Una cinquantena d'activitats per celebrar el Dia Europeu dels Parcs - FÒRUM.ad\nOn: 20/05/17 11:00\nProp de 400 escolars de centres educatius de la zona d’influència socioeconòmica del Parc Nacional realitzaran una visita al Parc amb diferents activitats d’educació i interpretació ambiental.\nJornada amb tallers didàctics i jocs infantils a l’Ecomuseu de les Valls d’Assua (Llessui) per conèixer els valors del Parc Nacional a través de l’aigua i els estanys.\nDes del 22 de maig fins a principis de juliol\nExposició conjunta dels treballs sobre el llop dels alumnes de l’Escola d’Art i Superior de Disseny d’Olot i d’artistes locals al Centre del Parc Natural del Cadí-Moixeró (Bagà).\n18a Festa i fira de les Trementinaires (Tuixent i Vall de la Vansa) . Festa dedicada a les Trementinaires de la vall de la Vansa i Tuixent que anaven pel món carregades d’herbes guaridores i remeis casolans.\nDissabte, 27, i Diumenge 28 de maig\nEl dissabte es farà una projecció audiovisual al centre del Parc per conèixer les orquídies del Berguedà. El diumenge es completarà l’activitat amb una sortida botànica per observar-les en viu.\nJornada tècnica sobre la cuina dels productes locals del Parc Natural com a eina de desenvolupament local, a Esterri de Cardós.\nSortida interpretativa al poble d’Os de Civís (Alt Urgell) per realitzar un dels itineraris del Parc guiat per un tècnic propi.\nFira dels productes del Parc Natural de l’Alt Pirineu i l’ovella Aranesa a Arrós de Cardós (Pallars Sobirà).\nPrevious Post: L’exposició “Festes del foc als Pirineus” anirà al Llenguadoc-Rosselló\nNext Post: S’arxiva el cas de les escoltes il·legals a la policia


El Regal Barça elimina el Caja Laboral (61-71) i jugarà la final de l'ACB\nJoan Carles Navarro ha anotat set dels primers nou punts de l'equip\nL'equip de Xavi Pascual ha certificat la seva presència a la final, on a partir de dijous de la propera setmana tindrà com a rival el Reial Madrid o el Bizkaia Bilbao Basket\n2 min. Barcelona 01/06/2011 22:12\n260x366 Navarro i Batista, al terra. / David Aguilar / Efe Navarro i Batista, al terra. / David Aguilar / Efe\nEl Regal Barça ha superat al Caja Laboral ( 61-71) en el tercer partit de les semifinals de l'ACB i i ha certificat la seva presència a la final, on a partir de dijous de la propera setmana tindrà com a rival el Reial Madrid o el Bizkaia Bilbao Basket. De moment, el conjunt basc domina la sèrie per 1-2.\nJoan Carles Navarro ha començat el partit molt inspirat i ha anotat set dels primers nou punts del equip, que ha aconseguit arribar al final del primer quart amb una renda de quatre punts (16-20).\nEl conjunt català ha començat amb molta concentració un segon quart en què ha arribat a tenir vuit punts d'avantatge (20-28). El Caja Laboral ha millorat i ha deixat el marcador en 31-35 al descans. Això sí, un dels seus jugadors clau, Stanko Barac, ha comès la seva tercera falta personal.\nEl partit ha començat a trencar-se en el tercer quart, quan el Regal Barça ha aconseguit una renda de deu punts. La defensa visitant ha tingut un paper clau ja que ha limitat al 30% l’encert del rival en els tirs de dos punts i ha reduït la seva aportació ofensiva a 15 o 16 punts per període. A dins de la zona, els pivots han confirmat la seva línia ascendent i entre Perovic, Lorbek, Ndong i Vázquez han aportat 34 punts i 15 rebots.\nTot i veure's 10 punts abaix (31-41), el Caja Laboral no s'ha donat per vençut i ha seguit lluitant fins al final d'un partit que ha tancat el tercer quart amb el resultat de 46-53. Al final, 61-71.\nLa victòria del Regal Barça acaba amb la segona etapa de Dusko Ivanovic al Caja Laboral. El tècnic, que la temporada passada li va guanyar l’ACB al conjunt català, ha perdut enguany cinc dels sis enfrontaments directes contra l’equip de Xavi Pascual.


Sopar reial complet en el palau de l'Almudaina\n30 setembre 2020 18:47\nEls reis i els seus fills compartiren vetlada amb les principals autoritats civils i militars de les Illes Balears\nEls reis, acompanyats dels prínceps d'Astúries, la infanta Elena i els ducs de Palma, oferiren ahir en el Palau de l'Almudaina un sopar a les principals autoritats de les Balears, en un acte que tradicionalment se celebrava en acabar les vacances. Enguany, s'ha avançat per motius d'agenda per la visita del papa a Madrid amb motiu de les Jornades mundials de la joventutat. Des de 2008, és la primera ocasió en què tots els integrants de la Família Reial es reuneixen al Palau de l'Almudaina.\nJoan Carles ha concentrat l'atenció dels informadors en aparèixer amb una bota ortopèdica que immobilitza, des d'ahir, el seu peu esquerre, després dels símptomes de tendinitis al tendó d'Aquiles que començà a notar dijous durant el sopar commemoratiu del 30è aniversari de la Copa del Rei. Els set integrants de la Família Reial han arribat al voltant de les 21.00 hores a l'Almudaina i han saludat, un per un, els cinquanta convidats.\nAl sopar hi ha assistit el president del Govern balear, José Ramón Bauzá; el delegat del Govern a les Balears, Ramon Socias; el president del Parlament, Pere Rotger; i el batle de Palma, Mateu Isern. També hi foren presents la presidenta del Consell de Mallorca, Maria Salom, a més del president del de Menorca, Santi Tadeo, i el de Formentera, Jaume Ferrer, juntament amb les autoritats judicials, militars i policials, entre ells el comandant general de les Balears, el general de divisió Mariano Estaún.\nHan compartit un menú format per tumbet amb ou poché, llobarro salvatge, pastís de poma i crema catalana, acompanyat amb vi blanc mallorquí Llum 2010, vi negre La Vicalanda Gran Reserva 2001 i cava Jaume Codorniu Reserva Especial.\nAls Caputxins, el Pa de Sant Antoni reparteix diàriament berenars gratuïts per a centenars de persones. Caritas està desbordada per no poder atendre totes persones que han de menester la seva ajuda. El govern del pp a les Illes Balears ens avisa que retallarà les prestacions socials, l'assistència social, l'ensenyament i la sanitat. A segons quines taules no hi manca de res...\nI encara tenen sa pocavergonya de refregarmos-ho pes nassos !!!.


Imatge dels asteroides troians davant i darrere Júpiter al llarg del seu camí orbital. També es mostra el cinturó principal d'asteroides entre les òrbites de Mart i Júpiter\nEls asteroides troians són un grup d'asteroides que comparteixen òrbita amb un planeta o satèl·lit major a l'entorn dels punts de Lagrange estables L4 i L5 (punts troians), els quals estan situats aproximadament a 60° al davant i a 60° al darrere del planeta en la seva òrbita, respectivament. Els asteroides troians estan distribuïts en dues regions allargades i corbades al voltant d'aquests punts de Lagrange, amb una mitjana de semieix major d'unes 5,2 UA. El primer asteroide troià de l'òrbita de la Terra, anomenat 2010 TK7, es descobrí l'any 2010 i es féu públic l'any 2011.\nGeneralment, el terme asteroide troià es refereix als asteroides troians de Júpiter, que en constitueixen la gran majoria, encara que també se n'han trobat alguns a les òrbites de Mart i Neptú. Amb data de març de 2012, el nombre de troians coneguts superava els 5.253, dels quals només 10 no pertanyien a Júpiter. El nom que reben és en honor dels herois de les guerres troianes: els asteroides situats en el punt L4, que precedeixen Júpiter, reberen els noms dels guerrers grecs –d'aquí ve que se'ls coneguin com els grecs–, mentre que els que segueixen Júpiter, en el punt L5, reberen noms dels defensors de la ciutat de Troia –per això familiarment se'ls designa com els troians.\nEls asteroides troians no es comporten com un núvol d'objectes amuntegats en els seus punts de libració, a manera de núvol, sinó que mostren òrbites allargades en forma de "gota". Els seus moviments són una combinació entre el període d'11,856525 anys de Júpiter i un altre període llarg, de 150 a 200 anys de duració. L'asteroide troià més gran conegut és (624) Hèctor.\nEl primer troià, (588) Aquil·les, fou descobert el 1906 per l'astrònom alemany Max Wolf. Es creu que el nombre total de troians de Júpiter majors d'un 1 km ronda el milió, una quantitat similar al nombre d'asteroides del cinturó principal de la mateixa grandària. Igual que en aquest, els troians formen famílies d'asteroides.\nEl terme asteroide troià a vegades s'usa per a referir-se a cossos que orbiten amb relacions semblants respecte al Sol i Mart o respecte a Saturn i algun dels seus satèl·lits, com Dione (vegeu satèl·lit troià).\nnombre i masses\ntroians en altres planetes\n1 Història observacional\n4 Nombre i masses\n5.1 Famílies dinàmiques i asteroides binaris\n6 Característiques físiques\n7 Troians en altres planetes\n7.1 Asteroides troians de Mart\n7.2 Asteroides troians de Neptú\nespañol: Asteroide troyano


El Temps | El temps a Catalunya el 20/03/2019 - RTVE.es\nA partir de demà i sobretot divendres i el cap de setmana El temps canvia. Les temperatures pujaran i tindrem molta bonança. L'equinocci de primavera es produirà aquesta nit. Quan faltin 2 minuts per les 11 començarà la nova estació. Durarà 92 dies i 18 hores i s'acabarà el 21 de juny. En l’últim dia d’hivern l'ambient ha estat fred a tot arreu amb gelades intenses a les cotes altes del Pirineu (on han arribat als 10º sota zero) i amb glaçades més discretes a les planes interiors. La causa d'aquest ambient hivernal de bon matí és encara la presència d'aire fred a 1500 metres d'altura. Un aire fred que a partir de demà s'anirà allunyant. Pel que fa a la situació a 500 hPa: la DANA (la bossa freda en altura) que en les darreres hores ens ha portat una lleugera inestabilitat, s'allunya cap al nord d'Àfrica. Deixant-nos novament sota el domini de l'anticicló i amb ell de l'estabilitat.\nveure més sobre "El Temps - 20/03/2019" veure menys sobre "El Temps - 20/03/2019"\n> El Temps - 20/03/2019


Mila Ximénez desvela que s'ha posat greix del melic als llavis\nLa col·laboradora de 'Sálvame' ha explicat com ha estat l'operació estètica a la qual s'ha sotmès\ndimecres, 31 de maig 2017 - 16:19h\nAixí ha quedat la cara de Mila Ximénez | Lecturas\nMila Ximénez s'ha sotmès fa quatre setmanes a una operació estètica per retocar-se el rostre. La revista 'Lecturas' ha publicat, en exclusiva, la fotografia amb la nova cara de Mila a la seva portada, per la gran expectació creada al voltant. Durant l'entrevista que la col·laboradora de 'Sálvame' ha donat al mitjà citat, aquesta ha detallat com ha estat l'operació: «No tinc punts, són petites grapes que aniran caient, i als llavis porto grassa natural del meu propi cos, del melic. És molt natural i és per sempre». Es tracta d'un fet que ha deixat a molts sense paraules, ja que no resulta massa agradable pensar a portar grassa del melic als llavis.\nA més, Mila ha afegit el següent: «M'han recollit la cara, m'han tret pell dels ulls i m'han fet un coll nou». De fet, a la imatge es pot apreciar que ara mostra una cara més rodoneta, i un coll molt més estirat. L'exparella de Manolo Santana s'ha volgut sotmetre a aquesta operació per veure's millor, ja que no se sentia a gust amb el seu antic rostre. En aquesta línia, ha assegurat que «abans de l'operació tenia l'autoestima a terra». Tot i així, no han tardat a arribar-li crítiques a les xarxes socials, d'usuaris que consideren que no ha guanyat massa amb el canvi.


Vita Moleskine: Governança i religió\nDurant dos dies un petit grup de persones convocats per iniciativa de la comunitat de fe Bahà’í han debatut les relacions existents entre governança, governabilitat i les religions. La majoria dels ponents, tots ells experts en aquestes matèries, han coincidit en senyalar que, malgrat la transformació de la diversitat cultural i religiosa de la societat, no hi hagut l’oportuna adaptació del marc normatiu que regula el dret a la llibertat religiosa i la seva pràctica. S’ha constatat, amb un punt d’amargor o cansament, que, tot i que la llibertat religiosa és un dret fonamental constitucional, existeix una important dispersió normativa que dificulta molt la seva pràctica. És més, la pròpia actuació de moltes autoritats públiques, especialment en l’àmbit local, evidencia una gran desconeixement de l’empar constitucional a l’exercici de la llibertat religiosa i prenen decisions totalment en contra aquest dret.\nExisteixen molts buits normatius alhora de protegir la llibertat religiosa. Sense anar més lluny, la pròpia llei Orgànica de Llibertat Religiosa és francament millorable des del punt de l’arquitectura jurídica. Per exemple, cal treure de la llei aspectes propis d’un reglament i cal adaptar-la a la realitat plural i diversa de la societat, tant en relació a les religions com en la realitat territorial descentralitzada de l’Estat. Durant l’època del govern Zapatero va haver-hi un intent de reforma de la llei però, davant les resistències de l’Església catòlica com les pressions importants dels grups laïcistes excloents, el govern s’espantà i preferí hivernar el seu projecte. Malgrat el temps transcorregut no s’ha avançat gens en aquesta direcció.\nLes pròpies confessions religioses perceben un cert abandonament o desinterès d’algunes institucions de l’Estat en considerar el valor social positiu de les religions. Aquesta situació s’ha agreujat en els darrers anys per la retirada d’algunes subvencions que les administracions públiques abans destinaven a la promoció de la diversitat religiosa i la seva projecció social. Alguns dels experts han constatat amb força preocupació que aquest estat de les coses pot alterar negativament el camí recorregut en els darrers anys en el camp del diàleg interreligiós i afectar la projecció social de les religions.\nPublicat per Jordi López Camps a 19.2.15\nEtiquetes de comentaris: Diversitat religiosa, Fe Bahà'í, Llei llibertat religiosa


Cuidar l'eixugaparabrisa, clau per a la seguretat vial | Consumer\nCuidar l’eixugaparabrisa, clau per a la seguretat vial\nCal prestar especial cura a l'eixugaparabrisa, ja que circular amb les escombretes en mal estat pot reduir la visibilitat entre un 20% i un 30% amb pluja\nEls conductors espanyols renoven les escombretes cada quatre anys, segons recullen nombroses estadístiques; un període llarg a l’excés, assenyalen els mecànics. Més encara si es té en compte que als sis mesos comencen a deteriorar-se i perden efectivitat. Per aquesta raó els experts recomanen que, tal com es revisa de manera periòdica l’estat de les rodes del cotxe o l’oli, cada any es canviïn aquests components. Com s’apunta en el reportatge és el sol i, per tant, l’estiu, el pitjor enemic dels eixugaparabrises, perquè l’exposició als rajos solars fa que el cautxú, material amb el qual s’elabora aquest component del cotxe, perdi flexibilitat i capacitat per evacuar l’aigua.\nEls eixugaparabrises s’espatllen amb rapidesa i facilitat. A més de per l’acumulació d’aigua en l’angle principal de visió del conductor, la seva deterioració es deu a la quantitat d’insectes, brutícia i fang que han d’eliminar. Però el seu major enemic són els rajos solars, ja que fan que el cautxú, material amb el qual s’elabora aquest component del cotxe, perdi flexibilitat i capacitat per evacuar l’aigua.\nLa deterioració d’una escombreta en un any equival a una pèrdua d’agudesa visual de dues a tres desenes\nCal tenir en compte que un eixugaparabrisa, abans de ser retirat, realitza prop de mig milió d’escombratges, l’equivalent a 800 quilòmetres. La deterioració d’una escombreta en un any equival a una pèrdua d’agudesa visual de dues a tres desenes, segons apunten els experts. Alarmant és també la conseqüència de conduir un cotxe amb un eixugaparabrisa en mal estat: la pèrdua de visibilitat aconsegueix entre un 20% i un 30%.\nUna vegada aclarides aquestes qüestions convé recordar la necessitat de canviar els eixugaparabrises del cotxe una vegada a l’any almenys (a Espanya, segons les estadístiques se substitueixen de mitjana cada quatre anys).\nQuan substituir un eixugaparabrisa\nEl millor moment per substituir aquests braços de cautxú és la tardor, abans de l’arribada de l’hivern i de les fortes pluges, encara que depèn de cada comunitat autònoma i de l’ús que es doni al vehicle. A les regions on les condicions atmosfèriques siguin molt adverses (on neu o pedregui molt, etc.) s’haurà de revisar aquesta peça cada sis mesos i valorar la seva substitució per eixugaparabrises nous.\nLa majoria de conductors assegura que és un dels components que més desapercebut pansa. No obstant això, cal fixar-se en “els avisos indirectes” que els propis eixugaparabrises emeten:\nSorolls chirriantes: si les llunes estan netes i les escombretes fan soroll, és la prova evident que els eixugaparabrises estan gastats.\nFalta d’uniformitat: una altra dels senyals inequívocs que ha arribat l’hora de substituir els eixugaparabrises és que el seu escombratge no és uniforme, netejant ben sol en algunes zones i sense llevar la brutícia.\nMesures per evitar la seva deterioració\nÉs important que quan es deixi el cotxe aparcat al carrer durant una nevada o una forta calamarsada es mantinguin aixecats els eixugaparabrises, així el cautxú no es pegarà al cristall i no es deteriorarà la lluna ni l’escombreta.\nDurant forts gelades convé col·locar un cartró entre el cristall i els eixugaparabrises, així es protegiran millor els cristalls.\nÉs necessari netejar la brutícia que no es veu però que s’acumula en la part interior dels eixugaparabrises. Es pot utilitzar per a això un drap humit o sec i fins i tot alcohol.\nCom es fa amb les rodes, és important portar en el maleter uns de netes de recanvi. I no solament és crucial per la seva fàcil deterioració davant les inclemències meteorològiques, sinó perquè cada vegada és més habitual trobar-se l’automòbil amb els netes trencats, sobretot si passa la nit al carrer.\nEls conductors que al·leguen no adonar-se del moment en el qual han de canviar els netes poden incorporar un indicador de desgast. Es tracta d’un chivato, situat a l’interior del cotxe, que avisa al conductor de la necessitat de canviar aquestes escombretes.\nEl sistema és senzill. Una pastilla rodona, pegada a l’armadura de l’escombreta, es col·loca davant els ulls del conductor i aquesta anirà canviant de color -del negre al groc- a mesura que la goma es vagi deteriorant. Una vegada que aconsegueix el color groc, s’entén que els netes són inservibles.\ncotxe Escombretes estat limpiaparabrisas-ca limpias-ca


El Cor Cantare Aude actua aquest dimarts a Casa Nebot – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nEl Cor Cantare Aude actua…\nEl Cor de Bétera Cantare Aude actuarà aquest dimarts, 13 d’octubre a Casa Nebot. La seua actuació serà a les 20.00 hores.\nDirigit per Míchel Cervantes, el Cor Cantare Aude oferirà un recital en el qual s’interpretaran 10 peces musicals.\nL’entrada serà gratuïta fins a completar l’aforament i sempre complint amb les mesures de seguretat, higiene i distància social.\nEl 28 de gener de 2020, el cor, va iniciar els seus assajos en l’espai cedit per l’Ajuntament de Bétera a l’edifici de Casa Nebot (carrer Estació, 5).


Contacte | Diputació de Lleida\nMitjançant el següent formulari podeu adreçar-nos el vostres comentaris, suggeriments o consultes :\nComentaris i observacions (obligatori)\nCLAUSULA INFORMATIVA PROTECCIÓ DE DADES.\nD’acord amb la regulació vigent en matèria de protecció de dades i garantia dels drets digitals l’informem que les seves dades personals recollides en aquest formulari seran tractades per Diputació de Lleida, que actua com a responsable del tractament, amb la finalitat de tramitar i/o resoldre la vostra sol·licitud o procediment. La licitud del tractament es basa en el compliment d’una obligació legal, d’una missió d’interès públic i/o en l’exercici de poders públics conferits d’acord amb el que disposa l’article 6 RGPD. Podeu consultar tant la finalitat com la legitimació d’aquest tractament mitjançant aquest enllaç (registre d’activitats de tractament).\nNo es preveuen comunicacions, cessions ni transferències a tercers de les seves dades tret d’obligació legal. Les seves dades es conservaran el temps necessari per complir amb la finalitat per la qual van ser recavades i en tot cas seguint les instruccions de gestió documental i arxiu de la Diputació de Lleida. Finalment també se l’informa que en qualsevol moment pot exercitar els drets que la norma li atorga i que son els d’accés, rectificació, supressió i portabilitat de les seves dades, així com els d’oposició i limitació del tractament de les mateixes, mitjançant petició escrita, acompanyada de còpia del DNI, adreçada a Diputació de Lleida, Carrer del Carme 26 25007 de Lleida i/o a través de correu electrònic adreçat a dpd@diputaciolleida.cat o, en segona instància, davant l’Autoritat Catalana de Protecció de Dades apdcat@gencat.cat. Aquests drets també podran ser exercitats a traves de la Seu Electrònica de Diputacio de Lleida de la forma i amb les condicions establertes.\nSi presenteu la sol·licitud per correu postal o certificat, remeteu-la a la seu de Diputació de Lleida, C/ Carme 26 25007 Lleida; hi heu d’adjuntar una còpia del DNI o d’un document acreditatiu de la vostra identitat, d’acord amb la Llei 39/2015, d’1 d’octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.


Aquest estiu l’estació d’autobusos de Sants tindrà un nou mòdul transparent de 400 metres quadrats amb més serveis | EL3 - Portal de notícies de Sants-Montjuïc\nAquest estiu l’estació d’autobusos de Sants tindrà un nou mòdul transparent de 400 metres quadrats amb més serveis\nEl mòdul de 400 metres quadrats tindrà climatització, i comptarà amb una sala d’espera per a una cinquantena de persones assegudes, serveis, cafeteria i màquines de venda de refrescos i aliments. Les obres, amb un pressupost d’uns 500 mil euros, començaran en dos mesos i abans de l’agost ja hauran acabat.\nArran de les queixes veïnals al llarg dels últims anys i el mal estat en el qual es trobava l’estació d’autobusos de Barcelona-Sants, el Districte de Sants-Montjuïc ha arribat a un acord amb la Direcció General de Transports i Mobilitat de la Generalitat de Catalunya, ADIF i la societat concessionària del servei d’autobusos de llarg recorregut (Estació d’Autobusos de Sants SL) per dignificar les instal·lacions situades al carrer Viriat, a tocar de l’estació de tren, i que actualment tenien els serveis pels passatgers amb lavabos portàtils de plàstic instal·lats a la mateixa andana.\nJa durant el passat estiu, el consistori “va millorar els paviments i la il·luminació de l’estació, fins i tot va retirar alguna instal·lació” recorda Francesc Jiménez, gerent del Districte de Sants-Montjuïc. En aquesta ocasió, la concessionària del servei, tal com estableix el conveni, es farà càrrec de la substitució dels tres mòduls existents. Aquests s’unificaran en un de sol, molt més transparent, amb més serveis i amb major capacitat per als usuaris.\nEl mòdul s’ubicarà sota l’estructura de formigó de l’estació i segons Jiménez “s’adaptarà i s’ajustarà al funcionament que està tenint aquesta estació d’autobusos”. El mòdul de 400 metres quadrats tindrà climatització, i comptarà amb una sala d’espera per a una cinquantena de persones assegudes, serveis, cafeteria i màquines de venda de refrescos i aliments. Segons informa el gerent de la concessionària (Estació d’Autobusos de Sants SL), Cleto Vázquez, les obres començaran en dos mesos i abans de l’agost ja hauran acabat. El pressupost destinat per aquesta actuació serà d’uns 500 mil euros.\nTanmateix, els veïns tot i veure amb bons ulls les millores, continuen pensant que es tracta d’un nou “pedaç”. “Ara estarem vint anys més amb la provisionalitat del que es faci i això hauria de ser una estació com la ciutat es mereix” diu Mercè Calaceit, veïna del barri. Per la seva banda, Gabriel Janhoer, també veí santsenc, critica que l’ampliació del vestíbul de les instal·lacions de l’alta velocitat es faci amb rapidesa: “Per unes coses van molt de pressa però en d’altres no”.


Un ‘escape room’ per conscienciar sobre la realitat dels refugiats – DIXIT Centre de Documentació de Serveis Socials\nUn ‘escape room’ per conscienciar sobre la realitat dels refugiats\nPublicat per DIXIT Centre de Documentació de Serveis Socials on 04 gener 2019\nL’empatia és una de les qualitats que han de tenir les persones que treballen en el sector social, sobretot a l’hora de tractar amb persones que han viscut situacions complicades i, en el cas dels refugiats, fins i tot dramàtiques. Però posar-se en la pell de l’altre per ser conscient i comprendre millor les seves experiències no és fàcil. És sota aquesta premissa que el Programa de salut internacional de l’ICS (PROSICS) de l’Hospital Vall d’Hebron ha creat un joc d’escapada en viu (escape room) amb l’objectiu de sensibilitzar estudiants i professionals socials i sanitaris sobre la situació de les persones refugiades a qui atenen.\nAquest projecte és una formació que utilitza el joc com a mitjà de comprensió de certs conceptes i experiències associats al fet migratori perquè així ajuda a millorar el nivell de coneixements i el grau de satisfacció dels participants.\nSegons els seus responsables el Refugee escape room és un joc de proves innovador en què els participants es posen en la pell de les persones refugiades, una aproximació al drama que suposa engegar un procés migratori a contracor.\nEl context que planteja el joc és el següent: és l’any 2084 i el planeta Terra ha deixat de ser habitable per culpa del canvi climàtic. Els humans inicien un procés migratori sense retorn cap a Mart, però aconseguir un passatge a la nau que porta cap a un nou destí a la humanitat no és fàcil i per aconseguir-ho els participants hauran de superar un seguit de proves relacionades amb el procés de migració forçada.\nLa proposta està pensada per realitzar en grups de cinc o sis persones que es converteixen en famílies amb membres que tenen casuístiques personals ben diferents (edat, salut, nivell d’estudis, etc.). Això i la gran quantitat de controls que han de superar, farà que no tothom pugui tenir plaça per emprendre el viatge per la supervivència. Cada família ha de superar tota una sèrie de proves en què s’han de resoldre enigmes entorn del procés migratori, els seus efectes a tot el món i al llarg de la història.\nLa durada de l’experiència és d’una hora i mitja i ja se n’han realitzat diferents edicions en espais diversos, com el Centre Corporatiu de l’ICS o l’Hospital Universitari Vall d’Hebron. Al final de la partida els participants comprendran la duresa que representa el fet de no ser acceptat per falta de formació, per estar malalt o per ser sospitós de terrorista, o haver de deixar enrere un fill malalt.\nEl PROSICS el conformen els professionals de la institució que treballen en les unitats de salut internacional. Aquestes unitats realitzen diferents tasques: atenció al viatger i vacunació internacional, assistència al viatger i a l’immigrant, laboratori, tasques de salut comunitària, recerca, docència, cooperació i col·laboracions amb centres externs.\nEntrada prèvia Programa DIL: integració laboral de persones amb discapacitat a la Generalitat\nEntrada següent Les 10 entrades del blog més llegides durant el 2018


PERQUÈ ELS NENS I LES NENES FAN BULLING? | La Baula\nPERQUÈ ELS NENS I LES NENES FAN BULLING?\nCom a mares pares pensem que els nostre fills mai insultaran o pegaran a altres nens de manera greu, i pensem que això passa a casa dels altres. Fins que un dia ens trobem que ens criden de l’escola per dir que el nostre angelet de 6 anys ha picat a un nen i li ha fet mal o ha insultat a una nena de manera reiterada i greu. La mestre ens demana que juguem un paper actiu des de casa. Perquè tenir comportaments agressius, verbal o físicament és quelcom que passa més sovint del que volem imaginar, potser no son casos com els que veiem a la televisió, tant cridaners, sobretot si tenen repercussions com suïcidis, però continuen sent comportaments que s’han d’aturar i cal treballar conjuntament des de casa i l’escola.\nEl primer instint potser és enfadar-nos amb nosaltres mateixos, que haurem fet de malament? Fer negació… pensar que segur que no n’hi ha per tant, pobret si només té 6 anys, enfadar-nos moltíssim amb el nostre fill i castigar-lo fins que faci 20 anys, però passat aquest primer moment, cal que ens asseiem, davant del mirall i amb l’altre progenitor del petit si pot ser i pensem…Com es possible que el nostre àngel hagi fet això?? A vegades son comportaments molt greus per la repercussió que pateixen els altres nens, agressions físiques greus El nostre fill és cruel? Els nens no tenen filtres socials igual que ho expliquen tot al primer que passa, també reprodueixen patrons sense filtres, son extremistes en el que senten, tot ho viuen amb molta intensitat.\nCal que explorem amb profunditat les causes que porten al nostre fill o filla a comportar-se d’aquesta manera amb els altres. El primer element important que caldrà que treballem és l’empatia. Caldrà que aprengui a posar-se al lloc de l’altre, a pensar en com se sent l’altre quan ell el maltracta. Això és molt recomanable fer-ho de manera quotidiana, un infant empàtic serà un infant respectuós amb els altres. Segon element que caldrà explorar, com està el nostre fill/ a? Com se sent? Té algun problema? En general quan un nen tracta malament a altres persones hi ha algun component de malestar amb ell mateix, quelcom que no està bé amb ell. A vegades són nens molt insegurs que tracten malament a un altre nen que creuen més dèbil que ell buscant sentir-se bé. Tercer element, com ens comportem nosaltres davant d’ell? És habitual que critiquem als altres pels seus trets físics, per la seva manera de vestir o comportar-se? Els infants copien, reprodueixen models, i nosaltres som el seu primer model. Si és el que els hem ensenyat això faran. Per tant revisem quines son les nostres paraules davant d’ells, encara que pensem que quan critiquem amb un dinar amb amics ells no ens senten, ho estan sentint. Si veiem programes a la televisió que no són per a la seva edat, si estan en relació amb infants força més grans que no coneixem, tot son models que poden reproduir sense cap filtre. Quines relacions establim a casa, hi ha relacions de poder entre els membres de la família? Mana algú a casa per sobre d’un altre? I com imposa la seva veu? Som miralls pels nostre fills, potser haurem de començar per canviar coses nosaltres si volem que el nostre fill també faci canvis.


CONVOCATÒRIA XXII EDICIÓ :::: SONA9\nfins al 15 de maig 2022 SONA9 XARXA\nLa 22a edició del Sona9 obre la convocatòria fins al 15 de maig.\nEl certamen està destinat a promoure grups i artistes que canten en català de qualsevol estil musical.\nDesprés de l’èxit de convocatòria de les darreres edicions, aquest any esperem que el concurs sigui de nou un revulsiu per als joves músics amb ganes de donar a conèixer la seva proposta musical. El 15 de maig serà la data límit per presentar les cançons al web del concurs: www.sona9.cat, on s’hauran de presentar un mínim de 3 cançons en català.\nEn aquesta nova edició i durant el mes de juny, hi hauran sis concerts preliminars: quatre a l’Antiga Fàbrica Estrella Damm de Barcelona amb els grups seleccionats de la zona de Catalunya. El Teatre Xesc Forteza de Palma acollirà el concert amb els grups Balears i finalment l’espai cultural i musical, La Salà, serà la seu dels artistes del País Valencià. Aquests concerts seran retransmesos en streaming a través dels portals web del Sona9 i Enderrock.\nDurant la fase semifinal es manté l’stage de producció de directe a la Casa de la Música de l’Hospitalet de Llobregat, i la final en directe serà el dia 16 de novembre a la sala Salamandra.\nPel que fa als premis, l’Èxit és transforma en el Cases de la Música, i es mantenen el Joventut, el Verkami per Votació Popular i el Sona9. La plataforma dels grups emergents de Catalunya arriba a la 22a edició amb l’intenció de revolucionar l’escena musical catalana.\nEl Sona9 està organitzat pel Grup Enderrock Edicions S.L., Catalunya Ràdio, Televisió de Catalunya i la Generalitat de Catalunya. Amb el patrocini de: Estrella Damm i el suport de: Govern de les Illes Balears, Generalitat Valenciana – Institut Valencià de Cultura i Fundació SGAE.\nPodeu seguir tota l’actualitat del concurs a www.sona9.cat i al programa Sona9 d’iCat tots els dilluns de 22 a 23 h.\n1 – Inscripcions\nRecepció de les propostes musicals fins el 15 de maig\n2 – Fase preliminar - Juny\nLes 18 propostes seleccionades: 12 de Catalunya faran un concert preliminar a l’Antiga Fàbrica Estrella Damm i els 6 restants ho faran a Palma i València. Els artistes més votats pel públic de cada concert preliminar passaran a la final online del vot popular.\n3 - Final vot popular - Juliol\nFinal online del vot popular amb els 6 grups més votats dels concerts preliminars. El grup que obtingui més vots serà el guanyador del Premi Verkami per Votació Popular i passarà directament a la fase semifinal del Sona9.\n4 – Fase semifinal – Octubre\nLes 5 propostes escollides pel jurat i el públic hauran de fer diferents proves per accedir a la final. Aquestes consisteixen en l’enregistrament d’una cançó original a Bucbonera Studios de Caldes de Montbui, amb l’assessorament de la productora del Sona9, Joana Serrat, i una estada a les Cases de la Música per preparar el seu directe. En aquesta fase, els artistes classificats hauran de musicar i presentar en directe, un poema proposat pel Sona9 i també versionar i/o adaptar al català una cançó enregistrada per un altre artista.\n5- Gran final - Novembre\nLa final en directe será el 16 de novembre a la sala Salamandra de L'Hospitalet de Llobregat, on actuaran els 3 grups finalistes i els guanyadors del Sona9 2021, Dan Peralbo i El Comboi. Després dels concerts es lliuraran els 4 premis del concurs: Sona9, Joventut, Cases de la Música i Verkami per Votació Popular.\nELS PREMIS DEL SONA9 2022\nS’atorga al millor grup del concurs segons la votació del jurat, i consta de:\n• Gravació d’un videoclip coordinat per Televisió de Catalunya.\n• Signatura d’un contracte discogràfic amb la companyia discogràfica pactada amb l’artista.\n• Campanya de publicitat a TV3, Catalunya Ràdio i Enderrock, quan s'hagi publicat el disc.\n• Gira de concerts als festivals Acústica de Figueres, Mercat de Música Viva de Vic, La Mercè de Barcelona i al Capsa Music Festival de Tarragona.\n• Portada a la revista Enderrock del mes d’agost del 2023 (especial Sona9).\nS’atorga al segon classificat segons la votació del jurat, i consta de:\n• Enregistrament i edició digital d’un single (2 cançons) a Bucbonera Studios.\n• Campanya de promoció als mitjans organitzadors del Sona9\n• Material musical per valor de 600 €\n3) Premi Cases de la Música\nS’atorga al tercer classificat de la final del Sona9, i consta de:\n• Programa Incubadora Musical, gestionat i coordinat per les Cases de la Música amb una sèrie d’ajudes a la producció, gravació, gestió, assessorament i suport a la creació.\n4) Premi Verkami per Votació Popular\nS’atorga al grup amb més vots en la final del vot popular i consta de:\n• Descompte del 100% sobre els serveis de Verkami.


El derbi de filials, el 10 de desembre a les 18 hores\nEl Barça B, actual líder del grup 3 de la Segona B, rebrà l’Espanyol B al Miniestadi amb entrada gratuïta per als socis\n04:00PM dijous 24 de nov.\nEl derbi de filials ja té data i horari confirmats. El Barça B i l’Espanyol B s’enfrontaran el proper dissabte 10 de desembre a les 18 hores. El duel, corresponent a la jornada 18 del grup 3 de la Segona Divisió B, enfrontarà els dos filials al Miniestadi.\nEls de Gerard López, actuals líders de la classificació, voldran repetir el resultat de la temporada passada. I és que el filial blaugrana es va imposar el curs 2015/16 amb un solitari gol de Juan Cámara a la segona part.\nFins al moment, el filial culer és líder amb 31 punts. Amb 15 jornades disputades, els de Gerard López han sumat 10 victòries, un empat i quatre derrotes. En l’últim partit, els blaugranes van sumar una gran victòria a domicili contra el Lleida (0-2). A més, el Barça B és l’equip més golejador del grup amb 27 gols anotats. Per la seva banda, l’Espanyol B es troba a la part baixa de la classificació. És 17è amb 15 punts, i en l’últim partit va empatar a zero contra un altre filial, el del Mallorca.\nEntrada gratis per als socis\nPer aconseguir la victòria en el derbi de filials, el conjunt dirigit per Gerard López necessita el suport de l’afició al Miniestadi. Els socis del FC Barcelona tindran entrada gratuïta, mentre que el públic en general tindrà a la seva disposició entrades a partir dels 3 euros.


Illa marca els dos primers gols de la campanya\nAmb l'inici de la campanya, cada mitjà intenta definir quin és el tauler de joc i com es disposen les peces de sortida. Dos diaris opten pel mosaic, però això no vol dir pas que no es mullin. La Vanguardia aplica el criteri de la Junta Electoral: hi surten tots els partits amb representació i també els que són considerats "rellevants" perquè han obtingut representació en algunes eleccions anteriors. Però a El Punt Avui la selecció és significativament diferent que la del diari de Godó: no hi inclouen Vox i sí que hi apareixen el PNC de Marta Pascal i Primàries.\nPortada 29 gener 2021 El periódico\nUns altres, com El País i El Periódico, fan que la seva principal foto de portada correspongui a un candidat en concret i coincideixen en Salvador Illa. El principal contendent de la bancada de l'unionisme inaugura el marcador, i per partida doble. En el cas d'El Periódico, el fons de la imatge és una paret vermella –presumiblement de la seu del PSC– que crea una extensió cromàtica de la capçalera: potser no és un efecte buscat, però semiòticament transmet proximitat. Ara bé, l'article del director demana "recuperar un mínim comú denominador més ampli" mentre que el titular que brinda l'entrevistat és "Al meu Govern no hi haurà cap independentista": es perfila, doncs, una certa tensió entre el discurs del polític i el del rotatiu. En canvi, El País no ofereix dubtes sobre la intenció i el retall de foto s'assegura que es llegeixi la paraula "President", escrita al faristol.\nMentrestant, l'editorial d'El Mundo va fort: "El 14-F [...] costarà vides de catalans". Però, si algú creia que per fi el rotatiu denunciava les ingerències polítiques de la judicatura... que torni a guardar el cava. El diari ho atribueix a "una classe política menyspreable". Com si no hi hagués un decret del Govern que ajornava els comicis.


quimera: f. Creació imaginària que es pren per realitat.\nc/ Verdi 28 baix dret\n<M> Fontana, Joanic\ninici # espai autogestionat # calendari # històric d'activitats\nPresentació del programa GestiONG\nEl proper 28 de març a les 20:00 hores, el col·lectiu KernelPanic presentarà GestiONG a La Quimera. Estan convidades totes les associacions i organitzacions sense ànim de lucre que apostin pel programari lliure per a la gestió de la seva base social, projectes i comptabilitat.\nGestiONG és un programa de gestió administrativa i comptable per a organitzacions sense ànim de lucre desenvolupat sota el model de programari lliure amb l'objectiu de ser utilitzat en sistemes operatius lliures com GNU/Linux. La versió actual permet la gestió de la base social: contactes, altes i baixes, quotes, rebuts, ...; la gestió comptable adaptada al nou pla comptable del 2008 i una incipient gestió de projectes.\nEl llançament de GestiONG 0.3.3-beta suposa la primera versió llesta per a l'engegada immediata en qualsevol associació. Conté paquets per a ser instal·lada en Debian, K/Ubuntu i derivats, així com Mandriva, RedHat, Fedora i derivats des de la pàgina:\nTambé acompanya aquest llançament un manual complet i detallat en castellà per a l'engegada que es pot descarregar des del mateix lloc.\nATENCIÓ: La present versió de GestiONG és una beta, el que significa que està encara en una fase de proves per a detectar possibles errors i escoltar els suggeriments de les usuàries. Encara que estable, es recomana no utilitzar-la en un entorn productiu fins que aparegui la versió definitiva que estarà disponible en un mes aproximadament.\nSi t'interessa aquest programa, per favor, envia qualsevol comentari, queixa o suggeriment a:\nLa pàgina principal de GestiONG està en\nEl desenvolupament de la versió de GestiONG en català es podrà seguir des de la wiki de kernelpanic:


LLIBRE. “Breviari d’un bizantí” de Josep Iborra (2007), l’encant de les anotacions irregulars | HISTORIATA\n← MÚSICA. “Gassenhauer” de Carl Orff, en tres versions\nLLIBRE. “El quadern gris” de Josep Pla (1966), les paraules vives →\nLLIBRE. “Breviari d’un bizantí” de Josep Iborra (2007), l’encant de les anotacions irregulars\n3 03+01:00 Desembre 03+01:00 2014 1 comentari\nHe estat ben entretingut llegint una obra que ara no sé com descriure. Vaig a fer un intent.\nBreviari d’un bizantí és una obra de l’escriptor i crític literari valencià Josep Iborra (1929-2011). Vaig arribar a ella a partir del seu fill Enric, també escriptor i a més professor de literatura, i autor de l’interessantíssim bloc la serp blanca. Reconec que sóc un seguidor discret i apassionat d’aquest bloc. Per si no fóra poc resulta que a l’obra Un son profund d’Enric Iborra, la qual ja vaig comentar fa un temps, apareixen fragments molt ben triats d’aquest Breviari. Per últim, quasi com a anècdota, aquesta obra va obtenir el premi Rovira i Virgili de biografies, autobiografies, memòries i dietaris, dins dels Premis Literaris Ciutat de Tarragona de l’any 2006.\nSi la comente és perquè, per a mi, és una lectura ràpida, estranya i intel·ligent. I perquè m’ha agradat molt. Està formada per apunts breus, alguns d’una línia només. Diversos en quant a la temàtica, encara que trobem algunes qüestions recurrents, com per exemple la literatura, els somnis, la mort, les inquietuds o la perplexitat quotidiana. És una obra estranya perquè no és un assaig típic o repetitiu, ni un dietari o un llibre de memòries amb una estructura previsible. És irregular també, perquè no té un to continu, perquè et trenca la cintura més d’una vegada, com quan passes d’un apunt colpidor a un altre més, diguem-ne, superficial. Alguns podrien dir que és una obra original, encara que a mi no m’agrada massa aquest adjectiu perquè al capdavall tota idea, tota escriptura, té la seua genealogia (original respecte a què?).\nSobretot m’ha agradat Breviari d’un bizantí perquè algunes anotacions són autèntiques tesis condensades, invitacions a descobrir les obvietats que ens envolten, a trobar clarianes de llum, a satisfer un poc el cuc inquiet que ens rosega a alguns.\nPararé ja, que si no acabaré posant-me excessivament emfàtic. Pose alguns exemples i que parle Iborra pare:\nSobre els extrems i els anomenats “centristes”\n“Després de més de dos mil anys, tothom creu que la postura més assenyada és la que se situa entre els extrems. Res hi ha més raonable, ni evident, que això. Els extrems sempre són perillosos i nefastos. ( … )\nCom que té bon cartell, com que la gent hi creu de totes totes, no hi ha millor arma que declarar-se instal·lats en el centre i acusar a l’enemic d’extremista. És la màxima d’or de la propaganda política de cara a la majoria, ben adoctrinada en l’escola i en la família en aquest sentit.\nEn el terme mitjà es troba la virtut! Molt bé. El mal és que molts que diuen això són, de fet, uns extremistes. ( … )\nTanmateix, hi ha “extremismes” que són formes de defensar autèntics valors, negats sistemàticament i violentament si cal pels qui es consideren situats en el punt d’equilibri, el just i sensat. Sovint passa que en un extrem o altre es troba la virtut.”\n“El moment present que vivim és una oscil·lació molt ràpida entre el passat i el futur, una vibració.”\n“El que m’interessa de la literatura és l’esforç que s’hi pot trobar per donar un sentit a la vida. El que m’importa, però, no és que l’autor em done una solució, que em diga que el sentit de la vida és aquest o aquell. La premissa ha de ser que no hi ha solució. A partir d’ella, l’escriptor va encenent llums en l’obscuritat. Aquestes petites taques de claredat en la foscor és el que resulta apassionant.”\n“En entrar al meu estudi, m’hi vaig veure assegut, llegint.”\n“Burro no ho és tant qui no té intel·ligència, sinó qui prescindeix de la intel·ligència dels altres.”\n“Quin comediant més odiós aquest Hamlet! Un comediant en la mesura, precisament, que és un neuròtic. ( … )”\n“Deia un monjo budista: “Abans d’aprendre a meditar has d’aprendre a no donar portades”. Sí, senyor, té tota la raó.”\n“Escriure bé. Què vol dir escriure bé? Hi ha un punt interessant que trobe en Josep Pla, quan diu que escriure bé és adjectivar com cal: una qüestió d’adjectius. Joan Fuster parla de saber triar la paraula justa, “insubstituïble” —diu literalment. I La Bruyère escriu: “entre totes les diferens expressions que poden traduir un pensament nostre, només n’hi ha una que siga la pròpia”. Tots tres s’acorden en la idea que escriure bé és —entre altres coses més, naturalment— trobar el mot exacte. ( … )”\nUnes poques pàgines abans deia Josep Iborra:\n“Escriure bé és l’art de ser el·líptic sense deixar de ser intel·ligible. I l’art de ser obvi tot sorprenent el lector.”\nTenim una tendència, tossuda, a la credulitat. Per això ens resulta tan difícil ser escèptics.”\nL’obvietat i els seus enemics\nLa intel·ligència és el sentit del que es obvi. L’home intel·ligent no descobreix coses ocultes, amagades, sinó que assenyala el que tenim davant del nas, però que no detectem de tan a prop com les tenim. ( … )\nL’obvietat remou els budells dels nostres prejudicis, interessos i costums. Davant la visió intel·ligent, hi ha qui s’irrita, perquè posa en perill la seua pròpia visió. I es mobilitzen contra l’evidència armats amb arguments que o són fal·làcies o, més freqüentment, atacs calumniosos a la persona, que esdevé per a ells subjecte de tots els vicis i pecats. Desqualificar-la moralment, fer-ne una mena de bruixot, és la manera de refutar les obvietats que proposa.”\n“La llum floria als ametllers. Mai no havia vist una primavera tan emfàtica.”\n“L’obligació a fer una cosa és una objecció a realitzar-la.”\n“Estava tan fatigat que la mirada li queia dels ulls i no tenia força per arribar als objectes que l’envoltaven.”\n“Calma, Si t’encens, et cremes i fabriques fum, no llum.”\n“La ignoracia de las leyes no exime de su cumplimiento, diuen els legisladors. ( … )\nMolt bé. Cal tenir agafada la gent a la llei advertint-los que no se’n poden escapar. Cal lligar-li el coll amb les lleis: res d’excuses ni pretextos. De quina gent, però, es tracta? Doncs dels manats, dels subordinats, dels indefensos. I els altres? I els qui les fan i les apliquen i les expliquen? Ells no les ignoren, i això és el seu avantatge a l’hora no de complir-les, sinó d’esquivar-les. Precisament perquè no les ignoren saben com escapar-ne. A més a més, com ells les han fetes, no s’han mamat el dit, i no han legislat contra ells mateixos. Saben fer-les a la seua conveniència. ( … )\nLes lleis sempre estan mal fetes. A posta, però. I no tant perquè siguen injustes —que ho són—, sinó per possibilitar que els qui es troben dalt puguen treure profit. O siga que, en qualsevol cas, per als qui tenen una mena de poder o altre estan molt ben fetes.”\nPer acabar, un somriure nadalenc\n“Els Reis d’Orient són o no són els pares? Vet ací el moment cartesià dels infants.”\nFiled under Assaig i divulgació, BONDAT, LECTURES Tagged with BELLESA, ENRIC IBORRA, LITERATURA, NO-FICCIÓ, PAÍS VALENCIÀ\nOne Response to LLIBRE. “Breviari d’un bizantí” de Josep Iborra (2007), l’encant de les anotacions irregulars


L'exconcursant de 'Gran Hermano' va fer saltar les alarmes amb una instantània des de l'hospital\nper Júlia Navarro dissabte, 19 de desembre 2020 - 22:00h\nChiqui va espantar els seus seguidors amb una instantània des de l'hospital | Telecinco\nNo hi ha cap dubte que l'any 2020 ha estat un dels més complicats de les nostres vides, i que quedarà impregnat a la nostra memòria per sempre. Tampoc ha estat fàcil, a l'àmbit personal, per a la mediàtica Almudena Martínez, més coneguda com a 'Chiqui', que és com molts la vam descobrir a 'Gran Hermano'.\nL'any 2020, un dels pitjors també per a Chiqui\nEls durs enfrontaments amb Borja Navarro, pare de les seves dues filles, la van portar a una situació límit, veient-se obligada a portar el cas als tribunals. «No puc més», va reconèixer desesperadament a 'Sálvame', un programa on sempre té la porta oberta en moments complicats. Després, quan semblava que les coses començaven a tornar a la normalitat i Chiqui gaudia ja molt tranquil·la de les seves petites, l'ex de 'GH' compartia una imatge des de l'hospital.\nEs tractava d'una instantània publicada als seus 'stories' d'Instagram, en la qual se la podia veure en un llit, amb unes paraules molt desconcertants: «A poc a poc». Escrivint això, la jove insinuava sens dubte que se centrava en una mena de recuperació, però ningú tenia coneixement de cap problema de salut que l'hagués portat a ingressar en un hospital. Finalment, uns dies després, ja ens hem assabentat del motiu.\nAmb 35 anys. Chiqui ha concedit una entrevista al portal 'Outdoor', que pertany a Telecinco, en el qual ha revelat més detalls sobre la seva hospitalització. Així, sembla que tot va començar quan l'exconcursant de 'Gran Hermano' va acudir a urgències per un fort dolor abdominal, i també febra. Allà se li van realitzar infinitat de proves per identificar l'origen de la patologia.\n«Vomitava sang i m'imaginava el pitjor»\n«Vomitava sang i m'imaginava el pitjor», ha reconegut Almudena, que encara amb la por al cos detallava que es tractava d'un dolor «constant i insuportable». Finalment, l'equip mèdic va descobrir que el motiu del seu mal estat de salut era una infecció. Chiqui té pedres al ronyó, com molts altres, i en realitat es tractava d'un fort còlic nefrític.\nEn la seva entrevista Chiqui també ha confessat que s'haurà de sotmetre a una intervenció quirúrgica en els pròxims dies. «No em volen deixar ingressada pel coronavirus. Em van posar molta més medicació perquè intenti seguir a casa meva fins al pròxim 29 de desembre, que és quan tinc la intervenció», ha seguit explicant Chiqui.\nAixí, i ja des de casa seva, Almudena intenta seguir amb la seva vida a l'espera de ser operada, si bé segueix patint forts dolors. La medicació que li han proporcionat l'ajuda a calmar els símptomes fins a un cert punt, i alhora ella segueix compartint moments amb els seus seguidors a Instagram. De totes maneres, Chiqui ha reconegut que el que més por li fa és haver de passar Nadal separada de la seva família. En una situació complicada com aquesta, el suport dels seus éssers estimats, i també dels seus fans, sembla més necessari que mai.\nMúrcia Malaltia Instagram Gran Hermano Telecinco


Consellera Budó: "Els homes encara han d'aprendre a renunciar als seus privilegis perquè les seves companyes puguin viure amb les mateixes condicions que ells"\nquery_builder 4 març 2021 20:18\nLa portaveu del Govern ha tancat l’acte institucional amb motiu del Dia Internacional de les Dones\nLa consellera de la Presidència i portaveu del Govern, Meritxell Budó, ha destacat la importància de fer arribar a la població que cal establir pactes entre dones i homes per a la cooperació i la corresponsabilitat en les feines domèstiques i de cura. Budó ha afirmat: “En ple segle XXI, encara ens cal desmuntar la idea que naturalitza que la feina domèstica i de cura és un treball que recau de forma natural i en exclusiva sobre el gènere dona”.\nLa portaveu del Govern així ho ha dit durant l’acte institucional central amb motiu del Dia Internacional de les Dones que ha tingut lloc aquesta tarda al Palau de la Generalitat al qual hi han assistit el vicepresident del Govern, Pere Aragonès; el conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, Chakir el Homrani; i la consellera d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, Teresa Jordà.\nEn el parlament de cloenda, la consellera de la Presidència ha explicat que les reivindicacions del Govern aquest 8 de març se centren en visibilitzar i denunciar com la pandèmia de la Covid-19 ha posat de relleu les discriminacions que encara s’exerceixen sobre les dones. En aquest sentit, Budó ha apuntat que una d’elles, molt extensa i greu per les conseqüències que comporta en els projectes vitals de les dones, és la sobrecàrrega de feines de cura. La consellera ha incidit que “ cal seguir explicant que els homes corresponsables guanyen en autonomia, autoestima, en salut, milloren les relacions afectives i la complicitat amb les persones del nucli familiar. Ser corresponsable és positiu per als homes i per a tothom”.\nBudó, després de recordar que el confinament va agreujar la situació de tensió derivada de totes les formes de violències masclistes, ha fet una crida perquè aquesta crisi permeti consolidar una transformació social de base feminista. “Els homes encara han d’aprendre a renunciar als seus privilegis perquè les seves companyes puguin viure amb les mateixes condicions i oportunitats que ells. Emplacem els homes a fer net i a canviar el dia a dia de les persones que vivim en aquest país. Tots i totes hi sortirem guanyant.”, ha reblat.\nEn la seva intervenció, la consellera ha donat a conèixer dues noves iniciatives de l’ICD: “Ballem lliures i sense por”, una llista de spotify amb cançons no sexistes, i el joc educatiu “100 fites del feminisme i algun entrebanc”. En el marc del Dia Internacional de les Dones, l’ICD posa a disposició de la ciutadania, entitats i institucions la llista de reproducció de cançons a Spotify #BallemLliuresISensePor. L’objectiu és avançar en la igualtat efectiva de gènere a tots els nivells del sector de la música. És una llista col·laborativa a la qual la ciutadania pot proposar cançons a través de les xarxes social de l’ICD i les paraules #BallemLliuresISensePor i/o anomenar @icdones.\nA més d’aquesta llista, l’ICD presenta un nou recurs educatiu: el joc de taula “100 fites i algun entrebanc”. Aquest joc té com a objectiu posar en valor el moviment feminista i difondre’n les seves reivindicacions, algunes de les quals encara a dia d’avui no han estat complertes.\nEn l’acte d’aquesta tarda, la presidenta de l‘Institut Català de les Dones, Laura Martínez, ha llegit el Manifest institucional; s’ha presentat la campanya “Dones i homes, corresponsables! #Som8deMarç #SomCorresponsables” i s’ha celebrat la taula rodona ‘’Corresponsabilitat, cures i Covid-19’’ amb Cristina Sánchez Miret, sociòloga i professora de la UdG; Joana Amat, presidenta de Fidem i de Copersona; i Núria Villena, sociòloga, traductora i docent. La taula rodona ha estat moderada per la periodista Neus Tomàs.\nDades de desigualtat\nL’ICD també ha fet públic avui el Dossier estadístic de l’Observatori de la Igualtat de Gènere (OIG) “Les Dones a Catalunya 2021” amb les dades dels principals i més actuals indicadors de desigualtats en el món laboral, condicions de vida, formació, salut, representació política, TIC, esport i cultura. Enguany destaca les dades que mostren les desigualtats en corresponsabilitat i el resultat de l’Índex d’igualtat de gènere, on Catalunya ha passat del novè al setè lloc en un any respecte la cursa dels països europeus pel que fa a Igualtat.\nEl dossier evidencia, per exemple, que a Catalunya durant el 2019 el 92,53% de les excedències per cura de filles i fills i el 79,06% d’excedències per cura de familiars, van ser demanades per dones. Pel que fa a les tasques domèstiques, en dies feiners, les dones hi dediquen de mitjana 1,91 hores diàries i els homes, 0,92. En la cura de persones depenents, el 41,4% de les dones ha indicat que són les cuidadores principals de les persones amb discapacitat i el 8,6% la seva parella. El treball estadístic també posa de relleu que les dones son un 39% dels càrrecs de direcció i gerència malgrat son el 56,6% de les persones científiques i intel·lectuals; que la bretxa salarial anual entre dones i homes se situa en el 22,2%, 0,8 punts menys que l’any 2017; i que les dones a Catalunya només ocupen el 22,9% d’alcaldies.\nLa consellera Budó ha tancat l'acte institucional amb motiu del Dia Internacional de les Dones 165\nL'acte ha inclòs una taula rodona 247


SOM Gramenet posa fi a la seva etapa política a Santa Coloma\nAsseveren que no entenen aquest procés com «un final de res, sinó com un canvi d’etapa»\nDesapareix així una força que va arribar a liderar l’oposició entre el 2015 i el 2019, quan, després de les eleccions municipals de 2015, el partit es va alçar amb sis regidors\n29 de de març del 2021. 14:42\nL’assemblea de SOM Gramenet, un moviment ciutadà municipalista de Santa Coloma de Gramenet, ha decidit donar per conclosa la seva etapa política, tal com ha informat la mateixa entitat a través d’un comunicat. Segons els responsables, aquesta decisió arriba després d’«un llarg període de reflexió i anàlisi de la situació esdevinguda amb l’organització, pandèmica inclosa».\nDesapareix així una força que va arribar a liderar l’oposició entre el 2015 i el 2019, quan, després de les eleccions municipals del 2015, el partit es va alçar amb sis regidors i es va situar com a segona força política de la ciutat, només darrere del PSC. No obstant, les municipals del 2019 van ser una galleda d’aigua freda per a la formació, que va deixar de tenir representació en el ple colomenc. Un cop encara més dolorós considerant que, a l’acabar la jornada electoral, SOM Gramenet es va quedar a tan sols un 0,01% (4,99%) del mínim de vots per ostentar representació consistorial (5%).\n[Comunicat] Comiat de @SOMgramenet\nEl passat dissabte dia 20 de març de 2021 l’assemblea de @SOMgramenet va decidir donar per finalitzat el recorregut d’aquest moviment ciutadà municipalista.\n▶ https://t.co/O4lcid0dff pic.twitter.com/49FwAW2R2s\n— SOM Gramenet (@SOMgramenet) 29 de marzo de 2021\nEn el comunicat emès aquest dilluns 29 de març, la formació assenyala que, després de gairebé dos anys repensant el projecte, s’han adonat que, malgrat deixar d’existir com a organització, «l’esperit es manté igual de ferm». Així, asseveren que no entenen aquest procés com «un final de res, sinó com un canvi d’etapa», ja que expliquen que continuen fent la mateixa política que van exercir a l’Ajuntament, ara a través de les diferents entitats socials i culturals de la ciutat.\n«Entenem que el final d’aquest espai, tal com el coneixem, deixarà un buit en la línia política de l’esquerra transformadora a Santa Coloma, però continuarem construint nous projectes que generin alternatives a la nostra ciutat», destaca el comunicat.\nRecolzament de partits i entitats\nAl llarg del matí, diferents grups polítics i entitats de la ciutat han lamentat la notícia i han mostrat el seu suport als membres de SOM Gramenet.\n«Una abraçada als companys i companyes de SOM Gramenet, amb qui hem compartit des d’ERC Gramenet moltes lluites a la ciutat», ha expressat Sam Núñez, regidor d’ERC a Santa Coloma. En la mateixa línia s’han manifestat des d’En Comú Podem Santa Coloma: «Segur que ens continuarem trobant amb la gent de SOM Gramenet als carrers i a les institucions». «Gràcies pel treball i tota la força als companys i companyes», han comentat des de la secció local de la CUP.\nSanta Coloma de Gramenet Eleccions municipals Ajuntaments


No, no, no i no! | Jordi Serrano Blanquer\n← Presentació del llibre: “Sabadell destil·lat. Una visió generacional des del lliurepensament”\nNotícies amb febre →\nEl 18 de febrer de l’any 1919, un grup de diputats catalans van fer una proposició al Congrés perquè el Govern espanyol convoqués un referèndum a Catalunya per preguntar al poble català si volia un estatut o no. Recordem que en aquella època hi havia una Mancomunitat de Diputacions Provincials amb unes competències molt migrades. Fem un salt en el temps, van passar molts anys i l’oposició antifranquista en bloc va defensar sempre el dret a l’autodeterminació dels pobles. No hi havia cap partit democràtic que no tingués en el seu programa polític aquest punt. I és clar, tots els partits estaven prohibits, menys un, el Movimiento Nacional. Aquest partit, diuen ara, que és el que ens va portar la democràcia juntament amb el Rei.\nL’Assemblea de Catalunya es va constituir l’any 1971 i reclamava l’estatut de Núria com a primer pas per exercir el dret a l’autodeterminació. D’aquest punt la gent no se’n recorda perquè cridàvem “llibertat, amnistia i estatut d’autonomia” i és clar, cridar “com a primer pas per a l’exercici del dret l’autodeterminació dels pobles” és una cosa poc operativa com a eslògan en una manifestació.\nEls antifranquistes vam pensar: bé, hem eliminat “Los principios fundamentales del Movimiento Nacional” per una Constitució democràtica firmada mentre ens apuntaven els tancs, els jutges i la policia. També han sortit al carrer tots els presos polítics i tenim l’Estatut de Sau. Un dia o altre votarem les altres coses. Han passat 36 anys i a banda dels dos referèndums pels Estatuts, el de la Constitució espanyola i el de l’europea, només hem votat el de l’OTAN. O sigui hem fet un referèndum real només una vegada en 36 anys! Quina democràcia més madura que tenim!\nAra no es planteja ni això, es planteja la possibilitat que el govern espanyol ens deixi fer una consulta per tal de veure què volem els catalans. La resposta és no, no.\nPerò eixamplem el marc de visió. Crec que estaria bé fer un referèndum per si volem una monarquia o una república. També ens dirien que no, no. Si proposéssim un referèndum sobre si volem retallades, ens dirien no, no. Si en proposéssim un sobre que les multinacionals paguin l’impost de societats aquí, ens dirien no, no. Si en féssim un sobre limitacions dels sous dels executius, dirien no, no. També es podria plantejar nacionalitzar part de la banca, ens dirien no, no. Un altre per rescatar els hipotecats en comptes dels bancs, dirien no, no.\nEn tots aquests casos la ciutadania, si pogués votar, en un 70% ho faria a favor dels temes plantejats. No hi ha només un problema amb els catalans, hi ha fonamentalment un problema de qualitat democràtica en el regne d’Espanya.


Mim Juncà: trenta anys de paper i llapis. | Eudald Camps\nMim Juncà: trenta anys de paper i llapis.\ntags: Castell de Palol de Revardit, Dibuix, Mim Juncà\nMim Juncà revisa una carpeta de 1984 amb una sèrie d’obres creades enguany. No és una retrospectiva: és un assaig en clau visual. El resultat d’aquest «periple invers» es pot veure, tots els caps de setmana i fins el 6 d’abril, al Castell de Palol de Revardit.\nTota l’escriptura de Mim Juncà és una forma de dibuix, de la mateixa manera que tots els seus dibuixos són una forma d’escriptura. L’obra de l’artista de Banyoles, en aquest sentit, no té gèneres ni etapes: es tracta d’un sol projecte creatiu que, en sentit estricte, no és un projecte. La seva naturalesa més íntima és idèntica a la de l’interrogant recursiu.\nL’exposició que actualment presenta al recentment remodelat (malgrat algun petit esvoranc a la base del mur perimetral provocat per l’acció maliciosa de l’aigua) Castell de Palol de Revardit es limita a certificar-ho emprant un recurs, com a mínim, insòlit: enlloc de fer una mostra retrospectiva —que és com portar l’ego al balneari— opta per fer un salt de trenta anys enrere i obrir una carpeta plena de dibuixos feliçment aletargiats. Revisar-los, en el fons, és tan sols un intent per definir el caràcter unívoc d’allò que deixem de ser cada vegada que intentem retrobar-nos. Potser per això l’univers de Juncà —i no és la primera vegada que surt a col·lació el poeta romanès— recorda tant al de Max Blecher: «Quan miro durant molta estona un punt fixe a la paret —escrivia als seus Esdeveniments de la irrealitat immediata—, a vegades em passa que deixo de saber qui sóc i on em trobo. Aleshores percebo, des de la llunyania, l’absència de la meva identitat […] A l’instant següent, però, la meva identitat es retroba com en aquelles vistes estereoscòpiques on, a vegades, les dues imatges es separen per error i només quan l’operador les ajusta, superposant-les, de sobte fan la impressió d’estar en relleu». Mim Juncà fa d’operador i reajusta les imatges contingudes en una carpeta de fa tres dècades amb les imatges que acaba de produir.\nAmb tot, i seguint amb el símil cinematogràfic, la sensació de realitat només és una quimera. L’estereoscopi de Blecher simplifica allò que descriu, amb major precisió, el calidoscopi de Juncà: el seu univers compost de fragments vidriats se’ns revela en el descobriment fascinat del gest més simple, en l’anotació desinteressada d’un somriure, en el transitar ociós d’un individu que sembla esperar a Godot o, en definitiva, en la mà que intenta, per descomptat sense aconseguir-ho, fugir de la bidimensionalitat del paper que la custodia.\nI és que, com tothom sap —o hauria de saber—, l’absurd i l’existència estan íntimament lligats. L’artista ho confessava fa un grapat d’anys en un dels seus precisos i preciosos aforismes: «Evitar els temes escabrosos és una actitud irresponsable. Això és precisament el que faig». Aquest és el registre que converteix a Mim Juncà en un legítim representant del gremi surrealista: gens mimètic —el joc de paraules és irreprimible—, ens regala una nova versió del seu particularíssim univers gràfic gràcies, en part, als feixucs murs de pedra del castell que li fa de contenidor. A la manera de Sade, que afirmava sentir-se més lliure a la presó, ens imaginem al reu esgrafiant sobre el mur imatges i paraules que el temps s’encarregarà de confondre. El seu lloc comú —l’home, el cos, la res extensa, que diria Descartes— també és un misteri que, gràcies al registre civil, sabem que es diu Joaquim Juncà i que va néixer a Banyoles el 1959. La resta està escrit —o dibuixat— amb llapis sobre paper.\nCastell de Palol de Revardit. Veïnat de Palol, 1 H De l’1 de març al 6 d’abril. Dissabte de 10 a 14 h i de 18 a 20,30 h. Diumenges i festius de 10 a 14 h. Tancat els dies laborables.\n← CLARA OLIVERAS: les estratègies fatals\nIVÓ VINUESA: cinema i realitat →\n25 June 2022 01:16


Xicuina: 11/01/2013 - 12/01/2013\n- 2 tomàquets en conserva\n- 1 paquet de xampinyons\n- Herbes provençals i/o orenga\n- Mozzarella ratllada\nPrimer de tot escalivarem les albergínies: les untarem amb oli, les col·locarem en una safata pel forn i les deixarem coure a 180ºC durant 20-25 minuts, amb el forn prèviament escalfat. Un cop escalivades, les deixarem reposar.\nA part, piquem l'all, tallem la ceba ben petita i també la tomata. Posem a coure la ceba, i quan comenci a agafar color hi afegim l'all picat i els xampinyons i els deixem coure. Quan estigui tot cuit, ja podem afegir la tomata, una mica de sal i les herbes provençals.\nMentrestant, ja s'hauran refredat una mica les albergínies i ja les podrem partir per la meitat i buidar-ne la polpa, vigilant de no trencar la pell. La polpa l'afegirem a la mescla de xampinyons, juntament amb la tonyina, i ho deixarem fer 5 minuts més.\nNomés faltarà omplir les albergínies amb la barreja, cobrir-les de formatge (a mi m'agrada la mozzarella) i posar-les a gratinar fins que quedin ben rosses.\nDeixar reposar i a menjar!!!\nAquesta recepta diria molt que és de la Mireia Carbó però no ho puc assegurar perquè tenia la recepta de fa molt temps...\nPublicat per Xicuina-Anna a 23:01 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: albergínia, bolets, Entrants, tonyina\nMoltes de les vegades que volia portar algunes postres com a detall en algun àpat acabava sent els rocs de xocolata, així que aquesta vegada tenia ganes de variar una mica!!! i buscant entre blocs vaig trobar vàries idees que em van agradar i aquest ha estat el resultat!!\nINGREDIENTS (per fer una safata com aquesta):\n- Xocolata negre (mitja rajola de xocolata negre de postres)\n- Xocolata amb llet (3 rajoles de125g)\n- Xocolata blanca (3 rajoles de 80g)\n- Un grapat d'ametlles torrades, d'avellanes torrades, de nous, de panses, de taronja confitada, de fruits dels bosc secs i d'ametlla trossejada.\n- Motlles per fer bombons. Els bombons més amples estan fets amb motlles de paper de magdalena. Això ho vaig veure en el bloc de Us en llepareu els dits i ho vaig trobar genial!\nPrimer de tot hem de fer la distribució dels bombons que volem fer per tenir clar el repartiment de la xocolata un cop estigui desfeta. Un cop ho hem decidit, preparar tots els motlles i tenir-ho tot a mà. Tot seguit ja podem començar a treballar!\nEls bombons que vaig fer jo van ser (tal qual es veuen a la primera foto):\n- Bombons de xocolata amb llet amb fruits secs: ametlla, avellanes, panses i nous. Vaig utilitzar motlles de paper que s'utilitzen per fer magdalenes.\n- Bombons de xocolata amb llet amb ametlla trossejada i coberta de xocolata blanca (amb motlles especials de bombons).\n- Bombons de xocolata amb llet amb ametlla trossejada (amb motlles especials de bombons).\n- Bombons de xocolata negre amb taronja confitada (amb motlles especials de bombons).\n- Bombons de xocolata blanca amb fruits del bosc (amb motlles de paper que s'utilitzen per fer les magdalenes).\nPrimer vaig començar amb la xocolata blanca. La vaig desfer al bany maria i un cop desfeta, la vaig anar repartint pels motlles de magdalenes, sense fer gaire gruix de xocolata. En aquests, hi vaig afegir els fruits del bosc repartits per sobre.\nDesprés, vaig fer una capa de xocolata blanca en els motlles rodons (a on després hi anirà xocolata amb llet i ametlles).\nTot seguit vaig desfer al bany maria la xocolata amb llet. Un cop al punt, la vaig repartir també pels motlles de paper de magdalenes restants, i per sobre hi vaig repartir l'ametlla, les avellanes, les panses i les nous.\nA la xocolata amb llet sobrant hi vaig barrejar l'ametlla trossejada i amb aquesta mescla vaig acabar d'omplir els motlles a on hi havia la capa de xocolata blanca.\nFinalment vaig desfer la xocolata negre i quan estava al punt, hi vaig barrejar els trossos de taronja confitada i tot seguit, a omplir els motlles amb forma de cor.\nUn cop preparats tots els bombons, es deixen reposar a temperatura ambient fins que es refreden i després es deixen refredar a la nevera durant unes quantes hores. Només faltarà desmotllar-los i colo·locar-los a la safata!\nNo sé si l'explicació ha quedat gaire clara, però us haig de dir que és més complicat explicar-ho que fer-los! De veritat, únicament és tenir clar els bombons a fer i llavors tenir paciència!!! :)\nPublicat per Xicuina-Anna a 19:30 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: bombons, Postres, xocolata\nM'agraden molt les croquetes i des de feia temps em rondava pel cap fer croquetes a partir de la recepta de la meva mare de la carn per farcir els canelons. I el resultat tal com m'imaginava... bones bones!!! :)\nLa part de carn rostida és de la meva mare, i la part de croquetes és seguint els passos de la Ruscalleda!\nPer fer el rostit: 1 ó 2 pits de pollastre, 3/4 de kg de vedella i de cap de llom de porc a daus; 1 ceba de Figueres gran; 1 pot de tomata en conserva (vindrien a ser un parell de tomates madures); una copa de vi blanc; sal i oli d'oliva.\nPer fer les croquetes: 500ml de llet, 3 rovells, 100g de farina de blat, 50g de farina de Maizena, sal, pebre blanc, nou moscada, oli d'oliva, 3 clares i pa ratllat.\nPosem a escalfar un raig d'oli en una paella alta i quan estigui calent hi afegim la ceba tallada a juliana i tots els daus de carn (tallar la carn a daus petits, així serà més fàcil la cocció). Ho deixem coure a poc a poc, fins que hagi tret tot el suc i es comenci a enrossir (aproximadament 1/2 horeta). Tot seguit hi afegim la tomata i ho deixem fer una estoneta més. Per últim, afegir una copa de vi blanc, ho salpebrem i tapem la paella. Ho deixarem coure a foc baix durant 20-30 minuts, quan veiem que la carn està cuita i tova.\nDesprés triturem tota la barreja i la col·loquem dins un cassó.\nEn un bol, barrejar bé la llet, la farina, la Maizena i els 3 rovells d'ou, la sal, el pebre blanc i la nou moscada. Un cop tot barrejat, ho afegim al cassó a on hi tenim la carn a foc mig i ho deixem coure sense deixar de remenar fins que la mescla es converteix en una pasta fina, espessa i brillant, que per cocció i emulsió fa butllofes i per si mateixa es desenganxa de les parets de la cassola. Aproximadament amb uns 10 minuts.\nDesprés col·loquem aquesta barreja en un bol i ho deixem reposar fins que es refredi del tot la massa (es pot preparar d'un dia per l'altre perquè tarda bastantes hores). Llavors ja podrem fer les croquetes amb l'ajuda d'un parell de culleres o amb les mans, les passem per les clares i les arrebossem. Només faltarà coure-les amb oli calent o bé congelar-les, perquè amb aquesta quantitat en surten aproximadament unes 30-40 unitats.\nPublicat per Xicuina-Anna a 17:45 Cap comentari:\nFIDEUS A LA CASSOLA, suport al Gran Recapte d'Aliments 2013\nUns fideus a la cassola ben senzills i ben simples per col·laborar en el Gran Recapte d'Aliments 2013.\nhttp://blogscontralafam.blogspot.com.es/ neix per donar suport a la difusió del Gran Recapte 2013. La tasca dels blocaires és realitzar una entrada amb alguns dels aliments bàsics que es recullen durant la campanya i així fer difusió entre els nostres lectors de la recollida d'aliments que tindrà lloc durant els dies 29 i 30 de novembre de 2013.\n- 250g de fideus\n- 1 ceba de Figueres trossejada\n- 1 tomata en conserva\n- 4 salsitxes de porc\nPosarem un raig d'oli a escalfar a la cassola i hi courem les salsitxes. Quan estiguin rosses les reservem i en el mateix oli hi posem a enrossir la ceba a foc baix; quan aquesta estigui rossa ja hi podem afegir la tomata i ho deixem fer una estoneta més. Tot seguit hi afegim els fideus, els saltegem una mica amb el sofregit, hi afegim les salsitxes i finalment ho cobrim d'aigua (i ho salem al nostra gust). Ho deixem escalfar, i un cop arrenqui a bullir ho deixem aproximadament uns 5 minuts, però sense deixar de remenar. Després tanquem el foc i ho deixem reposar uns altres 5 minuts més i ja estarà llest per menjar!\nHo faig molt simple però tot i així estan boníssims!\nPublicat per Xicuina-Anna a 22:51 2 comentaris:\nUnes postres ben senzilles però ben bones i saludables!!! Vaig agafar la idea del bloc http://galetesimescosesdolces.blogspot.com.es i només de veure les fotos em va entrar "mono" de menjar magrana! i a més a més acompanyat de suc de taronja!\nINGREDIENTS (per dues copes):\nÉs molt senzill de fer, el més laboriós és desgranar la magrana. Un cop tinguem tota la grana neta, preparem el suc de taronja i hi afegim les dues cullerades de sucre i ho remenem bé.\nRepartim la magrana a parts iguals i per últim omplim les copes amb el suc de taronja. Ho deixem refredar a la nevera i ja estarà llest per assaborir unes bones postres!\nPublicat per Xicuina-Anna a 13:14 2 comentaris:\nFIDEUS A LA CASSOLA, suport al Gran Recapte d'Alim...


Club d'Atletisme Nou Barris - Descansa en pau Llorenç\nDescansa en pau Llorenç\nEl passat 23 de març ens va deixar el Llorenç Cassi, per culpa d'aquesta maleïda xacra que ens ha tocat viure aquests dies.\nEl Llorenç va ser a part d'un gran atleta, possiblement el millor entrenador que hem tingut en llançament de disc i de martell; per les seves mans van passar els millors llançadors de Catalunya d'aquestes especialitats.\nAquests últims anys, ja jubilat, es dedicava a anar a diferents pistes a transmetre la seva saviesa a les noves generacions. Des de setembre d'aquesta temporada, el Llorenç venia els dimarts a la tarda a entrenar a les nostres joves llançadores del club.\nQuan parles amb la gent del Llorenç Cassi, tothom coincideix que era molt bona gent.


Apartment Duga uvala.2 Peruski Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment Duga uvala.2Apartament-, Segotici, Peruski, Croàcia, 52208 - Veure al mapaNotable7,5Basada en1comentariApartment Duga uvala.2Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nConvenientment situat a Rakalj, Apartment Rakalj 9 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Apartment Rakalj 9, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, balcó/terrassa, TV satèl•lit/cable, nevera, forn microones per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com parc infantil que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Rakalj, faci de Apartment Rakalj 9 la vostra llar.\nCal que informeu el Apartmansko naselje Duga Uvala-2 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 100 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


La policia investiga un furt de diners, joies i rellotges en un domicili del Pas - Altaveu el diari digital d'Andorra\nLa policia investiga un furt de diners, joies i rellotges en un domicili del Pas\nEls fets van succeir dissabte a primera hora de la tarda i l’afectat tot just va sortir una hora aproximadament del pis\n30/06/2020 (09:05 CET)\nLa policia investiga la desaparició d’un domicili particular del centre del Pas de la Casa de diners, joies i rellotges. L’ocupant del pis hauria interposat la denúncia corresponent i alguns veïns seus haurien declarat que a l’entorn de l’hora que presumptament s’hauria comès el furt es van veure dos homes en actitud vigilant i sospitosa rondant per la zona.\nEls fets van passar dissabte a primera hora de la tarda. Segons algunes fonts, l’afectat denunciant hauria sortit com a molt una hora entre les 2 i les 3 de la tarda, tot just després de la tarda a fer alguna petita gestió o quelcom tan senzill com anar a fer el cafè en algun establiment proper al seu propi domicili. Segons han explicat algunes fonts, és probable que l’home, refiat, tanqués la porta de l’habitatge només de cop. En tot cas, però, sembla evident que la porta estava tancada.\nTambé sembla clar, segons les fonts, que en el domicili d’on s’haurien sostret, segons les fonts, entre 7 i 8.000 euros i algunes joies i algun rellotge, tampoc no s’hi van observar signes evidents de força per poder accedir al lloc ni tampoc hi va haver un gran desordre després de l’entrada dels presumptes lladres, que d’alguna manera o altra, segons les fonts, havien de ser coneixedors que al domicili hi havia una quantitat notable de diners.


La Marató: l’ocasió ideal per conèixer Barcelona - MARATÓ BARCELONA\nLa Marató: l’ocasió ideal per conèixer Barcelona\nA part de córrer el pròxim diumenge 8 de maig la Zurich Marató Barcelona, la capital catalana t’ofereix altres activitats per fer durant la teva estància en aquesta màgica ciutat. Coneix la gastronomia, l’arquitectura, l’art i la cultura, els monuments i altres llocs d’interès de la metròpoli barcelonina que ens proposa Barcelona Turisme.\nSi parlem de la gastronomia a Barcelona, hem de parlar de la cuina catalana. Catalunya és un paradís per als sentits, on la cuina catalana és una saborosa barreja de patrimoni, producte, territori, tradició, creativitat i innovació. Juntament amb un amor infinit pel bon menjar, fan que descobrir-la a través del paladar sigui una opció molt atractiva.\nA més, poques ciutats del món disposen d’una xarxa de mercats com la que té Barcelona: 39 mercats d’alimentació i 4 especials no alimentaris que complementen aquesta oferta tan singular.\nAGENDA + ART, CULTURA I ARQUITECTURA\nPer desconectar les hores prèvies o posteriors a la marató barcelonesa, pots trobar el pla que més s’ajusti als teus gustos consultant l’Agenda de la ciutat. Igualment, si el que et ve de gust és anar a un museu, centre d’exposicions o delectar-te a una galeria d’art, Barcelona és la teva ciutat.\nTambé, si vols descobrir amb més profunditat els edificis barcelonins més emblemàtics, pots trobar diferents visites de patrimoni i gaudir de La Pedrera o la Casa Batlló, entre d’altres.\nPerò, si el que realment vols és passejar pels carrers de Barcelona, també tens rutes temàtiques com la dels miradors, la modernista, o la contemporània, essent especialment singular la ruta del patrimoni arquitectònic desconegut.\nANAR DE COMPRES I GAUDIR EN FAMÍLIA\nFinalment, pots aprofitar per recórrer les botigues de la ciutat, des de les Unique shops (botigues singulars que ofereixen una experiència de compra única) fins als grans centres comercials.\nI si vens en família, Barcelona t’ofereix tot el necessari perquè infants i adults puguin gaudir a parts iguals de la ciutat.\nPots adquirir els tickets per a totes aquestes activitats a la web de Barcelona Turisme o físicament a les diferents oficines de turisme de la ciutat.


Restaurant Gumbo: sabor i color del mestissatge americà\nAmb aquest nom va batejar Matthew Scott al seu restaurant que ja ha complert 14 anys al barri madrileny de Malasaña (C/ del Peix, 15), per resumir en tant que sigui possible la complexitat de la cuina de la seva ciutat natal i reflectir la mescla i influència de totes les cultures que li han donat forma a través de la història.\nA aquest arquitecte graduat a Espanya, li sembla simple definir la seva cuina com cajún, aquesta cuina tradicional dels descendents franc-canadencs que van ser expulsats al segle XVIII de la regió de Acadia (Nova Escòcia), al sud de Canadà, perquè es van negar a jurar lleialtat a la corona britànica. Aquests van acabar als pantans, al sud de Lousiana, amb la seva cuina rústica i especiada, per conservar els aliments de la calor, intercanviant-se ingredients i elaboracions amb els nadius.\nPerò a la cuina d'aquest Gumbo madrileny, hi ha més variants que contemplen els plats dels europeus (espanyols i francesos) de les cases adinerades que van arribar a aquestes terres, barrejant tècniques i tradicions d'esclaus i alliberats. Aquest contacte entre cultures (també sicilians i alemanys) i la seva mescla, és el que es reflecteix al menjar del restaurant Gumbo.\nMatthew Scott va créixer cuinant i es va adonar que aquesta afició, el relaxava quan estudiava, així que va decidir convertir-la en ofici, "Donar menjar a la gent em sembla preciós com a treball. A la cuina com en l'arquitectura hi ha molta creativitat i a més és immediat", comenta.\nDesprés de graduar-se, va fer un staff amb Susan Spicer al restaurant Baiona (4 estrelles) situat al barri francès de Nova Orleans i va tornar a Europa. París, Lisboa.... però va tornar a Espanya per treballar al costat de cuiners com Pedro Larumbe, i fins i tot ha estat el cuiner privat d'una superestrella de Hollywood, de la qual em confessa el seu nom en baixet però em demana discreció.\nVa decidir obrir el seu propi negoci i el seu pare el va ajudar a muntar les primeres taules i sofàs que han canviat després de l'última reforma fa quatre anys. Va obrir com a cuiner però amb el temps s'ha dedicat a la sala per estar més en contacte amb el públic. Aquest públic heterogeni que explica entre els seus fidels a gent del barri, artistes o aristòcrates. Va ser de fet, un dels restaurants que van visitar els reis en la seva sortida pel barri de Malasaña. Des de llavors hi ha molts que demanen asseure's a la mateixa taula.\nEn aquest petit racó en el qual amb prou feines caben unes 50 persones distribuïdes en petites taules, predominen els tons blaus i turqueses, buscant el sabor dels Estats Units i Nova Orleans, sense caure en alguna cosa massa kitsch o Disneyland. En una de les parets el protagonista és un mural en blanc i negre que reflecteix un funeral on toquen un jazz viu per celebrar que el difunt ha arribat al Paradís i el grup de la gent del carrer forma una segona fila que s'uneix per ballar, utilitzant alguns el paraigua tradicional que simbolitza els moments d'alegria, de festa o de dol. Al costat, la temuda 'reina del vudú', Maríe Laveau, una picada d'ullet més a aquesta cultura al costat de les contrafinestres a les parets, típiques de les cases d'allí, els collarets de carnestoltes i un Bloody Mary molt bo, amb la música de fons de la ràdio de Nova Orleans (WWOZ).\nLa mescla de la cuina de Gumbo no deixa de tenir una curiosa personalitat pròpia que ha anat sumant adeptes sobretot a les seves especialitats. Se sol preparar el menjar en tres parts. El típic és demanar tres plats per compartir i al final, unes postres, que sumen un tiquet mitjà de 25 a 30 euros.\nEl Gumbo és el plat més representatiu de la casa. Però aquí el plat estrella són els tomàquets verds fregits, arrebossats amb farina de blat de moro, amb salsa remoulade i gambes que van donar lloc a aquella preciosa pel·lícula de 1991 que van protagonitzar Jessica Tandy, Kathy Bats i Mary Stuart Masterson, un altre perfecte entrant per continuar amb una altra de les seves especialitats: la Jambalaya amb pollastre, andouille i llagostins; un plat d'arròs que admet carns (originàriament pernil fumat) i mariscs, molta verdura i fort picant.\nL'amanida de pollastre cajún amb parmesà, el llom de bou bronzejat amb patates picades a l'all o les mandonguilles de cocodril, són unes altres de les opcions que es barregen amb suggeriments de temporada i amb plats indicats especialment per als nens.\nDel moment dolç sobresurten els dos pastissos més típics: el pastís de nou pecana tíbia amb gelat (una massa feta fallida com un flam) i el pastís de peanut butter amb salsa de xocolata, potser la més americana de totes i que fa fidels als més llaminers.\nHi ha un menú del dia amb propostes més properes a la gastronomia mediterrània i per maridar, una curta però personal selecció de vins a preus raonables i cerveses (algunes americanes) ben fredes.\nAquesta cuina rústica de preparacions senzilles i de sabors intensos, és la que Matthew basa en records més que en la recerca. Algun dia va pensar que amb els anys muntaria a Nova Orleans un restaurant de cuina espanyola, però de moment, es queda aquí; en aquest lloc de cuina tradicional per gaudir acompanyats dels compassos del jazz.


El PP titlla de mesura "ideològica" la llei de fosses i qüestiona que sigui una prioritat\n2 min. Palma 21/10/2015 16:11\n651x366 Marga Prohens al ple del Parlament. / I. BUJ Marga Prohens al ple del Parlament. / I. BUJ\nLa portaveu del PP al Parlament, Margalida Prohens, ha criticat avui el Govern en afirmar que amb "tot el seu respecte, les fosses –en al·lusió a la llei de fosses de Balears– són una prioritat del Govern, però pels funcionaris i els metges no".\nProhens ha assenyalat, després de la reunió de la Junta de Portaveus, que l'Executiu balear sí que disposarà de fons per aplicar l'any que ve la llei de fosses, però no per pagar el 25% de la paga extra dels funcionaris ni la carrera professional als metges. "No sé si Armengol es referia a això quan parlava del rescat de la ciutadania", ha afegit la portaveu popular.\nAbans de pronunciar-se sobre el seu contingut, el PP estudiarà a fons la nova llei que es debatrà en el Parlament i que respon a la "marca" del Govern de treure endavant mesures "ideològiques", ha dit Prohens. Es tracta d'una iniciativa més de "caràcter ideològic", com la resta de propostes que està desenvolupant el nou Executiu en aquesta legislatura, hi ha insistit Prohens, que ha recordat altres actuacions contra la tauromàquia o la derogació de la Llei de símbols. Pel PP, l'Executiu autonòmic està desenvolupant iniciatives "ideològiques", però ni econòmiques, ni educatives, ni sobre temes que interessen als ciutadans.


NARRACIÓ de CONTES des d'una mirada respectuosa de GÈNERE: la PRINCESA VIOLANT i el CAVALLER JORDI — Cultura Alt Penedès\nNARRACIÓ de CONTES des d'una mirada respectuosa de GÈNERE: la PRINCESA VIOLANT i el CAVALLER JORDI Un drac enorme, amb el cos tot recobert d'escates dures com l'acer, exigia grans quantitats de menjar dia rere dia, i amenaçava amb cremar les cases i fer els horts malbé. Quant de temps hem de seguir obeint-lo? De quina manera acabarem amb tanta maldat? Aquestes preguntes rondaven pel cap de la Princesa Violant, la futura reina, quan el drac es va cruspir la darrera ovella... http://vendrell.penedescultura.cat/cataleg/narracio-de-contes-des-duna-mirada-respectuosa-de-genere-la-princesa-violant-i-el-cavaller-jordi http://vendrell.penedescultura.cat/cataleg/narracio-de-contes-des-duna-mirada-respectuosa-de-genere-la-princesa-violant-i-el-cavaller-jordi/@@download/image/Judith Navarro_Infantil_Fort Pienc.jpg\nNARRACIÓ de CONTES des d'una mirada respectuosa de GÈNERE: la PRINCESA VIOLANT i el CAVALLER JORDI\nUn drac enorme, amb el cos tot recobert d'escates dures com l'acer, exigia grans quantitats de menjar dia rere dia, i amenaçava amb cremar les cases i fer els horts malbé. Quant de temps hem de seguir obeint-lo? De quina manera acabarem amb tanta maldat? Aquestes preguntes rondaven pel cap de l...\nIntrodueix una activitat al catàleg\nModifica una activitat al catàleg\nSessió de narració oral i gestual, centrada en aquesta llegenda prou coneguda a casa nostra i arreu, durant la qual se'ns desvetlla, per fi, un dels misteris millor guardats: qui és aquella noia valenta, llesta i observadora, destinada a descobrir el punt feble del Mal per eliminar-lo, convertint-se així en sobirana indiscutible de la seva persona. La sessió està centrada en la llegenda de Sant Jordi, respectant-la tal com la coneixem però des d’una MIRADA també RESPECTUOSA de GÈNERE. Les llegendes i contes tradicionals constitueixen un patrimoni humà que ha trigat milers d’anys a configurar-se i estan plens de saviesa. Nogenmenys, necessitem endinsar-nos en ells, més enllà de la superfície, per descobrir la realitat d’allò que amaguen. Només així podem fer-los propers al nostre temps, sense trair-los, sense mutilar-los o canviar el seu contingut o sentit. Us convidem a gaudir-ne…\nActivitat de Foment de la Lectura. Sessió de Narració oral respectuosa amb la tradició oral però també treballada des d'una mirada respectuosa de gènere. Les llegendes i contes tradicionals constitueixen un patrimoni humà que ha trigat milers d’anys a configurar-se i estan plens de saviesa. Nogenmenys, necessitem endinsar-nos en ells, més enllà de la superfície, per descobrir la realitat d’allò que amaguen. Només així podem fer-los propers al nostre temps, sense trair-los, sense mutilar-los o canviar el seu contingut o sentit. Públic destinatari: infantil (+4 anys) i familiar Durada aproximada: 45 minuts Idioma: català o castellà\nJudith Navarro Royo _ LIBROTAD ajudant a volar llibre\nActivitat gratuïta No\nPreu 150 € bruts (+IVA 10% -IRPF 15%)\nNom del centre, l’entitat, l’empresa, l’autònom o la persona física que ofereix l’activitat o l’esdeveniment LIBROTAD · ajudant a volar llibre\nComarca el Barcelonès\nPersona de contacte Judith Navarro i Royo\nTelèfon mòbil 679 827 166\nAdreça electrònica de contacte judith@petitacompanyia.com


L’Hort de la Bonherba | Terra Viva\nL’hort de la Bonherba és un projecte d’honestedat amb la terra, un espai d’aprenentatge per a experimentar amb el cultiu d’horta des d’un punt de vista sincer i serè, sense les pressions que poden comportar un un projecte laboral, però amb el compromís de generar i impulsar reptes en innovació de formats i models d’aprenentatge i convivència a l’hora de gestionar un hort.\nEs troba situat a la zona oest de la ciutat de Manresa, ha experimentat en tasques de sembra i cultiu de diferents varietats per apropar-se a ser un hort visitable per escoles i tota persona interessada a coneixer el món de l’horta i tocar aquest món.\nEl gestiona l’Elena, ella considera que es cultivi el que es cultivi i creixi el que creixi, el concepte de les males herbes no se’l creu, donant a entendre que tota planta es bona en aquest món i obrint una escletxa en el món de la producció en massa en que es mata tot el que no sigui voluntariament cultivat.\nL’hort de la Bonherba honora la idea de que la natura s’autorregula i les plantes teixeixen les seves propies relacions i associacions per el benefici mutu i de la vida del sòl i que només hem de poder observar-ho per aprendre’n. Sovint menystenim les plantes sense tenir en compte que elles poden viure sense nosaltres, però nosaltres no podem viure sense elles.


El sector de la discapacitat intel·lectual s’oposa a la reducció del suport de les USAP als CET - Diari de la Discapacitat\nLes noves ordres podrien afectar als llocs de treball del col·lectiu als CET // Foto: AEES Dincat\nDavant de la publicació per part del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de les “Noves ordres de suport a la inserció laboral de persones amb discapacitat”, AEES DINCAT i AMMFEINA SMC, en nom del total de 264 entitats socials, han manifestat a través d’una nota de premsa que s’oposen a que es redueixin o desapareguin els suports per treballar específics per les persones amb discapacitat intel·lectual i trastorn mental. Aquest fet suposaria una pèrdua substancial de drets d’aquestes persones i limitaria el seu accés a un lloc de treball, la seva progressió com en el lloc de treball, i la conservació d’aquest lloc de treball.\nSegons les entitats del sector, aquestes noves ordres suposaria que un 50% del total de persones perdrien els ajuts que rebien al 2015 a través de les Unitats de Suport a l’Activitat (USAP) en els Centres Especials de Treball (CET).\nLes Unitats de Suport a l’Activitat (USAP) són equips multidisciplinaris formats per psicòlegs, treballadors socials i monitors especialitzats que tenen la missió d’ajudar el treballador amb discapacitat a sortejar els obstacles que pugui representar-li el lloc de feina, així com en la permanència i la progressió en el lloc de treball.\nEls responsables de les federatives consideren inacceptable aquest nou greuge que s’afegeix als efectes de les restriccions instaurades des de l’any 2011, quan l’Administració va incloure els topalls al manteniment del lloc de treball i als suport de les USAP per a les noves contractacions.\nLes entitats exigeixen al Govern que les noves ordres de suport respectin o millorin en tots els seus termes allò que era garantia a les bases vigents en finalitzar l’exercici 2010 i que s’ajusti la dotació pressupostària de cadascuna d’aquestes convocatòries fins a garantir que beneficiïn totes les persones amb discapacitat d’especial dificultat contractades en CET.\nA Catalunya hi ha més de 200 Centres Especials de Treball (empreses formades per almenys un 70% de persones amb discapacitat) que faciliten l’ocupació de milers de persones amb discapacitat. Ho demostra el fet que la seva taxa de treball fos del 33,9% i la d’atur del 31%, segons dades de l’Institut Nacional d’Estadística corresponents a l’any 2015 (l’últim amb informació). Unes xifres que se situen molt per sota dels corresponents al col·lectiu de persones sense discapacitat per al mateix 2015, amb una taxa d’activitat del 81,8% i una taxa d’atur del 20,9%.\nArticle anteriorEls Jocs Catalans que se celebren a Banyoles acolliran el IV Col·loqui sobre l’Esport Adaptat\nArticle següentSant Pere de Torelló acollirà la tradicional trobada de primavera de famílies d’Espai 21


Vídeo: Ràdio Olot ha guanyat el premi Miquel Diumé al millor programa de ràdio – elgarrotxi.cat\nRàdio Olot ha guanyat el premi Miquel Diumé al millor programa de ràdio per la cobertura informativa del judici del cas de La Caritat. Els serveis informatius d’aquesta casa han aconseguit un guardó especialment desitjat perquè confirma, una vegada més, la rigorositat amb la qual treballem tots els professionals de l’emissora i la sensibilitat mostrada en un cas tant delicat per a tota la societat olotina.\nRàdio Olot: Van ser setmanes de preparació per a donar la millor cobertura informativa possible. Calia informar en tot moment del judici sense ferir susceptibilitats perquè és un cas que afectava directa o indirectament centenars de persones, gent que coneixia les víctimes, les famílies i fins i tot l’assassí. Ràdio Olot va voler sempre respectar a tothom i per aquest motiu els serveis informatius de l’emissora van informar i ho van fer no només amb el rigor que requereix una cobertura informativa d’aquestes característiques, sinó també amb la delicadesa necessària per evitar ferir encara més a tots aquells que ja havien patit prou. El director de Ràdio Olot, Joel Tallant, va dir en l’entrega del premi que el guardó és un reconeixement a la sensibilitat i apel·lava a la responsabilitat de tot mitjà local de fer la feina ben feta. Joel Tallant va agrair al Col.legi de Periodistes de Girona i a la Diputació el reconeixement i va recordar la importància de la ràdio local: compromís, rigor i professionalitat.\nEl judici pel cas de la Caritat d’Olot el va seguir de forma íntegre el cap d’informatius de l’emissora, Jordi Altesa. Ell va ser qui en tot moment, es va encarregar d’escoltar, tractar i explicar-vos a tots vosaltres el desenvolupament del cas. Era el seu primer judici com a periodista i la seva tasca, juntament amb la de la resta de professionals del serveis informatius de Ràdio Olot, han fet que haguem aconseguit aquest premi.\nLa 5a edició dels Premis Carles Rahola de Comunicació Local també van premiar la sèrie de fotografies d’Aniol Resclosa del ‘Diari de Girona’ sobre els pallassos de Xarop Clown a l’hospital, la revista cultural per a Ipad i Iphone ‘Proscenium’ o la sèrie ‘Quan l’edat és un plus’, de Bàrbara Julbe, publicada a ‘La Vanguardia’. En la categoria de TV, el guanyador ha estat un reportatge sobre la Fageda de La2, la millor iniciativa de comunicació institucional ha estat per la revista ‘L’Arjau’ de Sant Feliu de Guíxols i la revista ‘Girones’ -de l’editor de ‘Gavarres’- s’ha endut el premi a millor projecte de comunicació.\nLa Unió Esportiva Olot, vol la cinquena