Acord entre la UE i EEUU per la transferència internacional de dades - Assplus\nAcord entre la UE i EEUU per la transferència internacional de dades\nAnunci d’acord entre la Comissió Europea i els Estats Units per les transferències internacional de dades.\nL’Agència Espanyola de Protecció de Dades (AEPD) va anunciar, el passat 3 de febrer de 2016, que la Comissió Europea ha arribat a un nou acord en relació al “Safe Harbor”. Aquest nou marc té l’objectiu de permetre operacions de transferència internacional de dades de caràcter personal amb empreses dels Estats Units, sempre garantint que les dades es tractaran igual que dins de la Unió Europea.\nEl nou marc legal es basa en els següents punts:\nObligacions dures a les empreses que tinguin dades de ciutadans europeus: les empreses d’Estats Units que vulguin dades personals d’europeus hauran de comprometre’s a obligacions fiables sobre la quantitat de dades de caràcter personal que tractin i avalar els drets individuals.\nObligacions de transparència en l’accés pel govern estatunidenc i garanties clares: Estats Units ha d’assegurar per escrit a la Unió Europea que l’accés de les institucions públiques per aplicar la llei i la seguretat nacional, sempre estaran dins d’unes garanties, limitacions i mecanismes de supervisió. Les excepcions seran utilitzades només en la mesura proporcionada i necessària. Per altra banda, EEUU ha suprimit vigilar massivament i indiscriminadament les dades personals transferides al país. Anualment es realitzarà una revisió conjunta que inclourà la qüestió de l’accés de seguretat nacional.\nUna protecció efectiva dels drets dels ciutadans europeus: si un ciutadà considera que les seves dades s’han utilitzat de forma incorrecta li oferiran varies possibilitats de reparació i, les empreses, hauran de donar una resposta a les seves queixes en un terminis determinats. Es crearà un nou Defensor per les queixes sobre possibles accessos de les autoritats nacionals de intel·ligència.


El blog de la Natàlia: El mal temps afecta a tot arreu\nAquí també la neu cau amb insistència al Pirineu i al Prepirineu, aquest any és un any de nevades. Nosaltres tenim bon temps amb sol, però al vespre fa fred, es nota que ha nevat a les muntanyes.\nSembla mentida que els camions no portin les rodes adequades o amb cadenes, dons així provoquen els accidents i les retencións a les carreteres.\nEspero que el temporal no duri massa.\n11 de febrer de 2009, a les 23:21\nDe fet el paissatge ha d'esser espectacular. Ja me l'imagino i no l'he vist "in situ" pels pèls; m'hagués encantat!.\n12 de febrer de 2009, a les 21:39


25450 - Search Results - UAB Digital Repository of Documents\nHome > Search Results: 25450\n1 p, 67.5 KB Àlgebra lineal i geometria  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n1 p, 58.4 KB Àlgebra lineal i geometria  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n1 p, 68.6 KB Àlgebra lineal i geometria  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n2 p, 30.4 KB Àlgebra lineal i geometria  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n2 p, 38.4 KB Àlgebra lineal i geometria  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n2 p, 30.3 KB Àlgebra lineal i geometria  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n1 p, 70.6 KB Àlgebra lineal i geometria  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n1 p, 69.0 KB Àlgebra lineal i geometria  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n1 p, 75.2 KB Àlgebra lineal i geometria  / Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències


Cessió d'espais - Ajuntament de Santa Eulàlia de Ronçana\nPortada > Ajuntament > Tràmits i gestions > Cessió d'espais\nL’Ajuntament de Santa Eulàlia de Ronçana ofereix determinats espais a entitats, associacions, empreses i particulars. Aquest tràmit permet sol·licitar la cessió d’un espai municipal per a la realització d’actes, reunions o festes. Aquests espais són:\n- Centre Cívic la Fàbrica:Sala Gran, Sala Polivalent i Sala d’entitats.\n- Biblioteca: Sala Pau Casals.\nUn cop recepcionada la instància, l’Ajuntament comprovarà la disponibilitat de l’espai sol·licitat, i donarà una resposta de confirmació o de no acceptació d´aquesta.\nPot sol·licitar el tràmit qualsevol entitat, associació, ciutadà o empresa interessada. La cessió d’aquests espais només és gratuïta per les entitats i associacions registrades al municipi de Santa Eulàlia de Ronçana.\nLa cessió d’aquests espais només és gratuïta per les entitats i associacions registrades al municipi de Santa Eulàlia de Ronçana. El cost de la cessió ve regulat per els preus públics aprovats per la Junta de Govern Local en sessió de data 23 de maig de 2013. Aquest import s’haurà d’abonar un cop s’obtingui el vist i plau de l’àrea corresponent, i seguint les indicacions d’aquesta:\n- Sala polivalent: 12 euros l'hora.\n- Sala Gran: 20 € / hora.\n- Casal d'avis: 10 € / hora.\n- Sala d'entitats 1: 6 € / hora.\n- Sala d'entitats 2: 6 € / hora.\n- Sala d'entitats 3: 6 € / hora.\n- Sala d'entitats 4: 6 € / hora.\nOmplint la següent instància genèrica:\n- A l'Oficina d’Atenció al Ciutadà de l’Ajuntament, de dilluns a divendres de 9 del matí a 2 del migdia, i dimarts i dijous de 4 a 7 de la tarda.\n- Al Centre Cívic i Cultural La Fàbrica, en horari: de 9 del matí a 2 del migdia, i de 4 de la tarda a 10 de la nit.\nSol·licitud cessió espais (PDF, 23 kB)\nSol·licitud cessió espais\nPublicació preus públics (PDF, 122 kB)\nPublicació preus públics\nReglament d'ús del Centre Cívic i Cultural La Fàbrica (PDF, 176 kB)\nReglament d'ús del Centre Cívic i Cultural La Fàbrica\n- La cessió de l’ús d’aquests espais ve condicionada per la seva disponibilitat en les dates demanades.\n- La petició haurà de realitzar-se com a mínim amb una antelació de 15 dies respecte la data sol·licitada.


Riudellots de la Selva. Riudellots de la Selva vol potenciar l'ús de la sala infantil de la Biblioteca Municipal\nPublicat el Divendres, 14 Novembre 2014 07:00 Escrit per Ajuntament de Riudellots de la Selva\nS'ha millorat l'espai amb nou mobiliari, un nou etiquetatge i s'ha ampliat el fons de llibres\nAmb la voluntat de millorar i estimular l'ús de la sala infantil de la Biblioteca Municipal de Riudellots de la Selva, l'Ajuntament hi ha fet un seguit de millores per tal de fer-la més acollidora, agradable i còmode.\nEn aquest sentit s'hi ha col·locat nou mobiliari entre el que destaca un expositor piramidal de novetats, un sofà per adults, cadires infantils i un matalàs tou pel terra amb coixins i pufs, entre d'altres.\nAixí mateix s'està treballant en la millora de la senyalització, etiquetatge i classificació del fons, separant les franges d'edats dels nens per cicles i colors.\n'La secció de literatura juvenil també es dividirà per gèneres (amor, aventures, fantasia, intriga, etc.) per tal de facilitar-ne la cerca i l'elecció', tal com ha explicat Albert Dubé, bibliotecari de la Biblioteca Municipal Anna Nadal Serra.\nParal·lelament a aquest etiquetatge, es preveu augmentar considerablement el fons de llibres juvenils i infantils ja sigui a través de donatius o bé amb directament amb compra de llibres.\nPer a donar a conèixer les millores i fomentar l'ús d'aquest espai s'han organitzat diverses visites amb l'escola tal i com ha explicat l'alcaldessa Montserrat Roura.


Col·laboradors – Centro Médico Masnou\nDIMAT, CENTRE DE DIAGNÒSTIC PER LA IMATGE EN EL MASNOU\nIniciem un nou curs en el qual volem seguir millorant la qualitat de l’assistència que oferim als nostres pacients. Per això, volem aprofundir l’acord de col·laboració assolit amb el centre de diagnòstic per la imatge DIMAT.\nA l’octubre de 2017, DIMAT neix com una nova unitat de diagnòstic per la imatge en el centre del Masnou. Posant a la seva disposició un servei de proximitat amb l’última tecnologia i la garantia de l’equip d’Instituts Guirado.\nA les seves instal·lacions disposen de les modalitats de Ressonància Magnètica, CBCT -3D (Tac de feix cònic), Ecografia, Ortopantomografia i teleradiografies, amb els darrers avenços tecnològics.\nMitjançant la seva plataforma en línia els nostres professionals poden accedir, fàcilment als estudis radiològics (informe i imatges) dels seus pacients amb total confidencialitat.\nCol·laboren amb les principals companyies asseguradores del mercat.\nDIMAT es troba en el C / Pintor Domènech i Farré, 31-33 local 10, al costat de les nostres instal·lacions del C/ Itàlia 1, prop de la nova zona comercial del Masnou.\nLa nostra cartera de serveis i la nostra oferta de proves es troba en permanent procés de revisió i actualització segons l’evolució i avanços del mercat amb l’objectiu de avançar-nos a les necessitats dels nostres clients i garantir la màxima capacitat de resposta davant de qualsevol nova necessitat. En Cerba disposem de diferents seccions de laboratori, totes elles dirigides i coordinades per facultatius especialistes de primer nivell que asseguren la màxima fiabilitat en cada pas del procés d’analítica, així com el servei de resposta més qualificat per als nostres clients. El nostre laboratori està organitzat en 10 seccions, que es troben sota la supervisió i coordinació del Director de Laboratori. Al seu torn, cada secció és supervisada i dirigida per un facultatiu especialista que té al seu càrrec personal llicenciat i diversos tècnics de laboratori. Ja dins del laboratori diferenciem un primer grup de set especialitats (Bioquímica, Hematologia, Biologia Molecular, Immunologia, Microbiologia, Anatomia Patològica i Genètica), un segon grup corresponent a les grans classificacions segons la metodologia (Absorció Atòmica, Cromatografia i Radioimmunoanàlisi) i un altre grup corresponent a Analítica Industrial. Tot i que cada especialitat té les seves particularitats, totes respecten un mateix protocol i una Bones Pràctiques de Laboratori (BPL) comú que assegura la màxima qualitat. Incorporem l’última tecnologia amb gran agilitat, ja que considerem que incorporar els millors avenços és fonamental per oferir un servei òptim.\nDisposem d’un gran nombre de Certificacions, acreditacions i Autoritzacions que garanteixen un servei òptim.\nSotmetem a les nostres instal·lacions i equipament a nombrosos procediments per tal d’obtenir les certificacions de màxima qualitat segons les normatives nacionals i internacionals més exigents. D’aquesta manera ens assegurem de mantenir la màxima eficàcia i eficiència any rere any, i oferir la resposta més adequada a les necessitats dels nostres clients, a més de resultar un excel·lent estímul per millorar. Cerba Internacional, SAE és un laboratori certificat conforme a les normes ISO 9001, ISO 14001 i acreditat d’acord amb la norma ISO 15189 en el seu laboratori central amb l’abast publicat a la pàgina oficial ENAC.\nSYNLAB se centra especialment en aplicar mètodes innovadors de medicina de laboratori i en associar les diverses competències de diagnòstic especialitzades (Centres d’excel·lència de SYNLAB). A més, SYNLAB disposa de laboratoris addicionals (unitats de negoci estratègiques) per a l’anàlisi mediambiental i de medicina veterinària en determinats països. Aquesta gamma de serveis es completa amb els centres especialitzats d’imatges mèdiques amb què compta en alguns països.\nEl grup col·labora estretament amb organismes de recerca i universitats, i manté el seu propi centre educatiu, l’Acadèmia SYNLAB\nPresent en més de 40països en 4 continents\nMés de 20.000 treballadors\n500 milions de resultats de proves a l’any\nIngressos por vendes de aprox. 1900 milions d’euros


Enigmes per a infants – paucasanyasmates\nCategoria: Enigmes per a infants\n14 d'Abril de 2020 29 d'Abril de 2020 paucasanyas57Deixa un comentari\nEnigma matemàtic per a Educació Primària de dimarts, 14 d’abril de 2020.\nEndevina aquesta suma.\nUna mestra que conec m’ha fet arribar aquest enigma. Es pot resoldre de moltes maneres. Si vols, pots enviar-me la teva solució.\nA veure si entre tots trobem una bona colla de maneres de resoldre’l !!.\nProva de resoldre l’enigma. Després, si vols, pots dir-me com ho has fet (o fins on has arribat, en cas de que no hagis trobat cap solució). No em diguis només el resultat. Fes fotos amb el mòbil dels fulls que has escrit i envia-me-les adjuntades a un correu electrònic ( pau.casanyas@uvic.cat o bé paucasanyas@gmail.com ). Jo m’ho miraré i t’ho retornaré amb comentaris. Guanya punts a la lliga.\nAcabo amb un vídeo per celebrar la feina ben feta\nEls els pescadors no surten a pescar; perquè els restaurants no compren peix. Amb el confinament pel coronavirus, estan tots tancats. I mira què passa:\nParc dels Xiribecs al centre d’ #amposta\nArran del confinament la Natura recupera el seu espai.\n— Dani Forcadell (@daniforcadell) April 13, 2020\nEl peix ve a port i ens fa babarotes.\nEl cub. Tres preguntes i un enigma.\n31 de Març de 2020 28 d'Abril de 2020 paucasanyas57Deixa un comentari\nEnigma matemàtic per a Educació Primària de dimecres, 1 d’abril de 2020.\nCares, vèrtex i arestes del cub.\nAl nostre entorn trobem moltes representacions del cub. Els daus de jugar al parxís en son una.\nDaus del parxís. Les cares estan numerades de 1 a 6\nEl metre cúbic, que tenen moltes escoles, n’és una altra.\n– Estem muntant el metre cúbic.\nPotser alguna vegada, a la teva escola, heu mirat quants (-es) alumnes cabíeu dins el metre cúbic.\nAlerta! No s’hi val a treure el cap per dalt!\nSabem que els polígons són figures geomètriques de dues dimensions; perque només tenen amplada i alçada. També tenen costats i vèrtex.\nTriangle, quadrat, rectangle i paral·lelogam.\nEl cub NO és un polígon; perquè no té dues dimensions, sinó tres. Té amplada, alçada i profunditat. Per això diem que el cub és un cos geomètric. Com que totes les seves cares són planes, el cub és un políedre.\nQuantes cares té el cub?\nPosats (-des) dins del cub, tenim una cara a davant i una altra al darrere, una cara a la dreta i una altra a l’esquerra, i una cara a sota i una altra a sobre. Quantes cares té el cub?\nEls cubs no tenen costats, com els quadrats; però tenen cares, vèrtex i arestes.\nMetre cúbic. Cada dauet de fusta (vèrtex) subjecta tres barres (arestes).\nMira el metre cúbic de l’escola. Les barres que el formen representen les arestes. Quantes n’hi ha?.\nEls dauets de color marró on s’encaixen les arestes, representen els vèrtex. Quants vèrtex hi ha?. Quantes arestes s’encaixen a cada vèrtex?\nSi el cub té 8 vèrtex i a cada vèrtex s’hi encaixen 3 arestes, hi hauria d’haver 24 arestes ( 8 x 3 = 24 ); però n’hi ha moltes menys.\nUna història d’aquests dies\n31 de Març de 2020 31 de Març de 2020 paucasanyas57Deixa un comentari\nEnigma matemàtic per a Educació Primària de dimarts, 31 de març de 2020.\nLa capsa de retoladors\nTenia algun bitllet i únicament 3 monedes al moneder. Totes tres monedes eren d’un euro.\nHe anat a comparar una capsa de retoladors. Cada retolador valia 2 euros. Després de pagar, al moneder només m’hi queden 7 monedes d’un euro.\nAquesta NO és la capsa de retoladors que he comprat\nAlerta! Hi pot haver més d’una solució.\nPots dir: quants retoladors hi ha a la capsa, quant costa la capsa, què tenia al moneder abans de pagar, què he donat per pagar i què m’han tornat de canvi.\nDedueix i calcula\n30 de Març de 2020 15 d'Abril de 2020 paucasanyas57Deixa un comentari\nEnigma matemàtic per a Educació Primària de dilluns, 30 de març de 2020.\nPrimer dedueix la puntuació de cada objecte (el parell de sabates, l’homenet, les ulleres de sol i el guant de boxa) i després fes el càlcul de l’última fila.\nQuina és la puntuació de la cinquena fila?\n1. Una sola sabata no val igual que el parell de sabates sencer.\n2. L’homenet de la cinquena fila va molt ben equipat (cara, mans i peus).\n3. Tingues en compte la prioritat de les operacions: si no hi ha cap parèntesi que indiqui el contrari, la multiplicació s’ha de fer abans que la suma.\nUnes postres molt elaborades


Aprofundim en matèria de contractació del sector públic - Les consultes preliminars del mercat\nPrèviament a licitar un contracte, l’òrgan de contractació efectua una consulta preliminar del mercat (CPM), que és una investigació del mercat que li servirà per preparar correctament aquesta licitació i, a la vegada, és útil per als operadors econòmics que hi participin, ja que obtindran informació referent als plans de contractació que té l’entitat contractant i als requisits que s’exigiran per concórrer al procediment que posteriorment es convoqui.\nAbans de llançar un procediment de licitació, els compradors públics poden participar amb els possibles futurs proveïdors en una CPM, per iniciar un diàleg tècnic d’intercanvi que serveixi per obtenir dades reals sobre quin és el mercat en el sector que els interessa contractar, quines són les capacitats dels proveïdors actuals i quina és l'evolució dels preus. A més, es poden consultar opinions d'experts provinents d'autoritats independents. D'altra banda, el mercat obté informació sobre què necessita i què busca el comprador públic i com plantejarà la futura adquisició, d’aquesta manera els futurs licitadors poden preparar de manera més acurada la seva oferta.\nL’informe 19/2014 de la Junta Consultiva de Contractació de la Generalitat de Catalunya ja establia que aquestes consultes constitueixen un mecanisme recomanable adreçat a la consecució de contractacions públiques més eficaces i eficients, com a peça fonamental d'una planificació i preparació adequades dels procediments de contractació pública. Així mateix, també són un instrument de facilitació de l'accés de les pimes a aquests procediments, en la mesura que possibiliten que preparin la seva participació en la licitació corresponent.\nLa LCSP, transposant la Directiva 2014/24/UE del Parlament Europeu i del Consell, de 26 de febrer de 2014, sobre contractació pública, incorpora a l’ordenament jurídic les CPM mitjançant l’article 115, que estableix que els òrgans de contractació poden elaborar estudis de mercat i adreçar consultes als operadors econòmics que hi estiguin actius amb l'objectiu de preparar correctament la licitació i informar els citats operadors econòmics sobre els seus plans i els requisits que es requereixen per accedir al procediment.\nLa redacció de l’article 115 és confosa i pot generar dubtes, ja que sembla que barreja dues qüestions diferenciades, com són la CPM i l’assessorament de tercers, el qual, d'altra banda, està regulat a l’article 70 de la LCSP. Tampoc s’estableix quin és el procediment a seguir ni quina metodologia s’ha d’emprar per fer la CPM, la qual cosa comporta que els òrgans de contractació tinguin dubtes a l'hora de dissenyar la CPM.\nEl que sí que s’extreu de l’article és el respecte als principis de publicitat, transparència, no discriminació i lliure competència que s’ha de mantenir durant tota la consulta.\nÉs cert que els òrgans de contractació sempre han consultat el mercat quan han necessitat obtenir informació, però fins ara, en no existir cap regulació, normalment ho han fet de manera opaca i discreta, i sovint infringint principis com la transparència i la lliure concurrència. Ara, amb la nova LCSP, disposem d’unes mínimes pistes que poden ajudar a saber quin és el camí a seguir per fer una CPM que respecti els principis de contractació pública. Les CPM també són una oportunitat per deixar d’actuar com sempre i utilitzar-les com al·licient per canviar la nostra manera de contractar.\nPer tant, la CPM s'ha de fer de manera transparent i pública i amb les prevencions necessàries per evitar que, del procés de consultes, en resultin vulnerats els principis de transparència, d’igualtat de tracte i de lliure concurrència.\nQuan pot ser necessari efectuar una CPM?\nEl fet que la LCSP estableixi aquesta possibilitat de diàleg amb el mercat no vol dir que a partir d’ara s’hagin de fer aquestes CPM abans de qualsevol licitació que es vulgui engegar, ja que en la majoria de contractes no cal consultar els operadors econòmics perquè l’òrgan de contractació ja disposa de la informació necessària per preparar la licitació.\nQue l’òrgan de contractació no tingui els coneixements suficients sobre el contracte que ha de licitar, comporta que l’objecte no es pot determinar correctament, que el preu establert sigui inadequat, que no es defineixin de manera precisa i concreta els criteris d’adjudicació i que tot això acabi desembocant en males execucions que no s’ajustaran a les necessitats de l’òrgan de contractació i comportaran futures modificacions contractuals, sovint de dubtosa legalitat, i en definitiva s’acabaran infringint els principis rectors de la contractació pública. Conseqüentment, en aquests supòsits la CPM resulta un instrument essencial per garantir l’èxit de la compra pública.\nTambé pot ser convenient utilitzar la CPM quan l’òrgan de contractació necessiti avaluar si la licitació que està pensant dur a terme és factible des del punt de vista tècnic i/o financer i si és operativa atenent a l'estructura del mercat actual.\nLa utilitat de les CPM és més evident quan estem davant d’una compra pública d'innovació que obliga a tenir uns coneixements tècnics difícils de reunir en un comprador públic, que normalment desconeix en quin nivell tecnològic es troba el mercat i si els proveïdors estan capacitats per oferir el que es necessita adquirir en el moment actual. Les CPM són especialment recomanables per a contractes complexos que requereixen una preparació important, com ara quan es busca una solució innovadora. Així, en aquest àmbit utilitzar la possibilitat que disposa l'article 115 de la LCSP i fer una consulta preliminar al mercat, es converteix en una necessitat per poder investigar les solucions disponibles al mercat.\nQuines dades es poden obtenir de la CPM?\nEn la CPM es poden sol·licitar als participants totes les dades que es considerin indispensables per elaborar la licitació. Es poden sol·licitar, entre d'altres, les dades necessàries per poder:\nDeterminar si hi ha un nombre suficient d’empreses al mercat que puguin satisfer la prestació i si quedarà garantida la competència.\nDeterminar si les empreses existents actualment podrien satisfer les prestacions que es demanaran en la licitació.\nDeterminar si existeix una solució comercial a la demanda i si aquesta ja està disponible.\nDeterminar-ne el preu màxim.\nAmb aquesta recopilació de dades tindrem més informació per escollir quin procediment és el més adequat per adjudicar el contracte i podrem elaborar uns plecs molt més precisos.\nQuin procediment s’ha de seguir per fer la CPM?\nHa de quedar clar que les CPM s'han de fer en el marc d’un procediment transparent i públic que no ha de limitar la concurrència, i la no participació en la consulta no pot comportar cap desavantatge per als futurs licitadors en el procediment.\nTot i que l’article 115 de la LCSP no estableix res amb relació al procediment ni a la metodologia que s’ha de seguir, es pot consultar la "Guia per a autoritats públiques sobre la contractació pública d’innovació”, editada per la Comissió Europea, que estableix diferents fases a tenir en compte dins del procés de la CPM i també l’informe elaborat per la Direcció General de Contractació Pública sobre les CPM.\nEn primer lloc, hi ha d'haver una primera fase interna en què s’ha de decidir quin serà l’àmbit de la consulta, quines necessitats té l’òrgan de contractació i, sobretot, a quin sector del mercat anirà dirigida (fabricants, investigadors, tercer sector, tipus d’empresa, etc.). Com més acurades siguin aquestes premisses més possibilitats tindrem d’obtenir realment les dades que necessitem i que la CPM es porti a terme amb èxit.\nUn cop decidit l’àmbit, escollirem el format de la consulta -la manera de fer-la hauria de ser la que impliqui com més operadors millor. El contacte amb les empreses es pot establir, entre d’altres, de les maneres següents:\nPer escrit: generalment en forma de qüestionari, enquesta o formulari.\nPer contacte telefònic: entrevistes telefòniques basades en preguntes establertes.\nPer web: crear una plataforma en línia específica per a la consulta.\nPer contacte presencial: jornades o presentacions.\nÉs important que els destinataris de la CPM tinguin clar el procediment que se seguirà i quines són les dades que l’òrgan de contractació espera obtenir de les seves aportacions. Per això, es recomana que la metodologia emprada sigui mitjançant qüestionaris o formularis ja preestablerts per l’òrgan de contractació i que les empreses només hagin d’omplir el que se’ls demana, més que no pas exigir la presentació d’una memòria més lliure i menys acotada, ja que en aquest cas correm el risc que els participants no ens aportin la informació que necessitem.\nHa de quedar clar que, del bon disseny de la CPM, en depèn l'èxit, ja que equivocar-se en l’àmbit de la consulta, en el format o en les preguntes adreçades als participants, farà que no obtinguem la informació que necessitem i que la CPM s’hagi fet en va.\nA més, com més concrets i clars sigui el procediment i el contingut, més segurs se sentiran els operadors del mercat per participar-hi.\nQuè s'ha de fer amb els resultats obtinguts de la CPM?\nTots els resultats obtinguts en la CPM han de quedar documentats de manera transparent. L’article 115 estableix que, un cop acabada la consulta, s’ha d’elaborar un informe amb totes les actuacions realitzades que inclogui des dels participants que han intervingut, les qüestions formulades, les respostes a aquestes, els estudis elaborats, etc., i aquest informe s'ha de publicar al perfil de contractant de l’òrgan de contractació. A més, l’informe formarà part de l’expedient de contractació en cas d’una licitació posterior i estarà subjecte a les mateixes obligacions de publicitat que els plecs de clàusules.\nÉs important tenir en compte que, de les CPM realitzades, mai no en pot resultar un objecte contractual tan concret i delimitat que únicament s’ajusti a les característiques tècniques d’un dels consultats.\nUn cop acabada la CPM, l’òrgan de contractació no està obligat a licitar el contracte, ja que podria ser que els resultats de la consulta ens mostressin la inviabilitat de la licitació pretesa, bé per presentar uns costos molt elevats o bé perquè el mercat encara està molt allunyat de poder presentar un producte que cobreixi les necessitats presentades.\nSi un cop realitzada la CPM l'òrgan de contractació licita el contracte, s’han de tenir en compte els resultats obtinguts en la consulta per elaborar els plecs i, en cas de no tenir-los en compte, s’han d’explicar els motius en l’informe final.\nLa confidencialitat en les CPM\nUn aspecte fonamental en la CPM és la confidencialitat. L’article 115 de la LCSP estableix que en cap cas durant el procés de consultes l’òrgan de contractació pot revelar als participants les solucions proposades pels altres participants, les quals solament coneix l'òrgan de contractació.\nAquest precepte s'ha de tenir en compte en concordança amb l’article 133 de la LCP. Entenem que l’òrgan de contractació pot divulgar les solucions i la definició de les especificacions dels projectes, però no pot revelar cap informació tècnica o comercial que hagi estat facilitada pels participants i aquests hagin designat com a confidencial.\nHan de ser els participants els qui identifiquin la documentació o la informació tècnica o comercial que consideren que té caràcter confidencial, i no és admissible una declaració genèrica o que declarin que tota la informació que aporten és confidencial (vegeu amb relació a la confidencialitat l’informe elaborat per la Direcció General de Contractació Pública (http://exteriors.gencat.cat/web/ca/ambits-dactuacio/contractacio-publica/direccio-general-de-contractacio-publica-/.content/osacp/regulacio_i_criteris_contractacio/informes_llei_contractacio/confidencialitat-LCSP2017.pdf).\nPer donar més seguretat jurídica, es recomana incloure a la documentació de la CPM alguna clàusula que destaqui que l’òrgan de contractació divulgarà les solucions presentades per tots els operadors econòmics i els resultats de la consulta, i no difondrà la informació tècnica o comercial facilitada que els participants hagin designat com a confidencial.\nProblemes i inconvenients de les CPM\nLes CPM encara que, com hem vist, són una eina útil per als òrgans de contractació, també tenen algunes contrapartides com són el cost del procediment, el temps afegit a la preparació de la licitació i la seva complexitat, atès que molts cops el personal intern que prepara la licitació no té la capacitat ni els coneixements per poder configurar un procés d’aquesta magnitud, que pot requerir eines informàtiques o altres requisits administratius per garantir-ne la transparència i la igualtat de tracte de què, a priori, l'ens contractant no disposa.\nUn altre problema que presenta la CPM és la dificultat d’aconseguir la participació del màxim nombre de proveïdors del sector al qual ens interessa arribar, ja que en ser una eina nova moltes vegades els operadors econòmics desconfien que quedi garantida la confidencialitat de les seves aportacions. Per resoldre aquesta manca de participació, és important que el disseny de la consulta sigui molt detallat i s’expliqui molt bé com seran tractades les dades que els participants designin com a confidencials i quina protecció se’ls donarà davant la transparència del procediment, per donar seguretat a les empreses per participar-hi.\nLa CPM és un diàleg tècnic amb el mercat, i és essencial per al bon funcionament i resultat que es compleixi el següent:\nPrèviament l’òrgan de contractació ha d’identificar de manera clara i precisa les necessitats que té i que vol cobrir amb la futura licitació.\nS’ha de fer una àmplia i correcta difusió de la CPM al sector al qual interessa arribar, perquè el mercat entengui quina és la necessitat que té el comprador públic i pugui oferir-li solucions òptimes.\nLa CPM s'ha de publicar al perfil de contractant ubicat a la Plataforma de Serveis de Contractació Pública de la Generalitat de Catalunya. Cal donar tota la informació qui sigui possible: indicar clarament l’objecte de la CPM, quins tercers poden participar-hi, la data d’inici de la consulta, la metodologia emprada, les fases, etc.\nDurant tota la consulta s’ha de respectar el principi de transparència. En aquest sentit, qualsevol informació proporcionada per l’òrgan de contractació durant el procediment ha de ser facilitada a tots els potencials proveïdors, de la mateixa manera que s’ha de difondre la informació que els operadors econòmics facilitin a l’entitat contractant, sens perjudici de les garanties de confidencialitat que s’han de concedir per donar seguretat i fomentar la participació dels potencials licitadors.\nDe les consultes realitzades, no en pot resultar un objecte contractual tan concret i delimitat que únicament s’ajusti a les característiques tècniques d’un dels participants.\nCal elaborar un informe final motivat, que formarà part de l’expedient de contractació, amb totes les actuacions realitzades, que també s'ha de publicar al perfil del contractant i està subjecte a les mateixes obligacions de publicitat que els plecs de condicions.\nL’òrgan de contractació, posteriorment a la realització de la consulta, no està obligat a licitar el contracte, però en cas de fer-ho ha de tenir en compte, als plecs de clàusules que elabori, els resultats obtinguts a la consulta, i si no es fa així cal motivar-ho a l’informe final.\nLes CPM són una peça clau en la compra pública d’innovació quan el comprador públic vol adquirir un producte o servei amb unes especificitats funcionals i tècniques complexes, que no existeix en el mercat i/o que requereix desenvolupament d'R+D.\nA més, també s’han de considerar com una eina més de lluita contra la corrupció, ja que fins ara els òrgans de contractació consultaven el mercat amb una discrecionalitat que podia fer augmentar els riscos d’atorgar avantatges a algun operador econòmic consultat. En canvi, ara és imperatiu fer aquestes consultes respectant el principi de transparència i donant publicitat a tot el procés sense que, en cap cas, les consultes realitzades puguin comportar avantatges per a les empreses participants respecte de l'adjudicació del contracte. De la mateixa manera, la CPM ens ha de servir per eliminar el problema de la indeterminació en els plecs de clàusules, causant de males execucions i posteriors modificacions contractuals, moltes vegades d'una regularitat dubtosa.\nAixí doncs, quan s'utilitzen de manera adequada, les CPM són una eina important per dissenyar adquisicions complexes que necessiten intercanvi d’informació amb proveïdors, i permeten a l’òrgan de contractació tenir un canal de comunicació transparent i efectiu amb els operadors econòmics per aconseguir dur a terme una compra més efectiva.


El cost de les ‘ambaixades’ catalanes es dispara\nLa partida en “delegacions, oficines i missions exteriors” s’ha duplicat en dos anys, fins a 2,2 milions d’euros, tot i que en conjunt la secretaria d’Exteriors de la Generalitat ha vist caure un 40% el seu pressupost.\nNomés el lloguer i manteniment de la seu de París puja a 600.000 euros anuals, 180.000 més que fa tres anys.\n09/01/2014 - 07:11h\nApel·les Carod, anterior delegat de la Generalitat a França (a la dreta), en una imatge d'arxiu a l'edifici del carrer Boétie.\nAl número 3 de la rue de Boétie de París, molt a prop dels Camps Elisis, la delegació de la Generalitat a França ocupa un pis de 578 metres quadrats des de finals de 2007, on diversos funcionaris i empleats públics duen a terme tota mena de tasques de representació política, econòmica i cultural. Només el lloguer i manteniment d’aquest espai (personal a banda) va pujar l’any passat a 598.190,37 euros, segons es va publicar al DOGC del passat 2 de gener. Aquest import és un 40% més elevat que els 416.470 euros que es van pagar pel mateix concepte l’any 2010, segons es pot llegir al DOGC del 14 d’octubre de 2011.\nEn tots dos casos, la dada s’inclou en el conveni de col·laboració entre l’agència de suport a l’empresa catalana ACCIO, titular de l’arrendament, i l’Institut Ramon Llull (IRLL), el consorci catalano-balear (o català a seques, tenint en compte que el govern Bauzà se n’ha desentès) per a la promoció de la llengua i cultura catalana, el qual assumeix una petita part del lloguer a canvi d’ocupar una cambra de 40 metres quadrats a l’immoble.\nEl cost de l’ambaixada a París és el més elevat de totes les oficines de representació del Govern català a l’exterior, superant fins i tot la de Nova York, que fins ara liderava aquest rànquing. Fa uns mesos, la seu de Catalunya a la ciutat dels gratacels va abandonar l’emblemàtic Rockefeller Center, on ocupava un despatx de 280 metres quadrats, i es va mudar a unes oficines més econòmiques i sembla que més espaioses situades a Lexington Avenue. De resultes d’això, el cost en lloguer i manteniment de la delegació a Amèrica del Nord (l’àmbit diplomàtic de la seu abasta Estats Units, Canadà i Mèxic) s’ha aconseguit reduir un 15% i ha passat de 473.404 euros l’any 2010 a 398.445 l’any passat, segons es pot llegir en els mateixos diaris oficials, ja que també en aquest cas existeix un conveni entre ACCIO i l’IRLL.\nA banda d’aquests dos, la Generalitat té també ambaixades a Berlín i Londres, a banda de la històrica de Brusel·les, però en el cas de les capitals europea i britànica no es pot saber el cost al detall ja que no comparteixen seu amb l’IRLL. A la capital alemanya sí, i aquí la inversió és molt inferior a les de París i Nova York: 61.771 euros de lloguer i manteniment per tot l’any 2013, la qual cosa suposa un increment ínfim respecte als 59.339 euros del 2010.\nEn tot cas, si s’agafen els pressupostos de la Generalitat de 2014 i es comparen amb els aprovats el 2012 i prorrogats l’any 2013, el salt que suposen les delegacions a l’exterior és considerable. A la partida “delegacions, oficines i missions exteriors” del pressupost de l’any 2012 de la Secretaria d’Afers Exteriors s’hi anota una despesa 1,1 milions d’euros. A la mateixa partida del pressupost de 2014 aquesta quantitat és exactament el doble: 2,2 milions d’euros. Un increment del 100% molt cridaner tenint en compte les polítiques d’austeritat pressupostària, i encara més, pel fet que el pressupost en conjunt de la Secretaria d’Afers Exteriors cau entre els dos exercicis de 25,4 milions a 15,3 milions (-40%). Com és sabut, la pitjor part d’aquesta retallada se l’emporten les partides de l’Agència Catalana de Cooperació, és a dir, la solidaritat amb el tercer món.\nEn una entrevista al canal 3/24 del setembre passat, el secretari d’Exteriors, Roger Albinyana, deia que “més o menys” el cost de les ambaixades era de 2,5 milions, a la vegada que presumia de l’estalvi que s’havia aconseguit a Nova York, gràcies a la decisió de deixar el Rockefeller Center, i explicava que “a París també estem intentant reduir costos de lloguer”. En el cas de Londres, afirmava, el lloguer del despatx al centre de la ciutat pujava únicament a uns 1.800 euros al mes. A la pregunta de si se n’obririen més, Albinyana assegurava que abans d’acabar l’any es presentaria un informe amb l’esquema del que seria el futur ministeri d’Exteriors de Catalunya, on es dibuixaria la previsió de necessitats de la futura estructura diplomàtica.\nTant en època del tripartit com en l’actual, les delegacions del Govern català a l’exterior han estat un motiu recurrent de crítica de la premsa més espanyolista i dels partits més proclius a entendre Catalunya com una regió d’Espanya, ja que ho veuen com una despesa innecessària i gairebé insultant en temps de retallades a l’estat del benestar. Tant és així que, en el primer govern d’Artur Mas, la líder del PP català, Alicia Sánchez Camacho, no va amagar que una de les condicions que imposava al nou govern a canvi del seu suport va ser el tancament de la delegació oberta feia poc a Buenos Aires i la reestructuració de les altres. Per contra, els partits que actualment donen suport a la consulta, i en conseqüència a l’estratègia d’internacionalització de la qüestió catalana, sempre han defensat la seva existència, amb matisos diversos, i amb l’argument més o menys compartit que l’activitat d’aquestes oficines és eminentment de caire comercial i promocional, i en menor mesura política.\nUn altre fet que ha contribuït a alimentar la polèmica entorn d’aquests organismes ha estat la poca traça a l’hora de triar alguns dels delegats. En temps del tripartit, el delegat de la Generalitat a París va ser Apel·les Carod-Rovira, germà de l’aleshores vicepresident Josep-Lluís Carod-Rovira. A Berlín, l’actual delegada és Mar Ortega Puertas, neboda de la vicepresidenta Joana Ortega, i que, segons es va publicar en el seu dia, no només tenia un currículum molt limitat quan va ser nomenada pel càrrec (gener de 2012) sinó que ni tant sols parlava alemany.\n| 20/01/2014 - 15:57h\nPerò no hi ha veus que ens expliquin que s'haurien de tancar TOTES les ambaixades internes de països de la Unió en països de la Unió. Resulta lamentable que amb els drets adquirits de ciutadania europea, no tinguem una Oficina Comunitària de la Unió on dirigir-nos per fer tota la burrocràcia a la que ens obliguen. Malgasten diners amb consultats,ambaixades i tonteries pre-històriques que fan riure. Què carai pinta una ambaixada espanyola a Lisboa? O una ambaixada francesa a Brusel.les? O una ambaixada de Chèquia a Bratislava? Es EUROPA la que no funciona, perquè hi manen els Estats enlloc de tenir un Govern Democràtic. Milions d'europeus anem amunt i avall, avui treballo a Londres i demà vaig a viure a Venècia, i en el viatge es perden les cotitzacions a la seguretat social i el dret a obtenir prestacions socials. Oficines comercials i turístiques de Catalunya, em semblen molt bé, sempre i quan estiguin gestionades per gent competent que no és pas el cas...


Mar i Cel: BARÇA-MADRID\nPublicat per Laura T. Marcel a 0:16\nXeXu 18 d’agost de 2011 a les 8:42\nEls que no els agradi el futbol, que no engeguin la tele, i ja està. I també hi ha locals en els que pots anar i no hi ha la pantalla gegant, ni aficionats histèrics. És clar que un Barça-Madrid tindrà un seguiment massiu, però també es pot passar de manera aliena al futbol. No es pot evitar veure-ho a totes les portades el dia següent, però mira-ho així, en aquest país la meitat de la gent, com a poc, passa de la política, i quan hi ha eleccions a la tele no hi ha altra cosa que resultats electorals, i se'n parla a tot arreu. I encara que segueixis la política, és tediós, igualment violent, i no tant entretingut com el futbol, que a més saps que s'acaba i te'n vas a casa tan tranquil sense haver de patir pel teu futur.\nLaura T. Marcel 18 d’agost de 2011 a les 18:43\nVist així, Xexu, encara t'hauré de donar la raó!


2016 octubre 01 | Federació Hostaleria de Girona\nEl turismo internacional se incrementó un 4% en el primer semestre\nHosteltur. En el primer semestre del año, las llegadas de turistas internacionales registraron un crecimiento del 4% en todo el mundo, según datos del último barómetro de la Organización Mundial del Turismo (OMT). En concreto, los destinos turísticos recibieron 561 millones de visitantes, 21 millones...\nTreball crearà una xarxa de 15 ateneus cooperatius\nEl Punt. L'objectiu és promoure la creació d'empreses d'economia social. La xarxa s'estendrà pel territori i s'aprovaran projectes presentats per entitats. Hi destinarà un pressupost de 3,3 milions. El govern destinarà 3,3 milions d'euros a l'establiment d'una xarxa d'ateneus cooperatius pel territori que volen afavorir la...\nPalafrugell lliga l’oferta cultural\nEl Punt. L'Ajuntament, el Museu del Suro, la Fundació Pla, la Fundació Vila Casa i els Jardins Cap Roig es coordinaran junts. L'Institut de Promoció Econòmica de Palafrugell ha impulsat un acord amb les principals institucions culturals de la població per impulsar iniciatives; la més immediata,...\nLliçó inaugural a la Facultat de Turisme\nDiari de Girona. Octavi Bono, director general de Turisme de la Generalitat, va declarar ahir a la UdG que «el turisme és una indústria complexa que requereix una gestió compromesa». Bono va pronunciar la lliçó inaugural del curs 2016/17 de la Facultat de Turisme, en...\nDiari de Girona. El gerent de Ports de la Generalitat anuncia que la previsió per l'any que ve és que hi hagi més de 40 parades de bucs amb turistes. El port de Palamós va rebre ahir per primer cop el creuer Saga Sapphire amb...\nEmpordà Turisme i Salines Bassegoda es promocionaran conjuntament\nDiari de Girona. L'associació Empordà Turisme i el Consorci Salines Bassegoda han signat aquesta setmana un conveni de col·laboració amb l'objectiu de coordinar les seves actuacions a l'hora de fer accions de promoció, informació i difusió turística. L'associació assumeix el compromís de promocionar el territori...\nAugmenta l’ocupació en càmpings a l’agost i baixa en apartaments i cases rurals\nDiari de Girona. L'ocupació als establiments turístics no hotelers de les comarques de Girona va augmentar un 5% a l'agost, respecte al mateix mes de l'any anterior. Segons les dades donades ahir a conèixer per l'Institut Nacional d'Estadística, els càmpings, apartaments de lloguer i cases...\nMolla d’Or per a la sommelier Anna Vicens\nDiari de Girona. La presidenta dels sommeliers de catalunya, anna Vicens, ha estat escollida premi Molla d’or 2016, segons va informar l’empresa Girona innovació, impulsora del guardó. ...


Servei d’Assessorament Energètic Barberà – ECOSERVEIS\nNom del projecte: Servei d’Assessorament Energètic Barberà\nJuny 2018 - 31 Desembre 2018\nPressupost total: Contractes de l'Ajuntament de Barberà del Vallès i de la Fundació Barberà Promoció: 20.000 €\nPERSONES EN SITUACIÓ D’ATUR QUE REBEN FORMACIÓ ESPECIALITZADA\nUSUARIS DEL SERVEI D’ASSESSORAMENT ENERGÈTIC\nDavant el gran nombre de famílies que pateixen pobresa energètica, l’Ajuntament de Barberà del Vallès decideix posar en marxa una prova pilot de Servei d’Assessorament Energètic (SAE). Mitjançant aquest servei, defensa el dret d’accés de la ciutadania als subministraments bàsics d’electricitat, aigua i gas.\nL’equip està format per una coordinadora i 3 agents energètics, que han rebut formació especialitzada d’Ecoserveis. Des del SAE informen i assessoren els usuaris sobre les seves factures i contractacions, els defenen davant les companyies subministradores i els orienten per tal de millorar l’eficiència energètica de la seva llar. També es celebren tallers participatius amb els quals fomenten la cooperació entre entitats i la creació de xarxes de treball comunitari.\nEcoserveis hem sigut els encarregats de dissenyar el Servei d’Assessorament Energètic de Barberà del Vallès, atorgant-los totes les eines i recursos necessaris pel seu funcionament. També hem oferit suport tècnic al coordinador del servei durant la duració del projecte pilot.\nParal·lelament, durant el mes de setembre, hem format a 10 agents energètics, amb l’objectiu de que 3 d’elles treballen en el SAE, des d’octubre fins al 31 de desembre, quan finalitza la prova pilot.\n337 persones ateses per aquest servei durant 6 mesos


Vicenç Calduch. La intrahistòria: la Guerra Civil i la Postguerra - blogs.flog.cat\nJoan Calduch Porta, 30-06-2011 18:34:28\nLes històries aquí escrites les he escoltat moltes vegades de primera veu. Algunes no les havia escoltat. Un plaer poder llegir-ho i reviure'n les experiències. La intel·ligència humana és limitada i sovint recorre a la guerra per resoldre conflictes. La història així ens ho ensenya i estudiar-la en detall ens pot ajudar a millorar-ho


El Cau de les Marietes tanca l'escola de natura però seguirà divulgant els seus tresors - Empordà\nEl Cau de les Marietes tanca l'escola de natura però seguirà divulgant els seus tresors\nLa remeiera Rosa M. López ha inculcat durant quinze anys l'amor per les plantes i les flors entre els nens tot descobrint els seus secrets\nSÒNIA FUENTES 12.03.2017 | 06:00\nLa remeiera Rosa M.López tanca una etapa SÒNIA FUENTES\nÉs fàcil trobar la remeiera Rosa M. López abraçada al tronc d´un roure –sentint la seva energia– o parlant amb les flors de l´Horta d´en Moner de Vilabertran. Aquest espai privilegiat farcit de plantes remeieres ha estat un indret de refugi i d´aprenentatge des que era molt petita, quan es va traslladar a Vilabertran a casa de la padrina, una dona sàvia que li va ensenyar a estimar les plantes i a descobrir el poder curatiu que emana de la terra. "No em vaig separar mai d´ella ni dels seus màgics remeis" explica. També va heretar de la padrina l´horta on conreava faves i pèsols i cuidava amb cura les plantes. "M´he estimat aquesta horta desesperadament". De ben petita, ja coneixia moltes de les propietats d´aquestes herbes: "Jo volia ser pagesa", però va marxar a Figueres a estudiar i es va especialitzar en el camp sanitari. Arran d´un accident, va deixar la seva professió per dedicar-se al món de la fitoteràpia. "Amb dues companyes més i un metge amic i amant de la natura com nosaltres, vam decidir obrir una escola de natura a les terres que m´havia deixat l´àvia i recuperar les seves antigues receptes, com ara l´ungüent de les padrines". Així va néixer el Cau de les Marietes. L´escola es va crear pensant en els nens i ara, amb recança, la Rosa –a punt de complir 70 anys– ha decidit tancar una etapa deixant un llegat que molta mainada no oblidarà. "M´agradaria que guardessin el record d´aquests 15 anys que han vingut a fer potingues, com deien els més petits".\nLópez forma part de l´Associació de Remeiers i Remeieres i de l´Associació Dolça Revolució. "La mare natura és la farmàcia més gran del món, però seguim confiant en les grans multinacionals i en productes plens de contraindicacions". Al Cau de les Marietes, viuen més de 200 plantes remeieres, moltes d´elles encara han de florir, algunes les va matar la gelada, però ja tornen a néixer. López passeja per l´horta, que seguirà oberta a tothom que vingui a buscar les plantes que necessiti, "només cal que em truquin abans". També seguirà impartint tallers per ensenyar a la gent com utilitzar el poder curatiu de les plantes. "L´artemisa, per la menopausa; la sàlvia tot ho salva, l´herba del traïdor, cicatritza i regenera; la hierbadosego cura les cataractes, les Kalanchoes, per al tractament i cura del càncer..." explica. "No hi ha plantes bones ni dolentes, tot depèn de l´ús que se´n faci" recalca. Les propietats de les plantes són infinites i extraordinàries "i en alguns casos podríem dir miraculoses".\nL´escola de natura tanca però, per cuidar l´horta, la Rosa continuarà passant-hi hores, al Cau de les Marietes. I si encara disposa de temps, mentre continua aprenent de la mare natura, enllestirà el llibre de receptes que fa anys que va començar.\nCau de les Marietes\nHorta d'en Moner


Cunit, nous models de gestió | jaume casañas\nCunit, nous models de gestió\nPassa el temps i ja comencem a poder fer petits balanços i consideracions del nou model de gestió que ha posat en marxa aquest nou equip de govern.\nPetits balanços, doncs els problemes que presentava aquest ajuntament després de dotze anys de desgavell i “menefreghismo” del pacte PSC-PP, són estructurals, i costen una mica més de temps reconduir-los, hi estem treballant, encara queda molta feina a fer.\nPosarem el cas d’exemple de l’Escola Municipal de Música, que gràcies a la gestió de l’actual equip de govern s’ha pogut salvar, i reconduir, proposant un model autosuficient i sostenible.\nQuan varem entrar en aquest Ajuntament, l’Escola Municipal de Musica estava gestionada en concessió a la Fundació Conservatori del Liceu, per un valor aproximat de 200.000€ l’any. A tot això cal afegir uns dos anys de impagaments al Liceu, doncs la gestió PSC-PP era incapaç de saldar els deutes que el seu model de municipi produïa, això si, els deutes s’anaven acumulant i tocarà als futurs cunitencs, eixugar el deute produït per aquesta mala gestió.\nQuan hi ha una concessió administrativa d’un servei municipal, cal que des del propi ajuntament es realitzi un seguiment del mateix per part d’una comissió de seguiment formada per tècnics i responsables municipals. A Cunit, abans de la nostra arribada al poder, no feia falta, anàvem sobrats, o sobradíssim, però així ens ho han deixat tot.\nNosaltres varem rescatar aquesta concessió i varem prendre el curs 2011-2012 per tal de buscar una solució per trobar un model sostenible per aquest servei municipal.\nAquest any, pel curs 2012-2013 estrenem un nou model de gestió de l’Escola Municipal de Musica que no costa diners als contribuents i ciutadans de Cunit.\nL’Escola de Musica ha sortit a concessió publica, s’ha fet un concurs com marca la normativa, hem respectat les lleis, i s’ha donat en concessió al guanyador del concurs.\nEl guanyador del concurs, paga un lloguer a l’Ajuntament de Cunit, per utilitzar les instal·lacions municipals on es localitza l’Escola de Musica, i a canvi, té la capacitat i la responsabilitat de la gestió econòmica de l’Escola de Musica, les matricules i les quotes dels alumnes van directament a l’empresa que gestiona aquest servei, estalviant molt diners als contribuents de Cunit.\nEn un any i mig, s’ha passat d’un model que costava 200.000€ l’any, insostenible i contraproduent, a un model que costa 0€ l’any, i així hem ajudat des d’aquesta infraestructura a reduir el dèficit estructural d’aquest ajuntament.\nQui vulgui ser constructiu, positiu i estimi el seu poble, independentment dels seus colors politics, podrà entreveure la bona voluntat d’aquest equip de govern, i podrà valorar la feina feta pels seus membres. El que l’antic equip de govern va ser incapaç de fer en 4 anys, aquest equip de govern ho ha fet en menys de 2 anys, i després ens diuen que no treballem.\nFa gràcia, quan el senyor Gràcia, regidor del PSC, afirma en les seves intervencions que “gestionar no costa diners”….perdoni però la seva mala gestió ens ha costat a tots els cunitencs més de 42 milions d’euros.\nNosaltres continuarem treballant , com hem fet des del primer dia, per salvar Cunit, perquè la gent sàpiga la veritat i perquè els errors no es tornin a repetir.\nEns en sortirem, sense cap dubte.\nCategories geografies de Cunit\n← Erasmus, el futuro de Europa\nPer una geopolítica catalana →


Altafulla participa en un estudi sobre la prevalença del coronavirus arreu de l’Estat\nHi prenen part una vintena de famílies voluntàries a les que es farà un test per saber si han estat infectades i una enquesta\nDivuit municipis de la demarcació de Tarragona han estat escollits pel ministeri de Sanitat per participar en l'estudi de prevalença de la Covid-19. Un d’ells és Altafulla. L'objectiu de l'Estudi Nacional Epidemiològic de la infecció per SARS-CoV2 és saber el percentatge de població de l'Estat que ha desenvolupat anticossos del virus. S'han seleccionat 1.500 persones de la demarcació perquè hi puguin participar voluntàriament. A nivell estatal, s'estima que la mostra estarà formada per un mínim de 60.000 persones i un màxim de 90.000, de fins a 36.000 famílies. Als participants se'ls farà un test ràpid per saber si han estat infectats, una anàlisi de sang i una enquesta epidemiològica.\nA Altafulla les proves s’estan realitzant durant el dia d’avui al centre mèdic, que depèn de la Xarxa Sanitària de Santa Tecla. Sota la coordinació del Centro Nacional de Microbiologia de l’Estat, s’analitzaran les mostres de sang i quedaran registrades per poder fer l’estudi.\nA la nostra demarcació participen en la mostra els municipis d’Altafulla, Ascó, Calafell, Cambrils, Cunit, La Juncosa del Montmell, Querol, Reus, Riudoms, La Selva del Camp, Tarragona, Tortosa, Valls, Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant, Vallmoll, Vila-seca, Vilallonga del Camp i Salou.


S'han programat diverses activitats en el marc de la festa.\nActualitzada 01/12/2016 a les 21:18\nL’oli d’oliva serà el protagonista aquest diumenge a Almoster. I és que la localitat del Baix Camp celebrarà una nova edició de la Festa de l’Oli. Organitzada per la Cooperativa Agrícola d’Almoster i amb la col·laboració de tot el poble, la festa començarà a les 9 del matí a la Zona Poliesportiva Municipal. El principal acte que es durà a terme al llarg de la jornada serà un esmorzar tradicional amb degustació de l’oli produït aquesta temporada. En aquest àpat, es podrà menjar rostes amanides amb oli nou, llonganissa, botifarra, cansalasa i arengades, tots ells elements característics dels esmorzars de pagès.\nAra bé, l’esmorzar tradicional no és l’acte que s’ha preparat en el marc de la Festa de l’Oli d’Almoster. Així doncs, a les 11 del matí es duran a terme tot un seguit d’actuacions festives, de la mà dels Gegants Miquel i Àgata, dels Nans Era i Abdom, de la vaca Cabaleta i del grup de percussió Batega Batuka. També a partir de les 11, es faran diverses activitats infantils organitzades per l’AMPA de l’Escola Ramon Sugrañes. Una hora més tard, a les 12, hi haurà una ballada de sardanes, que estarà amenitzada per la música de la Cobla Pare Manyanet de Reus.\nA banda, al llarg de tot el matí, aquells que vulguin tindran l’oportunitat de visitar les instal·lacions de l’almàssera a la cooperativa i conèixer quin és el procés de producció d’aquest producte. La Festa de l’Oli serveix com un reclam per a la venda d’oli nou. Per això, aquesta s’efectuarà a totes les botigues del poble i mentre duri la campanya a l’almàssera de la cooperativa.\n10.Lloguen un iot i s'acaba enfonsant després de ...\n1. Dotze detinguts en una operació contra ...\n2. Recorren al Tribunal de Contractes el servei...\n3. Accident mortal en xocar un cotxe i un camió a ...\n4. El Nou Estadi comptarà amb gespa nova després d...\n5. Cap empresa s'ha presentat per comprar una...\n6. Els objectes esportius més exclusius, a ...\n7. «Mira mama, hi ha nocilla!»\n10. El Bou brinda pels 675 anys amb una tirada...


d'això..., parlem-ne!!: A qui has de donar dinar, no li planyes l’esmorzar\nA qui has de donar dinar, no li planyes l’esmorzar\nComencem l’any amb uns dies gelats i de pluja que ens obliguen a reprendre el treball després de tants dies de festes i de vacances. Enrere deixem un 2008 que vam encetar amb brindis i il•lusions; deixem records, sentiments... deixem un any però, que sumem a la nostra vida. Comencem, doncs, a pensar en este 2009, en les festes, en el treball, en la realitat que ens obliga a viure el present, i així, continuem allí on ens vam quedar i donem gràcies per estar un any més.\nNosaltres, que setmana rere setmana ens interessem per la llengua, dedicarem este article a la vacil•lació de l’ús entre “almorzar” i “esmorzar”. Ús polèmic per allò de l’estàndard i del col•loquial, per allò del que està ben dit i el que no.\nAlmorzar, mot molt antic emprat pels mossàrabs que habitaven les nostres terres abans de la conquesta de Jaume I i per tant, paraula genuïnament valenciana que també podem trobar escrita com a “almorçar” o “almorsar”.\nMostres d’este ús el trobem, entre d’altres, al Llibre d’Evast e Blanquerna, de Ramon Llull, escrit en el segle XIII: “Aloma donà a son fill Blanquerna (...) a almorsar carn rostida (...) e dix-li que als infants no deu hom donar a almorzar dematí sino pa tan solament(...)”; també als sermons del valencià Sant Vicent Ferrer: “¿E perquè no almorzariem per lo matí, e beuriem hun poch?”, i al llibre Spill de Jaume Roig, del segle XV: “Havent menjat | e almorçat | ya dematí (…)”.\nÉs palés doncs, que durant els primers escrits en la nostra llengua s’empraven estes tres formes indistintament.\nAra bé, posteriorment ja ens apareix la forma esmorzar, per exemple al segle XIX, Milà i Fontantals escriu al Romancer català: “Mentr' estavan esmorsant(…)”, i Jaume Massó, al Croquis pirinencs, diu: “No tinc record d'altre esmorzar tant saborós”.\nA la vista està que al segle XIX però, l’ús d’eixe almorzar havia evolucionat a esmorzar.\nAixí, se’ns obri un fum de dubtes per l’ús entre el mot valencià almorzar i la paraula que se’n deriva bé per influència del castellà, bé per l’evolució del llatí admordium (paraula derivada d’admordere, que significa “mossegar” i que finalment evolucionaria en l’actual esmorzar (admorditiare) ), o bé per la contracció de l’article al de l’àrab amb el substantiu llatí morsus (que significa “mos”).\nAmb tot, una única cosa ens queda clara: un bon esmorzar, estalvia un bon dinar.\nPublicat per Roser a 1:28


Alumnes de Benaguasil coneixen l'implicació de l'Ajuntament en projectes europeus\nUn grup d’estudiants de segon i cambra de l’ESO i de primer de Batxiller de l’IES Benaguasil ha visitat aquest matí l’Ajuntament per a conèixer els programes pilots relacionats amb l’aigua de pluja que s’han implementat en el municipi.\nEls alumnes han sigut rebuts pel regidor Pedro Peris, que després de donar la benvinguda al grup els ha explicat l’experiència de Benaguasil en els programes europeus Aquaval i I2Stormed, tots dos per a millorar l’eficiència energètica en li gestió de l’aigua urbana mitjançant la utilització de sistemes innovadors de gestió de l’aigua de pluja, com a sistemes de drenatge sostenible (SuDS).\nDesprés d’açò el grup ha visitat la coberta vegetada que constitueix un exemple de com una infraestructura de drenatge sostenible pot ajudar a millorar l’eficiència energètica en la gestió de l’aigua de pluja, reduint els volums de vessament que van al clavegueram i augmentant l’aïllament tèrmic de l’edifici, a més de millorant el paisatge i l’ambient urbà, i l’aljub de 5.000 litres de capacitat instal·lat i que arreplega l’aigua de pluja provinent d’una part de la coberta de l’edifici amb la finalitat d’aprofitar-la per a regar la vegetació de les zones properes.\nPosteriorment els joves han visitat la resta d’infraestructures de sistemes de drenatge sostenible desenvolupades com són la instal·lació d’una bassa de retenció i infiltració en la zona industrial de les Eres, l’aljub d’aprofitament d’aigua de pluja en el Centre de Joventut, els bols de retenció i infiltració en el parc Costa Ermita i l’aparcament permeable de la piscina coberta de Benaguasil.\nEl grup ha estat en tot moment acompanyat per la seua professora, M. José, que ha destacat que la visita s’emmarca dins del Programa de Centre Sostenible que l’IES està desenvolupant i que entre uns altres persegueix la sostenibilitat ambiental i la gestió responsable dels recursos. Així mateix M. José ha valorat l’oportunitat que suposa conèixer aquests projectes que permeten una gestió eficient de l’aigua de pluja.


03.07.17 - Catalunya - Javier Belda - Redacción Barcelona\nLa sala d’actes de la Casa del Llibre de la rambla de Catalunya va ser l’espai en què Guillermo Sullings va presentar el seu llibre, “Encrucijada y Futuro del Ser Humano”, a Barcelona. Abans havia estat presentat a les ciutats de Santa Rosa, Santiago de Xile, Quito, Conca, Guayaquil, Bogotà, Nova York, Huancayo, Lima, Cochabamba, La Pau, El Alto, Madrid i Santander.\nLa contradicció actual\nSullings no acluca els ulls a l’hora d’observar la problemàtica del món d’avui.\n“Les contradiccions del món actual han estat causa de nombroses crisis, i aquestes es multiplicaran i es faran més profundes si no canviem el rumb que portem. Perquè la irracionalitat del sistema econòmic i la voracitat de l’especulació financera provocaran noves crisis que marginaran a milions de persones. La carrera armamentista, les guerres i el terrorisme causaran cada vegada més vides i provocaran un sofriment creixent en les poblacions. Les mentides dels polítics i la manipulació dels mitjans de comunicació destruiran tot vestigi de credibilitat i de no sorgir un altre tipus de referències coherents sobrevindrà un caos generalitzat. El caos social empenyerà cap a una reculada dràstica de les societats, o provocarà la instauració d’un nou ordre basat en la força. En qualsevol cas, de continuar aquesta direcció mecànica dels esdeveniments, el món va cap a una catàstrofe inevitable…”\nPerò el llibre tracta d’allò que podem fer, o millor dit, d’allò que hem de fer. Aquest va ser el fil argumental de la presentació de Guillermo.\nEls afroamericans quan lluitaven pels seus drets, els moviments feministes, els obrers del segle XIX no ho van tenir gens fàcil, però d’alguna manera el camí a recórrer es presentava amb certa claredat. Avui, en canvi, estem en una cruïlla.\nMoltes vegades les cruïlles paralitzen. Tot és ple de contradiccions. Hi ha contradiccions en l’àmbit dels drets humans. Conviuen realitats paral·leles però profundament diferents quan s’està treballant pels drets de 4a i 5a generació mentre els drets de la 1a, 2a i 3a generació no són respectats.\nContradiccions com en el tema armamentístic, quan els membres permanents del Consell de Seguretat són els majors proveïdors d’armes del planeta.\nAvui comptem amb tecnologia suficient per erradicar la pobresa però aquesta tecnologia acaba produint el contrari. La pobresa, l’exclusió, la guerra, la drogodependència, el pessimisme, la solitud, el temor, la desesperança i el sense-sentit son considerats com quelcom «natural» o «normal», producte de la «vida moderna» o de la «naturalesa humana».\nProtestem pel sistema i, al mateix temps, l’alimentem. Es tracta d’un sistema piramidal. Si esperem -amb aquest model- que tots els de sota tinguin un nivell de vida acceptable necessitarem 5 planetes més per aconseguir-ho.\nHi ha contradiccions de representativitat. Se suposa que els tres poders de la democràcia representen els interessos del poble. Malgrat això -gran paradoxa!- el poble els avorreix al cap de poc temps d’emetre el vot; de vegades els menysprea des d’abans de votar-los però sent que no té moltes opcions. Aquesta és un parany formidable de la democràcia formal, triar entre falses opcions.\nPel que fa a la refundació de les Nacions Unides comenta que l’esperit que hauria de motoritzar la cerca d’un nou ordre mundial hauria de forjar-se partint de l’acceptació del fracàs de l’ordre vigent i assumint que no podrem acostar-nos cap a una veritable cooperació internacional mentre no ens allunyem proporcionalment dels ego-nacionalismes, concomitants amb l’individualisme enquistat en les nostres societats.\nEl compromís amb el medi ambient va quedar en la lletra morta, i l’emissió de gasos va augmentar un 46% d’ençà que es va proposar la seva disminució. Ja a 1972 el Club de Roma parlava dels límits del creixement, i en les Nacions Unides es conformava el Programa per al Medi ambient. Ja a 1992 la Cimera de Rio de Janeiro comprometia a 172 països a treballar pel desenvolupament sostenible. Ja a 1997 s’adoptava el Protocol de Kyoto51, ratificat el 2005 i al qual van adherir 187 països, menys els Estats Units. El mateix Protocol que en el 2013 va ser prorrogat fins al 2020, sense grans esperances d’obtenir resultats.\nQuan hi ha contradiccions estem enfront d’aquesta cruïlla.\nLes diferents àrees temàtiques estan encadenades les unes amb les altres, no són problemàtiques que puguin ser interpretades aïlladament.\nDavant la interdependència entre allò que és global i el que és local cal potenciar el fet local, amb una mirada àmplia.\nL’escriptor argentí sintetitza el seu recorregut cap al vell somni de la humanitat en 120 passos, per començar a emprendre un nou camí.\nQui, quan, com i on abordaran aquesta tasca? Seria una ingenuïtat deixar que els problemes econòmics els resolgui el sistema financer, el mateix ocorre amb l’Estat. Cal tenir una voluntat de fer-ho.\nSullings proposa el fet de fer-se’n càrrec. Per això necessitem un canvi cultural. Aquest és el desafiament que es proposa en aquest llibre.\nPodem confiar que sempre hi ha hagut éssers humans que s’han posat en marxa. Des dels seus orígens l’ésser humà ha tractat de guanyar-li terreny al sofriment i a la mort.\nReferint-se a la història del foc com a exemple Guillermo va comentar, “no crec que anessin tots alhora a recollir el foc d’un arbre”. Hi havia por al foc, però sempre hi ha hagut aquells pocs que han anat primer.\nEl mateix va succeir quan es va lluitar contra l’esclavitud, el racisme, pels drets de les dones, etc. Sempre hi ha alguns que donen la puntada de peu inicial.\nPensar que l’únic planeta habitat que coneixem sigui finalment destruït és bastant estúpid.\nL’autor va fer somriure als concurrents en diverses ocasions.\n“M’imagino retransmeten una crònica galàctica que digui: hem arribat al màxim de l’evolució i el nostre major representant és Donald Trump.”\n“Al final tot estarà bé, i si no ho està, serà perquè encara no és el final”, cita d’una dita hindú.\nEn referència a la formació d’una xarxa de constructors es tracta que en cada lloc es vagin articulant els diferents actors. Sumar forces mitjançant una articulació. Així és com s’aconseguirà la massa crítica. Es tracta d’enfrontar al poder militar econòmic i a la casta política.\nPer construir una represa, si vaig tirant “pedretes” d’una a una se les emportarà el riu, així doncs és millor posar-les totes de cop.\nCal generar una identitat mundial, el projecte de la Nació Humana Universal, o com el vulguem anomenar, perquè no és el patrimoni de ningú.\nL’ONU no és l’organisme que pugui generar això. Han de ser les persones. Però si les persones estan atomitzades, molt més ho estan en el nivell supranacional. Així que es tracta d’una xarxa que es pugui articular localment però també internacionalment. I d’aquesta manera aconseguir el sentiment que som un cos que anem aconseguint a poc a poc.\nCategories: Assumptes internacionals, Comunicats de premsa, Contingut original, Foto reportatges, Opinions\nEtiquetes: Casa del Llibre, Guillermo Sullings, Nacions Unides\nExclude ID: 485875


Ranieri: «El Mallorca és un gran equip»\nL'italià es va acomiadar ahir dels seus aficionats\ndBalears | 21 juny 1999\nL'entrenador del València, Claudio Ranieri, comentà després de classificar el seu equip per a la Lliga de Campions que «a partir d'ara s'ha de lluitar i bregar perquè una final sempre és difícl. Tenim els peus a terra i no podem descentrar-nos perquè ens queda el partit més bonic i més important. L'eufòria no ens pot perjudicar».\nL'italià es va acomiadar de l'afició de Mestalla i va fer un repàs dels seus dos anys a València en el qual assenyalà que «sempre s'ha de ser positiu, jo tenc un caracter positiu. Han estat dos anys molt importants per a mi com home i professionalment. No tenc paraules per describir-ho. Som home de poques paraules per dir el que sent ara mateix».\nRanieri va voler agrair els esforços dels seus jugadors i va dir que «la plantilla està fent molts de sacrificis. Avui he plorat després del partit. Sembl molt dur però en el cor duc alguna cosa i em va sortir. Quan al principi les coses anaven malament la gent va estar al meu costat i sempre m'han donat ànims i estima».\nRespecte al partit manifestà que «el Mallorca és un gran equip que estava ben posicionat en el camp i ells al final de la primera part varen estar a punt d'empatar, però fer el segon gol ràpidament ens va donar més tranquil·litat».\nSobre l'alineació de Camarasa apuntà que «ha fet un gran partit i s'ha merescut jugar. El vaig elegir a ell perquè després de la lesió de Roche vaig decidir jugar amb tres centrals i ell és un dels que tenc a la plantilla.\nEl futur de Claudio Ranieri: l'únic segur que la pròxima temporada no entrenarà al València. S'especula que el seu pròxim equip serà l'Atlètic de Madrid, encara que l'actual entrenador matalasser, Radomir Antic, té per ara dos anys de contracte. Els darreres dies ha saltat el rumor que el Reial Madrid també podria estar molt interessat en l'italià, encara que Toshack està planificant la pretemporada del conjunt blanc.


Salva Maldonado, destituït a l'Herbalife Gran Canària - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSalva Maldonado, destituït a l'Herbalife Gran Canària\nL'entrenador català serà substituït de forma interina per Víctor García\nxavier prunés 04.12.2018 | 22:11\nSalva Maldonado, destituït ARXIU/ACB PHOTO\nSalva Maldonado, destituït\nL'Herbalife Gran Canària ha emès un comunicat en el que informa que ha rescindit el contracte del tècnic català Salva Maldonado, de 59 anys, i que el relleva de forma temporal Victor García, un dels seus ajudants. Maldonado, que va debutar com entrenador ACB al TDK Manresa al qual va proclamar campió de Copa del Rei el 1996, estava complint a Las Palmas la seva segona etapa després d'haver dirigit l'equip en el període 2005-09. L'aposta d'aquesta temporada era molt exigent perquè l'Herbalife havia de compaginar dues competicions tant dures com l'ACB i l'Eurolliga, i els resultats no han estat bons.\nEn la Lliga Endesa, el balanç era de 3 victòries i 7 derrotes, uns números que fan molt complicat que els canaris puguin entrar a la fase final de la Copa del Rei. En la competició continental hi havia el mateix registre de 3-7. Malgrat que dijous passat, el Granca es va imposar per 71-75 a la pista turca del Darussafaka, el club ha optat finalment per prescindir de Salva Maldonado, un dels tècnics amb més llarga trajectòria a l'elit a l'estat espanyol.\nAnaïs Vila publica «Contradiccions», el seu tercer treball discogràfic.\nAnaïs Vila publica «Contradiccions», el seu nou treball discogràfic.


Kiko Rivera, insultat per la germana i el cunyat: “Mala persona i consentit”\nKiko Rivera enxapat pel carrer - Europa Press\nLa pau no arriba a la família Pantoja, cada cop més dividida i sense vergonya a dir-se de tot públicament\nKiko Rivera es troba en la diana mediàtica. Els mitjans parlaven d’una presumpta reconciliació entre ell i la mare, però sembla que la situació segueix lluny de solucionar-se. El DJ tampoc no perdona a la germana, a Isa Pantoja, a qui va deixar verda en una entrevista al Deluxe summament explosiva. Ella ja l’ha respost, tot deixant caure que s’està plantejant demandar-lo per tot el que va dir sobre ella. L’últim a pronunciar-se ha estat Asraf Bueno, el promès de l’Isa, que s’ha defensat alhora que ha criticat el cunyat: “Que una persona en la que confies, a qui expliques les teves coses i els teus problemes, ho faci servir per explicar mentides… em sembla de molt mala persona. El problema és que Kiko es creu que la gent és com ell”.\nEl jove assegura que ha demanat explicacions a Kiko per tot el que va arribar a dir: “Tu creus que es pot parlar així d’una persona? Ja es veurà que es fa al respecte, però no pot fer el que li doni la gana d’aquesta manera”, diu en una clara referència a una possible demanda. La pau és molt lluny d’arribar a la casa familiar dels Pantoja. Kiko segueix rebent de part de la mare, la germana i ara també el cunyat: “Kiko és un nen consentit”.\nAsraf Bueno i Isa Pantoja a televisió / Telecinco\nLa parella segueix molt unida, també a televisió on sempre intenten defensar-se l’un a l’altre. Kiko Rivera no té amics a la família, això queda clar, tenint en compte com s’estan dient de tot públicament. Aquestes darreres declaracions del cunyat no ajudaran a un possible apropament entre Kiko i Isa o entre Kiko i la mare, que segueix patint en veure els fills cada vegada més distanciats. La premsa segueix a sobre de totes les novetats en aquesta història, la que no fa més que deixar un titular escandalós rere un altre.


Regals tecnològics a bon preu amb els que triomfar aquests Reis\nUn drone, un dels objectes que triomfa cada Nadal FOTO: Cedida\nRegals tecnològics a bon preu amb els què triomfar aquests Reis\nEls gadgets amb els quals segur que encertaràs aquest Nadal\nper Redacció del TOT 2 de gener de 2020\nSi encara no saps què regalar aquests Reis, però tens clar que vols sorprendre amb articles tecnològics, et presentem alguns articles que t'encantaran. Smartphones, TV, consoles, ordinadors portàtils, smartwatch... el Media Markt del Sant Cugat Centre Comercial ofereix tot un seguit de gadgets amb els quals segur que encertaràs aquest Nadal.\nLes ofertes de Media Markt per aquests Reis\nEl Samsung Galaxy A70 FOTO: Cedida\nA més dels centenars d'ofertes per a tots els gustos i preus a Media Makt podràs trobar un ordinador ASUS amb processador Intel Core i3-1020U amb 8 GB de memòria RAM i 256 GB de disc dur SSD per un preu de 444 €. També podràs trobar el telèfon mòbil Samsung Galaxy A30s a 229€ i el Samsung Galaxy A70 a 329€. Continuant amb els portàtils, l'HP 15s-fq1010ns per 666€ amb 8GB de memòria RAM i 256 GB de disc dur SSD amb processador Intel Core i7.\nL'smartwatch Fitbit Versa 2 per 189 € i que inclou un altaveu Amazon Echo Dot Blanc 3RD GEN valorat en 29,99 €. En l'apartat de videojocs Media Markt podràs adquirir la PS4 amb 500GB, més el joc Deus Ex i extres per Fornite, per només 199 €. La nova Nintendo Switch Lite més el joc Zelda Link's Awakening a 229 €.\nUn dels regals més esperats del Nadal, el drone Tello arriba a Media Markt per 89€. Pel que fa a les TV, a l'establiment del centre comercial podràs trobar un televisor Samsung de 55" a 529€ i el televisor de 32" a 99€.\nNadal Tecnologia Regals\nUna TV Samsung 4K a 495€ i altres gangues de Media Markt per Black Friday


Llibertat d’expressió (i d’amenaces) ultres\nBarcelona. Dimarts, 6 de juliol de 2021. 20:58\nNo falla. Si tu li tires tall a una olla amb aigua bullint, acabarà sortint un brou. De la mateixa manera, si als ultres els dones impunitat, la cosa acabarà malament. Pels altres, com és lògic. I hi estem anant. De pet. Cada dia fem un passet més i alguns fem un triple salt mortal amb doble tirabuixó. Sobretot mortal. Fins el moment en que qui pot, si vol, ho aturi. Però em temo que qui pot, no només no vol sinó que va amb un camió de benzina sota el braç i va passejant-se pels incendis.\nPerò la culpa és nostra. De vostè i de mi. Miri que ens costaria poc ser d'extrema dreta espanyolista i fotre el que ens vingués de gust sabent que no ens passaria res. S'ho imagina? Entraríem a la Blanquerna de Madrid, per exemple, la cremaríem sencera (i si a dins hi ha algú, mala sort -per qui hi fos, esclar-), amb les cendres ens dibuixaríem una creu gamada a les natges i cap a casa a sopar, a veure si amb sort la mamà ens ha preparat uns macarrons i pollastre arrebossadet.\nSi vostè i jo fóssim membres de la ultradreta espanyolista ens passaríem el dia tractant de malalts i d'éssers inferiors a tothom que s'inclou en el concepte-col·lectiu LGTBI+. I els consideraríem una xacra que mereix el nostre menyspreu i censura. I aconseguiríem crear en una part de la societat un estat d'opinió favorable a l'agressió a qualsevol dels seus membres. I si gràcies a nosaltres algun tros de carn amb ulls es sentís legitimat per apallissar i fins i tot assassinar una persona a cops per la seva condició sexual, llavors dissimularíem. Faríem allò tan covard dels que són tan valents i diríem que nosaltres no hem dit res. Nosaltres? Pobrets, però si estem tot el dia a missa, com volen que tinguem la culpa de res? Per cert, senyor Bisbe, això és un percussor de sis velocitats o és que s'alegra de veure'ns?\nJo, és que ja ens estic veient enganxant cartells electorals al metro dient-t'hi les barbaritats que ens rotessin sobre les minories que ens vinguessin de gust. I quan algú ens digués que les nostres afirmacions criminalitzadores, a part de ser mentida són racistes, faríem dues coses: 1/ Invocaríem la llibertat d'expressió i 2/ Invocaríem a la mamà justícia política i perquè, en comptes de macarrons i pollastre arrebossat, ens cuinés una sentència que digués que podem mentir i que, en mig de valoracions polítiques, ens donés permís per estigmatitzar a qui volguéssim. Que per això som ultres espanyolistes.\nSobre el punt 1 és aquesta llibertat d'expressió que ens permetria també amenaçar públicament algun editor de revistes que edita revistes d'humor que es fiquen amb nosaltres. I ho faríem amb total impunitat, naturalment. Perquè si volguéssim acabar a la presó o a l'exili per usar la nostra llibertat d'expressió -no per amenaçar, sinó en general-, ja ens hauríem fet indepes. Que per això estan. Per anar a la presó a l'exili o per pagar extorsions tan descarades que fins i tot faria avergonyir la Cosa Nostra, la ‘Ndrangheta, la Camorra i la Sacra Corona Unita juntes. I sobre el punt 2, algun dia algú els va dir a alguns jutges que havien de salvar Espanya i la societat. I escolti, no paren. Sempre a favor nostra, per suposat. Nostra dels ultres espanyolistes que són el tall que dona gust al brou de la impunitat del no parar.


Barroso tanca la porta de la UE a una Escòcia independent\nEdimburg considera “absurda” la comparació amb Kosovo\n4 min. Barcelona. 17/02/2014 00:00\n260x366 José Manuel Durão Barroso, president de la Comissió Europea, acaba el mandat al mes d’octubre. / LAURENT DUBRULE / REUTERS José Manuel Durão Barroso, president de la Comissió Europea, acaba el mandat al mes d’octubre. / LAURENT DUBRULE / REUTERS\nPer a una Escòcia independent seria “difícil, si no impossible”, convertir-se en estat membre de la Unió Europea. Amb aquesta contundència es va expressar José Manuel Durão Barroso, president de la Comissió Europea, en una entrevista difosa ahir per la cadena BBC.\nLes paraules del dirigent europeu van ser una galleda d’aigua freda sobre els arguments del govern escocès, encapçalat per l’independentista Alex Salmond, que assegura que el nou estat seria admès automàticament a la Unió Europea perquè ja té la ciutadania europea reconeguda, en la mesura que és part del Regne Unit. Brussel·les sempre ha respost que hauria de sol·licitar l’adhesió com a nou membre, però ahir Barroso va anar més enllà. El president de la Comissió va dir, citant l’exemple d’Espanya i de Kosovo, que quan ho demani Escòcia ho tindrà “molt difícil, si no impossible, per convertir-se en soci europeu”. “Espanya s’oposa fins i tot al reconeixement de Kosovo. I és fins a cert punt un cas similar, perquè és un nou país”, va dir.\nUnes hores més tard, John Swinney, ministre de Finances escocès, va respondre que la comparació de Barroso era “força absurda” i va recordar que mentre que Kosovo no forma part de la UE els escocesos són membres del club europeu des de fa més de 40 anys. Swinney va afegir que “absolutament cap estat membre de la UE ha indicat que vetaria l’entrada d’Escòcia” i, en tornar-li a preguntar la BBC pel cas espanyol, va assegurar que Madrid “acceptarà el procés pactat”.\nEl govern d’Edimburg respon\nLa número dos del govern d’Edimburg, Nicola Sturgeon, va dir que la “ridícula comparació amb Kosovo” il·lustrava “l’absurditat” del raonament de Barroso: “Com diu Barroso, la qüestió de la pertinença d’una Escòcia independent a la UE és cosa de les aspiracions democràtiques del poble d’Escòcia i del punt de vista dels altres estats membres, no de la Comissió Europa”.\nBarroso acaba el seu mandat a l’octubre, unes setmanes després del referèndum del 18 de setembre, en què els escocesos votaran sí o no a la pregunta de si volen esdevenir un estat independent.\nLa polèmica arriba just després que el ministre de Finances britànic, George Osborne, reiterés que una Escòcia independent hauria d’abandonar la lliura, perquè el Regne Unit no acceptaria una unió monetària. Totes aquestes declaracions, set mesos abans del referèndum, coincideixen amb una pujada de l’independentisme a les enquestes: en l’últim sondeig, de finals de gener, el sí arribava al 37%, el màxim des de l’inici del procés, per un 44% del no i un 19% d’indecisos.\nEl govern escocès afirma en el seu llibre blanc de la independència que vol dur a terme les negociacions d’adhesió a la UE en els 18 mesos posteriors a la celebració del referèndum, mentre Escòcia sigui encara membre del Regne Unit. El govern britànic, en canvi, pretén celebrar un referèndum sobre la seva pròpia pertinença a la UE el 2017.\nLa batalla de la lliura\nLa polèmica entre Londres i Edimburg se centra en l’economia i més concretament en la moneda. Alex Salmond va enviar ahir una carta al primer ministre britànic, David Cameron, per respondre a l’amenaça que Osborne va llançar dijous en un discurs a Edimburg. També els laboristes i els liberals s’han oposat a la unió monetària. A la carta, Salmond qualifica de “xantatge” les declaracions dels ministres de Westminster i assegura que les últimes intervencions en el debat són contràries a l’esperit de l’acord d’Edimburg, el pacte que va posar les bases per a la celebració del referèndum en fixar de mutu acord la data i la pregunta de la consulta.\nSuïssa no acceptarà immigrants croats\nLes autoritats suïsses van comunicar ahir al govern croat que trenquen l’acord pel qual els immigrants croats podien residir legalment al país alpí. És la primera conseqüència de l’aprovació la setmana passada en referèndum de la iniciativa per limitar la immigració al país. La consulta va dictaminar que Suïssa no pot subscriure tractats internacionals que prevegin l’entrada il·limitada de ciutadans d’un altre país. Berna i Zagreb van signar un acord en aquests termes l’estiu passat, quan Croàcia es va convertir en el 28è estat de la Unió Europea. Però el govern suís assegura que el resultat de la consulta deixa l’acord en paper mullat.


Conèixer Catalunya: HERÀLDICA, PUBLICITAT I MÀRQUETING\nM’agrada retratar escuts i altres símbols, que davant la mirada indiferent de la majoria, llueixen a les parets d’alguns edificis dels nostres pobles, viles i ciutats.\nSovint em cal consultar a l’expert en heràldica del coneixercatalunya.blogspot.com, per discernir entre allò que és una representació heràldica – no tots els escuts tenen aquesta qualitat – del que únicament és una estratègia de publicitat i/o de màrqueting.\nHistòricament les armes no són nobles per naturalesa, en un inici no són més que la insígnia del titular. És l'obligació d'aquest titular "ennoblir-les", és a dir manifestar la seva noblesa pels seus actes, atorgant-los honor i glòria.\nEl reconeixement social oficial d'aquest caràcter noble, o "ennobliment", no ve a reconèixer sinó una noblesa que ja ha estat adquirida prèviament.\nLa publicitat i el màrqueting pretenen en general que siguin les armes les que donin prestigi al titular i/o marca, i no al reves com exigeix la regla fonamental de la noblesa.\nNo existeix al Regne d’Espanya un Registre d’Armes Personals, i aquells que ja tenen un blasó, o els que legítimament el volen tenir des d’ara, cal que el registrin a l’Oficina Espanyola de Patents i Marques. El tràmit us costarà 315,54 €, i les taxes de renovació – cal fer-ho cada deu anys – son a data d’avui 330,24 €.\nA Castellar del Vallès tenim mostres d’ambdós ‘ categories’ ; l’escut de D. Josep Tolrà i Avellà que podreu veure entre d’altres llocs a la façana de l’església, des del camí que porta al Parc de Canyelles.\nI, el de la firma tèxtil Viuda de Josep Tolrà S.A, a la cantonada dels carrers Major i Colom, a ,l’edifici conegut com l’Ateneu. La iconografia és la mateixa que feien servir els industrials tèxtils anglesos, que per així dir-ho , fascinaven als seus homònims catalans.\nMalgrat pertànyer actualment la marca VIUDA JOSE TOLRÀ a TERVEX TEXTIL S.L, amb seu al carrer de les Flassades, 5 de Ontinyent [Valencia ], els productes que es comercialitzen sota aquest nom continuen lluint l’escut ‘ comercial’ que incorporava com un actiu més a la firma, D. Emili Carles-Tolrà i Amat, segon Marquès de Sant Esteve de Castellar.\nPublicat per antoniomora.verges@blogger.com a 10:48


Farcit de Mantega dolça per a les Mones - Postres y dulces - Blog de RAMON PLA SOLER de Thermomix® Sabadell\nBlogosfera › Delegación Sabadell › Ramon Pla Soler › Postres y dulces › Farcit de Mantega dolça per a les Mones\n50g Ametlla trocejada\n250g Mantega a temperatura ambient (tova)\n2 Mànigues pastisseres\nAmb el sucre i l'aigua fem l'almibar tal com indica la recepta de cookidoo. Es reserva i es deixa refredar completament\n1.- Posar la Papallona i 250 g de Mantegsa tova a velocitat 3 i quan està tota la mantega agrupada s'afageixen 100g d'almibar fins que la mantega l'absorbeixi tot..\n2.- Retirar 1/3 part de la mantega en una màniga pastissera, una altre tercera part en un bol pel farcit i en la que queda a la màquina s'afageix una cullerada de Cacau Pur en pols (la quantitat al gust). Posar la màquina a velocitat 3 fins que quedi el cacau integrat. Retirar en una altra màniga pastissera.\n3.- Tallar en horitzontal el pa de pessic que tenieu reservat.\n4.- En un got barrejar els licors i 60g del almíbar que ens ha sobrat. Repartir-ho amb un pincell a les dues parts del pa de pessic per la seva part interior perquè quedi ben banyat.\n5.- Untar amb la mantega del bol la part inferior del pastis i seguidament tapar el pastis amb la part superior. Untar lleugerament el lateral del pastis amb la mantega que ens ha sobrat del bol i afagir l'ametlla trocejada.\n6.- Decorar el sobre de la mona fent servir la mantega de les dues mànigues pastisseres que teniem reservades.


Fòrum Faller Independent - PREMIS DE LA GENERALITAT - La Ribera en flames\nPREMIS DE LA GENERALITAT\n#1 · 13/Mar/2009, 16:28 · Editado por malvero\nHui ha sigut un dia gran per a les falles d'Alzira, en l'acte d'entrega de premis dels llibres per a la promoció i ús del valencià, hem viscut moments intensament emocionants. Entre els 54 premiats, 7 comissions de la nostra ciutat han tingut l'honor d'arreplegar els seus respectius banderins acreditatius. Vull felicitar a les comissions de Doctor Ferran, El Mercat, Caputxins, Pintor Andreu, El parc i Pere Morell pels moments que hem viscut este matí.\nSet falles entre 54 premiats, açò és tota una mostra d'intencions, i diuen molt en favor de les falles d'Alzira.\nFelicitats a tots, i espere que passeu tots unes falles inoblidables.\n#2 · 21/Mar/2009, 20:06\nUna cosa està molt clara, les Falles d'Alzira arrassen i fan llibrets de qualitat.\nLa Malva concretament li guanya la ma a totes les falles de València (de Vinarós a Oriola). Mentre que la falla que guanye en Especial en Alzira, mai serà millor que Nou Campanar, Na Jordana, El Pilar, La Mercé, etc.\nAixò hauria de fer-nos obrir l'ull més encara, respecte a valorar el que tenim entre les mans quan tenim el llibret d'una comissió fallera.\n#3 · 21/Mar/2009, 22:47\naixo esta clarisim en alzira ningu te 900.000 euros per a pagarli a j. monterrubio el monument mes car de tota la historia de les falles, ja ens agradaria a alguns tindre eixos diners per a que julio plantara sempre en la seua ciutat i damunt seguent el millor entre els millors.\n#4 · 25/Mar/2009, 19:36\nSabeu si en conselleria donen les puntuacions del concurs del llibret? es que no hem sigut premiats i ens agradaria veure la puntuació


Nessie a la sopa: gadgets a la cuina – themenjar\n11 febrer, 2015 11 febrer, 2015\nNessie a la sopa: gadgets a la cuina\nDefensen que si passem gran part de la nostra existència al voltant de la taula, no només el menjar ha de ser atractiu, sinó també tot allò que utilitzem per cuinar i servir el menjar. És amb aquesta voluntat que la gent d’Ototo dissenya els seus productes. Objectes funcionals amb un punt d’humor, ironia o un gir inesperat. I de vegades ho fan amb tant d’èxit com aquest cullerot amb forma del llegendari monstre del llac Ness per submergir-se al brou. Acaba de sortir a la venda i ja s’ha exhaurit en alguns llocs!\nTambé tenen el seu Tea Sub que s’endinsa cap al fons de la tassa amb les fulles de tè.\nSi ho preferiu, hi ha la variant Umbrella…\nPer evitar que algunes herbes del brou acabin entre les dents, proposen recollir-les en aquest estri que anomenen Pulke:\nI com mantenir una petita obertura a l’olla mentre estem cuinant i hi tenim la tapa posada? La seva proposta és el Flower Power:\nMés info a Ototo Design . És l’estudi que Ori Saidi i Daniel Gassner van muntar plegats després de conèixer-se a l’Escola d’Art i Disseny de Tel Aviv el 1999. Junts van dissenyar un prototip de cistella en espiral per posar fruita que va acabar sent una realitat i una icona de la seva marca\nPublicat a al cabàsEtiquetat accessories, accessoris, animicausa, cook, cuinar, eggs, gadgets, kitchen, nessie, ototoPer themenjarDeixa un comentari\n← #03 Toca vitamina C, doncs pastís de taronja\nfer pa / tartine bread →


Narrativa | El subratllat és meu\n11 gener 2017 12 febrer 2020 / OriolMD\t/ 1 comentari\n«Una ignora, de jove, que els principis\nno tenen res a veure amb els finals.»\nPotser perquè la vida no és sinó una successió de cicles que s’empaiten i s’encavalquen els uns amb els altres, sempre que acaba l’any sentim la necessitat de fer balanç, de mirar enrere, d’agafar aire, de voler tornar a començar, ara sí, de veritat… La màgia prodigiosa dels principis…\nPerò a base de cops i ensopegades anem aprenent que la fe en els bons propòsits només serà tan forta com ho sigui la nostra voluntat i persistència, i que enlloc no està escrit que enguany les coses hagin de ser millors. Ni pitjors.\n2 Novembre 2016 10 gener 2017 / OriolMD\n«(…) i un cop fet el primer disbarat, els altres segueixen com les cireres d’un cove.»\nPoble pescador 1902-1912, de Ramon Pichot (1871-1925)\n«La Marí viu a l’extrem del poble en una casa tota queixals, geps, teranyines i trencacolls. Quan la Marí entra per la porteta de casa seva amb unes mitges de seda i una ampolla d’olor, deixa anar dues llàgrimes de ràbia, perquè aquell cau només és bo per ratapinyades o per un home que es vulgui penjar.»\n27 Octubre 2016 10 gener 2017 / OriolMD\t/ 1 comentari\n«En la meva primera joventut vaig fer lamentables intents —algun d’ells publicats—, però reconec que allò no era necessari ni res sincer; no passava d’un exercici sense cap valor, perquè jo encara no sentia l’olor de novel·la que ara començo a sentir quan em deturo a contemplar les ànimes de les persones que he conegut i l’aire i la pedra de la ciutat que m’ha vist néixer»\n«Per la Marí i per moltes xicotes del poble, un capellà és un que se la passa bé i viu amb l’esquena dreta, d’una manera vergonyant i poc d’home, fent comèdia, nedant i guardant la roba.» Continua llegint →\n21 Juliol 2016 16 Desembre 2018 / OriolMD\t/ 7 comentaris\n«A la seva banda i a la nostra, hi ha moltes dones que no abraçaran mai més llurs marits, molts fills que no reveuran llurs pares, molts soldats que no podran tornar a casa. (…) Sortim al carrer amb una tristesa infinita. I amb una ràbia que, si es pogués transformar en força, esborraria tota la crueltat de la guerra.»\nAvui fa vint-i-dos anys que va morir Pere Calders.\nQue brillants que són les postals de la ILC\nPotser aprofitar aquesta efemèride per reprendre el blog (ara en parlarem, d’això) pot semblar una mica fúnebre, macabre, si es vol —per què no aprofitar l’aniversari d’un naixament, o de la publicació de tal o qual novel·la imprescindible, en lloc de recórrer a l’obituari?— però què hi farem, a vegades són ben misteriosos els mòbils que ens agullonen, i aquest matí, quan he vist el primer tuit que en parlava, ha estat com sentir un dard al clatell i dir-me: d’avui no passa.\nPerò anem a pams. Abans, una disculpa (o una explicació, en tot cas).\n24 gener 2016 10 gener 2017 / OriolMD\nTal com havíem promès, aquí, la solució.\nGràcies als que heu contestat als comentaris: Joan Carles, Àlex, Jordi i Sqllegeixo; i a tots els que heu llegit l’entrada però que no l’heu comentat. Tot i tenir només quinze dies, ja és la segona més llegida del bloc (i molt a prop de la primera), i la que he tingut més lectors en un sol dia! fa molta il·lusió, de veritat!\n«No, en general els homes no eren dolents —només eren ximples o infeliços.» (Amb la corda al coll)\n«La formació: la formació és el tot; la formació ho és tot, en una persona. Parlem de naturalesa, però això és insensat: la naturalesa no existeix. Allò que designem amb aquest nom enganyós és simplement herència i formació. No tenim idees pròpies, no tenim opinions pròpies: ens les transmeten, ens les ensenyen. Tot el que és original en nosaltres, i per tant suficientment digne o indigne de crèdit per nosaltres, es pot tapar i amagar amb el cap d’una agulla, i tota la resta són àtoms aportats per (i heretats de) tota una processó d’avantpassats que recula milers de milions d’anys.» (Un ianqui a la cort del rei Artús)\n«La veritat és que a ell l’esglaiava, amb molta de raó, la beneitura humana.» (Bearn)\n«Això de la cooperació sona molt altruïsta, però no és sempre voluntari i gairebé mai igualitari. La majoria de les xarxes de cooperació humanes tenen com a objectiu l’opressió i l’explotació.» (Sàpiens)\n«−Estan de pega —va dir—, i quan estàs de pega tant se val què facis.\n−I tant —va dir en Ratliff—. He sentit anomenar pega a la mandra tantes vegades, que potser sí que són el mateix.» (El llogaret)\n«A mi la feina m’agrada, em fascina. Puc passar-me hores senceres assegut mirant-la. M’agrada tenir-ne sempre a la vora: la idea de desempallegar-me’n gairebé no la puc suportar. (…) I a més en tinc molta cura, de la meva feina. Home, bona part d’aquesta feina és un poder meu des de fa anys i panys, i encara no hi he posat ni un dit a sobre. N’estic molt orgullós, de la meva feina: ara i adés la baixo i l’espolso. No hi ha ningú que tingui la seva feina tan ben conservada como jo.» (Tres homes en una barca (per no parlar del gos)\n«A la vora d’ella, en Txagatàiev va quedar esbalaït, el somni i la felicitat brollaven d’aquella noia estranya amb qui, segurament, no s’havia de trobar mai més. Així de sovint viu al costat nostre i sense que ens n’adonem la felicitat més gran. (Djan)\n«El passat, com una onada abrupta, l’havia envestit, no com havia estat, sinó com no podia evitar recordar-lo.» (L’última nit)\n«La feina que havia de fer, tal com ho veia, era recordar-ho tot —i recordar volia dir experimentar-ho mentalment una vegada més— i després guardar-ho per sempre. Posar en ordre l’experiència d’aquell dia sense que en quedés res escampat ni oblidat, tot reunit com un tresor i deixat a una banda.» (Odi, amistat, festeig, amor, matrimoni)\n«Estava descobrint que l’enamorament no era un estat permanent, sinó més aviat una qüestió d’onades noves, i ara n’estava experimentant una.» (A la platja de Chesil)\n«Feia estona que havia sortit el metge dient coses vagues com els oracles. Les senyores l’abordaven dins el vestíbul, però ell desaparegué pronunciant paraules tècniques, ni més ni menys que els calamars que es defensen escampant tinta. En realitat el doctor no ho veia clar, però la malalta li estalvià la feina de discórrer engegant-lo de la cambra. —Per morir-me −va dir enfadada−, no me fa cap falta. Se’n vagi.» (Mort de dama)\n«Per damunt de tot, una figura horripilant havia esdevingut tan familiar com si hagués estat una imatge corrent des de la creació del món; era la figura de la dama esmolada anomenada La Guillotina.\nConstituïa aquesta un bon tema popular per als acudits: era la millor medecina per al mal de cap; evitava infal·liblement els cabells blancs; donava al cutis una pal·lidesa molt delicada i peculiar; era la Navalla Nacional que afaitava a la perfecció; qui besava La Guillotina guaitava per la finestreta i esternudava dins els cove. Era el signe de la regeneració de la raça humana . Reemplaçava la creu: molts duien guillotines en miniatura penjades al coll, d’on havia desaparegut la creu, i era objecte de veneració i reverència allà on la creu era negada.» (Una història de dues ciutats)\n«Cadascú ha de descobrir aquest secret —el secret més antic del món— pel seu compte, personalment i amb dolor. Els llibres o l’escola ens serviran de ben poc, i tampoc no ens ajudarà gaire la lectura repetida i atenta de tots els volums de Proust (…). Totes les generacions han d’experimentar el mateix ensurt: que han d’anar-se’n per força, que han de desaparèixer. Totes les generacions, tots els homes i totes les dones. I això que, aparentment, les grans obres d’art i la literatura no parlen de cap altra cosa. I, tanmateix, no hem fet els deures, no les hem llegit, escoltat o contemplat amb prou atenció.» (“Sobre la sorpresa”, Adam Zagajewski, traducció d’Anna Rubió i Jerzy Slawomirski, dins Trítons)\n«Sóc aquí, davant la meva taula, amb l’esquelet a punt, esperant que això també s’acabi, que a mi també m’arribi l’hora, d’aquí a un any o d’aquí a tres anys o, amb molta sort, d’aquí a vint anys. Però continuo escrivint com si fos immortal, amb molt interès i molta aplicació, com el mecànic que mentre el vaixell s’enfonsa continua fent acuradament les seves soldadures.» (El llibre de la meva mare)\n«Encara que sembli estrany, qualsevol proesa, acte de santa abnegació o feliç coincidència no s’acaben just després de tenir lloc, com quan una novel·la o una obra de teatre acaben amb casament. La vida també continua després d’una feliç coincidència com, per exemple, la de l’home que va fer tard a embarcar en un vaixell que es deia Titànic.» (Hi havia una vegada una noia que va seduir el marit de la seva germana, i ell es va penjar d’un arbre)\n10 gener 2016 10 gener 2016 / OriolMD\t/ 9 comentaris\nEl fantàstic blog amic Tot és una mentida ha fet una crida als seus lectors perquè li diguem quin és el llibre que més recomanaríem de tots els que haguem llegit 2015 (independentment de quan s’hagués publicat) per fer una llista col·lectiva que publicarà el 27 de gener. Tot i que jo ho he descobert ara, ja fa un parell d’anys que ho fa (aquí la de 2013 i aquí la de 2014) i el resultat és d’allò més interessant.\nAixí que m’hi vaig posar em vaig adonar que no em seria fàcil triar un llibre per davant de tots els altres, i és que enguany he estat de sort i el percentatge d’encerts ha estat molt alt (i el de decepcions estranyament baixíssim), així que, si bé al final li vaig donar un sol títol (dura lex, sed lex), em vaig acabar trobant amb la meva pròpia llista entre les mans.\nPrimer la volia deixar en deu títols, per allò del top ten, però tampoc no m’era prou, així, que, per tancar-ho d’una vegada, me’n van sortir quinze del quinze, i ja que estava feta, com que això va de compartir bones lectures, aquí us la deixo (atenció que no està ordenada jeràrquicament, els números són per… bé, ja ho veureu més avall…).