Augmenta el cens en pobles després de l'estat d'alarma | Canal Reus TV\nAugmenta el cens en pobles després de l'estat d'alarma\n13:45 - 5 octubre 2020\nEls pobles del territori han vist com creixia la seva població després del confinament a través de nous veïns que s'hi han empadronat. Des dels consistoris veuen amb bons ulls aquest augment del cens. Diuen que és una bona solució per combatre l'envelliment rural.\nPobles com Cornudella de Montsant o Prades han notat un augment de veïns que s'han empadronat als seus municipis després de l'estat d'alarma. Un fet que s'ha experimentat en molts municipis del país i és que una de les coses que s'han posat de manifest després del confinament és que moltes persones s'han replantejat el seu estil de vida.\nEn aquest sentit, Salvadó Salvador, alcalde de Cornudella de Montsant ha explicat que "des del confinament s'han empadronat una seixantena de persones" i afegeix que "d'aquesta manera si ens ve joves i famílies a viure aquí farem una regeneració i això és molt important."\nAquest augment dels censos s'ha rebut molt positivament pels consistoris d'aquestes poblacions on l'envelliment rural és una de les problemàtiques que més preocupa. En el cas de Prades, per exemple, feia anys que el cens tendia a baixar i des de l'estat d'alarma s'han empadronat una trentena de persones.\nL'alcaldessa pradenca Lídia Bargas ha assegurat que "ara feia temps que no passavem dels 600 habitants" i afegeix que "hi ha un volum de gent que s'ha empadronat perquè ha vist que aquí pot fer teletreball i que les condicions de vida d'un poble no són les mateixes que en una ciutat".\nEn molts casos, es tracta de persones relativament joves que ja tenien una segona residència en aquests municipis i que tenen flexibilitat presencial a la feina o treballen a prop. La majoria d'aquests nous padrons però el que busquen és la tranquil·litat que ofereix un poble.\nLa fibra òptica, imprescindible per atraure nous habitants\nUna de les reivindicacions que torna a estar sobre la taula és la millora de les comunicacions en aquests municipis. Des dels consistoris demanen que s'acceleri la implantació de fibra òptica als pobles i asseguren que d'aquesta manera serien moltes més les persones que s'animarien a viure en entorns rurals.\nCornudella de Montsant Prades\nPrades posa a la venda diverses parcel·les urbanitzables\n05.10 per Mireia Jansà / Neus Bertola


La meva enhorabona al doctor Badia i Margarit pel Premi d'Honor de les Lletres Catalanes; el perfil del doctor Badia encaixa a la perfecció en els objectius d'aquest Premi i no cal dir que se'l mereix rotundament. M'ha desconcertat, però, que en el seu parlament digués que pel que fa a la llengua catalana cal "començar de nou", perquè jo no sé com ens ho farem per fer creu i ratlla de tots els retrocessos que hem estat vivint, i com podrem, des del nostre voluntarisme tan meritori i tan poc eficaç, canviar el rumb d'un llengua que té tots els símptomes de les llengües en retrocés fins a acabar en la seva dolorosa desaparició.\nAra fa pocs dies ens assabentàvem del calvari d'una parella de Barcelona que volen divorciar-se però el jutjat els nega la documentació pertinent en català. La immensa majoria hauria arronsat les espatlles i ni ho sabríem. I tal és el cas d'un ciutadà de Lleida, que va exigir una factura en la seva llengua i no ho va aconseguir més que amb la intervenció del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, una història que la poses en una novel·la i no se la creu ningú. I ens expliquen els diaris que Jordi Jané, diputat de CiU, ha recriminat endebades al ministre Acebes que els passaports siguin monolingües, recriminació que el govern espanyol s'ha passat per l'arc del triomf. També hem sabut que la indústria de l'espectacle creix poc a Catalunya, però en especial han descendit els espectacles en català, fins a l'extrem que el catalaníssim grup El Tricicle presenta no ja un espectacle en espanyol, sinó una sarsuela!\nÉs clar, doncs, que no tenim altre remei que mirar enfora, que deixar de mirar obsessivament Madrid i l'espayolització creixent d'un Estat que havia estat plurinacional i que ara ja no ho és. Però quan mirem enfora ensopeguem amb dures decepcions: la futura Constitució de la Unió Europea, que havia de ser l'Europa dels pobles, preveu un article en el qual es concedeix als Estats membres la plena competència sobre el seu territori, "en particular les funcions tendents a assegurar la integritat territorial", que és com dir que els qui no tenim Estat no existim, amb estatuts antics o reformats.\nAl costat d'això, el berbers estan avançant en la normalització de la llengua amazic, i hi han incorporat el mil·lenari alfabet tifinag. Diuen que nosaltres estem en una zona molt més lliure, molt més democràtica, molt més pròspera...


La ciència a taula - Revista Mètode\nLa deglució és el procés fisiològic mitjançant el qual el bol alimentari es transporta des de la boca fins a l’estómac. Hi participen uns trenta músculs i sis nervis.\nMés rigorosos, més seriosos, més filosòfics…\nConsumim cafè, sobretot, per la cafeïna, un compost de sabor amarg que és un estimulant del sistema nerviós central. Una tassa de cafè exprés en conté vora 100 mg i s’ha comprovat que la ingesta de cafeïna i glucosa afavoreix l’atenció, l’aprenentatge i la consolidació de la memòria verbal.\nEl secret que amaga la llet és que es tracta d'un aliment molt complex, viu, i amb components de mesura micro i nanomètrica.\nCuinant amb iogurt\nLa manipulació de la microbiota intestinal pot tenir un efecte benefició per a la salut. El iogurt seria un producte d'aquesta mena, encara que les evidències sobre els efectes són molt limitades.\nHem emprat rents i bacteris per desenvolupar processos biotecnològics per produir no sols pa i vi, sinó també cervesa, salsa de soja, formatge, iogurt, kimchi, xucrut...\nUn gelat es pot definir com una preparació que està en estat sòlid o semisòlid per congelació. Tenim dos grans grups: els basats en aigua, com els granissats i els sorbets, i els làctics, elaborats amb llet i nata.\nEl gust és la modalitat sensorial que guia els organismes cap a la identificació de nutrients i toxines: els aliments que contenen nutrients es consumeixen i els productes que contenen toxines s'eviten. Els estudis de percepció del gust han mostrat que tenim una aversió innata per l'àcid.\nAfegiu una mica de sal al gust…\nDonada la seua importància, no és estrany que al llarg de l’evolució s’haja desenvolupat un sistema per detectar la presència de sal, sistema que es troba incorporat al sentit del gust.\nEl gust dolç ens permet detectar la presència d’hidrats de carboni solubles en aigua, i aquest gust ens guia cap a la ingestió d’aliments amb elevat contingut energètic.\nHi ha un nou sabor en la cuina: el gust umami, terme que va ser encunyat pel científic japonès Kikunae Ikeda, quan va descobrir un gust diferent als ja existents: àcid, dolç, salat i amarg.\nCoent: pense en roig\nPer què s’empren tant els productes coents? Una de les respostes a aquesta pregunta suggereix que les espècies i, entre elles, els vitets, s’utilitzen sobretot per les seues propietats antimicrobianes.\nTres pigments III: carotenoides\nLa família de pigments dels carotenoides són responsables dels colors grocs i taronges de moltes flors, fruites i verdures, així com del roig de les tomaques.\nQuines coses té el progrés, que ha fet que l’elixir de l’eterna joventut que amb tant d’afany van buscar els alquimistes es venga avui en còmodes bossetes. Així és el te.


Actualitzat: fa 21 hores 40 minuts\ndv., 01/18/2019 - 14:38\nL’equip de l’Institut La Plana de Vic ha guanyat la Lliga de Debat de Secundària i Batxillerat que impulsa la Xarxa Vives d’Universitats i representarà la Universitat de Vic-Universitat Central de Catalunya a la final que tindrà lloc del 3 al 5 d’abril a la Universitat Abat Oliba.\ndj., 01/17/2019 - 18:47\nL’Àrea de Màrqueting de la UVic ha posat en marxa un concurs fotogràfic a Instagram que premiarà cada mes la millor fotografia de la UVic, i la millor fotografia de l’any. L’objectiu és donar a conèixer edificis, espais, aules, moments i racons de la UVic d’una manera original i creativa que transmetin els valors de la institució universitària. El concurs comença aquest mes de gener i per participar-hi cal ser seguidor del compte d’Instagram de la UVic (@uvic_ucc) i penjar les fotografies amb l’etiqueta #uvicbestpic. Entraran al concurs mensual les fotografies publicades fins al darrer dia de cada mes a les 12 de la nit.\nLa fotografia guanyadora de cada mes rebrà 30 € per despeses a Amazon, a excepció dels mesos de juliol i agost, que no hi haurà concurs. Un comitè format per membres de l’Àrea de Màrqueting i d’Umèdia seran els encarregats de triar les dues fotografies finalistes del mes, les quals es posaran a votació a través d’Instagram stories, de manera que guanyarà la foto que hagin escollit els usuaris.\nPer escollir quina haurà estat la millor fotografia de l’any, a principis de gener de 2020 es farà una votació a través del perfil d’Instagram de la UVic entre les fotografies premiades l’any anterior. El guanyador o guanyadora de la foto més votada rebrà com a premi la seva fotografia impresa i emmarcada\ndj., 01/17/2019 - 12:49\nLes figures més rellevants de la bioètica a l’Estat espanyol es trobaran els propers 24 i 25 de gener a la Universitat de Vic – Universitat Central de Catalunya (UVic-UCC), en el primer Congrés Internacional de Bioètica que organitza la institució, a iniciativa de la Càtedra de Bioètica Fundació Grífols. A partir d’un programa de conferències i taules rodones s’hi analitzarà, discutirà i reflexionarà a l’entorn de l’educació i l’aprenentatge d’aquesta branca de l’ètica. La trobada, que reunirà més de 100 professionals, docents i investigadors relacionats amb aquest àmbit, també pretén inspirar i promoure mètodes d’ensenyament i projectes de recerca innovadors, tant en l’esfera acadèmica com en la pràctica clínica.\nJuan Pablo Beca i Victòria Camps, entre els ponents\nEls ponents conformen un ampli ventall de professionals, espanyols i internacionals, d’àmbits diversos com la psiquiatria, la medicina, la infermeria, la teràpia ocupacional, la filosofia o el dret, tots amb l’expertesa en bioètica com a denominador comú. Entre ells hi ha el metge xilè Juan Pablo Beca, especialista en Pediatria i Neonatologia. Beca és fundador del Centre de Bioètica de la Facultat de Medicina de la Universidad del Desarrollo de Chile, institució on també exerceix com a docent, i membre honorari de l’Acadèmia Xilena de Medicina. A Vic participarà en una taula rodona sobre experiències internacionals en pedagogia de la bioètica (24 de gener, a les 11.15h), juntament amb Diego Real de Asúa, de l’Institut d’Ètica clínica Francisco Vallés de la Universidad Europea, i Chris Willmott, bioeticista i professor de la Universitat de Leicester.\nBegoña Román, presidenta del Comitè d’Ètica de Serveis Socials de Catalunya i professora de la Facultat de Filosofia de la Universitat de Barcelona (UB), impartirà la conferència inaugural titulada “Una pedagogia de la bioètica pedagògica”. La de clausura, “Ètica i societat”, anirà a càrrec de la filòsofa i titular de la Càtedra de Bioètica, Victoria Camps, catedràtica emèrita de Filosofia Moral de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i presidenta de la Fundació Víctor Grífols i Lucas.\nEntre els conferenciants també hi figura Lydia Feito, filòsofa i presidenta de l’Associació de Bioètica Fonamental i Clínica i professora d’Ètica a la Facultat de Medicina de la Universidad Complutense de Madrid, que (divendres 25, a les 17.00h) parlarà sobre l'orientació futura de la bioètica espanyola. Les taules rodones també permetran reflexionar sobre temes com la formació bioètica dels estudiants i professionals, els reptes que ha d’afrontar la bioètica i la seva necessitat d’obrir-se a la societat.\nTotes les sessions seran a l’Aula Magna del campus Vic, on també tindrà lloc l’acte inaugural (dijous, a les 9:30h) a càrrec del rector de la UVic-UCC, Josep-Eladi Baños, i la directora de la Càtedra de Bioètica Fundació Grífols, Núria Terribas. El programa també inclourà dos blocs de comunicacions a càrrec d’investigadors de tot l’Estat i també d’internacionals, que es presentaran cada dia en sessions paral·leles i diversos espais.\nEl programa es dirigeix especialment a professors i investigadors d’universitats amb estudis en ciències de la salut, filosofia o dret, així com a membres de col·legis professionals, membres de societats científiques, de comitès d’ètica i d’associacions de bioètica.\nCreació d’una xarxa de treball conjunta\nEl dia previ a l’inici del congrés, el dimecres 23 de gener, tindrà lloc un seminari satèl·lit amb experts en bioètica de tot l’Estat, amb l’objectiu de crear una xarxa de treball i de recerca conjunta de la qual sorgeixin projectes col·laboratius i transversals. Aquesta serà la primera vegada que una trobada d’aquestes característiques reuneix les figures més rellevants de la bioètica a l’Estat espanyol, amb la intenció d’aglutinar l’experiència en docència i recerca en bioètica de professionals vinculats a diferents institucions, a fi de posar en comú el coneixement i generar noves dinàmiques i projectes compartits, sota el lideratge de la Càtedra de Bioètica de la UVIC-UCC.\nTorna la Lliga de debat de secundària i batxillerat\ndt., 01/15/2019 - 09:54\nEls dies 17 i 18 de gener tindrà lloc a la UVic la Lliga de debat de secundària i batxillerat que organitza la Xarxa Vives d’Universitats. En aquesta edició, coordinada pel professor Enric Casulleras i l’Oficina de Gestió Cultural, hi participaran 10 equips procedents de 7 centres, dels quals 4 són d’Osona, 1 del Bages, 1 del Maresme i 1 del Vallès Oriental. El motiu del debat d’aquest any serà “Calen les fronteres entre països?”. La Lliga de debat és una competició argumental en la qual diversos equips d’estudiants de 4t d’ESO, batxillerat i cicles formatius (d’edats entre 15 i 18 anys) de diferents centres docents debaten sobre un tema polèmic i d’actualitat. L’activitat és també un espai de formació en què els estudiants aprenen a parlar en públic, a fer equip i a defensar un tema tant a favor com en contra, utilitzant el català com a llengua vehicular. La Lliga neix a partir de l’experiència de la Lliga de debat universitària sota l’impuls de la Xarxa Vives i la Federació Escola Valenciana.\nL’equip que resulti guanyador representarà la UVic a la fase final que tindrà lloc a la Universitat Abat Oliba, del 3 al 5 d’abril. El guanyador del certamen obtindrà 1500€ i el segon premi serà de 700€. També hi haurà un premi per al millor orador, valorat en 300€. Tots els diners s’hauran de destinar a l’adquisició de material educatiu.\nEls debats tindran lloc a la sala Mercè Torrents el dijous 17 de gener, de 9 a 13 h, i el divendres 18, de 9 a 12.30 h.\nProfessors jubilats i prejubilats de la UVic-UCC faran de mentors d’estudiants en els seus treballs de recerca i de final de grau\ndl., 01/14/2019 - 11:31\nProfessors jubilats i prejubilats de la Universitat de Vic – Universitat Central de Catalunya (UVic-UCC) i membres de les Aules de Gent Gran faran de mentors d’alumnes de grau, de màster o de batxillerat en el procés d’elaboració dels treballs finals dels seus estudis. Ho faran en el marc de la Xarxa d’Expertesa, Construcció Compartida de Coneixement, que ja funciona a la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i de la qual ara la UVic-UCC ha passat a formar part.\nEl programa “Mentoratge sènior en treballs finals” posa el saber de les persones sènior a disposició de l’alumnat i del professorat actuals, i afavoreix les relacions intergeneracionals per compartir coneixement. La base del funcionament és una pàgina web on es recullen els perfils de les persones sèniors que s’ofereixen per ser mentores, professionals de tots els àmbits, així com les demandes de mentoratge: treballs de final de grau o de màster, de recerca de batxillerat i de cicles formatius de grau superior.\nEl grup de recerca GRODE de la UAB, que lidera la iniciativa, s’ocupa de cercar la millor parella per a cada demanda. Al mateix temps, informa el professor tutor de l’alumne de la possible mentoria i, un cop s’arriba a un acord, es planifiquen una sessió de presentació i unes altres de seguiment amb les tres persones (mentor, alumne i professor) implicades.\nReferent dels joves i complement dels tutors\nA la UVic-UCC el projecte l’han impulsat el Centre d’Estudis Sanitaris i Socials (CESS) i l’UHub, juntament amb la Secretaria General i la professora emèrita Carme Sanmartí, amb el suport dels vicerectorats d’Ordenació Acadèmica, de Professorat i de Recerca i Transferència de Coneixement, i de Gerència. De moment ja s’hi han sumat cinc professors jubilats o prejubilats de la Universitat.\nEl projecte “respon a la necessitat de no ignorar ni malbaratar el talent i l’experiència acumulada al llarg de la vida de les persones grans”, segons explica Marina Geli, coordinadora del Centre d’Estudis Sanitaris i Socials. En paraules de Geli, amb el seu “acompanyament d’expertesa, de formació, de qualificació professional o d’ofici poden esdevenir suport i referent de joves” i ser un “complement dels seus professors i tutors”.\nMés enllà de l’acció de mentoratge, el programa vol contribuir a “canviar la mirada actual que la societat té de la gent gran i fer visible una altra manera d’interpretar aquesta etapa de la vida”, en paraules de Maria Jesús Comella, professora emèrita honorària de la UAB i impulsora de la iniciativa. Per Comella, d’aquesta manera s’afavoreix la “participació intel·lectual” d’aquest col·lectiu amb una nova mirada “no classista i multigeneracional”, que passa per oferir “el coneixement, l’aprenentatge i el talent acumulat al llarg de tota la vida”.\nAquest va ser, de fet, un dels factors que va empènyer Joan Sala, professor jubilat de la Facultat d’Educació, Traducció i Ciències Humanes (FETCH), a apuntar-se al programa des del primer moment. Sala, que pot aportar expertesa en l'àmbit "d'atenció a infants i adolescents amb problemes vitals importants", es mostra convençut que “estar jubilat no vol dir no fer res, deixar de ser útil a la societat de cop, com si m’hagués passat alguna cosa", i explica que s’ha adherit al programa convençut que el seus anys d’experiència “poden ser útils i contribuir a les reflexions i als treballs dels alumnes”.\nLa UVic es manté com la cinquena universitat catalana més respectuosa amb el medi ambient\ndv., 01/11/2019 - 14:23\nLa UVic es manté com el cinquè centre universitari català més respectuós amb el medi ambient segons el rànquing mundial d’universitats sostenibles UI GreenMetric, els resultats del qual es van fer públics el desembre passat. El rànquing, elaborat per la Universitat d’Indonèsia, analitza el compromís de les universitats amb el desenvolupament d’una infraestructura i un entorn sostenibles. Del total de 719 universitats participants, la UVic ocupa la posició número 232, mentre que en la classificació de l’Estat espanyol se situa en el 19è. lloc d’un total de 28. En el rànquing català, la Universitat manté la cinquena posició, que ja ocupava l’any passat.\nEl rànquing, que s’elabora des de 2010, classifica les actuacions dels centres participants a partir de sis indicadors: Situació i Infraestructures, Energia i Canvi Climàtic, Residus, Aigua, Transport i Educació i Recerca. Seguint la tendència de les anteriors edicions, la UVic ha obtingut les puntuacions més elevades en els àmbits d’Energia i Canvi Climàtic (1.375 punts d’un màxim de 2.100) i Residus (1.275 punts d’un màxim de 1.800). En comparació als resultats del 2017, quan la Universitat es va situar en la posició 236 d’un global de 619, ha augmentat la puntuació en 5 de les 6 categories avaluades.\nAmb aquesta última edició ja és el quart any que la UVic participa en el rànquing, fet que, segons el director de l’Àrea d’Infraestructures i Serveis Generals, Arnau Bardolet, “consolida el compromís de la Universitat cap al desenvolupament sostenible”. Segons Bardolet, els “bons resultats” obtinguts són fruit de “les diverses accions i projectes duts a terme en l’àmbit de sostenibilitat (Ecocampus)”, com ara “la gestió intel·ligent de les infraestructures (Smart Campus), el càlcul anual d’emissions de gasos d’efecte hivernacle o l’aposta per una mobilitat més sostenible”, entre d’altres.\nUniversitats i Govern signen un conveni per facilitar el canvi d’estudis oficials de grau a les estudiants víctimes de violència masclista\ndv., 01/11/2019 - 09:52\nLa consellera de la Presidència, Elsa Artadi, i la d’Empresa i Coneixement, Àngels Chacón, van signar ahir al Palau de la Generalitat un conveni de col·laboració amb totes les universitats de Catalunya amb l’objectiu d’implantar un procediment excepcional de canvi d’estudis oficials de grau adreçat a dones estudiants que acreditin la condició de víctimes de violència masclista. A l’acte de signatura hi van assistir, per part de la UVic-UCC, la secretària general, Àngels Crusellas i la directora de la Unitat d’Igualtat, Anna Pérez-Quintana.\nAquesta mesura permetrà a les dones víctimes de violència masclista, així com als fills i filles que en depenen, continuar els estudis oficials de grau en una universitat diferent d’aquella en què els van iniciar. La finalitat és que la persona afectada pugui continuar els seus estudis, en el termini de temps més curt possible, mitjançant el trasllat del seu expedient, en qualsevol de les universitats del sistema català que hagi triat.\nEn el transcurs de l’acte de signatura, la consellera Artadi va assegurar que el conveni és “una passa endavant en la cura i en la recuperació de les dones que han sigut supervivents, que són supervivents de la violència masclista”. Per la seva banda, la consellera Chacón va afirmar que el conveni signat és “un acte de responsabilitat, que esperem que pugui servir de precedent per altres moltes actuacions necessàries, diria imprescindibles, per avançar en la direcció correcta”. En aquest sentit, la consellera va voler donar un “sincer agraïment” a les 12 universitats catalanes “per ser-hi presents i no deixar de treballar en aquest àmbit”.\nEl procediment excepcional de canvi d’estudis universitaris oficials de grau s’iniciarà quan la dona víctima de violència masclista, o els fills o filles que en depenen, sol·liciti el trasllat d’expedient en la universitat on ha iniciat els seus estudis de grau, acreditant la seva condició de víctima de violència de gènere. Aquest procediment per realitzar el canvi d’universitat tindrà un caràcter gratuït.\nAmb la finalitat de dur a terme un seguiment detallat del conveni es crearà una Comissió de seguiment composta per tres persones en representació de l’Administració de la Generalitat de Catalunya –una designada pel titular de la Secretaria d’Universitats i Recerca, una pel Consell Interuniversitari de Catalunya, i una per l’Institut Català de les Dones–; així com una persona en representació de cadascuna de les universitats signatàries, nomenada pel seu respectiu rector o rectora. Aquesta Comissió vetllarà, entre altres, pel compliment del conveni i intervindrà en la resolució de les controvèrsies que es puguin suscitar en el seu desenvolupament així com en els casos dubtosos.\nLa UVic presenta el seu Manifest, una declaració de principis vinculada als valors de l’etapa universitària i de la institució\ndc., 01/09/2019 - 14:40\nLa UVic ha presentat el primer manifest universitari que suposa una declaració de principis vinculada als valors de l’etapa universitària i de la institució. Es tracta d’una peça audiovisual en format cinematogràfic que dona valor al model pedagògic de la Universitat i que des d’aquesta setmana ja es pot consultar al seu canal de Youtube. En un minut, el manifest fa un recorregut pels diferents moments que viuen els estudiants durant la seva experiència universitària, tant en contextos d’aprenentatge com de lleure.\n“El missatge està totalment connectat amb el model formatiu de la UVic, que posa en valor la formació integral de l’estudiant i el col·loca al centre del procés d’aprenentatge”, explica la directora de Màrqueting de la UVic-UCC, Anna Fàbregas. Per això la peça audiovisual mostra l‘estudiant treballant individualment i col·lectivament, tant en aules convencionals com en espais naturals, així com en moments d’estudi, de reflexió i d’oci.\nA banda de posar en valor el model pedagògic de la UVic, el Manifest pretén fidelitzar i incrementar el sentiment de pertinença de la comunitat universitària com a col·lectiu. Alhora, s’adreça als futurs estudiants, apel·lant al seu poder de decidir “qui volen ser i com volen viure la seva vida", i mostrant "com l’etapa universitària els ajuda a prendre decisions i a trobar les respostes que busquen”, diu Fàbregas. Ho fa transmetent-los una sèrie de valors clau que “entronquen a la perfecció amb els principis vinculats a la marca UVic en el sentit més ampli”: apoderar-se, compartir, avançar, créixer, descobrir, aprendre, equivocar-se, persistir, viure, no tenir por i aconseguir els objectius fixats.\nEls estudiants, protagonistes\nEl Manifest és una producció conjunta de l'Àrea de Màrqueting de la UVic i d'Eumo DC. En la seva producció s’han utilitzat una vintena de localitzacions i hi han participat més de 20 actors, tots ells estudiants i antics estudiants de la UVic que també s’han implicat en l’execució de la peça. En aquest sentit, per al director d’Eumo DC, Jordi Cano, la peça “reivindica el valor de la joventut com a motor de canvi social, econòmic i polític i el paper de la Universitat com a catalitzadora d’aquesta filosofia”.\nSegons Cano, “les noves tecnologies, els nous fluxos d’aprenentatge i les necessitats de la societat actual requereixen sistemes d’aprenentatge flexibles, àgils i amb capacitat per connectar amb els alumnes, que des del present prefiguren el futur”. Aquest canvi de paradigma implica “aportar una nova mirada al concepte de la Universitat” centrant-la en aquest “apoderament de l’estudiant i la seva capacitat de decidir”.\nUna llarga tradició en virals\nAquesta proposta s’afegeix a les produccions que periòdicament idea la UVic i que la presenten com un centre dinàmic, modern i interactiu on les experiències personals i els valors humans tenen un pes rellevant. Entre elles, cal destacar el primer lipdub que es va fer a Catalunya, l’any 2010, basat en el doblatge de la lletra de la cançó Hey soul sister, del grup Train, sobre un pla continu. Tres anys més tard, el bodydub posava en sintonia estudiants, principalment de graus d’Educació i Salut, que feien coreografies de percussió corporal sobre la cançó dels Beatles We can work it out. En aquest cas, les coreografies es van treballar en alguns graus concrets en els quals la percussió corporal i la metodologia amb la qual s’ensenyava podien aportar valor directament als seus estudis. I el darrer va ser el dancedub, que fa tres anys transmetia compromís i creativitat a través de la dansa i a partir de la cançó Up Town Funk, de Mark Ronson, interpretada per Bruno Mars.\nVint-i-nou estudiants de la UVic reben un ajut per fer mobilitat de la Fundació Antiga Caixa de Manlleu i BBVA CX\ndj., 12/20/2018 - 16:38\nVint-i-nou estudiants del campus Vic de la UVic-UCC van rebre ahir un ajut de la Fundació Antiga Caixa Manlleu (FACM) i BBVA CX, que els permetrà seguir programes d’estudi, de pràctiques i cooperació a l’estranger. L’acte de lliurament, que és el 29è any que se celebra, va tenir lloc a l’Auditori de la Fundació Antiga Caixa Manlleu de Vic i comptà amb la presència del president de la FACM, Miquel Torrents, el director de zona de BBVA d’Osona, Daniel Guardiola, i del rector de la UVic-UCC, Joan Masnou.\nLes dues entitats van repartir un fons de 19.500 euros en beques a 29 estudiants, 21 dels quals faran un programa d’estudis dins del grau, un en el marc dels estudis de màster, un altre en el marc dels estudis de doctorat i 6 que faran pràctiques de cooperació. Els ajuts es concedeixen estrictament en funció de l’expedient acadèmic.\nDurant l'acte també es va lliurar un premi valorat en 500€ al millor reportatge videogràfic dels estudiants que van fer mobilitat internacional el curs passat. Va ser un premi ex aequo per Andrea Dunkel, que va fer una estada Erasmus Pràctiques al Regne Unit, i per Pau Hernández, que va fer un Erasmus estudi a la Universitat Opolski de Polònia.\nEl rector Joan Masnou va recordar l’inici d’aquestes beques que es remunten a l’any 1990-91 quan els Estudis Universitaris de Vic es van incorporar al programa DEGI per a estudiants de Ciències Empresarials. Masnou va felicitar els estudiants becats i va animar-los a aprofitar l’oportunitat que suposa la a nivell acadèmic i personal, ja que “cal conèixer el nostres veïns, entendre’ls i relacionar-nos-hi, per poder posar les bases per un futur més humà”, va afirmar.\nPer la seva banda, el president de la Fundació Antiga Caixa Manlleu, Miquel Torrents, va felicitar els estudiants becats i va manifestar la voluntat de “seguir contribuint en aquest fonts durant molts anys”. Per últim el director de la zona d’Osona de BBVA, Daniel Guardiola, va afirmar que “formar-se és la millor manera de tornar a la societat allò que ens ha donat i veure món és una bona manera de fer-ho”.\nDurant la sessió, el director de la cambra de Comerç Brasil-Catalunya, Francesc Arbós, va parlar de la importància que té la mobilitat internacional per al desenvolupament socioeconòmic. Arbós va repassar diversos estudis internacionals que demostren un gran consens en aquests beneficis, sobretot pel que fa a ocupabilitat. Va afirmar que el fet de tenir una experiència a l’estranger escurça notablement la transició a l’ocupació, fomenta l’emprenedoria, millora la competència en idiomes i millora la taxa de finalització dels estudis. També es va referir al fet que “moure’s fa les persones més tolerants, curioses i amb una millor capacitat d’adaptar-se”.\nLa convocatòria dels ajuts té dues modalitats. La primera, destinada a la mobilitat internacional, és per a estudiants de la UVic - UCC que participen en un programa de mobilitat acadèmica en alguna institució amb la qual la UVic-UCC té un acord signat de col·laboració. La segona va destinada als estudiants de la Facultat de Ciències de la Salut i el Benestar de la UVic que participen en el programa de cooperació amb Nicaragua i als estudiants de la Facultat d’Educació, Traducció i Ciències Humanes que participen en els programes de cooperació amb Marroc, Guatemala i Nepal.\nAquests ajuts a la mobilitat varen ser creats per Caixa de Manlleu amb l’objectiu d’incentivar i contribuir a la formació dels estudiants de la UVic, facilitant-los la possibilitat d’ampliar els seus estudis a l’estranger. Avui és la Fundació Antiga Caixa Manlleu juntament amb BBVA CX que aporten el fons.\ndt., 12/18/2018 - 11:11\nEl 14% de les persones majors de 65 anys d’Europa tenen discapacitat, tot i que aquest percentatge varia en funció de la regió del continent i el país del qual estiguem parlant. La xifra la revela un estudi que acaba de publicar la revista Plos One i que ha liderat l’investigador i fisioterapeuta de la Universitat de Vic – Universitat Central de Catalunya (UVic-UCC) Javier Jerez Roig, coordinador del grup de recerca Methodology, Methods, Models and Outcomes of Health and Social Sciences (M3O). L’article, titulat “Regional differences in the profile of disabled community-dwelling older adults: a European population-based cross-seccional study”, també el signen els investigadors de la UVic-UCC Ester Teixidó-Compañó i Albert Espelt; Maria Giné-Garriga, de la Universitat Ramon Llull; Marina Bosque-Prous, de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC); Caritat Bagur-Calafat, de la Universitat Internacional de Catalunya; i Dyego L. Bezerra de Souza, de la Universitat Federal de Rio Grande do Norte, Natal (Brasil).\nEl treball ha analitzat 33.369 persones de 65 a 84 anys de 17 països europeus, a partir de dades de 2015 proporcionades per l’estudi poblacional Survey of Health, Ageing and Retirement in Europe (SHARE). L’objectiu dels investigadors ha estat doble: per una banda identificar quina és la prevalença de la discapacitat en majors de 65 anys a Europa i, per una altra, detectar quines diferències existeixen en el perfil d’aquestes persones en funció de la regió d’Europa a la qual pertanyen. Per això l’estudi ha dividit el mapa en quatre grans àrees: els països nòrdics (Dinamarca i Suècia), l’Europa Central (Àustria, Alemanya, França, Suïssa, Luxemburg i Bèlgica), l’Europa de l’Est (República Txeca, Polònia, Eslovènia, Estònia i Croàcia) i els països del Sud (Espanya, Itàlia, Grècia i Portugal).\nEls països de l’Est, els de major prevalença de discapacitat\nMalgrat el percentatge global de persones grans amb discapacitat que es desprèn de l’estudi és del 14%, aquesta xifra varia quan es desglossa per regions. D’aquesta manera, els països de l’Est és on la prevalença de discapacitat és més alta, del 16,6%, seguida del Centre (13,6%) i del Sud (13,1%). Els països nòrdics, amb un 9,4%, són els que presenten menor proporció de discapacitat entre persones grans. Per països, i a banda dels dos nòrdics, Suïssa, Àustria i Grècia tenen alguns dels percentatges més baixos, mentre Polònia, Estònia, la República Txeca, Bèlgica i Portugal obtenen els més elevats. Aquests resultats són homogenis tant en homes com en dones, i en les diferents franges d’edat.\nPer contra, els casos d’Espanya i Itàlia presenten una particularitat: la prevalença de discapacitat és baixa en la franja d’edat de 65 a 74 anys, especialment en el cas dels homes. Però a partir d’aquesta edat, i sobretot més enllà dels 75, el percentatge de persones amb discapacitat incrementa, sobretot en les dones.\nL’estudi parteix del criteri que una persona gran és considerada discapacitada quan presenta limitació funcional en, com a mínim, una activitat bàsica de la vida diària, com ara vestir-se, anar al bany, dutxar-se, entrar i sortir del llit, menjar de forma autònoma o caminar. En aquest sentit, els investigadors han analitzat diferents variables sociodemogràfiques, de salut, de serveis sanitaris i d’estil de vida, per detectar aquells àmbits en què les persones grans presenten més limitacions a cada regió i quines diferències existeixen entre països. Entre les variables estudiades figuren l’obesitat, el tabaquisme, la qualitat de vida, el nivell educatiu, els símptomes de depressió, la soledat, el consum de medicaments, les malalties cròniques, les hospitalitzacions, la capacitat cognitiva o els nivells de satisfacció amb la cobertura sanitària pública, entre d'altres. També s’ha fet una mirada especial al col·lectiu de dones.\nLes dones i les persones més grans, les més afectades al Sud\nEls resultats conclouen que la regió de l’Est obté els pitjors resultats per a la majoria de variables estudiades, seguida de la regió Sud on, i especialment a Espanya, els resultats són en general pitjors en les dones. Per contra, els països nòrdics presenten el perfil més avantatjós en totes les variables, excepte en l’hàbit de fumar i en el consum de medicaments, i veuen reduïdes les diferències per gènere. L’obesitat i la inactivitat física són alguns dels factors més presents a totes les regions estudiades.\nAls països del Sud, l’estudi també detecta que les persones amb limitacions funcionals tenen un menor nivell educatiu, tres vegades més baix que als països del nord. Les persones discapacitades del Sud d’Europa viuen més en àmbits urbans que rurals, són físicament més inactives, tenen una menor qualitat de vida i pateixen més problemes psicològics i cognitius. Alhora, estan menys conformes amb el sistema de salut públic dels seus països que a cap altra regió, i és l’àrea on més persones manifesten no poder visitar el metge per motius econòmics (9 vegades més que als països nòrdics) o a causa de les llistes d’espera. Per contra presenten els nivells més baixos d’hospitalització, que s’atribueix a la major tendència als països mediterranis de tenir cura dels familiars grans a casa.\ndl., 12/17/2018 - 21:15\nEl Patronat de la Fundació Universitària Balmes (FUB) ha aprovat avui nomenar a Josep-Eladi Baños nou rector de la Universitat de Vic - Universitat Central de Catalunya (UVic-UCC) després que el Claustre validés la seva candidatura amb un suport d’un 79,4% el dimarts 11 de desembre. En la sessió que ha tingut lloc aquesta tarda, els patrons han votat per unanimitat la proposta que va presentar la comissió de selecció a l’executiva del Patronat després de rebre 13 candidatures i que inicialment se’n seleccionessin tres.\nEn la roda de premsa que s’ha fet acabada la reunió, la presidenta de la FUB i alcaldessa de Vic, Anna Erra, ha explicat que aquesta elecció suposa “l’inici d’una nova etapa per continuar situant la UVic-UCC com a referent territorial”. Baños assumirà el càrrec per als propers quatre anys a partir del pròxim 7 de gener, després que el rector en funcions Joan Masnou entomés l’encàrrec de dirigir acadèmicament la institució després de la renúncia d’Oriol Amat per motius personals el juny passat.\nBaños, en la seva primera intervenció després de ser nomenat, ha explicat que el suport de la comunitat “em crea gratitud i una gran responsabilitat” per desenvolupar una tasca que passa per “situar la UVic-UCC com un referent nacional i internacional sobre com ensenyar en el segle XXI”. A més, ha revelat que va optar a la plaça de rector de la UVic-UCC perquè “és un repte interessant que ha de permetre tirar endavant projectes que a les universitats públiques no es poden fer fàcilment”. El seu antecessor, el rector en funcions Joan Masnou, ha agraït la confiança que ha rebut i ha assegurat sentir-se un “privilegiat per haver pogut posar un granet de sorra” en el creixement de la institució.\nDe la seva banda, el president de la comissió de selecció i patró de la FUB Josep Arimany ha mostrat la seva satisfacció pel fet que el candidat que va presentar la comissió rebés un suport de quasi un 80% del Claustre de la Universitat i ha assegurat que avui era “el final d’un procés que ens ha de permetre estar satisfets per Osona i el Bages. La regidora de Manresa i patrona de la FUB, Mercè Rosich, ha demanat a Baños que es faci seva la federació universitària i que la lideri “per consolidar-la”, ja que segons ella, “ha estat un acord històric que ens ha permès sumar esforços i projecte". Finalment, el secretari general d’Universitats i Recerca de la Generalitat, Francesc Xavier Grau, ha destacat que “Baños coneix el sistema universitari català i el sistema universitari el coneix bé a ell”. A més, ha assegurat que el procés de selecció del rector “ha estat interessant com a model de governança” i ha explicat que “és un exemple a tenir en compte a l’hora de renovar el sistema de governança públic del sistema universitari”.\nEls ingressos del pressupost 2017-2018 creixen un 3,75% tot i la disminució de l'aportació de la Generalitat\nEl Patronat ha aprovat la liquidació auditada del pressupost del curs passat que va tancar en - 186.413 euros, però quedant positiu a nivell acumulat en + 176.988 euros aplicant les provisions i els romanents acumulats durant els exercicis anteriors. El curs 2017-2018, la FUB va augmentar els seus ingressos en 1,4 milions d’euros xifra que suposa un creixement d’un 3,75% respecte als comptes del 2016-2017, malgrat la disminució conjuntural de l'aportació de la Generalitat de Catalunya. Pel que fa a les despeses, també van créixer, bàsicament per l'increment salarial pactat amb el comitè d'empresa, un 2,05% més.\nPel que fa a les inversions, es van destinar 307,4 mil euros a millores de l’àrea TIC i la nova xarxa wifi, entre d'altres, i uns 800 mil euros per actuacions de millora en infraestructures i aules docents. També es van invertir 1,6 milions d’euros en obres d’adequació de l’edifici de Can Baumann per acollir la Facultat de Medicina, finançades a través del mecenatge.\nAquest darrer Patronat de l’any no ha debatut el projecte de pressupost per aquest curs 2018-2019 ja que les negociacions encara estan obertes amb la Generalitat per tancar el contracte programa per als pròxims anys. L’any passat es va extingir el que estava en vigor i en aquests moments i degut a la situació política dels darrers mesos, la Universitat i el govern català estan realitzant la negociació per iniciar un nou contracte programa que permetrà definir el pressupost per aquest curs 2018-2019.\nNomenaments de nous patrons\nEn aquesta sessió plenària s’han nomenat dos patrons nous que substitueixen l’alcaldessa de Figueres, Marta Felip, i la de Berga, Montse Venturós. En el primer cas es tracta de Jordi Masquef, qui assumirà el càrrec d'alcalde, i en el segon cas és Oriol Camps, que ho fa de manera accidental degut a la inhabilitació de l'alcaldessa durant sis mesos.\nD'altra banda, s’ha renovat Núria Simó com a representant del personal docent i investigador (PDI) del Patronat de la FUB a proposta del Claustre de la UVic-UCC del passat 24 d’octubre.\nExposició "40 anys de cartells en llibertat" a l'Escola d'Art de Vic\ndl., 12/17/2018 - 13:50\nEn el marc dels actes "Humanitats en transició" de la UVic-UCC, el dimarts 11 de desembre es va inaugurar a l’Escola d’Art i Superior de Disseny de Vic l’exposició “40 anys de cartells en llibertat”, que es podrà veure fins al 25 de gener. La varen presentar el director de l’Escola, Felip Vidal, la secretària general de la UVic-UCC, M. Àngels Crusellas, que la va emmarcar en conjunt d’actes “Humanitats en transició” que promou la Universitat, i Anton Granero, que va explicar el sentit de l’exposició i va desglossar les característiques dels cartells exposats al públic assitent. També hi van ser presents Àngels Homs i Marcel Marti, família de l’empresari Marc Martí que no hi va poder assistir.\nL’exposició és una antologia de cartells de contingut polític i cultural des de la República i la Guerra Civil fins als nostres dies que resumeix gràficament l’evolució estètica, social i cultural de la nostra societat.\nUn projecte amb participació del Centre Tecnològic BETA millorarà la gestió de residus a Medellín\ndv., 12/14/2018 - 09:48\nEl Centre Tecnològic BETA participa en un projecte per millorar la gestió dels residus a Medellín (Colòmbia). Un dels principals objectius de la iniciativa és fomentar l’apoderament de les persones que treballen com a recicladors en aquesta ciutat colombiana, bona part dels quals, els anomenats “recicladors de base”, ho fan de manera informal. De fet, el projecte dona resposta a la voluntat del Ministerio de Vivienda, Ciudad y Territorio de Colòmbia i de l’alcaldia de Medellín de millorar la gestió de residus del país i, sobretot, de formalitzar la situació d’aquests treballadors.\nLa tasca del CT BETA en aquest projecte, coordinat per l’empresa R4S (Roots for Sustainability), consisteix a fer un assessorament tècnic per definir les línies bàsiques del pla de gestió de residus de Medellin. A més, en una vessant més social, aporta consells per a la integració de les activitats amb l’objectiu d’ordenar-les i dels recicladors per tal d’apoderar-los perquè participin de forma més directa en els plans de gestió de la ciutat.\nA Amèrica Llatina només el 20% de les persones que treballen en la recollida d’escombraries tenen la situació laboral regularitzada. L’objectiu del projecte és incrementar aquest percentatge fins a la formalització d’aproximadament el 50% dels recicladors en una ciutat, Medellin, on actualment unes 3.600 persones fan aquesta tasca als carrers i a l’abocador com a “recicladors de base”.\nEl projecte vol reconèixer la seva feina, oferir-los cobertures social i sanitària, facilitar-los l’accés als residus de forma ordenada i, en conseqüència, ajudar-los a obtenir uns ingressos majors. També vol capacitar els funcionaris municipals i ministerials en la tasca d’inclusió social dels recicladors, millorar els índex de reciclatge i sensibilitzar la població en la gestió dels residus i en la temàtica ambiental.\nEn el marc del projecte, a l’octubre el director del CT BETA, Sergio Ponsá, va fer una estada de dues setmanes a Medellín per entrevistar-se amb tots els actors implicats en la gestió de residus de la ciutat, i per visitar sobre el terreny totes les instal·lacions que ara hi ha en funcionament. El projecte compta amb el finançament de l’AECID (Agència Espanyola de Cooperació Internacional per al Desenvolupament) i s’afegeix a altres iniciatives similars amb les quals el centre ja ha participat, com el projecte que ja va dur a terme el CT BETA l’any 2016 a Ciutat de Panamà. En aquella ocasió, la iniciativa de cooperació al desenvolupament va consistir en la redacció del pla de gestió de residus de la municipalitat.\nLa UVic-UCC i l’Institut Català de les Dones signen un conveni per subvencionar les activitats sobre gènere de 2018\ndv., 12/14/2018 - 09:42\nLa UVic-UCC i l’Institut Català de les Dones (ICD) van signar aquest dimecres a la tarda un conveni per subvencionar les activitats del 2018 relacionades amb els Estudis de Gènere. El Centre d’Estudis Interdisciplinaris de Gènere (CEIG) de la UVic-UCC coordina l’activitat investigadora i la divulgació científica i l’ICD té com a objectiu fomentar la prestació de serveis de tot tipus a la dona. El conveni s’ha fet efectiu amb les firmes del rector de la UVic-UCC, Joan Masnou, i la presidenta de la Junta de Govern de l’Institut Català de les Dones, Núria Balada.\nLes activitats d’aquest darrer any que justifiquen la subvenció són el projecte Camins, de mentoratge entre noies d’origen marroquí, la publicació del llibre Maria Dolors Orriols, l’escriptora lliure, de Montserrat Bacardí, accions per a la promoció de la dona com a cineasta, la transversalitat del gènere en la formació inicial de mestres i el primer seminari internacional “Adaptació a canvi climàtic i gènere: canvis globals i respostes locals”. També s’ha organitzat el premi als millors treballs de recerca de Batxillerat sobre gènere, així com el premi Francesca Bartrina al millor TFG en estudis de gènere.\ndj., 12/13/2018 - 18:29\nLa segona Beca social a l’excel.lència universitària Ciutat de Vic, convocada per l’Ajuntament de Vic, ha estat lliurada avui a l’estudiant d’Enginyeria Biomèdica, Tarandeep Singh Mandahar. És el segon any que Mandahar rep aquesta beca, que li ha lliurat el regidor de Benestar Social i Família, Educació i Hisenda, Àlvar Solà i el rector de la UVic-UCC, Joan Masnou. A l’acte també hi ha assistit el director general de la FUB, Joan Turró, la secretària general, Àngels Crusellas, el gerent; Marc Mussons, i el tutor de l’alumne, Xavier Serra.\nLlorenç Soldevila: ‘Si no renacionalitzes, et desnacionalitzen’\ndj., 12/13/2018 - 18:05\nLa plana major de la Facultat d’Educació, Traducció i Ciències Humanes i de la Facultat d’Empresa i Comunicació va ser present ahir a la lliçó de jubilació del professor i investigador Llorenç Soldevila i Ballart, que s’acomiadà simbòlicament de les aules parlant de “La cançó catalana: una eina bàsica de renacionalització (1958-2018).” L’acte fou presidit pel degà de la FETCH, Eduard Ramírez i l’encomi va anar a càrrec de la professora i companya de departament, Mia Güell.\nMia Güell va definir Soldevila com “un activista” ja que “la totalitat de la seva obra intel·lectual ha estat sempre al servei del país, exercida de manera desinteressada”. Llorenç Soldevila encaminà els seus estudis universitaris cap a l’arqueologia, fins que trobà Joaquim Molas, “que li encomanà l’amor per la literatura”. Història i literatura han estat presents en la seva trajectòria vital i investigadora, la qual cosa l’ha portat a la publicació dels dotze volums de la Geografia Literària de Catalunya, que l’han convertit en un dels principals coneixedors de la geografia i la cultura dels Països Catalans.\nSoldevila va estar vinculat a l’escoltisme des de ben jove a Monistrol de Montserrat, fet que, segons Güell “redescobrir Montserrat i el que representa li reforça el sentit de catalanitat”. Participà a la creació de la revistes Art i Esplai i Faig. El descobriment de la Nova Cançó el portà dedicar-li, anys més tard, la seva tesi doctoral. En la seva etapa de professor d’institut a Terrassa primer, i a Mataró després, començà a col·laborar, juntament amb Manuel Llanas, Glòria Casals i Ramon Pinyol, en l’elaboració de llibres de text destinats a ensenyar llengua i literatura “que formen part dels records escolars de moltes generacions”, assegura Güell. Va ser creador dels premis Agustí Bartra, encara vigents. Tot i que amb la UVic hi va entrar en contacte de molt abans, des del 2005 hi consta com a professor amb dedicació completa. Ha impartit docència tant a la Facultat d’Educació, Traducció i Ciències Humanes com a la Facultat d’Empresa i Comunicació. És impulsor del portal web Endrets.cat, autor d’infinites rutes literàries i coordinador de la línia ‘Literatura i Territori’ del grup de recerca Texlico. Mia Güell va cloure l’encomi posant èmfasi en el mestratge que ha exercit en el seu entorn, qualificant-lo de “treballador incansable que ha dedicat gran part de la seva vida a encomanar l’entusiasme per la seva professió en benefici del país”.\nEn la seva lliçó magistral, Llorenç Soldevila va fer un repàs a l’evolució de la cançó catalana des de 1939 “quan hi havia una realitat consolidada que es va estroncar amb el feixisme”, fins a l’actualitat, en què la cançó catalana gaudeix de bona salut amb una presència notable a les grans plataformes digitals. Dècada a dècada, va anar desgranant autors, músics, locals, lletristes, productores, censura, repercussió internacional, fotògrafs, traductors i artistes plàstics, que han permès arribar a l’actualitat. Va fer un èmfasi especial en la Nova Cançó, que li permeté “començar a valorar la poesia dels clàssics”, i culminà la seva intervenció defensant la cançó com a eina de renacionalització, “perquè si no renacionalitzes, et desnacionalitzen”.\nEl degà Eduard Ramírez va agrair a Soldevila “el teu entusiasme per ensenyar” i va destacar la feina “ingent” en el camp de l’ensenyament de la literatura.\nLa UVic-UCC és per tercer any consecutiu la universitat privada més transparent de tot l’Estat\ndc., 12/12/2018 - 11:03\nLa Universitat de Vic – Universitat Central de Catalunya (UVic-UCC) torna a ser, per tercer any consecutiu, la primera universitat privada de tot l’Estat pel que fa a transparència voluntària a través del portal de Transparència del seu web. Així ho publica l’Informe elaborat per la Fundación Compromiso y Transparencia corresponent al 2017 i fet públic aquesta setmana. A més de consolidar-se al capdavant del rànquing, la UVic-UCC és l'única universitat avaluada que obté la màxima puntuació atorgada, ja que compleix amb la totalitat dels 27 indicadors de l’informe. Entre altres aspectes, aquests indicadors tenen en compte la publicació de dades salarials i econòmiques, els acords de govern, els resultats d’ocupabilitat, els resultats acadèmics, la composició del claustre, les dades de matrícula o el pla estratègic.\nAquesta és la segona vegada que la UVic-UCC compleix tots els requisits de transparència que estableix l’informe Examen de transparencia, després que l’any passat incorporés al seu portal les dades relatives a resultats acadèmics. Per sota seu hi ha la Universitat de Navarra, que compleix 25 dels 27 punts, la de Nebrija, que en compleix 21, i la Universitat Oberta de Catalunya (UOC), que per primer cop entra al bloc d’universitats privades transparents, també amb 21 indicadors positius.\nSegons conclou l’informe aquest any les universitats privades han fet un salt quantitatiu i qualitatiu en els graus de transparència dels seus portals. No només els quatre centres transparents suposen el 15%, del total, sinó que juntament amb els translúcids (39%) superen per primera vegada les universitats considerades opaques, el 46% del total. El document també explicita que totes les àrees analitzades han augmentat el nivell de compliment global, especialment les relatives al pla estratègic, al claustre i als resultats. A diferència de les edicions anteriors, en aquesta ocasió el rànquing no inclou dades de les universitats públiques perquè la Fundación Compromiso y Transparencia ha fet un parèntesi en aquesta anàlisi per revisar i reforçar els estàndards de transparència i bon govern fins ara aplicats als seus informes.\nL’informe de transparència 2017 ha avaluat la transparència voluntària al web de les 26 universitats privades espanyoles. En el rànquing de compliment, les universitats es classifiquen en tres grups diferenciats: les “transparents”, que compleixen 20 dels 27 indicadors examinats entre els quals figuren l’estat financer i l’informe d’auditoria, les translúcides, que compleixen 15 indicadors com a mínim, i les opaques, que sumen menys de 15 punts. El document defineix la transparència voluntària com l’esforç per difondre i publicar la informació rellevant de l’organització, fent-la visible i accessible a tots els grups d’interès de manera íntegra i actualitzada.\ndt., 12/11/2018 - 14:34\nUn 79,4% dels assistents amb dret a vot al Claustre de la Universitat de Vic – Universitat Central de Catalunya (UVic-UCC) ha donat suport al pla de govern que el catedràtic de Farmacologia de la Universitat Pompeu Fabra (UPF) i candidat a rector de la UVic-UCC, Josep-Eladi Baños, ha presentat en una sessió extraordinària que ha tingut lloc aquest dimarts al migdia a l’Aula Magna de la UVic.\nA la sessió extraordinària, que ha comptat amb una assistència de 286 claustrals dels 632 convocats, la representant de la comunitat al Patronat, Núria Simó, ha explicat el procés de selecció del candidat en el qual ha participat a través de la comissió de selecció i on es va escollir a Baños per unanimitat. El claustre ha estat presidit, tal com marquen els Estatuts i les Normes d’Organització i Funcionament (NOF) de la Universitat, per la presidenta del Patronat de la FUB i alcaldessa de Vic, Anna Erra, que ha agraït la feina del rector en funcions, Joan Masnou, que durant aquests sis mesos ha liderat la institució. El claustre ha dedicat un llarg aplaudiment al rector en funcions que seia a la primera fila de l’Aula Magna.\nPla d’actuació per una UVic-UCC “referent universitari del proper decenni a Catalunya”\nBaños ha explicat que el seu pla es basa en tres objectius que vol aconseguir a través de set línies de treball. Els objectius són assegurar l’excel·lència en els àmbits propis de la Universitat, facilitar el desenvolupament professional de la comunitat universitària i convertir la Universitat en un referent territorial i internacional. Unes fites que passen, segons Baños, per situar les persones en “la primera línia estratègica” de la institució.\nAquesta és la primera de les set línies que ha defensat el candidat a rector i que suposa treballar per tal d’assegurar que els estudiants tinguin un “programa d’equitat en l’accés a la Universitat” i facilitar “la seva inserció laboral una vegada graduats”, que el PAS disposi “d’un necessari pla d’avaluació i promoció que permeti l’accés a categories professionals superiors”, així com una consideració per la conciliació familiar, i que els professors comptin amb una carrera professional amb criteris “transparents i equilibrats”, que la dedicació a la docència sigui un “element capital de l’activitat dels professors” i que la conciliació no els penalitzi la carrera acadèmica. En aquest sentit, s’ha posat a disposició de la comunitat i ha assegurat que “no serà un rector tancat a la seva torre d’ivori” i que no pot resoldre els problemes que “desconeix”.\nLa segona línia, justament, és la docència que, segons Baños, “ha de permetre l’adquisició de competències professionals”, desenvolupar el pensament crític, la consciència social i les eines per “aprendre autònomament”. Baños, que és un referent en l’àmbit de la innovació docent, ha assegurat que la UVic-UCC ha de desenvolupar un nou model educatiu “que vagi més enllà del model docent” i que inclogui “formació transdisciplinària que pugui permetre, per exemple, que els alumnes de Medicina i Infermeria es formin junts”, l’adopció de “models basats en l’autoaprenentatge” o la creació d’un centre de pedagogia translacional. Un centre que segons Baños, ha de fer recerca, determinar nous models de formació, provar-los i després implementar-los. Per al candidat, aquestes fórmules configuren la “docència del segle XXI”.\nLa tercera línia és la recerca i la transferència de coneixement que el candidat a rector basa en la creació científica i el retorn a la societat. La quarta és l’arrelament al territori per tal de “servir la societat on s’insereix” a través “d’aprofundir les relacions establertes entre la FUBalmes i la FUBages”. Baños ha titllat la federació de “d'importància cabdal” i ha apostat per explorar aliances amb altres capitals de comarca com “Igualada, Moià o Santa Coloma de Farners”. La cinquena línia de treball és la projecció internacional de la institució i la sisena és aconseguir el “finançament adequat” per assolir la sostenibilitat de les polítiques universitàries. En aquest sentit, ha defensat que el contracte programa amb la Generalitat ha de ser “revisat per assolir el 30% de subvenció inicial per arribar a cobrir les necessitats actuals i futures”. Finalment, en la setena línia ha defensat el comportament ètic de la institució a través del compliment d’uns principis de transparència que assegurin que les actuacions es realitzen “seguint criteris de justícia i equitat”.\nBaños ha demanat el suport per tirar endavant un “repte il·lusionant” que segons ha augurat “convertirà la UVic-UCC en el referent universitari del proper decenni a Catalunya”. Per al candidat a rector la Universitat té els elements i la “resiliència” per esdevenir el referent, igual, ha dit, com ho van ser la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i la Universitat Pompeu Fabra (UPF) en els seus inicis.\nDesprés del posicionament del Claustre, el Patronat del 17 de desembre ha de ratificar el candidat i nomenar-lo rector. El seu mandat començarà a partir del 7 de gener que serà quan substituirà Joan Masnou, que des del passat 13 de juliol és el rector en funcions de la UVic-UCC després que Oriol Amat retirés la seva candidatura a rector per motius personals. Masnou ha liderat un període en el qual ha endegat accions de govern, avalades pel Claustre, i que Baños s’ha compromès a culminar. En aquest sentit, el candidat ha explicat que, després de ser nomenat rector, continuarà els projectes endegats pel rector en funcions Joan Masnou a fi de poder concloure “la magnífica feina feta pel seu equip”, a tots ells els ha demanat que continuïn i passin a formar part del seu equip. Paral·lelament, ha anunciat que desenvoluparà el pla d’actuacions tenint “una cura especial per les accions dirigides a la comunitat universitària i als aspectes pressupostaris”.\nElecció d’entre 13 candidats\nEl 15 d’octubre passat va acabar el termini per presentar la documentació necessària per optar a la plaça de rector i 13 persones ho van fer. D’aquestes, tres van complir els requisits que es demanaven a la convocatòria. La Comissió de selecció les va analitzar i va acordar elevar a la Comissió executiva del Patronat de la FUB la candidatura de Baños per tal que el Patronat el designés. La Comissió de selecció ha estat presidida pel primer tinent d’alcalde de Vic, Dr. Josep Arimany. La resta de membres són la regidora d’Ensenyament i Universitats de l’Ajuntament de Manresa, la Dra. Mercè Rosich en representació de la FUBages, el Dr. Francesc Xavier Grau, per part de la Generalitat, Joan Font en representació de la societat civil i un patró representant del Claustre que va ser la professora i investigadora Dra. Núria Simó. També en van formar part quatre acadèmics externs que van ser el catedràtic de la UAB i expresident del Col·legi de Metges, el Dr. Miquel Vilardell, l’exsecretari general del Consell Interuniversitari de Catalunya, el Dr. Claudi Alsina, el director d’ICREA, el Dr. Antoni Huerta i l’excandidat a rector de la UVic-UCC, el Dr. Oriol Amat.\nJosep-Eladi Baños Díez (Sabadell, 1958) és doctor en Medicina i catedràtic de Farmacologia per la Universitat Pompeu Fabra (UPF). És director del Grup de Recerca Educativa en Ciències de la Salut (2017) i del Programa Margalida Comas per a l’excel·lència docent de les universitats catalanes de la Generalitat de Catalunya (2017). En l’àmbit de gestió ha estat vicerector de Docència i Ordenació Acadèmica (2005-2013) i vicedegà de la Facultat de Ciències de la Salut i de la Vida (2004-2005).\nVa ser professor de Farmacologia a la Universitat Autònoma de Barcelona (1983-2002), professor visitant a la Universidad de Chile (2003-2011) i associat de la Bloomberg School of Public Health de la Johns Hopkins University (2009-2011).\nÉs un referent en l’àmbit de la innovació docent i està especialitzat en l’aplicació de models d’aprenentatge basat en problemes i en l’ús de les humanitats (cinema, literatura i sèries de televisió) en la docència. És autor o coautor de més de sis-centes publicacions, una setantena d’elles en l’àmbit de l’educació universitària. Ha rebut diversos premis a la qualitat docent com ara el tercer premi nacional d’investigació i innovació educativa del Ministerio de Educación y Ciencia (2006) i quatre distincions Vicens Vives a la innovació docent de la Generalitat de Catalunya (2005, 2009, 2013 i 2015).\nLa UVic-UCC transforma la vaga feminista del 8 de març en un projecte solidari per a la igualtat de gènere\ndt., 12/11/2018 - 11:30\nLa UVic-UCC obre una convocatòria per desenvolupar projectes que afavoreixin la igualtat de gènere. Els diners que els treballadors van deixar de cobrar degut a l’adhesió de les vagues convocades el 8 de març en motiu del dia de la dona treballadora d’enguany es destinaran a finançar projectes sobre igualtat de gènere. Qualsevol membre PDI i PAS contractat per la Fundació Universitària Balmes podrà presentar la seva proposta des de diferents àmbits: recerca, docència, innovació, divulgació, cooperació, comunicació, emprenedoria, infraestructures, etc.\nL’import que es va recaptar el passat 8 de març per les vagues de 2 hores (convocada per CCOO i UGT) i de 24 hores (Confederació General de Treballadors) és de 2.312,54 €. Aquesta suma servirà per finançar el projecte guanyador que pot ser presentat de forma individual o en grup. Cada proposta ha d’anar acompanyada d’una memòria on consti el títol, l’autoria, els objectius pretesos i una justificació del pressupost. El termini de presentació de la documentació és el 31 de gener del 2019 i posteriorment s’avaluarà el projecte sotmès a una votació.\nEl mapa global de la salinització dels rius: un de cada tres està afectat a tot l’Estat\ndc., 12/05/2018 - 18:00\nUn de cada tres rius peninsulars està salinitzat sobretot per l’impacte de l’activitat agrícola i la urbanització del territori. Aquest problema mediambiental afectarà cada cop més ecosistemes hídrics arreu del món a causa de l’escalfament global, el consum creixent d’aigua i l’explotació del recursos naturals del sòl. Aquestes són algunes línies vermelles que revela el volum especial sobre la salinització dels ecosistemes aquàtics, publicat aquest desembre a la revista Philosophical Transactions of the Royal Society B, i editat pels experts Miguel Cañedo-Argüelles, investigador del Centre Tecnològic BETA de la UVic-UCC, del grup de recerca Freshwater Ecology, Hydrology and Management (FEHM-UB) i de l’Institut de l’Aigua (IdRA) de la Universitat de Barcelona (UB), Ben Kefford (Universitat de Canberra, Austràlia) i Ralf B. Schäfer (Universidad de la Landau, Alemanya).\nTambé participen en el treball els investigadors del FEHM-UB Núria Bonada (UB-IRBio), Cayetano Gutiérrez-Cánovas, Raúl Acosta i Pau Fortuño; Neus Otero i Albert Soler, del Grup de Recerca de Mineralogia Aplicada i Medi Ambient (MAiMA) de la Facultat de Ciències de la Terra de la UB; David Suari i Santiago Gorostiza (UAB), així com experts de l’Institut d’Hidràulica Ambiental de la Universitat de Cantàbria, la Universitat de Múrcia, la Universitat de Castella-La Manxa i l’Institut de Productes Naturals i Agrobiologia (IPNA-CSIC) de Canàries, entre altres.\nRius amb excés de sal: el component humà\nLa salinització és una greu amenaça mediambiental a tot el planeta, alguns dels exemples més extrems de la qual es troben en rius d’Austràlia. En el conjunt del continent europeu, la salinització relacionada amb l’activitat humana també és cada cop més preocupant, però manquen encara les directives de regulació. A la península ibèrica, el mapa dels rius afectats per la salinització–un terç de tots els sistemes fluvials a l’actualitat- serà cada cop més extens, segons revela el nou treball que analitza les causes principals de la salinització i elabora prediccions futures en els escenaris del canvi climàtic i els diferents usos del sòl. En algunes conques fluvials de la península –el torrent de Soldevilla a Sallent, la plana del riu Ebre o la regió de Múrcia- alguns rius tenen salinitats tres o quatre cops superiors a la del medi marí.\nL’excés de sal en els sistemes fluvials genera un greu impacte ecològic, econòmic i de salut global, en alguns casos relacionats amb la concentració de carcinògens en el medi aquàtic o bé de metalls alliberats per la corrosió de canonades. Les activitats de mineria, agricultura i ramaderia i els canvis en el règim de precipitacions –que limiten la capacitat de dilució de sals en els rius- es perfilen com les principals amenaces sobre la salut mediambiental dels rius en matèria de salinització.\nA més d’empobrir els valors sistèmics dels ecosistemes naturals, la salinització també encareix el procés de potabilització de l’aigua de consum, afecta de manera directa la biodiversitat i el funcionament dels ecosistemes aquàtics, provoca canvis en el paisatge típic del bosc de ribera i altera la fisiologia dels insectes aquàtics. “Però encara ens falta molta informació bàsica a escala d’organismes, comunitats i ecosistemes per poder-ne predir els efectes”, explica Miguel Cañedo-Argüelles, segons el qual, “només quan puguem disposar d’aquesta informació de base podrem elaborar models eficaços que ens permetin anticipar i mitigar els efectes de la salinització sobre els ecosistemes aquàtics”.\nCom podem modificar la resposta dels rius salinitzats?\nEl nou treball també revisa quins són els efectes que poden modificar les respostes dels sistemes aquàtics a la salinització i apunta tres factors fonamentals a tenir en consideració: “La sinergia amb altres factors que poden interaccionar amb la salinització (augment de temperatura, contaminació por metalls, etc.); la composició iònica de l’aigua –diferents ions tenen diferent toxicitat- i els factors biogeogràfics (rius no salinitzats a prop que poden servir de font d’organismes colonitzadors) i evolutius (la generació de poblacions d’organismes resistents a les concentracions elevades de sals)”, diu Cañedo-Argüelles.\nÉs urgent limitar les concentracions límits d’ions en els rius\nL’expansió de les mines de sal a Alemanya durant els anys 50 va tenir un impacte dramàtic sobre l’ecologia dels rius (en especial, el Werra i el Wipper). El nou treball revela que aquests episodis de salinització extrema en ecosistemes aquàtics a Alemanya -revisats en la bibliografia científica per Schulz i Cañedo-Argüelles- van causar la mortalitat massiva de poblacions de peixos i l’aflorament d’algues tòxiques, entre altres impactes mediambientals. A l’actualitat, alguns països com ara Austràlia i els Estats Units han fet alguns avenços per regular el nivell de salinització en els rius però el nivell de protecció és encara insuficient\n“Es fa evident que la legislació actual sobre la salinització dels ecosistemes aquàtics és massa laxa i incompleta i encara manquen mesures de gestió efectives”, subratlla Cañedo-Argüelles. “La mesura de gestió més important i urgent és establir concentracions límit d’ions en l’aigua per protegir la biodiversitat i la salut dels ecosistemes aquàtics”, conclou l’investigador, segons el qual “caldrà potenciar la col·laboració de tots els agents implicats per activar accions preventives i de gestió adequades i preservar així la salut mediambiental dels sistemes fluvials amenaçats pel greu problema de la salinització”.


Bereshit: la reconstrucció de Barcelona i altres mons: de setembre 2020\nEl més d'octubre de 2010 es descobria a la Biblioteca del Congrés dels Estats Units un cel·luloide d'11 minuts interpretat per una Piquer adolescent, i datat el 1923. És sonor. Quatre anys més antic que El cantant de jazz (1927), d'Alan Crosland, interpretat per Al Jolson, i on apareix, també, Concha Piquer. Així, doncs, aquesta cinta es converteix en la pel·lícula sonora més antiga del cinema. Dirigida per Lee DeForest, va ser estrenada al cinema Rivoli de Nova York, el 1923. La cantant valenciana havia anat als Estats Units de la mà del mestre Penella sent una noia de només 16 anys. Va començar cantant en els entreactes i va arribar a posar mig despullada. Hi va residir cinc anys i s'hi va acabar fent un nom.\nDeixo un fragment de la cinta, extret de la mediateca de RTVE. En aquella època no sé quin valor podia tenir aquesta actuació. Avui resulta còmica. Al Nova York dels anys 20 deuria resultar exòtica per uns americans que buscaven rareses antropològiques per Europa. És un document històric, en definitiva; i aquest és el valor que li hem de donar. Esperem que ningú tregui banderes al carrer. Són veus d'altres mons.\nConcha Piquer és una de les reines de la copla, un tipus de cançó lleugera nascuda durant la dècada de 1920, amb una estructura semblant a la del romanç i d'arrel popular, que durant el franquisme va patir també l'apropiació indeguda d'allò que se'n deia "canción española".\nLa de la Piquer és una d'aquelles veus, com la de Machín, que formen part de l'educació sentimental d'unes quantes generacions. D'aquelles generacions que, abans no arribés la televisió o durant els seus primers anys d'existència, teníem la ràdio com a únic mitjà d'informació, formació i oci; i de propaganda del Règim. Les veus dels cantants, dels locutors, dels actors de radionovel·les, dels anuncis... La llista seria interminable: Maria Matilde Almendros, Guillermo Sautier Casaseca, Juana Ginzo, Manuel Dicenta, Joaquín Soler Serrano, Bobby Deglané, Juan de Toro, Joan Viñas, Julio Varela, José Luis Barcelona... Veus també d'uns altres temps, d'uns altres mons. De la memòria.\nLa ràdio sonava a la cuina, als balcons, a les eixides, als patis. Era impossible negar la seva existència: acabava formant part de l'ambient com l'aire que es respirava, com l'olor del sabó de Marsella o del zotal.\nEtiquetes de comentaris: cine , Concha Piquer , música


El Departament d'Ensenyament guardona tres alumnes en el Premi Granados 150 anys - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nEl Departament d'Ensenyament guardona...\nEl Departament d'Ensenyament guardona tres alumnes en el Premi Granados 150 anys\nL'objectiu és promoure la divulgació de la música catalana entre l'alumnat d'escoles de música i de grau professional i alhora donar a conèixer la figura de Granados\nXavier Amorós, alumne del Patronat de Música de Vila-seca ha estat el guanyador del Premi Granados 150 anys\nL’objectiu és promoure la divulgació de la música catalana entre l’alumnat d’escoles de música i de grau professional i alhora donar a conèixer la figura de Granados\nLa consellera d’Ensenyament, Meritxell Ruiz, ha lliurat aquesta tarda el Premi Granados 150 anys a Xavier Amorós, alumne del Patronat de Música de Vila-seca. Ha estat en el marc de la Jornada Granados 150 anys, un esdeveniment que vol commemorar el naixement del compositor lleidatà.\nPer aquest motiu, el Departament d'Ensenyament, conjuntament amb l’AcCat – Associació de Conservatoris de Catalunya-, l’ACEM –Associació catalana d’escoles de música- i l’EMIPAC – Escoles de música d’iniciativa privada de Catalunya-, han organitzat la convocatòria d’aquest premi adreçat a alumnes d’escoles de música, centres de grau professional de música i conservatoris. S’hi ha presentat un total de 19 aspirants, 7 dels quals finalistes. Els 3 participants premiats –amb el suport de Coca-cola i l’editorial Boileau- són:\n- Primer premi: Xavier Amorós del Patronat de Música de Vila-seca\nEl jurat participant ha valorat la qualitat en la interpretació musical de les peces d’Enric Granados. El jurat l’han format tres persones lligades al panorama musical català i a la formació de nous músics: la cantant lírica Carmen Bustamante –premi L’Orphée d’Or i Creu de Sant Jordi-; el director de cor i d’orquestra Manel Valdivieso –director de la JONC -, i la prestigiosa pianista catalana Alba Ventura.\nEl Premi Granados s’emmarca en un seguit d’iniciatives organitzades per tal de promoure la figura i obra del compositor, coincidint amb el 150è aniversari del seu naixement i el centenari de la seva mort. Alhora, també es vol potenciar el coneixement de la música catalana tant entre l’alumnat com el professorat dels centres d’educació musical: escoles de música, centes de grau professional i conservatoris de música.\nEnsenyament Delegació a Barcelona Comunicació del Govern


Daniel Pernas Llobet El Vendrell 28-01-2021 09:48\nFer unes eleccions en plena pandèmia i amb un munt de gent als hospitals o confinats, i amb un altre gran percentatge de gent considerada de risc que viu amb temor el fet de desplaçar-se a votar, no sembla bona idea\nLa paraula democràcia d'origen grec ( "el poder de el poble") va ser inventada pels atenesos per definir un sistema de govern de la ciutat en el qual les decisions eren preses per l'assemblea de ciutadans. Tot i imperfecta, ja que excloia dones, esclaus i estrangers, sí que suposa la llavor de l'actual, donat que posava el sobirania en mans del poble.\nEn general, es podria afirmar que la democràcia va va estar en coma al voltant de dos mil anys, des que el Rei Filipo II (382-336 a. C) i el seu fill Alexandre el Magne (356-323 a. C) de Macedònia derrotessin a les polis gregues i iniciessin l'era hel·lenística, entrant així, en una profunda crisi econòmica, social i política que liquidaria l'experiència democràtica. Durant l'absència de la democràcia van abundar els sistemes despòtics, ja fossin monarquies, tiranies, oligarquies i aristocràcies; la democràcia era cosa del passat, una utopia, una idea històrica per erudits, i nostàlgica per a poetes herètics.