAIA FORÈS Brussel·les 18/10/2016 12:23\n651x366 Activistes de Greenpeace han protestat aquest dimarts contra el CETA a Luxemburg, on estan reunits els ministres de Comerç de la UE per desbloquejar el tractat. / Greenpeace Activistes de Greenpeace han protestat aquest dimarts contra el CETA a Luxemburg, on estan reunits els ministres de Comerç de la UE per desbloquejar el tractat. / Greenpeace\nEls socis europeus havien d'aprovar i signar aquest dimarts l'acord del tractat de lliure comerç entre la UE i el Canadà (CETA, per les seves sigles en anglès) però el veto de Bèlgica ha obligat a ajornar la votació i la firma. "Bèlgica no pot signar el CETA sense l'acord de la regió de Valònia", ha declarat el primer ministre del país, Charles Michel.\nEls ministres de Comerç de la UE, reunits a Luxemburg, han decidit donar-se de marge fins divendres per convèncer els països que mantenen reserves, especialment Bèlgica. La negociació s'ha inclòs a l'agenda de la cimera que dijous i divendres celebraran a Brussel·les els caps d'Estat i de govern dels Vint-i-vuit.\nSi no hi ha acord divendres, la UE suspendrà la cimera amb el Canadà prevista pel 27 d'octubre per signar el CETA. "Treballarem dia i nit per poder celebrar la trobada amb el Canadà la setmana que ve", ha assegurat la comissària europea de Comerç, Cecilia Malmstrom.\nVeto de la regió de Valònia\nEl govern belga, a favor del tractat amb Ottawa, està negociant amb el govern regional que ha vetat l'acord per canviar la seva posició. "Estem treballant per respondre a les preocupacions de Valònia", ha dit el ministre d'Afers Exteriors i Comerç Internacional de Bèlgica, Didier Reynders. "Estic permanentment en contacte amb el president de Valònia. Esperem avançar durant la cimera europea", ha assegurat Reynders.\nEl parlament de la regió belga de Valònia va votar en contra de l'aprovació del CETA la setmana passada. Segons el sistema polític federal de Bèlgica, les regions tenen competències per aprovar o rebutjar tractats internacionals. La conseqüència és que el veto de Valònia ha obligat el govern federal a bloquejar l'aprovació del tractat i a renegociar els punts conflictius.\nL'acord entre els 28 estats membres sobre el CETA és imprescindible per poder signar el tractat en una cerimònia amb el Canadà prevista per al 27 d'octubre a Brussel·les. La UE té fins divendres per aconseguir el vistiplau de tots els governs europeus.\nNegociacions entre els líders de la UE\nSegons fonts comunitàries, hi ha tres països més –Alemanya, Romania i Bulgària– que tenen reserves i volen clarifiacions abans de votar-hi favorablement. Bucarest i Sofia vinculen el sí al CETA a la liberalització de visats per part del govern canadenc pels ciutadans dels dos països.\nPer part de Bèlgica, la regió de Valònia va deixar la porta oberta a canviar el sentit del seu vot si es renegocia l'annex de l'acord, l'anomenada 'declaració interpretativa'. El text intenta deixar clars aspectes com la protecció dels drets laborals, de l'agricultura i dels serveis públics o de les inversions a Europa, però Valònia considera que és insuficient i reclama més garanties jurídiques.


Arrenca ‘Memòria Viva’, la primera festa de les comunitats de memòria : Servei de Premsa\nArrenca ‘Memòria Viva’, la primera festa de les comunitats de memòria\nDiumenge, 13 d’octubre, comença Memòria Viva, la primera festa de les comunitats de memòria, una celebració de la memòria com una eina per a transformar el present i pensar el futur. Durant tota una setmana, fins al dissabte 19, nombrosos col·lectius veïnals, ocuparan l’espai públic per compartir els seus processos de treball.\nMemòria Viva proposa una trentena d’accions a diferents barris de Barcelona, amb el repte d’obrir espais per conversar, jugar, brodar, cuinar, escoltar, parlar i, sobretot, per celebrar les memòries de la ciutat que sovint han estat menystingudes o oblidades.\nDurant set dies es farà memòria de la mà de col·lectius veïnals, agents culturals i comunitats de memòria de la ciutat, a través de la participació de persones i entitats diverses -tan locals com internacionals-, per teixir, entre totes, una mirada complexa i generar un debat en profunditat.\nEl programa està format per itineraris històrics i musicals, debats, experiències sensorials, tallers, teatre, joc, cuina, ràdio, costura, cinema, visites experimentals, converses, conferències, etc. Tot plegat, amb l’objectiu de recuperar històries sobre la identitat, el feminisme, les històries subalternaritzades, el treball domèstic, les migracions, les experiències comunitàries, la transformació del paisatge, les cures, el joc, la cuina o la costura, entre d’altres. Totes les activitats són obertes i gratuïtes.\nDiumenge 13, rutes per la memòria de l’aigua, la cuina i la cultura gitana\nDurant la jornada inaugural de diumenge, Memòria Viva arrencarà amb tres accions que aniran de la muntanya al mar. Al matí, amb una caminada per la vora del Rec Comtal, una de les principals fonts d’abastament d’aigua de Barcelona fins al segle XIX. L’itinerari “El Rec Comtal viu!” sortirà a les 10h de l’estació de tren de Torre Baró i recorrerà el que queda d’aquesta infraestructura hidràulica que ha marcat el paisatge de la ciutat. De la mà de la Taula Comunitària del Rec Comtal -un espai comunitari format per veïnes, entitats, serveis i administracions de Montcada i Reixac i Barcelona- s’explorarà quina ha estat en el passat i quina és actualment la relació del rec amb el seu entorn.\nAl migdia, amb l’acció “La cuina oblidada de la Barceloneta”, s’expliorarà la memòria de la Barceloneta des de la perspectiva de les dones a través de la cuina, els sabors, els menjars i el moviment; així com les seves implicacions amb les formes de vida i treball, dins i fora de l’àmbit domèstic. Es tracta d’un recorregut simbòlic de la barca a la cuina, passant pel mercat. Des del Passeig Marítim i el Moll de Pescadors fins al Mercat de la Barceloneta, de la mà de la sociòloga Silvia Rivera Cusicanqui, es reflexionarà sobre les maneres de fer i pensar les històries de manera col·lectiva i situada per tal de articular el present. Es tracta d’un itinerari organitzat amb les veïnes dels barris de mar i de muntanya de Barcelona, que acabarà amb un dinar popular.\nSilvia Rivera Cusicanqui és una sociòloga d’origen aimara i una de les principals representants del pensament subalternitzat a Bolivia i a l’Abya Yala (les Amèriques). Va ser fundadora del Taller d’Història Oral Andina (THOA), referent de la recuperació de la memòria de les lluites dels de baix.\nA més, hi participaran el Grup de dones del Casal de Gent Gran Mediterrània, l’artista i activista Marina Monsonís, el Grup de dansa del Casal de Gent Gran Comerç i els artistes Isabel Ollé i Quim Cabanillas de QuimBel-do Dansa.\nA la tarda, l’activitat ens durà a l’interior d’El Born Centre de Cultura i Memòria. A partir de les 18h, s’hi representarà Akana, una proposta escènica multidisciplinar realitzada per un grup de nois i noies gitanos del barri de La Mina que han creat aquest muntatge a partir de la història de la repressió i persecució del poble gitano, però també dels seus valors culturals. Ho han fet acompanyats de la directora i dramaturga Marta Galán, l’entitat Veus Gitanes -associació que té per objectiu generar i estendre un debat plural sobre gènere, empoderament, cultura i dona gitana- i el Centre Cultural Gitano de La Mina -creat l’any 1978 per un grup de gitanos andalusos, provinents del “Camp de la Bota”-. L’entrada és gratuïta però cal reservar les entrades al web de Memòria Viva ( barcelona.cat/culturaviva).\nParticipació local i internacional en la setmana de la Memòria Viva\nDestaca la participació de convidats internacionals, com la cineasta, artista i activista egípcia Salma El Tarzi, interessada en les qüestions vinculades a la memòria i la representació. Forma part del col·lectiu de vídeo-activistes Mosireen que van articular-se per a documentar i transmetre imatges de la revolució a Egipte entre 2011 i 2013. A més, és membre d’OPANTISH (Operació Anti Assetjament Sexual), un col·lectiu que es va crear per intervenir en situacions d’agressió sexual massives que es van donar a la plaça Tahrir entre 2011 i 2013. El Tarzi participarà a la taula rodona Fer memòria amb (i sense) documents: un debat sobre arxius i altres històries que tindrà lloc dimarts 15, on compartirà espai de debat amb els arxivers Quim Borràs i Vicenç Ruiz (moderador) i membres de l’organització de Nova York Interference Archive, que explora la relació entre la producció cultural i els moviments socials.\nMemòria Viva compta també amb participants locals, com l’Associació Carabutsí, que dilluns 14 ens guiarà pels carrers i indrets més emblemàtics de la presència gitana al Raval. A la ruta musical Rumb a la rumba. Passat i present de la Comunitat Gitana del Carrer de la Cera participaran els músics Sam Mosqueton, Muchacho i els joves rumbers del carrer de la cera. O bé les veïnes del barri del Carmel, que dijous 17 organitzen la presentació sobre la memòria i actualitat de les cures Com de la família, juntament amb l’Associació Carmel a la Vista, el col·lectiu fotogràfic Luciérnagas Art en acció, la cooperativa que acompanya treballadores migrants Mujeres Pa’lante; o el grup de treball pel reconeixement dels drets de les dones bolivianes a Catalunya, Las Libélulas.\nClausura de la setmana, amb una festa popular a la plaça del Born\nDurant tota la jornada del dissabte 19, a la plaça Comercial (davant del Born CCM) hi haurà activitats de tot tipus: des de d’espais de cuina, costura i joc, fins a taules rodones, espais de debati i ràdio en directe.\nLa festa final acabarà amb una revetlla a la plaça Comercial del barri de La Ribera. La Verbena memorable: cantem i ballem per no oblidar! Comptarà amb l’actuació dels grups Tarta Relena i Rumba Nois, així com altres músics de les diferents comunitats musicals que conviuen a Barcelona.


FEDERACIÓN DE ATLETISMO DE LA COMUNIDAD VALENCIANA. Blanquer i Marco donen llustre a l'Autonòmic\nBlanquer i Marco donen llustre a l'Autonòmic\nDues companyes d'entrenament, Paula Blanquer i Carmen Marco, van anar dos de les atletes més destacades del Campionat Autonòmic que es va disputar a València. La primera, filla del llegendari Rafa Blanquer, es va imposar en els 100 metres barres amb un temps de 13.59 (+1.7), que és la segona millor marca sub20 de tots els temps (el rècord el té Aitana Radsma amb 13.39). Mentre que Marco, també del València CA, va véncer en la final dels 100 metres amb una nova marca personal d'11.49 (+1.9), que li aferma com la cinquena millor espanyola de l'any.\nLa corredora de tanques de 18 anys, que entrena amb el seu pare i el seu germanastre, també Rafa Blanquer, va millorar la seua marca personal en quasi dues dècimes (tenia 13.78 d'enguany), es va col·locar cinquena en el rànquing espanyol de l'any i dotzena de la seua categoria a Europa.\nUnes altres de les destacades va ser Paula Ferrándiz (Platges de Castelló), que va guanyar el disc amb 50,51, que és la cinquena millor marca espanyola de l'any; Diego Rosalén (Capex) es va imposar en la perxa amb un salt de 5,10, la mateixa marca que el segon classificat, Vicent Fabra (Platges de Castelló). Lois Maikel Martínez (Platges de Castelló) no va trobar oposició en el disc (60,33). Pablo Drees (Gandia *Alpesa) va ser el campió en els 400 metres barres amb un registre de 52,19, que és la seua millor marca de sempre i la quarta de l'any a Espanya entre els sub23.\nUna de les finals de més nivell va ser la dels 200 metres, en la qual Daniel Lusilla (Fent Camí Mistala) va guanyar amb un temps de 21.39 (+1.6) al sub23 Miguel Izquierdo (Capex), que va fer 21.43, octava millor marca espanyola de l'any en la seua categoria\nD'altra banda, a Madrid, en la reunió internacional celebrada a Vallehermoso, l'atleta castellonenca Osarumen Odeh va millorar la seua marca personal amb un llançament de 66,81, 36 centímetre per damunt del seu anterior topall. En aqueix mateix míting, Quique Llopis va ser segon en els 110 m barres con13.52 (-1.2), només quatre centèsimes per davant de Kevin Sánchez, que va fer una nova plusmarca (13.56) en la qual està sent la millor temporada de la seua vida.


Com aconseguir una producció més neta de la màquina de tenyit de flux d'aire - Notícies - Wuxi Sunsky Machinery Co., Ltd\nCom aconseguir una producció més neta de la màquina de tenyir el flux d'aire\nPer reduir l'impacte de l'aigua sobre l'estructura de la tela solta, reduir el fenomen de pilling, millorar la sensació i l'aparença de la tela, el corró d'elevació (corró de guia) s'utilitza àmpliament per ajudar a l'operació de la tela, i la pressió de la broca es redueix a 0 -1kg / Aquesta màquina de tenyir les toveres de baixa pressió coneguda com a màquina de tenyir el desbordament, i la pressió de la broca entre la màquina de tintura de 1.2kg / Cm2, normalment es coneix com a màquina de tenyir el flux lent. Degut al lleuger impacte del flux de tovera a la tela, l'aplicació de la màquina de tenyir el desbordament és més extensa que la màquina de tintura i la màquina de tenyir el flux lent.\nD'acord amb les necessitats de diferents temperatures de tintura, la màquina de tenyir el desbordament es pot dividir en alta temperatura i alta pressió i tipus de temperatura i pressió normals.\nLa principal diferència entre la màquina de tintura d'aire i la màquina de teixit de desbordament és que el teixit de desbordament és impulsat pel flux de líquid, mentre que la màquina de tintura d'aire utilitza el sistema aerodinàmic per empènyer la tela. La velocitat de carrera de la tela està relacionada amb el pes de la tela, la permeabilitat (relacionada amb el pes quadrat de la tela i l'estructura de la tela), l'estat sec i humit i els factors de fricció seca i humida.\nLa tintura de flux d'aire també disposa d'un sistema de circulació de líquid independent. L'atomització del flux d'aire és la barreja del flux d'aire i el desbordament al broquet, ja que no hi ha circulació líquida, que pot assolir una relació ultra baixa del bany, el teixit en l'estat atomitzat de la solució de colorant. La tintura d'atomització és adequada per al tractament de teixits de fibra ultrafina i teixits de simulació de fibres químiques.\n2 màquina innovadora de tintura de desbordament respectuosa amb el medi ambient\nMàquina de tenyir desbordament des de la data de naixement, amb una relació de bany relativament baixa (1:15 o menys) per donar un gran pas cap a la protecció del medi ambient, quan la màquina de tenyir arrossegament i baixada de la planxa hexagonal (comunament coneguda com a tira del cilindre) relació de bany 1:25 o més. En l'actualitat, el bany de tintura de desbordament convencional s'ha reduït a 1: 7-1: 8, però encara elevat, el cicle de tintura és més llarg, no pot complir els requisits de protecció ecològica i ambiental, els costos de producció són més alts. Com que el bany és relativament gran, el teixit en el curs del rodatge portarà molta aigua, augmentarà el pes, però també és fàcil de causar un fenomen excessiu d'estirament i elevació. Per tant, reduir la relació del bany de la màquina de tenyir, reduir la contaminació ambiental, escurçar el cicle de tintura, aconseguir tintes ecològiques, reduir els costos de producció és millorar la qualitat del producte és la clau per al desenvolupament de la tecnologia de tintura i la impressió del segle XXI i la indústria tintura per mantenir el desenvolupament sostenible Factor clau.\nUn parell de: Efecte de la màquina de tintura en tintura qualitat\nSegüent: Què és la tintura actives a la màquina de tint?\nMàquina de tenyit d'alta temperatur...\nExtractor hidroelèctrica de d'alt r...\nAlta temperatura i alta pressió coi...\nBaix consum d'energia ATAP d'alta temperatura i alta pressió de llana de polièster viscosa fil màquina de tenyir


BENIARRÉS AL DIA: Presentació del llibre “Beniarrés Morisc”\nDiumenge 7 de març a les 12:30 hores al Centre Cultural de Beniarrés es presenta el darrer treball de Rafael Aura Calbo\nPublicat per Beniarres al dia en 16:25\nInteresant de valent. Allí estarem, com un clau.\n-El gat maramiau-\n2 de març de 2010 a les 17:39\nInteressant tema sobre els habitants de Beniarrés. Cal tindre en compte que els moriscs eren els anteriors pobladors de la zona i nosaltres en som "nous" -de primeries del segle XVII- Una inexacta i, de vegades, falsa història els atribueix una invasió d'aquestes terres procedents del nord d'Àfrica, quan en realitat, en la immensa majoria, eren descendents dels antics romans i visigots que poblaven la península a l'arribada de les tropes musulmanes cridades per ajudar els disconformes amb l'estatus visigot. El cristianisme era molt feble i no els va costar massa abraçar la religió islàmica.\nCarles, això que contes és una teoria teua o la realitat?\n2 de març de 2010 a les 22:56\nLlig llibres d'història. La "història" que t'han contat té algunes carències i algunes molt greus i tendencioses.\nQué listo eres, Carlos. De major vull ser com tu.\nAl darrer anònim: Doncs per començar, caldria que no t'amagares darrere d'un anònim per expressar les teues opinions i tindre el mateix respecte que té ell.\n5 de març de 2010 a les 17:09\nFede, deixa'l que brame des de dins la quadra de l'anonimat, perquè eixir al descampat on se li puga vore el nom, va a estar una mica difícil. Hi ha gent amb molta "curtura" que sols sap ironitzar (amb mala sombra, per cert), no té ni idea d'exposar les seues opinions (tal vegada no en tinga)i li rebenta, se'l menja la rancúnia quan veu que algú aporta alguna opinió sobre algún tema. Deu ser el cas d'aquest anònim (pense que sempre és el mateix) que continuament, quan opine en aquest blog, tot i que no em deu de conéixer, obri els morros com un ase i brama alguna frase cutre, casposa i improcedent, donant-se a conéixer com a persona impresentable, covard(no dóna la cara)i, per què no, digna de llàstima. És incapaç de dir-te que està en desacord de manera coherent i utilitza uns recursos d'allò més carrinclons.\nNo vull escriure més, perquè crec que amb açò ja en té bastant. Espere la seua contestació aportant alguna idea brillant (simplement amb alguna idea em conforme)del que pensa de la vida, de la societat, de les persones, de les idees polítiques i religioses.\n5 de març de 2010 a les 17:40


Enhorabona - Formigues Cooperatives\nJa t’has inscrit al projecte de Reptes Cooperatius de Formigues Cooperatives\nEstem validant les teves dades i properament t’assignarem el teu formiguer.\nA partir del dia de la formació tindràs accés a l’espai privat.\nT’hem enviat un un correu amb un resum de les dades que ens facilitat al inscriure’t.\nFormigues cooperatives és un projecte telemàtic educatiu, on alumnes de diferents escoles de Catalunya experimenten, inventen i comparteixen reptes cooperatius d’educació física.\nEl dijous 24 de març les escoles el Farell, el Calderí i el Montbui van celebrar al camp de futbol de Caldes una trobada com a cloenda del projecte "Formigues Cooperatives". Van participar 125 alumnes repartits en petits grups i durant el matí van estar provant...\nHola formigues, Com sabeu pel proper curs estem creant un nou projecte que s'anomena DANSart per tal d'acostar la Dansa Creativa a les escoles ja sigui des de l'àrea d'Educació Física o la Música. És per això que pensem que pot ser del vostre interès aquesta formació...\nDissabte 19 de Febrer vam realitzar la segona jornada de formació del projecte de reptes cooperatius a Sant Gregori. En aquesta jornada es va propiciar l'intercanvi entre docents per tal d'anar creixent tots junts en aquest apassionant món de l'educació física i la...\nFormigues Cooperatives ja té 11 anys i des dels últims tres que vàrem decidir que el projecte havia de ser cooperatiu fins al moll de l’òs. És per això, que vam decidir invertir uns 150€ anuals a entitats com nosaltres, sense ànim de lucre. D’aquesta manera ajudaríem...


Clinton fa una crida perquè «no es deixi escapar l'oportunitat de la pau»\nBlair rebé el president nord-americà amb grans elogis\nEl president dels Estats Units, Bill Clinton, instà ahir durant la seva visita a Irlanda del Nord que «no es deixi passar l'oportunitat d'assolir la pau», malgrat que també reconegué que el recent atemptat d'Omagh potser no sigui el darrer.\nEn el seu segon viatge a Irlanda del Nord en els últims tres anys, Clinton visità el nou Parlament de Belfast i es desplaçà a Omagh per reunir-se amb familiars de les 28 víctimes mortals i alguns dels més de 200 ferits de l'atemptat. També es trobà amb l'ambaixador espanyol al Regne Unit, Alberto Aza, ja que que dues de les persones que perderen la vida eren espanyoles. El primer ministre britànic, Tony Blair, destacà el decisiu paper del president nord-americà en la promoció de la pau en aquest territori. En aquest sentit, Blair li digué: «No hi ha hagut cap president dels Estats Units que hagi fet més per la pau a Irlanda del Nord que vostè».


La 'gamificació' digital i les tecnologies immersives, a les 10es Jornades de Turisme\nLa trobada aplega unes 200 persones entre alumnat, professorat i professionals\nUnes 200 persones han participat a les 10es Jornades de Turisme de la UdL: Noves tecnologies aplicades al turisme de la Universitat de Lleida (UdL), que han tingut lloc a l'Auditori del Centre de Cultures i Cooperació Transfronterera, a Cappont. Sobre la taula, temes com ara les tecnologies immersives, el treballador augmentat o la gamificació digital de productes turístics.\n"La suma de joc i tecnologia ens permet despertar emocions als visitants i crear una vinculació entre ells i la destinació", ha explicat el director de Gymkana Digital Turística, Ramon Martín. D'aquesta manera, els jocs interactius poden ser una opció per ajudar a desestacionalitzar el turisme.\nEl catedràtic d'Organització d'Empreses de la Universitat de Las Palmas de Gran Canaria, Jacques Bulchand-Gidumal, ha abordat el metavers, l'entorn virtual on les persones interaccionen socialment i econòmicament, i la figura del treballador augmentat, que utilitza equipaments de realitat virtual. Bulchand-Giduma ha assegurat que l'automatització i robotització de les feines provocarà la destrucció de llocs de treball turístics.Mentre, la professora de la Universitat Juan Carlos I de Madrid, Cristina Figueroa, ha afirmat que la bretxa de gènere persisteix al sector turístic.\nPrograma de les 10es Jornades de Turisme


IniciEl GrupÒrgans de governPresentacióOriol Guixà\nNascut a Barcelona el 1952. Casat i amb cinc fills. Enginyer Industrial en l'especialitat en mecànica a l'Escola d'Enginyers Industrials de Madrid i Enginyer Aeronàutic especialitat en motors, míssils i motors propulsors a l'Escola d'Enginyers Aeronàutics de Madrid. Professor als anys 80 de mecànica i de cinemàtica i dinàmiques de màquines a l'Escola d'Enginyers Industrials de Barcelona.\nComença la seva carrera professional en Motocicletes Montesa com a Responsable del Departament d'Innovació i Desenvolupament, participant activament en la creació de la joint-venture amb l'empresa japonesa Honda Motor Company i liderant l'equip de trial guanyador del Campionat del Món en 1980.\nEl 1984, s'embarca en un nou projecte metal·lúrgic incorporant-se a l'empresa industrial La Farga Lacambra com a accionista i Director General. Desenvolupa la patent de procés de reciclatge del coure i crea 3 noves companyies (La Farga Tub, La Farga Rod i La Farga Intec). És patró fundador de la Fundació La Farga, que posseeix l'únic Museu del Coure a Europa, signa una aliança d'empreses amb l'empresa italiana Continuus Properzi per a la venda de la tecnologia patentada, venuda en més de 30 països de tot el món i, finalment , crea amb socis locals dues noves companyies industrials de coure una a la Xina i una altra als Estats Units. A partir de 2007, delega la Direcció General i passa a ser Conseller Delegat del grup d'empreses familiar, Vicepresident de La Farga i un dels accionistes majoritaris. Al 2016, després de la mort del President Vicenç Fisas, és nomenat President i Director General del grup. A principis de 2017, cedeix la Direcció General a la seva filla Inka Guixà.\nVicepresident Primer i Patró de FemCAT (Fundació Privada d'Empresaris)\nPatró de la Fundació Universitària Bages\nConseller de SDI La Farga\nMembre del Comitè Executiu d'UPM (Unió Patronal Metal·lúrgica)\nConseller de IWCC (International Wrought Copper Council)\nConseller Assessor Regional del BBVA\nConseller del Comitè del Coure de l'LME (London Metal Exchange)\n2006 - Premi Emprenedor de l'Any a la Internacionalització.\n2008 - Premi a l'empresa metal·lúrgica, concedit per la Unió Patronal Metal·lúrgica.\n2009 - XXX Premi Guillem Catà dels Enginyers Industrials de la Catalunya Central.\n2013 - Premi a "La millor trajectòria empresarial" per la revista Actualidad Económica


Eurodiputats espanyols “traïdors” per donar suport o abstindre's, a l’entrada de taronges de Sud-àfrica (oct. 2016) - ANNA notícies\nEurodiputats espanyols “traïdors” per donar suport o abstindre’s, a l’entrada de taronges de Sud-àfrica (oct. 2016)\nAixò denunciava ara fa cinc anys, en octubre del 2016, la Unió de Llauradors.\nAra en 2021, pels efectes devastadors (enfonsament del mercat i plaga del 'cotonet') d'eixa traïdoria...\nEste dijous 28 d'octubre a les 11:30 a l'Estació del Nord de València, llauradors independents de partits polítics i d'associacions subvencionades, han convocat una manifestació en defensa de l'arruïnat Camp Valencià.\nAmunt el camp valencià!!!\nRiberaBaixa.info. 5 d’octubre 2016 | La Unió de Llauradors critica durament el suport de diversos eurodiputats espanyols i l’abstenció d’uns altres en la votació del Parlament Europeu que va permetre aprovar l’entrada de cítrics de Sud-àfrica en els mercats europeus en plena competència amb els nostres cítrics.\nLa Unió ha pogut accedir a l’acta de la sessió celebrada el passat dia 14 de setembre en el Parlament Europeu. Segons consta en la mateixa un total de 8 eurodiputats/des espanyols del PP van votar a favor de la introducció de cítrics sud-africans i 1 de UPyD. Altres 9 eurodiputats/des del PSOE es van abstenir en la votació i 1 diputada del PP i una altra de UPyD van canviar el seu vot posteriorment -és de suposar per la pressió del sector- malgrat haver votat en principi a favor de l’acord comercial com els anteriors. Cap eurodiputat/da de la Comunitat Valenciana va votar a favor o es va abstenir, fet que agraeix aquesta organització professional agrària (veure imatge adjunta amb els vots).\nEl nou acord comercial entre La Unió Europea i alguns països africans es troba ara ja només mancant ratificació del Consell de Ministres de la UE i dels Governs africans. La Unió reitera que posa en perill directament els ingressos de més de 124 milions d’euros només per al sector citrícola de la Comunitat Valenciana, xifres que es poden elevar si se sumen els de altres comunitats productores de l’Estat. Per això La Unió ha iniciat una campanya de suports entre totes les autoritats i administracions competents en la matèria o susceptibles de pressionar, tant en l’àmbit comunitari com a estatal, autonòmic o local per a modificar aquest acord.\nLa Unió assenyala que fins a enguany el període d’importació de cítrics procedents de Sud-àfrica finalitzava el 15 d’octubre, però el nou Acord d’Associació Econòmica entre La Unió Europea i els Estats de l’Àfrica Meridional (entre ells Sud-àfrica), que han aprovat amb el seu vot alguns eurodiputats espanyols, amplia el mateix fins al 30 de novembre amb una progressiva disminució anual dels preus d’entrada fins a la seua total desaparició en 2025.\nLa importància de qualsevol assumpte relacionat amb els cítrics no és baladí. Els cítrics, amb 1.982 milions de facturació representen un 38% de les exportacions agroalimentàries de la Comunitat Valenciana i un 8% de l’exportació total valenciana. La Comunitat Valenciana és la primera regió exportadora d’aquests productes amb un 69% del total d’Espanya. Espanya és el major productor de cítrics de La Unió Europea i el cinquè a nivell mundial després de Xina, Brasil, Estats Units i Mèxic. Segons dades de la FAO, Espanya és el principal exportador de cítrics del món.\nLa Comunitat Valenciana té un volum de 732.247 tones (18,52% del global de tots els cítrics) de varietats que es veurien directament perjudicades per l’ampliació de període d’importacions de taronges de Sud-àfrica fins al 30 de novembre i altres 919.593 tones de varietats de mandarines que també podrien veure’s afectades indirectament amb una disminució de preus en origen per l’increment d’oferta de cítrics en els mercats. Només aquestes varietats de taronges a les quals els afecta de forma directa tindrien un valor de mercat d’uns 124 milions d’euros.\nSegons el parer de La Unió l’ampliació d’aquest període d’importació suposa la possibilitat d’entrada d’alts volums de cítrics en els últims dies d’aqueixes noves dates, de manera que provoquen la presència de taronges sud-africanes en els mercats fins a més enllà de Nadal, amb clara afecció directa a les produccions europees.\nLa possibilitat d’entrada de taronges procedents de Sud-àfrica durant un mes i mig més és una eina evident de pressió dels preus a la baixa en origen en mans dels intermediaris. A part de l’amenaça econòmica està la fitosanitària doncs no cal oblidar que a Sud-àfrica està present la temuda plaga de la “taca negra” dels cítrics causada per un fong que la converteix en la principal malaltia fúngica dels agres a nivell mundial. Durant 2015 es van detectar en La Unió Europea 45 enviaments de cítrics procedents de Sud-àfrica amb presència d’agents nocius.\nPer a pal·liar aquesta situació lesiva cap als interessos dels productors de cítrics europeus, La Unió ha plantejat canvis en l’acord amb Sud-àfrica per a salvaguardar el cultiu en l’àmbit de La Unió Europea. Entre aquestes modificacions es troba l’establiment de contingents d’importació “regressius” en els quals les majors quantitats d’importació s’establisquen els mesos de juny a setembre i a partir d’octubre vagen descendint progressivament els volums de cítrics importats a nivells que no pertorben el mercat comunitari quan entren en comercialització les varietats europees.\nTambé ha sol·licitat La Unió que hi haja un únic port d’entrada de cítrics procedents de Sud-àfrica a La Unió Europea i, preferiblement, que siga el de València per la seua proximitat als punts de reexportació als mercats comunitaris. Reclama la implantació en aquest port d’inspectors fitosanitaris especialitzats en plagues i malalties de quarentena com la taca negra dels cítrics, que inspeccionen detingudament cada enviament procedent de Sud-àfrica i eleven el nombre aleatori de mostres dels cítrics i que s’incrementen els controls documentals, d’identitat i fitosanitaris.\nLa Unió demana així mateix un cos d’inspectors fitosanitaris europeus en els ports d’origen, a càrrec del sector sud-africà, per a evitar al màxim l’eixida d’enviaments amb presència de la malaltia. I finalment es demanda revisar i millorar, en la mesura del possible, el protocol de transport de cítrics, especialment el referent a temperatures dels contenidors.\nEn defensa dels «valencians tel·lúrics» que es manifestaran el dijous 28-O


Aquesta és l'acció de sostenibilitat que portarà a terme Ordino Arcalís - Darreres Info útil i notícies d'esquí - Esquiades.com\nAquesta és l'acció de sostenibilitat que portarà a terme Ordino Arcalís\nL'estació d'Ordino Arcalís ha potenciat aquesta temporada més accions de sostenibilitat, relacionades amb la seva política mediambiental i de reducció de residus. Si bé l'any passat l'objectiu va ser l'eliminació dels envasos monodosi i els gots de plàstic de les cerveses (substituïts per vasos fabricats amb material de blat de moro) com a principals accions, enguany la fita se centra a suprimir 100.000 ampolles d'aigua d'un sol ús. Per fer-ho possible, l'estació posa a la venda unes ampolles metàl·liques reomplibles d'edició limitada en col·laboració amb Clean Wave, organització que lluita per aconseguir l'eliminació de les ampolles de plàstic d'un sol ús, i amb seu a les Illes Balears. Lligat a això, s'impulsa l'emplenat d'ampolles reutilitzables amb aigua tractada de les muntanyes d'Arcalís a través d'unes màquines que la depuren amb un tractament especial, realitzat per l'empresa especialitzada KMZero.\nL'estació d'esquí va posar en marxa la temporada passada diferents accions d'aposta per la preservació de l'entorn. En concret, es van retirar les monodosi de quètxup, maionesa, oli i vinagre i altres condiments, així com les palletes i els envasos individuals de sucre i mel. La posada en marxa de les màquines d'aigua filtrada ja l'any passat va suposar l'eliminació de 50.000 ampolles de plàstic d'un sol ús, i aquest any l'objectiu és eliminar fins a 100.000 unitats.\nLes accions que es potencien des de l'estació són, d'una banda, la utilització d'una màquina que depura l'aigua per adequar-la als estàndards de potabilitat; i per l'altre la promoció i venda d'una ampolla emplenable per afavorir la reducció de les d'un sol ús.\nD'aquesta manera, les màquines, que es poden trobar en els quatre restaurants de l'estació, utilitzen un procés de captació de l'aigua directament de les muntanyes d'Arcalís a través de tractaments que van des de la filtració fins l'osmosi inversa. Així s'obté una aigua d'excel·lent qualitat, pura i lliure d'olors i altres substàncies que afecten al seu gust. Posteriorment es remineralitza amb magnesi i potassi. A més, i el servei a la taula dels restaurants es fa amb ampolles de vidre reutilitzables que respecten el contingut i no generen residus. Entre els beneficis derivats d'aquesta acció cal destacar l'estalvi en el transport (tant les plenes com buides per reciclar), en els sobrecostos i intermediaris, a més de l'estalvi d'espai i emmagatzematge. Aquests dispensadors d'aigua també són a les sales de personal, i tenen la característica que poden servir aigua natural, freda, o gasosa.\nParal·lelament, l'estació ha posat a la venda unes ampolles metàl·liques reomplibles, lleugeres i amb un disseny minimalista, molt resistents i pràctiques. Aquesta acció es fa de manera conjunta amb Cleanwave.org, un moviment dinàmic de persones amb idees afins, que reconeixen la necessitat urgent d'oferir una alternativa sostenible a les ampolles de plàstic d'un sol ús.\nEls clients que vulguin omplir es seves ampolles podran fer-ho en les màquines KmZero de l'estació a el preu d'un euro, ja sigui amb l'ampolla d'Arcalís - Clean Wave o amb la seva pròpia. Una manera de contribuir amb el medi ambient, promovent que els clients estalviïn diners, i utilitzant els recursos naturals de l'estació.\nA part de les accions que executa la mateixa estació, cal destacar l'existència de la minicentral hidroelèctrica d'Arcalís, en funcionament des del 2017. Es tracta d'un sistema pioner i únic, que s'ha realitzat minimitzant l'impacte ambiental. La bassa que s'utilitza per captar l'aigua dels canons (200.000 metres cúbics), i que prové dels llacs de Tristaina, es canalitza per sota de les pistes (1.400 m de longitud i 200 m de desnivell). La seva força fa girar una turbina i un alternador de 455 kw, i l'energia que es produeix es transfereix a la xarxa de Nord Andorrà. Situada al Pont de l'Castellar, la minicentral pot produir fins a 2 milions de kw / h anuals, l'equivalent al que consumeix anualment Arcalís, el que significa que l'estació es podria proveir íntegrament d'energia renovable.


Liberal.cat — 7 propostes per a la propera llei dels emprenedors\n— 7 propostes per a la propera llei dels emprenedors divendres, 23 març 2012\nEl govern espanyol està capficat en l’aprovació d’una llei d’emprenedors quan el que caldria seria retirar-ne moltes que els afecten i perjudiquen. Però, des del meu humil punt de vista, em permetré recomanar set propostes a aplicar a curt termini per a afavorir el benestar. Les meves propostes valen igual per a tot tipus d’empreses i són propostes possibles que s’allunyen del meu ideal, però que pretenen ser realistes amb una societat que vol que es regulin les relacions comercials:\nEliminar traves administratives a la creació d’empreses: llicències d’activitat, Generalitat, Hisenda, Seguretat Social… Posar una veritable finestreta única per a donar d’alta una activitat, i no només per a SL o SA, sinó també per als autònoms.\nPermetre el canvi de règim de tributació per a autònoms anualment, i no cada tres anys, com en el cas dels que volen passar d’Estimació Directa a Objectiva.\nAclarir la normativa fiscal, en quant a deducció de despeses de temes tan controvertits com les dietes o les oficines a casa, ja que el món avança i aspectes legals tan absurds com la persona assalariada i el local (per a definir algunes activitats empresarials) han quedat molt enrere.\nEliminar el control previ en quant a Protecció de dades i Prevenció de riscos laborals, entenent que qui la fa la paga, però que qui no ha fet res no té per què incórrer en despeses d’adequació. Per complir la llei de protecció de dades no hauria de caler contractar ningú, sinó, simplement, utilitzar bé les dades i tenir un sistema de justícia àgil i eficaç per a castigar els que la infringeixin.\nAdmetre com a vàlid i legal l’enviament de factures en format PDF com a substitutiu del que era abans l’enviament per correu ordinari. És absurd que posin portes al camp i que neguin una evidència: el PDF és un estàndard i la gent passa de la factura electrònica excepte quan els obliguen grans empreses o administració, moment en el qual incorren en despeses molt elevades. Per què es demanen més requisits a l’enviament d’una factura per correu electrònic que per fer-ho per correu ordinari?


Estimada Paula Isabel:\nArroyo Cerezo, llogaret de Castielfabib (Racó d’Ademús) és el nucli de població més elevat del País Valencià. altiplà aparentment feble de llogarets i disseminades cases aixecades en els plans. I tanmateix\nperò de caràcter fort com ho són els cereals, ametllers i pomeres. en l’àmplia plaça presidida per l’Església de Sant Joaquim i Santa Bàrbara, oberta a l’erm, la teua vida recorre els turons de la meva\nànima. El 28 de gener de 1816 vas néixer a Soncino, a la Cremona italiana. de complexió fràgil als dinou anys els teus pares et desposaron amb un home ric que fregava els seixanta anys. Temps de trobada sense amor esponsal-i quatre fills marcits sense arribar a la vida adulta, Carlo, amb setze anys, després d’una llarga malaltia va ser segat. Abans de morir et va confessar: “Mare, no ploris, Déu et beneirà amb altres fills “. comptaves amb trenta-vuit anys quan va morir el teu ancià marit. Sola amb la mirada fixa en la Mare dels Dolors i l’ajuda de l’bisbe de Bergamo de l’erm va brollar un rierol per a les nenes òrfenes, allotjades i cuidades al teu palau per qui es va convertir en la seua mare. En 1857 amb l’ajuda de 5 companyes vas fundar l’Institut de Germanes de la Sagrada Família. El 4 de novembre de 1863 vas obrir la primera casa destinada als nens pobres de camp, dirigida pel teu primer col·laborador, el germà Giovanni Capponi, llavor de la branca masculina. Dos anys després el 24 de desembre de1865 l’espiga de quaranta- nou anys va descansar a la terra del Pare. El 16 de maig de 2004, durant l’homilia per la teua canonització sant Joan Pau II va afirmar de tu: “estava convençuda que els fills, per créixer segurs i forts, necessiten una família sana i unida, generosa i estable “.\nObservo la terra, aparentment seca i feble, a mercè de vent, les gelades i nevades, però una fortalesa capaç de transformar el petit gra de blat en pa que alimenta l’ànima i el cos.\nPD: És traducció d¡un text del full ALELUYA:


Amnistia Internacional torna a demanar la llibertat immediata de Cuixart i Sànchez\nLa coordinadora de l'organització a Catalunya lamenta que la Fiscalia insisteixi a mantenir-los empresonats\nper A.D. 18 de juny de 2019 11:30\nAmnistia Internacional ha tornat a demanar aquest dimarts que el Tribunal Suprem alliberi de manera immediata Jordi Cuixart i Jordi Sànchez. Des de l'octubre de 2017 -només dos dies després del seu empresonament- que l'organització reclama l'alliberament. En un comunicat afirmen que ara que ha acabat el judici oral cal que el tribunal revisi els motius pels quals es troben en presó provisional i lamenten que la Fiscalia inisteixi a mantenir-los empresonats.\nEn aquest mateix sentit s'ha expressat en declaracions a El Món la coordinadora d'Amnistia Internacional a Catalunya, Adriana Ribas. Apunta que en cas que es demostrés que Cuixart i Sànchez van convocar una manifestació amb la voluntat expressa d'impedir la feina de la policia sí que podrien ser objecte d'un retret penal, "però en cap cas els delictes de rebel·lió o sedició", apunta, en referència a les acusacions del judici.\nAmnistia Internacional alerta al comunicat que segons els estàndards internacionals de drets humans, com més s’allarga la presó provisional, més necessitat hi ha d'un "examen rigorós que determini si segueix sent necessària i proporcionada" i recorda que el Tribunal Suprem va remarcar que la celebració del judici oral era un "element de ponderació indispensable" que aconsellava descartar la llibertat de Sànchez, i subratllava que la presó provisional s'orientava a assegurar la seva presència durant la vista.\nAra la decisió d'alliberar o mantenir a la presó els encausats està a les mans dels magistrats del Tribunal Suprem. Preguntada per quina serà la reacció d'Amnistia Internacional en cas que decideixin mantenir-los empresonats, Ribas diu que "s’haurà de valorar" però que "seguiran insistint" que la presó provisional de Cuixart i Sànchez està fora de lloc. Amnistia Internacional farà pública una valoració del judici un cop hi hagi una sentència. "Depèn de quin tipus de condemna hi hagi farem valoracions sobre uns encausats o uns altres", explica a aquest diari la coordinadora de l'organització a Catalunya.


Reconeixement internacional cap a la Saint Camille\nEls reconeixement internacional cap a la Saint Camille\nL'eficàcia i puresa del model de tractament i reinserció de malalts mentals que proposa la Saint Camille ha estat reconegut en nombroses ocasions per la comunitat internacional. No es tracta d'un model rígid que només pugui funcionar a l'Àfrica sinó que és un model aplicable a les polítiques en salut mental de qualsevol lloc del planeta.\nEl 1998, l'obra de la Saint Camille va ser presentada a l'Encontre de l'Amistat a Rimini (Itàlia).\nEl mateix 1998, dins el I Congrés Internacional sobre Salut Mental, Grégoire Ahongbonon va obtenir el Primer Premi Internacional per la Lluita contra l'Exclusió Social. El jurat (format pels psiquiatres més il·lustres del món) va atorgar-li el premi per "haver demostrat amb la seva pràctica d'alliberaments de pacients que la dignitat i el respecte dels homes i les dones és la base de qualsevol intervenció en salut mental".\nL'any 2000 Grégoire Ahongbonon participa al congrés Internacional de Rehabilització Psicosocial de les Malalties Mentals, fet a París, on presentà la seva experiència.\nAquest mateix any és ponent al Seminari Internacional "Cooperació per reduïr l'exclusió social", organitzat per la UNESCO i per Cooperazione Italiana.\nL'any 2001 Grégoire Ahongbonon va presentar la seva experiència a Ginebra, a la seu de l'OMS, davant la Direcció General, el comissari europeu per la Salut i moltes més autoritats mundials.\nGrégoire Ahogbonon ha rebut en nom de la St. Camille diversos premis. El més recent ha estat el premi Hublot 2003, que otorga la fundació MDM.\nDurant anys participa en molts actes públics a Itàlia, França, Suïssa, Canadà, Moçambic...\nGrégoire Ahongbonon ha estat objecte de diversos reportatges de per a televisions de diferents païssos: Itàlia, Suïssa, Canadà... Des de Catalunya apareix als documentals "El riure contra la guerra" (Aigua Films, 2008) i "Els oblidats dels oblidats" (Aigua Films i Odisea, 2010).


Un any més torna una de les activitats més importants que realitza el Consorci Esporteu Marina Alta (CEMA). Des d'aquest ens es segueix apostant per una activitat on es defensa al màxim la relació entre l'activitat física i el patrimoni natural: Camina per la Marina Alta.\nEl preu per ruta és de 3 euros, corresponents a l'assegurança de l'activitat. Les inscripcions es poden realitzar a través del web www.aestas.com. Per a més informació cal cridar als telèfons 966405458 i al 667523604. També es pot fer enviant un correu electrònic a info@cema-marinaalta.com o info@aestas.com i visitant les webs www.cema-marinaalta.com o www.aestas.com


La síndica de Barcelona alerta que hi ha menors sol·licitants d'asil dormint al carrer\nLa síndica de Barcelona, Maria Assumpció Vilà, ha avisat aquest divendres de la situació "preocupant" en què es troba un grup de sol·licitants d'asil d'origen georgià que dormen al carrer, i entre els quals hi ha menors d'edat.\nEn un comunicat de premsa, Vilà ha explicat que al costat del seu equip assessor ha pogut comprovar que hi ha un grup de persones dormint davant la seu del Centre d'Urgències i Emergències Socials de Barcelona (CUESB), una situació que ha traslladat a altres organismes tant municipals com estatals.\n"Aquesta situació de col·lapse administratiu i assistencial afecta progressivament els serveis implicats, amb el resultat de famílies amb persones menors d'edat dormint al carrer, fet que vulnera l'interès superior del menor recollit en les convencions internacionals i en la legislació autonòmica i nacional", ha denunciat la síndica.\nSegons Vilà, des de fa unes quantes setmanes, "ha proliferat l'arribada a Barcelona de famílies procedents de Geòrgia, moltes d'elles amb fills i filles menors d'edat", i les entitats encarregades de l'atenció social "es troben desbordades davant el gruix de sol·licituds per la qual cosa no podrien donar cobertura d'allotjament a aquestes famílies".\n"Segons les informacions recollides, sembla que les oficines dependents de l'Administració central estarien superant el termini d'un mes previst per donar resposta a les sol·licituds d'asil i refugi", ha comentat Vilà.\ndenúncia Una federació de discapacitats denuncia Arcadi Espada per un delicte d'odi El Nacional


L'Ajuntament de Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant cedirà gratuïtament la piscina municipal als afectats de fibromiàlgia\nImatge del grup de persones afectades de fibromiàlgia a la piscina municipal coberta.\nTots els dilluns de 12 a 13h es duu a terme aquesta activitat\nActualitzada 03/11/2017 a les 14:25\nDes d’aquest mes de novembre i fins al mes de juny de 2018, l’Àrea d’Esports de l’Ajuntament de Vandellòs i l’Hospitalet de l’Infant cedirà gratuïtament la piscina municipal coberta a l’Associació d’Afectats de Fibromiàlgia de l’Hospitalet de l’Infant. Això serà possible gràcies al conveni que han signat la regidora d’Esports, Cristina Borràs; i la presidenta d’aquesta entitat local, Ester Martínez.\nPer mitjà d’aquest acord, l’empresa municipal que gestiona els esports a Vandellòs i l’Hospitalet de l’Infant (Llastres Serveis Municipals SLU) s’ha compromès a cedir gratuïtament les instal·lacions de la piscina perquè es puguin realitzar les activitats aquàtiques que els professionals de l’Associació vegin oportuns.\nAquesta col·laboració té com a objectiu principal millorar els aspectes psicomotrius i de salut de les persones afectades per fibromiàlgia, mitjançant l’activitat en el medi aquàtic. En definitiva, millorar la qualitat de vida de les persones que pateixen aquesta malaltia.\nAmb aquesta finalitat, tots els dilluns de 12 a 13h, es duu a terme aquesta activitat a la piscina municipal coberta, que va a càrrec dels professionals designats per l’Associació.


Novel·les d'espionatge a Andorra\nGreg Coonen, autor de ‘La pífia’, la seva primera novel·la, ha pres la davantera\nActualitzada 01/11/2021 a les 06:09\n“La darrera pel·lícula de Ja- mes Bond ha tornat a posar els espies a primera línia. I d'aquesta expectació es vol aprofitar el congrés de novel·les d'espionatge, que farà parada al Centre de Congressos d'Andorra la Vella entre el 16 i el 19 de novembre”, llegim a Andorra Difusió.\n“Al congrés, promogut pel Club Le Carré d'Espanya, es lliurarà el premi literari Principat d'Andorra per a llibres publicats l'any passat. L’objectiu és convertir el Principat en la referència continental d’aquest gènere literari.”\nEl Greg Coonen, autor de La pífia, la seva primera novel·la, sembla que ha pres la davantera. No solament ha convertit Andorra en la referència europea de les novel·les d’espies, sinó en la referència internacional. Amb els seus personatges viatjarem amb tot luxe de detalls per Andorra, ens mourem per França, per Barcelona, Londres... Recorrerem aeroports i autopistes, carreteres estretes i tortuoses, viaranys pel mig dels boscos. Washington, Georgetown, Moscou, Londres... Ja ho diu l’Albert Villaró, d’Andorra al món, món complex que l’autor coneix a fons, sigui quin sigui el lloc que es proposa descriure.\nQuan el Jordi Marquet en el pròleg de La pífia es pregunta per què el G. Coonen situa l’acció a Andorra, la resposta la troba ell mateix: per a l’autor el nostre principat és casa seva. I quan un s’estima un lloc, en fa el centre del seu univers.\nEn un passatge del llibre, el corredor de borsa “estrella”, Ben Brennan, declara que a la seva vida hi ha dos amors: L’Elisa i Andorra.\nMés endavant, en una conversa entre el Ben Brennan i la Sandra, jove i encantadora becària de l’organització americana LeaksOfFaith, l’FBIrlandès li explica:\n“Visc en aquest petit país Andorra, que de sobte s’ha convertit en un camp de batalla, víctima d’un complot rus, dissenyat per desestabilitzar Europa avivant el sentiment separatista a Catalunya i altres regions amb forts moviments independentistes...”\nLa meva primera informació que vaig tenir de la novel·la del Greg Coonen, presentada el dia 15 de gener del 2020 a la Fada Ignorant, va ser:\n“Endinsa’t en una trama maquiavèl·lica del servei secret rus per obtenir el control d’un banc andorrà, desestabilitzar i dividir Catalunya i, més enllà, la mateixa Europa.”\nConfesso que el tema em va intimidar, però vaig decidir respondre al repte. Llegiria el thriller, o la novel·la negra, o la novel·la d’espies? A mesura que avançava en la lectura, em qüestionava sobre aquests tres gèneres\nVaig arribar a la conclusió que l’obra del G. Coonen reuneix els tres gèneres, i que no m’havia de perdre en terminologies. L’important era la trama, amb el suspens, l’intriga, la tensió, les sorpreses inesperades... a la qual s’havia d’afegir els amplis coneixements de l’autor sobre els secrets de les finances, aquí a gran escala, a nivell internacional. La importància de la geopolítica, de la qual és un expert. El paper de les noves tecnologies. Sistemes complexos i sofisticats que en un tres i no res poden capgirar el món com un mitjó després de posar-vos la pell de gallina i deixar-vos sense alè.\nÉs ben cert que La pífia és tot això i més. Ben mirat, és una història ben estructurada, fruit del rigor i la capacitat narrativa de l’autor. Empra una prosa sòlida i rica, amb unes metàfores tan encertades que us desperten somriures i a vegades us fan esclafir de riure. Aquí es copsa el sentit de l’humor de l’autor, que no l’abandona al llarg de la narració, com tampoc la seva alta sensibilitat a l’hora d’experimentar les emocions dels seus personatges.\nCal fer esment del tractament didàctic que l’autor dispensa als seus temes. Sempre entenedors per complicats que siguin. Per a mi ha estat una experiència pedagògica molt útil. A tall d’exemple, m’he informat sobre les criptomonedes, entre les quals el bitcoin i l’andcoin, el sistema sofisticat de minar-les. També els elements cibernètics que poden fer trontollar el món en un tres i no res. En plena efervescència de l’activisme digital, un “simple” mòbil, amb el seu bitlleter digital, dotat d’unes prestacions extraordinàries, i uns experts en la seva manipulació, això sí, serà l’objecte de crims i desestabilització, i contribuirà al desenllaç de la història.\nHe d’admetre que en alguns moments de la lectura constatava la meva ignorància en temes financers o cibernètics com ara les complicades operacions de borsa, el treball minuciós dels traders, com aquelles operacions paral·leles Moscou i Washington. Tanmateix, una frase del llibre em va animar: “L’única cosa que el Jordi Puigcerdà (CEO de Solarbanc) sovint ignorava era el poc que sabien la majoria dels socis i accionistes sobre bancs i negocis.”\nVal a dir que el G. Coonen et fa agafar confiança. Si en algun moment et sembla perdre el fil, ell té la virtut de fer-te les coses fàcils malgrat la complexitat i les situacions enrevessades, que tan bé domina. Llavors, la novel·la t’enganxa de tal manera que se t’emporta i no la pots deixar fins que l'acabes.\nI ara voldria fer una pinzellada sobre alguns personatges clau de la història:\nBen Brennan, el corredor de borsa estrella, treballador de Solarbanc a Andorra. Dublinès, aparentment tranquil, es veurà engolit en una voràgine trepidant, en unes muntanyes russes tot per haver-se “equivocat” en un dígit. Ell, que pretenia lluitar per la seva vida, i per un futur plàcid amb la seva família!\nArkadi, Dr. Jivago, el hacker ucraïnès, serà el personatge sempre disposat a “salvar” el Ben. Només apareix en moments oportuns. Li agrada un tipus de cervesa. L’àngel de la guarda del Ben?\nIgor Orlov. Figura gegant, al capdavant d’un complot de l’FSB (agència russa d’espionatge), ens reserva les sorpreses més horripilants que l’autor ens presenta amb contenció tot i ser algunes d’allò més escabroses. El G.Coonen defuig la morbositat i la truculència.\nMoltes dones interessants intervenen en la història. Però només en citaré dues: l’Elisa, l’esplèndida companya del Ben, andorrana de bona i poderosa família, però sobretot la nineta dels seus ulls, el seu present i el seu futur.\nLa Sasha, ucraïnesa discreta i delicada, experta gestora de comptes de clients russos i ucraïnesos de Solarbanc, que es veurà arrossegada per un terbolí del complot rus.\nPer contra, no desvetllaré la tirallonga d’homes i dones, que apareixen al llarg de la història. Tots ells contribueixen a teixir la sòlida trama del relat.\nHa arribat el moment. Ara, si esteu disposats a viure un viatge apassionant, agafeu-vos fort. Empreneu una delirant experiència narrada en un ritme trepidant. Gaudiu de la “prosa rica, eficaç i esmoladíssima” (Albert Villaró) del G. Coonen. Us esperen “muntanyes russes forassenyades”, però també oasis de pau. Moments d’infart i de sorpreses inèdites. Tota aquesta aventura serà compensada per un desenllaç inesperat. Encaixareu totes les peces del trencaclosques? Això depèn de vosaltres, lectores i lectors. Hi haurà sorpresa final?\nLa pífia. Original. The fat finger. Autor: Greg Coonen. Traducció catalana: Irene Guardia i Txema Díaz-Torrent.\n#12 Carpe Liber\nConxita va dir..Fantàstics els comentaris! No l'he llegit encara, pero demá ja l'adquireixo, Maria, enhorabona pel teu article, gracies\nUn article informatiu i molt ben escrit, felicitats. Molt poques vegades he llegit un article que cobreix tan bé una obra, us animo a escriure més sovint Sra. Marquet!\nFantàstics els comentaris! No l'he llegit encara, pero demá ja l'adquireixo, Maria, enhorabona pel teu article, gracies\nExcel.lent nouvel.la d'espionatge que posa un petit país en el centre d'atenciò de l'actualisation internacional- Fascinant- No Time to Die for Ben!\nés un llibre super ben escrit!! quan comencem no parem!! m'ha agradat molt. Gracies\nLa millor novel·la que tenim a Andorra, és viure el dia a dia veient com una banda organitzada de col·laboracionistes, venuts i traïdors, ens han entregat i saldat a l'enemic.\nAquest llibre és un gran regal de Nadal. Està ple d'acció i destaca Andorra. A més, és un autor local que es molt important donar suport!!\n#5 Irma Marí\nA mi m'ha passat el mateix. Sóc poc lectora de novel.les d'espionatge. Però aquesta m'ha atrapat. Que estigui ambientada a Andorra és un plus.Enhorabona Greg Coonen!\nÉs una novel.la que t'absorbeix des del començament. La trama “finança-ficció” esta molt ben descrita. I el paratges d'Andorra els identifiques ràpidament.\nEspero que aviat arribi La Pifia 2!\nFa pocs dies vaig llegir "La Pífia". És espectacular! Et deixa amb l'ai al cor des del començament fins al final. Recomano aquesta novel•la a tothom, val molt la pena!


"Rafael Altamira. Un alacantí universal", al Campello. VEU Revista cultural de la Universitat d'Alacant\nAlacant, 24 de maig de 2016\nDesprés del seu pas per la Seu Universitària Ciutat d'Alacant, l'exposició "Rafael Altamira. Un alacantí universal. El llegat de l'institut Jordi Juan" arriba al Campello. Es podrà visitar del 27 de maig al 25 de juny a la sala vestíbul de la Biblioteca Municipal Rafael Altamira d'aquesta població (visites tots els dies de 18 a 21 hores, llevat de diumenges i festius sense cap acte cultural programat).\nL'exposició "Rafael Altamira. Un alacantí universal", està emmarcada en els actes de celebració del 150 Aniversari del Naixement de Rafael Altamira i Crevea, actes que també organitza l'Ajuntament del Campello (vegeu programa) dins del seu especial vincle amb l'il·lustre humanista; no debades és fill predilecte del municipi des del 1910."La relació del Campello amb Rafael Altamira és intensa, ja que aquest prolífic personatge va escollir com a lloc de descans i esbarjo el nostre, en aquella època, petit poble de pescadors". Pots llegir-ne més en http://blogs.laveupv.com\nL'acte inicial de l'exposició tindrà lloc a les 20.00 hores del divendres 27 de maig a la mateixa Biblioteca Municipal, amb la inauguració d'una placa commemorativa en la seua façana i la presentació del llibre El entorno de Rafael Altamira, de Pilar Altamira, a càrrec de l'autora i d'Eva Valero, directora del Secretariat de Seus Universitàries de la UA, a la Sala Ramon Llull. Conduiran l'acte l'alcalde del Campello Benjamí Soler Palomares i la regidor de cultura María del Carmen de Lamo Huertas.\nLa mostra homenatge aplega el llegat de l'Institut Jordi Juan, i està integrada per una sèrie de plafons explicatius sobre la seua vida i la seua figura, així com objectes pertanyents a la família. En el seu testament, Rafael Altamira deixava disposat que es lliurara a l'institut d'ensenyament mitjà Jordi Juan d'Alacant gran part de la biblioteca que tenia en la seua finca del Campello, a més de nombrosos documents. L'exposició recull una petita mostra d'aquest llegat.\nEntre els objectes personals del gran historiador i humanista es podran veure exposats un rellotge d'or del segle XIX, ventalls pintats a mà i tallapapers elaborats en metall, os i ambre, també del mateix segle, un llibre d'oracions, un estoig amb ploma de plata (regal dels alumnes de l'Escola Superior de Comerç d'Alacant) i un fanal vitrina de la Santa Faç, també del segle XIX. La mostra inclou, a més, dibuixos costumistes, un retrat de Rafael Altamira i una caricatura.\nLa Universitat d'Alacant, l'Institut Alacantí de Cultura Juan Gil Albert, els ajuntaments d'Alacant i el Campello, i l'institut d'educació secundària Jordi Juan han col·laborat en el disseny de la programació commemorativa, el contingut de la qual va ser presentat el mes de febrer passat (http://web.ua.es/es/actualidad-universitaria/documentos/2016/febrero16/programa-altamiracas.pdf )


Turisme destina 100.000 euros a Sagunt per fomentar accions de promoció de turisme cultural a través de les arts escèniques | Notícies Dígitals\nTurisme destina 100.000 euros a Sagunt per fomentar accions de promoció de turisme cultural a través de les arts escèniques\n03/11/2021 promocio, sagunt, turisme cultural\nTurisme Comunitat Valenciana ha destinat 100.000 euros al municipi de Sagunt mitjançant un conveni de col·laboració pel qual la Generalitat recolza les accions que l’Ajuntament de la ciutat dugui a terme per promocionar-se com a destinació cultural.\nL’objectiu és fomentar a Sagunt una oferta turística cultural i integral, basada en el patrimoni històric, el teatre i les arts escèniques mitjançant aquest conveni, subscrit pel titular de Turisme, Francesc Colomer, i l’alcalde de la localitat, Darío Moreno.\nAixí, Turisme recolza el pla de promoció del producte turístic cultural de Sagunt a través de les arts escèniques durant el 2021.\nEl titular de Turisme ha felicitat Sagunt “per la seva defensa dels valors culturals i la seva aportació al conjunt de la destinació Comunitat Valenciana” i per apostar per la “governança col·laborativa amb tota l’arquitectura pública que engloba, cosa que permet avançar cap al relat turístic que volem”.\nFrancesc Colomer ha posat èmfasi que “la sostenibilitat serà un dels factors fonamentals per entendre el patró de consum i les tendències de mercat del futur” i ha assenyalat que “només aquells destins que com Sagunt treballen per diferenciar-se i donar resposta positiva i de qualitat a una demanda turística qualificada i exigent, sobreviuran al món post-COVID”.\nPer la seva banda, l’alcalde de Sagunt ha recalcat que “les destinacions turístiques hem de treballar en aquells aspectes que ens diferencien ia posar en valor tot el patrimoni material i immaterial de què disposem”.\nAixí mateix, l’alcalde ha volgut remarcar que “Sagunt és a dia d’avui l’únic call inclòs a la xarxa nacional”, per la qual cosa ha animat a “treballar conjuntament per posar en valor aquest producte turístic”. Per Moreno “és fonamental donar a conèixer els elements diferenciadors d´un destí i posar en valor tot allò que ens fa únics”.\nL’alcalde de la localitat ha agraït aquesta col·laboració de Turisme Comunitat Valenciana i ha recordat que “Sagunt és una ciutat mil·lenària que té molt a aportar a tothom que vulgui venir a conèixer-la”.\nAccions emmarcades al conveni\nA través d’aquest conveni, l’ajuntament de Sagunt es compromet a realitzar diferents actuacions com Sagunt, festivals i escenes, que inclou el Festival al Crepuscle, Percumon, Sagunt a Escena, Escena Tours, Escena Romà i Escena Sefardí.\nAixí mateix, l’Ajuntament de Sagunt impulsa el projecte de museïtzació sefardita de la localitat i diverses actuacions promocionals i publicitàries per a la seva divulgació.\nEntre els objectius bàsics de Turisme hi ha la realització d’actuacions encaminades a la consolidació dels diferents productes i destinacions turístiques de la Comunitat com Sagunt, que ocupa un lloc destacat com una de les principals destinacions per gaudir d’una oferta cultural basada en el patrimoni històric , el teatre i les arts escèniques.\n← Turisme i Conhostur impulsen les jornades ‘POP 2021’ per promoure la cuina tradicional\nMés d’un centenar de mascotes busquen família aquest cap de setmana en el VI Festival de l’Adopció de Castelló →


L'AMB declara emergència climàtica a la metròpolis de Barcelona - FÒRUM.ad\nL’AMB declara emergència climàtica a la metròpolis de Barcelona\nEl 24/04/21 8:30\nContaminació a la ciutat de Barcelona\nL’Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) ha declarat l’emergència climàtica. L’article d’avui és un resum d’aquesta declaració, la qual permet accelerar i emfatitzar moltes actuacions que aniran arribant els pròxims anys.\nEl territori metropolità barceloní emet anualment uns 13 milions de tones de CO₂. La dimensió i l’escala metropolitana esdevé fonamental per fer front als compromisos de la UE de reduir el 55% d’aquestes emissions pel 2030 i assolir la neutralitat en carboni el 2050.\nMalgrat el conjunt de les emissions és avui un 33,5% inferior a les del 2005, s’observa un repunt d’aquelles vinculades a l’activitat econòmica. Per la seva contribució hi ha sectors com el de la mobilitat i el transport o el de l’activitat industrial que han de ser els vectors clau per aconseguir els objectius de futur. El diagnòstic inclou també les emissions de les grans indústries que s’inscriuen en el mercat de drets d’emissions, un sector que ha augmentat en un 8% la seva aportació des de 2005.\nMobilitat Sostenible, Transició energètica, preservació del recursos hídrics, economia circular i nous models urbans són els 5 grans àmbits on se centren les actuacions metropolitanes pels propers anys. La transició energètica consisteix a transformar el model de generació i consum d’energia, abandonant progressivament els combustibles fòssils, reduint el consum energètic i impulsant l’energia renovable. Per exemple, pretén rehabilitar equipaments amb clau d’eficiència energètica, reduir els consums actuals i impulsar programes de rehabilitació en què la variable energètica sigui clau.\nEn aquest mandat també impulsarà la producció fotovoltaica i desenvoluparà els plans de cobertes, que ja estan a disposició dels ajuntaments i que permetran fer un salt d’escala en la producció energètica municipal i metropolitana. El resultat esperat d’aquest repte és que els equipaments i enllumenats municipals siguin 100 % renovables el 2030 i assoleixin la neutralitat de carboni, i que el territori compti amb un mínim de 300 comunitats energètiques que generin, consumeixin i comparteixin energia amb condicions justes.\nPel que fa a ‘ús i gestió eficient dels recursos hídrics a la metròpolis Barcelona, el canvi climàtic agreujarà la manca de disponibilitat de recursos hídrics. Per evitar-ho, l’AMB està elaborant el Pla director estratègic del cicle integral de l’aigua (PDECIA), que, entre altres mesures, inclou fomentar l’ús de l’aigua regenerada i dels aqüífers.\nAnem a la mobilitat sostenible. El trànsit de vehicles és la principal causa de contaminació de l’aire i cada any provoca 3.500 morts prematures a l’àrea metropolitana de Barcelona. Millorar el transport públic fora de Barcelona, completar la xarxa de tramvies, promoció del teletreball, distribució urbana mercaderies, port, aeroport, etc. Són fronts a treballar entre d’altres.\nPel que fa a recursos, economia circular i canvis en els models de producció i consum es busca augmentar significativament els índexs de recollida selectiva a la metròpolis, que actualment es troben estancats entorn del 37 %, per sota de la mitjana de Catalunya (42 %).\nFinalment, en els nous models urbans es té en compte la situació d’emergència climàtica global. Així, planifica ciutats i entorns urbans més sostenibles i respectuosos. La construcció i el disseny dels espais agafen encara més protagonisme.\nNotícia Anterior: 5 claus per a aconseguir la repetició de compra en eCommerce\nSegüent Notícia: Andorra Multisport Festival i Maurten anuncien un acord plurianual


Les colles cedeixen la jornada de diumenge al referèndum\nGairebé la totalitat de les actuacions programades han canviat la data i se celebraran dissabte\n3 min. Barcelona 28/09/2017 18:54\n651x366 Els Capgrossos de Mataró van completar la tripleta màgica el cap de setmana passat a Esplugues / JOANA D'ARC | CAPGROSSOS DE MATARÓ Els Capgrossos de Mataró van completar la tripleta màgica el cap de setmana passat a Esplugues / JOANA D'ARC | CAPGROSSOS DE MATARÓ\nLa proximitat de l'1 d'octubre ha anat deixant la jornada dominical òrfena de diades castelleres. Si bé la cita més sonada havia de ser l'actuació de la Nova Atenes a Terrassa, van canviar de data i finalment es va acabar anul·lant per falta d'emplaçament. Si girem la mirada enrere només un parell de mesos, el calendari mostrava altres actuacions com la diada dels Marrecs de Salt per la Fira del Cistell o la festa major de Sant Miquel a Lleida. Quan falten tres dies per a la celebració del referèndum, gairebé la totalitat de les diades programades per diumenge han passat a la tarda de dissabte, a excepció de l'exhibició de la Fira de l'Aigua a Caldes de Malavella, que veurà els castells dels Castellers de les Gavarres alçant els seus castells diumenge a dos quarts de cinc de la tarda.\nSense la diada de la Nova Atenes, tots els focus apuntaran aquest cap de setmana cap a Lleida, on la colla amfitriona prepara la millor actuació de la temporada en el marc de les festes de Sant Miquel. Després de completar el quatre de vuit en quatre ocasions, els Castellers de Lleida es preparen per a l'assalt al tres de vuit i al dos de set. Els de la camisa bordeus estaran acompanyats dels Capgrossos de Mataró i els Moixiganguers d'Igualada, i aprofitaran la cancel·lació de la diada egarenca per incorporar de nou una Colla Vella dels Xiquets de Valls que havia caigut del cartell.\nLa formació vallenca no vol perdre l'ocasió d'actuar amb una altra colla gran al seu costat, i la presència dels Capgrossos de Mataró els obligarà a igualar o superar els castells de nou pisos que preparen els del Maresme. La jornada promet un nivell destacable, i els Moixiganguers d'Igualada no volen quedar desplaçats: la setmana passada van completar la quarta tripleta de castells de vuit pisos de l'any i el seu llistó no pot estar per sota d'aquest resultat.\nA banda de la diada de les terres de ponent, altres actuacions poden deixar sorpreses aquest cap de setmana. A Salt, els Marrecs celebraran la seva diada acompanyats d'uns Sagals d'Osona en el seu moment més dolç i dels Castellers del Poble Sec, que garanteixen un alt nivell tècnic exhibint construccions de la gamma alta de set. Els Castellers de Cornellà esperen amb candeletes una de les seves cites més importants, les festes del barri del Pedró, on hi actuaran amb els Xicots de Vilafranca. La festa major de Molins de Rei es prepara per gaudir dels castells de la gamma alta de set de la colla local i de la Jove de Sitges, i caldrà veure si els Castellers de Terrassa mobilitzen prou castellers per plantejar construccions de vuit pisos a la vila del Baix Llobregat. Tot i la ressaca de Santa Tecla, la diada Blava a Tarragona serà una bona oportunitat per veure si els Xiquets del Serrallo poden fer un nou pas endavant abans que acabi l'any; actuaran amb la Colla Jove Xiquets de Tarragona i els Castellers de Sant Cugat.\nMallorca comença a tancar la paradeta, aquest cap de setmana. Els Castellers de Mallorca celebren la seva diada de final de temporada, a la qual han convidat la colla veïna, la dels Al·lots de Llevant, i la Colla Castellera de la Bisbal del Penedès, que viatjarà a les illes per primer cop.\nL'agenda castellera, pendent del referèndum català\nEl cap de setmana casteller esdevé més reivindicatiu que mai


Blackrock, La Caixa i George Soros, accionistes de referència a Cellnex\nMARIONA FERRER I FORNELLS Actualitzada el 08/05/2015 00:00\n260x366 Francisco Reynés, vicepresident d’Abertis, i Tobías Martínez, conseller delegat de Cellnex, ahir. / ALBERTO DI LOLLI Francisco Reynés, vicepresident d’Abertis, i Tobías Martínez, conseller delegat de Cellnex, ahir. / ALBERTO DI LOLLI\nCellnex, la filial de telecomunicacions d’Abertis, va estrenar-se ahir a borsa amb una pujada del 10,07%, i va passar dels 14 euros per acció -el preu més alt de la forquilla de preus prevista per al debut- als 15,41 euros. I ho va fer amb la benedicció dels seus tres nous accionistes de referència: el fons d’inversió BlackRock (que controla un 6,2% de la companyia), La Caixa (5%) i el magnat George Soros (amb menys d’un 3%). La nova companyia de telecomunicacions -fins fa poc es deia Abertis Telecom- aspira ara a fer el salt “aviat” al selectiu Íbex-35, tal com va explicar ahir el conseller delegat d’Abertis, Francisco Reynés, després del tradicional toc de campana a la Borsa de Madrid.\nL’empresa de gestió de torres de telefonia mòbil, que té Abertis com a principal accionista amb un 34% del capital, passa a ser la quarta companyia espanyola que debuta a borsa aquest any, després d’Aena, Saeta Yield i Naturhouse. Però no és l’última, ja que ahir també va debutar a borsa el fabricant de trens Talgo.\nAmb la sortida a borsa de Cellnex, Abertis ha complert un dels pilars del seu pla estratègic entre el 2015 i el 2017 i, alhora, ha captat fins a 1.946 euros de l’OPV per invertir en el creixement i expansió internacional de la seva divisió d’autopistes. Segons les dades de la companyia, la seva filial és el primer operador europeu independent d’infraestructures de telecomunicacions sense fils.\nDisposa d’un total de 15.170 torres, de les quals la meitat se situen a Espanya i l’altra meitat a Itàlia, i té la intenció de posar el focus també a França, Alemanya i el Regne Unit, tot i que al mateix temps es fixa en els països de l’est i els nòrdics. “Els mirem com una companyia espanyola amb vocació internacional europea”, va proclamar ahir el seu conseller delegat, Tobías Martínez.\nA Talgo li costa arrencar\nNomés tres hores després del repic de campanes de Cellnex al parquet espanyol, Talgo va repetir l’escena, però amb un destí molt diferent. Si bé la filial d’Abertis va pujar un 10%, el constructor de ferrocarrils va caure un 9% en el seu primer dia. Els números havien anticipat ja la diferència entre les dues companyies: mentre que la primera s’havia estrenat amb el preu més elevat del seu rang, Talgo va col·locar les seves accions en la part més baixa, a 9,25 euros per cada títol.\nTalgo es va estrenar al mercat amb una capitalització de 1.265 milions i amb l’objectiu de mantenir la seva estratègia d’expansió internacional: el 72% de la seva facturació prové ja de l’exterior i manté trens a l’Estat, Portugal, França, Suïssa, Itàlia, el Kazahastan i l’Uzbekistan.


Una gran festa amb l'Orquestra Maribel per celebrar els 75 anys del Mercat del Lleó | Girona Secreta\nUna gran festa amb l’Orquestra Maribel per celebrar els 75 anys del Mercat del Lleó\nL’Associació de Comerciants de la Plaça del Mercat del Lleó, amb la col·laboració de l’Ajuntament de Girona, ha organitzat una festa d’aniversari el dissabte 5 d’octubre amb diverses activitats per commemorar l’efemèride. L’acte principal serà un sopar, que es farà en un envelat a la plaça de Salvador Espriu i que està adreçat als professionals del mercat i a les persones clientes de l’equipament. Aquest sopar tindrà un preu de 25€ i començarà a les 20.30h.\nPerò la gran festa arribarà a partir de les 23h amb el concert gratuït de l’Orquestra Maribel, que convertiran el Mercat del Lleó en una gran celebració! El concert de l’Orquestra Maribel es farà al costat del mercat, a la zona on habitualment es realitza el mercat dels pagesos.\nPrevAnteriorJa tenim el cartell de les Fires de Sant Narcís 2019\nSegüentMIFAS organitza un festival amb l’Orquestra Diversiones i els Diables de l’OnyarNext


Fracàs de l'autonomia\n27 febrer 2021 02:53\nGuillem Frontera | 11 setembre 2009\nE la nave va... N'estam segurs? Ser pobre no és una deshonra, però ser-ho després d'haver estat els més rics de l'Estat i uns dels més rics d'Europa revela com a mínim imperícia. En realitat, encara no som pobres, però ens empobrim: des de les bosses de misèria fins a les classes mitjanes. Els de més amunt és cert que hi ha dies que no guanyen tant com altres, però per ara no ens han de fer passar pena. La gent del país tenim coses rares, podem no saber com pagarem el lloguer del pis mentre patim per la situació dels magnats del turisme: al marge que els seus problemes repercuteixin o no en el nombre de llocs de feina. Simplement, no ens agrada que els nostres rics passin estretors. En això som estranyament solidaris.\nTot plegat, ja hauríem d'haver endevinat aquesta tendència a l'empobriment quan els nostres empresaris turístics més conspicus decidiren que havien de créixer fora del país. Havien vist que ja no es podia treure més suc de l'illa, de l'arxipèlag, i cercaren paratges sense GOB ni fiscalitzacions fora de lloc. Comprengueren que, aquí, el negoci del turisme ja no permetria l'obertura de noves perspectives. La gent també ho va entendre, o almenys aquest diagnòstic arribà als taulells dels cafès de poble. Quin temps fa que els experts -ara no és el moment d'entrar en detall en aquesta denominació- i els governants parlen públicament de la necessitat de diversificar la nostra economia i deixar endarrere el monocultiu turístic? La generació posterior a la de servidor ho ha hagut de sentir insistentment des de la infantesa, de forma que la figura ha esdevingut expressió retòrica del no-res. En sentir algú dient-ho, tapau-li el cap: o us vol enganyar o al·ludeix a la construcció com a alternativa.\nO simplement no té res a dir i ha de donar fe de la seva presència on sigui que manifesti aquests propòsits. Tapau-li el cap. Però l'empobriment, com a expressió de l'alentiment de l'activitat econòmica, notòriament de la construcció, ens descobreix l'horror a què ens mena aquest model. Des dels governants fins al guardià d'obra, tothom desitja que es reactivi l'economia del país en la direcció en què se n'havia registrat el creixement: la construcció, tota vegada que no s'albira altra activitat susceptible d'assumir la tasca de reflotar-nos -o d'oferir bones perspectives ja abans de les eleccions.\nAquest guió ens situa en un estat verament indesitjable: o empobriment -amb la conflictivitat social associada- o destrucció salvatge del territori. No hem estat capaços de dissoldre aquesta disjuntiva. També sentireu a dir que hem de trobar altres vies de sortida de la crisi, però no escoltareu, de boca dels que són dignes de ser escoltats, les propostes en què podria substanciar-se aquest nou model. En fi, tants d'anys d'autogovern, i no hem estat capaços de mantenir allò que teníem ni d'intervenir amb eficàcia en el que hauria de ser un futur fiable. Mirat així, no podríem dir que la nostra autonomia és un fracàs inapel·lable? Si la vostra resposta és sí, us foteu. Si és no, també.\nJo no diria que la nostra autonomia és un fracàs inapel·lable, en tot cas ho han estat els nostres governants (dels que en som responsables per què els hem votat). La nostra situació ve de la nefasta gestió del PP (mans foradades, corrupció, obres faraòniques) i de l'expoli espanyol.\nPer tant, la solució és ben clara: FORA POLÍTICS DEL PP I INDEPENDÈNCIA D'ESPANYA.\n" ..i o hem estat capac,os de mantenir allo que teniem ni d,intervenir amb eficacia en el que hauria de ser un futur viable.", oblida el Sr. Frontera que l,eix nacional es primer , mes important i determinant del eix detre-esquerre, el codi mental d,aquest article ?


València verda: de com limitar el plàstic i de com combatre les plagues | Radio Valencia | Actualidad | Cadena SER\nValència verda: de com limitar el plàstic i de com combatre les plagues\nValència acollirà en els pròxims dies el primer fòrum de bioprotecció vegetal de plagues en la Mediterrània i el MeetingPack, sobre les claus de sostenibilitat dels envasos plàstics\nEscucha La llavor (25/05/2019) en Play SER\n25/05/2019 - 08:15 h. CEST\nEsta setmana que ve, els dies 29 i 30, València acull l'única trobada mundial especialitzada en materials plàstics i envasos. Amb l'atenció posada en la gran quantitat de restes plàstiques que han arribat ja a tots els llocs d'este congrés, organitzat pel centre tecnològic AINIA i per AIMPLAS, Institut Tecnològic del Plàstic, empreses líders en el sector exposaran iniciatives en la integració dels seus productes en l'economia circular i la sostenibilitat en els seus processos productius.\nEn La Llavor hem parlat amb Carlos Enguix, coordinador de la trobada i cap del departament de Tecnologies de l'Envàs d'AINIA, que explica que hui dia és impossible desfer-se del plàstic al 100%. Els nous "bioplàstics" i materials que busquen substituir el plàstic no tenen les seues propietats. La clau està en la reducció i en un control eficaç de les restes plàstiques que continuen generant-se.\nPerquè no només generen plàstic els envasos dels aliments. També el sector cosmètic, el tèxtil... generen quantitats ingents de microplàstics molt difícils de controlar.\nAl juny, el Fòrum de Bioprotecció\nOrganitzat pel Col·legi Oficial d'Enginyers Tècnics Agrícoles de València i Castelló, al costat de Phytoma-Espanya, el primer Fòrum de BioProtecció Vegetal, que se celebrarà el 13 i 14 de juny a la Universitat Politècnica de València, estarà centrat en el “Control Biològic en la gestió integrada de plagues en cultius mediterranis”.\nAlberto Urbaneja, coordinador del Centre de Protecció Vegetal i Biotecnologia de l'IVIA i director científic del fòrum, explica que este congrés té vocació de continuïtat atés que el control biològic s'està mostrant molt efectiu per a controlar plagues.\nPosa l'exemple del Greening dels cítrics. Una malaltia procedent de Sud-àfrica que podria tindre els dies comptats gràcies a un parasitoide capaç d'acabar amb l'insecte vector de la malaltia. Un parasitoide que podria començar a aplicar-se en breu perquè la fase de proves pràcticament ha conclòs, amb gran èxit, i només està pendent de l'últim permís del Govern d'Espanya. Permís que podria arribar este mes que ve.\nPreguntat per si seria possible trobar una cosa similar per a posar límit a l'insecte vector de la xylella, Urbaneja explica que són casos molt diferents. Que ara com ara és impossible controlar a eixe insecte que expandeix l'anomenat "ébola de l'olivera". Però que continuen treballant per a trobar una solució biològica també contra la xylella.