Maridatge literari, la unió de dos grans plaers - Jean Leon\nEls llibres desprenen aroma i hi ha ampolles de vi que expliquen històries. Gaudir de dos plaers tan complementaris -vi i literatura-, i harmonitzar-los entre si, pot ser una experiència única.\nEn un dia tan especial com avui us proposem que gaudiu d’aquestes 4 obres literàries maridades amb 4 dels nostres vins Jean Leon, que materialitzem en un acte que vam tenir el plaer d’acollir a Jean Leon la setmana passada, una tertúlia literària sobre la solitud de l’escriptor maridada amb els nostres vins. Esperem que els gaudiu!\n1. Jean Leon Xarel·lo i “Hombres que caminan solos” de José Ignacio Carnero\n“Hombres que caminan solos” és una novel·la que tracta sobre la depressió i la fragilitat masculina. El protagonista d’aquesta història deixa entreveure la fràgil vulnerabilitat masculina però només aparentment, ja que en realitat els personatges són forts i resilients per a poder seguir endavant.\nAquesta novel·la us proposem maridar-la amb el vi Jean Leon Xarel·lo, la varietat reina del Penedès. Podem traçar un paral·lelisme entre la varietat i aquest personatge, ja que el xarel·lo és una varietat blanca i, en general, els vins elaborats a partir de varietats blanques són, en certa manera, més vulnerables a l’oxidació i a l’envelliment. No obstant, el xarel·lo és de les que té més càrrega de polifenols antioxidants, el que la dota d’una capacitat innata superior de resistir l’evolució prematura.\nEl nostre Jean Leon Xarel·lo és un 100% xarel·lo amb aromes cítriques, fonoll i nou moscada sobre un fons de fruita blanca. En boca és molt fresc i el final és suau i persistent, endolcit pel volum i la untuositat que és fruit del treball sobre les seves pells.\n2. Jean Leon Vinya Gigi i “La gente no existe” de Laura Ferrero\n“La gente no existe” de Laura Ferrero relata diverses històries íntimes plenes d’amor i desamor, absència i culpa, esperança… En aquest llibre, l’autora és capaç d’esmicolar històries amb molt de fons utilitzant les paraules justes i necessàries. El lector gaudirà submergint-se en aquest cabdell de relats en els quals no es quedarà indiferent.\nUn dels relats tracta de la relació entre la protagonista de la història i el seu pare. Aquesta relació recorda a la que va tenir Jean Leon amb els seus fills, i per això la maridem amb el vi Jean Leon Vinya Gigi Chardonnay, ja que Gigi és el nom de la seva filla a la qual va decidir dedicar-li aquest vi. Jean Leon tenia una vida social molt activa, el que en alguns moments li va suposar ser aquest pare absent del qual parla Laura en la seva novel·la.\nAquest Vi de Finca monovarietal de chardonnay, en nas, destaca per la seva potència, amb aromes primàries com fruites tropicals fresques i préssec. A més, també es perceben les notes del roure. En boca, té una entrada voluptuosa i és fresc i persistent.\n3. Jean Leon Vinya Palau i “Mona” de Pola Oloixarac\n“Mona” és un relat sobre les intimitats que s’amaguen en els ambients literaris. En el llibre, l’autora descriu els paisatges d’un petit poble suec que ens recorda a la frondositat de la vegetació del nord i al blau intens del mar de Santander, d’on Jean Leon era originari. Per això encaixa amb el vi Jean Leon Vinya Palau, un vi en honor a la seva ciutat natal, i concretament al Palau de la Magdalena.\nEl Jean Leon Vinya Palau és un 100% merlot que destaca pels seus aromes amb notes a pruna, fruita negra madura, regalèssia i balsàmics. En el pas en boca destaca per la seva acidesa que li aporta frescor i longitud.\n4. Jean Leon Vinya Le Havre i “Mar d’estiu” de Rafel Nadal\nA “Mar d’estiu”, Rafel Nadal parla del significat que té per a ell el mar i dels records que aquest li porta. Aquesta és una novel·la amb olor de mar i sabor a salnitre. Per als amants de la costa catalana, aquest relat serà un redescobrir d’alguns dels paisatges més emblemàtics del litoral. De la mà del gran Rafel Nadal, el lector descobrirà una sensibilitat extraordinària en la descripció de les postals del mediterrani.\nEl vi que hem triat per a maridar amb aquest llibre és el Jean Leon Vinya Le Havre Cabernet Sauvignon Reserva. La descripció dels aromes del mediterrani que fa aquest autor recorda als nostres cabernets, que després d’envellir en ampolla sempre desprenen aquestes notes de garriga que ens recorden tant al mediterrani que esmenta en Rafel en la seva última novel·la.\nAquest vi és un cupatge de cabernet sauvignon i cabernet franc que en nas destaca per les seves notes de pebrot, fruita vermella madura i notes torrades i especiades procedents de l’envelliment en barrica. En boca, de l’entrada sorprèn la seva vivacitat, de cos mig alt amb una concentració tànnica molt present que li confereix corpulència. Els tanins són vivaços, conferint una frescor i linealitat al vi.\nQuè us semblen aquests maridatges? Teniu més propostes? Amb quins llibres maridaríeu els vins Jean Leon? Som tot oïdes!


Biu Blanc 2014. Vi blanc. Comprar online | enterwine.com\nVi Blanc Biu Blanc 2014\nSobre les mares. 14 mesos sobre les mares en acer inoxidable\nVarietats: Riesling, Viognier,\nBiu Blanc és un vi blanc jove, complex, afruitat i molt especial, emparat sota la DO Costers del Segre i elaborat per Celler Batlliu de Sort, una jove empresa vitivinícola ubicada al municipi de Sort, un preciós indret pirinenc emplaçat a la comarca del Pallars Sobirà i que ocupa pràcticament tota la Vall d'Àssua. El projecte es basteix pels vols de l'any 2007 de la ma de cinc amics dinàmics i molt motivats, els germans Ramon i Aleix Aytés, junt amb Josep M. Rabassa, Francesc Tartera i Guillem Puràs, amb l'objectiu de recuperar la producció de vins al territori sortenc i així reprendre una activitat perduda dos-cents anys enrere, quan s'arrenquen els ceps per conrear pastura i tenir ramat. Compten amb sis hectàrees de vinya de les varietats blanques viognier i riesling i la negra pinot noir, si bé siguin en experimentació moltes altres, posades a la dura i exigent prova del terrer pinenenc. Celler Batliu de Sort està ubicat és un terreny que en època medieval es trobava sota la jurisdicció d'un administrador senyorial al servei dels Comtes del Pallars que es coneixia amb el nom de Batlle, i d'aquí el nom de Batlliu de Sort, que dóna nom al celler i als seus magnífics vins d'alta muntanya.\nCupatge de Riesling i una petita aportació de Viognier, ambdues varietats molt ben adaptades al clima de muntanya, de vinyes procedents de Les Lleres, La Plana, L’Envista i La Cabanera, totes elles finques de propietat situades a nou-cents metres d'altitud i conreuades sobre un sòl calcari-argilós, poc fèrtil i que drena molt bé l’aigua, compost de pissarres esmicolades; ceps empaçats en un bell i privilegiat paratge de muntanya, uns prats amb suaus pendents i els tradicionals bancals de pedra seca, envoltats de boscos de roures i amb unes boniques vistes de Sort i la Noguera Pallaresa; subjectes a una particular climatologia més aviat benigne, deguda a que les vinyes es troben en la profunditat d'una vall, a l’aixopluc de les muntanyes que les rodejen, amb forces plujes, fred i sempre pendent de l’oratge, tanmateix, tot plegat no tan rigorós com en les terres situades en altres latituds de la zona.\nEs treballen les vinyes amb la mínima intervenció possible, fent cultiu ecològic, tot deixant coberta vegetal i sense fer servir ni herbicides ni pesticides, ans, respectant els processos naturals del medi i la biodiversitat de l'entorn sense alterar l'ecosistema. Es verema a mà, en saó i cada parcel.la a banda, en petites caixetes de quinze quilos, triant els millors gatims al mateix cep i també tot just arribar al celler. El raïm seleccionat es vinifica en dipòsits d'acer inoxidable i roman en ells sobre les seves mares per un període de catorze mesos seguint una criança reductiva.\nBiu Blanc 2014 és un excel.lent i saborós vi d'altura, suggestiu, vibrant i molt elegant, per degustar durant els tres anys a venir.\nBiu Blanc Riesling presenta una brillant tonalitat groc palla lleugerament verdosa, amb una llàgrima marcada i glicèrica.\nVi blanc de Riesling i Viognier de fresca i intensa expressió aromàtica, definida per marcades notes de fruita de polpa blanca i de pinyol, a més de vibrants sensacions cítriques; sorgeixen matisos de marcides flors i muntanya baixa al costat de sentors de fonoll i algun apunt de caràcter mineral. Uns suaus fumats i cremosos records de llevats acaben d'arrodonir el conjunt.\nBiu Blanc de Celler Batlliu de Sort equilibrat, complex i amb una notable estructura; Pas untuós i envolupant, amb bones sensacions de fruita blanca i apunts cítrics; recorregut de bona longitud amb una acidesa marcada i un apunt una mica amarg. Final llarg, untuós, vibrant, amb records cítrics.\nBiu Blanc 2014 és una expressió diferent, un vi blanc d'alta muntanya extremament interessant, poc usual, perfecte per maridar fetge gras, o encara més, un picant i deliciós formatge de tupí, originari d'aquestes contrades pallareses.\nBiu Blanc 2013:\nCupatge de Riesling 80% i 20% de Viognier.\nBacallà, Cuina oriental, Foie, Formatges blaus, Formatges de cabra, Formatges de pasta suaus, Fumats, Marisc a la graella, Marisc amb salsa, Patés, Peix blanc al forn, Peix blau, Sol, Sushi\nDe tapes, Reunió familiar, Si tens un compromís, Sopar a la llum de les espelmes, Sopar amb els amics


Quarta caminada de l’AMPA\nEl diumenge dia 5 de febrer, 24 valents pares, mares, professors i algun alumne desafiàrem el fred repetidament anunciat pels serveis meteorològics. El punt de trobada, l'estació de metro de la Vall d' Hebron.\nDes d'allà emprenguérem la pujada al turó de la Creueta, al del Carmel i al de la Rovira, tot visitant els bunkers antiaeris de la guerra civil espanyola que posteriorment foren ocupats pel barraquisme de la Barcelona dels anys 50.\nDesprés baixàrem al meravellós Parc Güell, visitat per innombrables turistes. La plaça Lesseps fou el lloc de comiat per tornar cadascú a casa seva. Tot i haver-nos hagut d'abrigar, el bon temps ens acompanyà en tot moment, de manera que la caminada fou molt agradable i instructiva.


EL NORD D'EN PERE NAVARRO. - ELS PATRIOTES\nEL NORD D'EN PERE NAVARRO.\nEn Pere Navarro és queixa amb vehemència. Els socialistes “catalans” pateixen una operació de desprestigi. I és queda tant ample. Segons diu és per un tema de banderes.\nNo serem nosaltres els que fem afirmacions sense fonaments i arguments, però el que no hauria de fer el Sr. Pere Navarro com primer secretari dels socialistes de Catalunya, és traslladar la seva deriva i els seus pufs a la ciutadania.\nSi el seu grup parlamentari al Congrés que és el del PSOE vota una cosa i els que són del PSC integrats, voten altra cosa, és convindrà que aquesta disfunció no és culpa dels ciutadans.\nSi el seu grup parlamentari al Parlament de Catalunya, en una votació com la de la declaració de sobirania, produeix l’espectacle de que uns voten no, d’altres s’abstenen, d'altres no voten i d’altres surten de l’hemicicle, també podem afirmar que no és pas un problema que imposi la ciutadania.\nSi proliferen les desercions, la més sonada la de l’Ernest Maragall, i la formació continua esdevenint un mar de corrents d’opinió per par part de militants importants i de base, segur que tampoc és problema dels ciutadans.\nSi la direcció del socialistes, ara ja si, en podem parlar i referir-nos als socialistes espanyols, destitueixen a la primera secretaria del partit i de Cambrils Anna Pelaez, per haver plantat cara al secretari de política general Antoni Balmón, podem afirmar que segur que més aviat és correspon als nous mètodes que està instal·lant la nova direcció del partit, que no pas a una guerra de banderes.\nConspirar (mètode 3), anar contra un poble que vol votar amb el pírric argument d’una legalitat imposada al 1978, no denunciar l’espoli a que esta sotmesa Catalunya, no denunciar l’ofegament econòmic que pateixen els catalans gracies als incompliments sistemàtics d’un estat que només ens vol espanyols, no oferir cap proposta engrescadora per tal de que els catalans ens ho repenséssim, entestar-se amb una tercera via que fins i tot rebutgen els seus, tot això és el que fan i diuen i ho diuen lliurement i amb coneixement de causa.\nEl Sr. Navarro i els seus defensen Espanya amb Catalunya inclosa i tenen tot el dret a fer-ho, però no traslladeu els vostres conflictes interns a la ciutadania. El vostre problema avui, és que la ciutadania lentament i inexorablement os va abandonant. Vosaltres voleu més Espanya i els catalans ara volen ser lliures i decidir-ho tot. Ara vosaltres cal que trobeu el vostre Nord i tot sembla indicar que és fora de Catalunya.


Espanya a tocar del precipici econòmic: Catastròfic 2018 per l'Ibex-35 La República\nEspanya a tocar del precipici econòmic: Catastròfic 2018 per l’Ibex-35\nLa República ja us ho avançava fa uns mesos i s’ha confirmat: l’Ibex 35 està en caiguda lliure: la borsa ha acumulat un descens del 15% en aquest any natural. […]\nLa República ja us ho avançava fa uns mesos i s’ha confirmat: l’Ibex 35 està en caiguda lliure: la borsa ha acumulat un descens del 15% en aquest any natural. Es tracta del seu pitjor exercici des del 2010.\nLa inestabilitat política (canvi de Gobierno i el comportament repressiu amb un dels motors de l’Estat) juntament amb les negociacions pel Brexit per Gibraltar, el retard en el calendari de pujades de tipus del BCE, la tirada enrere de la justícia espanyola sobre l’impost a la banca han estat altres factors que han afectat la borsa i especialment els bancs. Dels grans, no se’n salva ni un: Santander, BBVA, Sabadell (que s’ha enfonsat prop d’un 40% durant aquest any) i Bankia han patit fortes garrotades.\nLa Información detalla que Inditex, un dels grans bastions de l’Ibex 35, no ha aconseguit tancar en positiu i ha patit una caiguda del 23% aquest curs. L’inversor que més ha notat la seva caiguda ha estat Amancio Ortega, el seu fundador, ja que és el segon bilionari del món que més ha vist perjudicat el seu patrimoni en retallar-se en prop de 14.500 milions d’euros.\nA la borsa s’hi ha d’afegir les advertències del BCE a Espanya sobre l’alt nivell d’atur i el gran deute públic espanyol.


▷ ⭐Definició de desbordar⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de desbordar\nDefinició de desbordar\nara pots veure La definició i bastants exemples de com utilitzar la paraula desbordar, en aquesta selecció de rectificacions ortogràfiques pots descobrir com es pot usar en un context real aquesta paraula i utilitzar un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que veuràs aquí a més veuràs la seva Definició perquè et sigui molt més simple entendre què significa desbordar.\nUn riu, una riera, etc., vessar (les seves aigües) per damunt de les seves vores.\nFer vessar les aigües (d’un riu, d’una riera, etc.) per damunt de les seves vores.\nUn riu, una riera, etc., sortir de mare.\nUn cos de tropes, aconseguir, estenent-se en amplària, envoltar els flancs (d’un cos enemic, d’una posició, etc.).\nSinònims de desbordar\n¿Cóm es diu desbordar en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice desbordar en catalán?\nSi tens ganes de saber com s’escriu en espanyol desbordar has de entendre que la seva traducció és desbordar pots trobar en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més fàcil contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar desbordar\nLes cèl·lules […] canceroses poden desbordar la medul·la òssia.\nAmb el pas del temps, els microorganismes […] es transformen i comencen a configurar […] la seva pròpia estètica i dimensions creixent fins a desbordar els seus límits impresos.\nAquests colors increïblement productius han establert el patró per a altres […] fabricants de cimbells, i ara tenim més de 550 colors i vam dissenyar […] combinacions com per desbordar la teva caixa de esquers!\nEns estem acostumant a un llenguatge que […] caracteritza de manera dramàtica nostres […] temps; verbs com desbordar, vessar, inundar […] formen part d’un lèxic que arriba a ser gairebé normal.\nSi vostès són en veritat pares, […] no poden evitar estimar tota la família; l’instint paternal és amor, i els pares […] en Crist han de desbordar aquest amor.\nLes unitats que utilitzen moviment […] naval no poden desbordar unitats en […] el hex que desembarquen.\nLa seva capacitat màxima s’estima en uns 250 m³ / s, tot i que en […] alguns punts pugui desbordar amb cabals inferiors.\nTot i que el món del desenvolupament de medicaments és complex ja molts pot arribar a desbordar, la veritat és que, amb les eines adequades, els pacients i les seves famílies poden ajudar a accelerar el desenvolupament de medicaments nous i millors, «[…] [ …] argumenta el director executiu de EURORDIS Yann Le Cam.\nKaushik Ramaiya ens parla sobre la […] […] iniciativa de la Federació Internacional de Diabetis (FID) per respondre davant l’actual càrrega provocada per la malaltia i prevenir una epidèmia que, si no controlar-se, amenaça amb desbordar les societats de tot Àfrica.\nLa urbanització […] accelerada i el ràpid creixement de la població, van a desbordar les megàpolis.\nLa gent de la regió caribenya […] afronta una greu amenaça per a la salut que […] podria arribar a desbordar els sistemes […] sanitaris dels països petits i relativament pobres de la regió.\nPer tant, Colòmbia no podrà acompanyar cap iniciativa […] que pretengui desbordar les lleres jurídics […] vigents de la Convenció de 1949, […] i convida a les altes parts contractants a revisar tot el cos jurídic resolutiu d’aquesta Comissió, mitjançant la constitució del grup de treball necessari, ia restituir de manera immediata i sense dilacions el dret del vaixell pesquer Marta Lucía.\naquesta cançó desborda les emocions de qualsevol.\nno activi la visualització de log, ja que el […] spool es podria «desbordar«.\nTambé cal prestar oïda al Parlament […] Europeu si rebutgem projectes de llei per infringir els drets dels […] ciutadans o desbordar les competències […] de la UE.\nEncara perviu un petit risc que aquest conflicte pugui desbordar eventualment en altres dues disputes congelades com el cas de la Transnístria a Moldàvia i el de NagornoKarabaj […] en Azerbaijan.\nles aigües del desglaç han desbordat el riu.\nÉs imprescindible que aquests batallons arribin a Darfur […] degudament entrenats i amb plena autonomia logística, per tal […] d’afegir valor sense desbordar la capacitat de suport […] de la Missió.\nEn general, es tendeix a creure que tot el religiós ha de ser una cosa prou sorprenent […] i poderós per desbordar la més viva fantasia.\nD’aquesta manera, és possible enviar originals amb […] moltes pàgines sense desbordar la memòria.\nLes modalitats de manufactura, […] […] tràfic i consum de les drogues sintètiques han demostrat tenir una capacitat singular per canviar ràpidament i desbordar els organismes de salut pública i de seguretat pública en els països vulnerables.\nUna major freqüència de […] exposició pot desbordar la capacitat de […] protecció natural de la boca, que varia entre individus.\nAl nivell inusualment i alt de les precipitacions es van sumar les pluges torrencials de l’altiplà d’Etiòpia i Eritrea que van fer desbordar els rius del Sudan inundant assentaments i terres de cultiu.\n7. Els compromisos futurs resultants […] de les negociacions de l’OMC podrien desbordar l’actual capacitat tècnica, financera […] i institucional […] dels països en desenvolupament i països menys avançats (PMA).\nDel que es tracta és d’evitar una proliferació excessiva de […] donants per no desbordar els governs […] dels països concernits, de fomentar, […] quan les condicions nacionals siguin favorables, la utilització de l’ajuda pressupostària, d’augmentar la previsibilitat de l’ajuda, d’afavorir la divisió del treball.\nEl mecanisme va ser establert perquè les grans […] catàstrofes poden desbordar la capacitat […] de resposta de qualsevol Estat membre.\nSi bé la Universitat podia proporcionar mitjans per a […] […] posteriors activitats de recerca i desenvolupament, els preocupava que les possibilitats d’aquesta tecnologia puguin desbordar la capacitat de gestió de la institució.\nAra bé, podríem desenvolupar els nostres instruments per respondre a possibles atemptats de terrorisme biològic que introduïssin simultàniament elements patògens en diversos llocs de la UE i per fer front a […] brots simultanis de diverses […] malalties que podrien desbordar ràpidament les […] capacitats de resposta existents i, […] en conseqüència, afectar negativament la salut pública i produir un impacte comercial i econòmic negatiu greu en el conjunt dels estats membres i la Unió.\nJa han passat algunes de les millors tunes del món; i seran moltes més les que tinguin l’oportunitat de conèixer Múrcia i els seus […] gents, i d’aconseguir que l’espectacle […] no faci sinó desbordar, com ha vingut […] passant any rere any, les previsions […] que d’ell s’han anat fent.\nPren totes les posicions necessàries per a la formació de la malla d’1 x 1 m, sense desbordar mai.\nA l’agrupar-se i desbordar els seus entorns […] de funcionament aïllats, van poder generar economies d’escala, van crear avantatges […] i especialitzacions complementàries, van reduir els costos de les transaccions i van millorar la seva flexibilitat per respondre a les exigències del mercat.


WE ARE AFO – AFO FUTBOL\nAFO Futbol va molt més enllà de l'esport i la seva formació. Sentim la mateixa passió!\nDes de finals de 2015, un equip de joves amb gran ambició, dedicació, treball i humiltat, persegueix l’ambició d’oferir-vos els millors moments que uneix el futbol en estat pur. AFO Futbol pretén acompanyar als infants a viure, compartir i evolucionar futbolísticament amb uns entrenaments adaptats a una metodologia pròpia.\nAFO Futbol està format per un grup de professionals apassionats i apasionades del futbol i l'esport en general. L'equip disposa d’unes altes capacitats a nivell formatiu i de rendiment esportiu. Tanmateix, la nostra formació és contínua i adaptada per oferir-vos els millors serveis.\nActualment oferim un ventall de fins a 4 esdeveniments anuals. Entre ells tenim el Campus AFO, Les Colònies, l’Academy i la nova experiència que s’estrena aquest 2021, ‘AFO PRO Experience’. Els esdeveniments estan oberts a participants d'entre 4 i 18 anys. Hem treballat conjuntament els últims anys amb l’escola formativa de EBBE Sand de Shanghai (Xina).\nActualment ens podeu trobar a les comarques d'Osona, Maresme (Barcelona), i Ripollès (Girona). Treballem per millorar dia rere dia i per créixer en el futur. Persistim perquè la nostra ubicació sigui cada cop més a prop de tots vosaltres.


Plana personal Albert Díaz Guilera – joanguardia.cat\nCandidat a Comissionat per la Coordinació dels Instituts de Recerca Propis\nVaig obtenir la meva llicenciatura en Física a la Universitat de Barcelona (1983). Soc doctor en Ciències per la Universitat Autònoma de Barcelona (1987). He fet estades postdoctorals als Gorlaeus Labs (Leiden, Països Baixos) i Centre de Physique du Solide (Sherbrooke, Canadà). La meva recerca se centra actualment en els aspectes generals de la complexitat, sobretot en xarxes complexes.\nSent per formació un físic estadístic, les meves línies de recerca s’han anat ampliant per abastar els aspectes en diferents camps: biologia, economia, ciències socials, ciències de la computació, lingüística. Col·laboro amb científics de diferents disciplines gràcies a estades a diferents centres (Matemàtiques de l’Imperial College de Londres, Enginyeria Química i Biològica de la Universitat Northwestern, Ecologia UNAM, Institut de Potsdam de Climatogy, Potsdam Psicologia, Sociologia de la ETHZ).\nAutor de més de 120 articles en revistes de física i altres disciplines. He fet un centenar de xerrades en conferències i centres de recerca. Líder del grup de recerca CLabB (Complexity Lab Barcelona), investigador principal de projectes de governs català i espanyol i la Unió Europea. Actualment sóc director del Universitat de Barcelona de l’Institute of Complex Systems de la Universitat de Barcelona (UBICS).


«Girbent 1999-2000», el món més íntim del pintor a Horrach Moyà\nLa galeria presenta l'exposició després de cinc mesos de reformes\nIolanda Pericàs | 31 octubre 2000\nEl pintor solleric al costat d'una de les obres de la nova exposició.\nLa galeria Horrach Moyà acull, amb una renovada i diferent imatge després de cinc mesos d'obres de reforma, l'exposició Girbent. Pinturas 1999-2000 del pintor solleric del mateix nom, que s'inaugura aquesta nit i es podrà visitar fins el proper 21 de novembre. La mostra està integrada per trenta obres (la més antiga de les quals té un any i mig), vint-i-cinc d'elles pintades a l'oli sobre post i les cinc restants realitzades amb acetats i llapis sobre paper de petites dimensions.\nEn aquesta ocasió, Girbent es presenta de manera distinta als seus anteriors treballs, utilizant un llenguatge figuratiu i amb una sèrie de temes recurrents: els museus, els seus amics i la Mediterrània. Per al'artista, «el llenguatge figuratiu és per mantenir la tensió de les obres. Amb aquesta exposició la meva intenció és defuigir els excessos, reduir el luxe dels embolcalls i donar més importància a la realitat, a la profunditat de les coses que vull transmetre».\nLes imatges de Girbent remeten en certa manera a la fotografia, a la captació de l'instant, per aquest motiu el pintor afirma que «la realitat és caòtica, canviant i fragmentària i l'art ha de captar allò que té de permanent. En els meus quadres em molt de casos el punt de partida és una foto, un instant aïllat». Pel que fa als personatges i situacions recurrents que apareixen a quasi tots els quadres el pintor posa de manifest la seva necessitat de «tenir en compte tot allò que m'importa».\nGirbent presenta els elements que integren el seu particular univers i afirma que «vull pintar el que conec i estim com els meus amics, la meva dona, els museus, l'art antiga, així com el model de vida mediterrani. D'aquesta manera l'art es torna viu i no presenta cap tipus de vacuïtat». En aquesta nova etapa de la pintura de Girbent l'artista cerca l'equilibri entre la formalitat i el dramatisme, l'anecdòtic i l'universal i, com ell mateix afirma «aquest equilibri és molt fugissers, molt difícil de trobar, és com una recerca que mai no s'acaba, que, d'altra banda és constant en el món de l'art».


La màgia dels llibres: BETTÝ\nEscrita en primera persona i amb un estil directe, l'autor, ens endinsa en la història d'una passió, additiva i tòxica; on només hi ha una guanyadora, els altres són perdedors. La història d'un crim que té la seva raó de ser en existir aquesta passió malaltissa. Estructurada en 29 capítols i un epíleg que abasten les 231 pàgines de la novel·la, on no sobra ni una sola coma, on cada paraula és estrictament necessària per entendre la trama; en la qual la veu narrativa ens explica durant la seva estada a presó preventiva, intercalant explicacions de com i quan va conèixer a Bettý; explicant, el lector, el poder hipnòtic de Bettý, de com captura a les persones amb la seva personalitat arrasadora i atraient, el seu irresistible magnetisme que fa que caiguis en les seves xarxes sense ni tan sols adonar-te'n. La seva manipulació sibil·lina, de la qual no te n'adones fins que és massa tard per a això.\nCap a la meitat de la novel·la hi ha un gir tan inesperat, en aquesta veu narrativa, que et deixa al lector bocabadat i amb la necessitat imperiosa de rellegir les pàgines anteriors, per assegurar-se que no s'ha perdut cap detall important, que res li ha passat per alt, que realment està descobrint ara les cartes que Indridason decideix mostrar-li.\n«Bettý» ens parla del poder de seducció d'algunes persones; d'una manipulació extrema, portada fins a les últimes conseqüències; planejada amb temps, anys de dedicació per aconseguir la fita proposada. La veu narrativa ens fa partícip de tot el que ha patit en aquesta relació, de com Bettý va anul·lar la seva voluntat per doblegar als seus interessos.\nTambé trobem una crítica a la justícia islandesa, al permissiva que pot ser moltes vegades. O als pares que no accepten les tendències sexuals, l'homosexualitat, dels seus fills.\n«Al llegar a la pubertad me di cuenta de cómo era y me accepté. Nunca lo vi como algo anormal o extraño. No tuve una crisis existencial y, si mi familia prácticamente no me hubiera repudiado, mi homosexualidad nunca habría supuesto ningún problema »(pàg. 129)\nUna novel·la que es llegeix a ritme ràpid, que no pots deixar perquè tens la necessitat imperiosa de saber més, de conèixer més. I que ens farà replantejar fins a quin punt coneixem a les persones que ens envolten: que sabem dels altres i de nosaltres mateixos?\n« [...]no importa quiénes somos sino simplemente cómo somos.» (pàg.74)\nXeXu 15 de maig de 2017 a les 9:42\nSí sí sí, aquest caurà. Just ara vaig acabar un Indridason, i vaig anar a comprar el següent. I vaig tenir a les mans aquest Bettý, però com que no l'han traduït al català de moment no el vaig agafar. Com que fa una temporada que no llegeixo en anglès, he pensat que aniré a veure si el trobo en aquest idioma, malauradament en versió original no el podria llegir... Sé que si el ressenyes és perquè t'ha agradat, que si no no ho fas, i per tant és bona senyal. El llegiria igualment, però està bé tenir bones referències, però no he volgut llegir gaire les teves explicacions perquè vull que tot em vingui de nou.\nBotika 15 de maig de 2017 a les 10:05\nOstres, sembla que Indridason està de moda, el vaig regalar per Sant Jordi i tant tu com en Xexu l'he llegit.\nÉs un dels pocs autors nòrdics que tornaria a llegir, a banda de Mankell, el que no sé és si serà aquesta novel·la o una altra, la trama d'aquesta és ben diferent de les anteriors però força atractiva.\nMaria Llopis 15 de maig de 2017 a les 12:04\nGràcies per la ressenya! Sóc la traductora de tots els llibres d'Indridason que han sortit en català, i lamento dir-vos que de moment l'editorial ha decidit, per temes purament comercials, publicar els nous llibres d'aquest autor només en castellà. És una llàstima, però és així! Esperem que algun dia rectifiquin. Salut i visca l'Indridason!\nSembla molt interessant. L'anotaré, encara que em temo que haurà d'esperar molt.\nEn pocs dies veig dues ressenyes d'Indridason amb molt bona nota. M'hauré de posar les piles.\nxavier pujol 16 de maig de 2017 a les 12:46\nPassava per aquí... Una abraçada Bruixeta!


Mar De China Moraira Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCala del Portitxolet, Moraira, Espanya - Veure al mapa\nMés informació sobre Mar De China\nAl visitar Moraira, vosté es sentirà com a casa a Mar De China, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nMar De China també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Moraira. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nL'ambient de Mar De China es reflexa en cada habitació. piscina privada, aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Mar De China.\nCal fer el registre d'entrada i recollir les claus a: Calle Bacallar 12\t, 3720\tBenissa\t. Cal que informeu el Mar De China de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 300 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació. Número de llicència: AT-436088-A


Solució digital per enfortir el street marketing de Renault i el seu nou Captur - Tandem Projects\n/ Dimarts, 10 març 2020\t/\nRenault Auser ens va confiar la promoció del seu nou Captur, que vam promocionar amb un estand dissenyat expressament per a l’ocasió i un joc desenvolupat per atraure leads a diferents centres comercials\nRenault Auser, en plena promoció del seu nou model Renault Captur, va voler comptar amb el suport de Tandem Projects per a la seva posada de llarg a Badalona i Terrassa, que vam fer realitat al Centre Comercial Màgic Badalona i a Parc Vallès respectivament. Els dos centres, són dos espais de gran concurrència a les ciutats on Renault té concessionaris. La marca pretenia una acció de street marketing que nosaltres vam reforçar amb un estand minimal i corporatiu, dissenyat per a l’ocasió. A més, vam desenvolupar l’acció a través d’una solució tecnològica presencial per fomentar un sorteig i aconseguir dades de clients potencials. La nostra “cirereta del pastís” digital!\nPer tal de dinamitzar l’espai de Renault, que vam ubicar al hall central del Màgic Badalona, i a la plaça del Parc Vallès, vam impulsar un joc de ‘memory’ que vam desenvolupar de manera personalitzada per a la marca. Els i les clientes podien participar a través d’un tòtem corporatiu amb pantalla tàctil i, si superaven el repte, entraven al sorteig d’un cap de setmana amb el nou Captur, finançat per la marca. Una gran experiència d’usuari assolida, que reforçava el branding del nou model i va aportar al concessionari les dades dels seus potencials compradors i compradores.\nTot això es va ambientar en un estand dissenyat amb els colors corporatius de Renault i de la seva nova campanya de llançament. Vam situar un dels flamants Captur al centre, que estava envoltat d’un photocall, material vinilat amb informació de la campanya, un tòtem amb l’anunci de l’espot a la TV i mobiliari, a més del joc interactiu. Diversos dinamitzadors van ajudar l’equip comercial de Renault Auser a estimular la presència de clients a l’espai.\nA més a més, per augmentar l’experiència de marca, vam plantejar un test-drive gratuït: les persones interessades en el nou model de Renault tenien la possibilitat de fer-lo in situ. Des del mateix estand, unes indicacions dissenyades per a l’ocasió guiaven els interessats fins als vehicles situats als aparcaments dels centres comercials, on podien gaudir de la seva experiència de client. Una acció plena de matisos de marca i pinzellades d’innovació tecnològica amb gran una captació de dades, per poder convertir-les en vendes.


Més maniobres militars • Ràdio Capital de l'Empordà\nMés maniobres militars\nL’exèrcit espanyol ha tornat a fer maniobres militars a casa nostra, en aquest cas a Girona i jo no hi veig problema. Resulta que van ser a l’Escala convidats pel propietari del càmping i Regidor a l’Ajuntament, martí Guillem i jo… no hi veig problema.\nEn tot això no n’hi veig de problema, però clar… vivim els temps que vivim i l’exèrcit espanyol, per bé que fa moltes coses útils i pràctiques, no gaudeix del millor dels reconeixements, segurament per la seva condició d’espanyol, més que no pas d’exèrcit. Per què a priori, els exèrcits se suposa que són útils, però és clar, entre les soflames que arriben des de més enllà de l’Ebre, la idea que els “tancs entrin per la diagonal” i la imatge antiga de la cabra de “la legión” i demés clixés, fan que quan l’exèrcit fa unes maniobres a l’Escala, ja hi ha qui diu que s’estan entrenant per frenar el referèndum. Hi ha qui parla de segons quines bestieses que si preguntessin als protagonistes de la qüestió, el més probable és que ens miressin amb incredulitat.\nTot plegat ha desembocat en la dimissió del regidor i propietari del càmping en qüestió. Dimissió que s’ha produït per “eliminar qualsevol sensació de falta de compromís amb Catalunya i amb el president“. No sé en quin moment es transmet falta de compromís amb el país o el president, però hi ha una cosa que per sí que és motiu de dimissió, o si més no de reprovació estètica i és convidar l’exèrcit a fer maniobres i que sigui considerat un element més d’animació del càmping.\nPer “cutre” l’argument, ja sobren paraules per descriure’l, però si jo fos soldat assumiria un consell de guerra per desobediència, però em negaria en rodó a ser considerat una atracció turística de càmping. I més a Catalunya!\nArticle anteriorEl temps 10-07-2017\nArticle següentLa Bisbal i la festa del circ\nLes Gavarres de tots\nOpinió Pere Maruny - 1 de desembre de 2021\nOpinió Ada Klein - 30 de novembre de 2021\nOpinió Xavier Ferrer - 29 de novembre de 2021\nOpinió Neus Colomer - 26 de novembre de 2021


Torna "Incerta glòria" a Catalunya Ràdio\nCatalunya Ràdio recupera l'adaptació radiofònica de la novel·la de Joan Sales. Cada dia, a partir del 15 d'octubre, es publicaran dos capítols al web catradio.cat.\n11/10/2012 - 15.34\nCatalunya Ràdio engega la promoció del seu arxiu sonor amb la recuperació d'una de les nostres perles: l'adaptació radiofònica de la novel·la Incerta glòria. Cada dia, a partir del 15 d'octubre, es publicaran dos capítols al web catradio.cat fins a completar tota l'obra el 19 de novembre, coincidint amb el dia en què es commemora el centenari del naixement del seu autor, Joan Sales. Ens sumem, així, a la celebració de l'efemèride.\nL'obra, adaptada per Oleguer Sarsanedas i dirigida per Joan Germà Schroeder, es va gravar el 1987 amb actors de primera fila com Enric Majó, Margarida Minguillón, Gal Soler i Enric Pous. Aquest cop, però, hi hem incorporat material inèdit, fotografies, vídeos, cartes de l'autor... amb el qual posem en valor el document sonor i n'actualitzem el contingut amb l'objectiu de mostrar el context en què es va escriure i publicar l'obra.\nIncerta glòria és una "novel·la infinita", com la va qualificar el diari Le Monde l'any 1962, quan es va publicar, per primer cop sense censura, a França. Una novel·la d'amor i de guerra, des de la perspectiva dels vençuts, que retrata l'efímera joventut d'uns personatges magnífics. Sobretot el d'en Cruells, el que interpreta Enric Majó, un dels millors personatges de la literatura catalana.\nLa recerca de material amb què s'acompanya la ràdionovel·la no s'acaba amb la publicació que ja es pot consultar en aquests moments al web de Catalunya Ràdio. La voluntat d'aquest nou arxiu sonor és que es mantingui en contínua actualització i creiem que pot ser especialment útil als centres escolars o universitaris i als estudiosos en general de l'obra de Sales.\nA banda, evidentment, desitgem que els nostres oients gaudeixin d'aquesta producció, tant els que ja la van sentir en el seu moment d'emissió i vulguin recordar velles sensacions, com els que s'interessin per viure una nova experiència, ja que el gènere de la ràdionovel·la no és gens habitual a la ràdio d'avui en dia.\nTorna Incerta glòria a Catalunya Ràdio


El Don Denis salva el liderat al temps de descompte - El Periòdic d'Andorra\nEl Don Denis salva el liderat al temps de descompte\nEl gol de Juanfer dóna el triomf als colomencs sobre el The New 1978\nJugada del partit entre el Don Denis i l’Engordany. | FAF\nEl líder va patir fins a l’últim instant de partit. El Don Denis FC Santa Coloma manté el lideratge gràcies a un gol en el temps de descompte en el duel davant el Restaurant The New 1978 UE Engordany. Si hagués deixat escapar dos punts hagués perdut la primera plaça.\nL’equip de Richard Imbernón va vèncer (2-1) amb un gol de Juanfer al minut 91. Aquesta diana desequilibrava l’empat que havia aconseguit Amarilla al 85. Els colomencs s’havien avançat a la primera part mitjançant un penal transformat per Capdevila al 29. El Don Denis suma 38 punts. Just per darrera, a només un, té al Restaurant Tic Tapa UE Sant Julià i la UE Santa Coloma. Els lauredians es van imposar a l’Assegurances Generals FC Ordino per 3-0. Padilla feia els dos primers gols. Obria el marcador al 41 i tornava a veure porteria al 62. Tancava el resultat Leo al 86.\nEl matx entre la UE Santa Coloma i el CE Jenlai es va avançar a dissabte. Els groc-i-negres no van tenir compassió del cuer de la Lliga Grup Sant Eloi i el va golejar per 1-10. Al descans ja manaven per sis gols de diferència. Per part colomenca Bernat aconseguia materialitzar un hat-trick, Crespo marcava en dues ocasions i en una Rubio, Nazzaro, Txus, Boris i Maneiro. El Jenlai realitzava el gol de l’honor al 85, quan el rival ja havia arribat a la desena, obra de Pisculichi. L’FC Lusitans va obtenir una victòria treballada sobre l’FC Encamp (3-1). Novaes marcava al minut 7 i feia el segon al 24. Els encampadans retallaven distàncies al 49 mitjançant Nájera i Bruninho marcava el tercer al 63. El conjunt dirigit per Raúl Cañete és quart amb 31 punts.


Hort amb Cor: de desembre 2015\nBONES FESTES i BON ANY 2016!!!\nAmb aquesta foto del treball dels Ficus que ens ha fet gaudir tant, us desitgem a tota la Comunitat Educativa un Bon Any!!!\nPublicat per HortambCor a 20:01 Cap comentari:\nAquest trimestre hem incorporat la meva companya de Comissió de Natura: Elena Gri.\nMoltes gràcies Elena!!!\nUna altra incorporació ha estat Elena Juscafresa, àvia de dos alumnes de l'escola. Ens ha vingut a ajudar amb les feines de l'hort de l'escola.\nPublicat per HortambCor a 19:34 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: AGRAÏMENTS, EXPERIMENTS\nMillor ordre, millor productivitat.\nCal ensenyar a entrenar l'organització en funció de tres variables: ordre, temps i planificació.\nEn aquestes classes hem ensenyat als alumnes com es preparen les classes de Naturals. Des de l'escola us recomanem als pares que els ensenyeu a ordenar la motxilla, la maleta d'esport, els deures, les tasques de casa, etc.\nPublicat per HortambCor a 19:22 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: GAUDIR_NATURA, RECOMANACIONS\nMaleta Pedagògica "De l'Hort a casa"\nAquest trimestre hem treballat aquesta maleta pedagògica. Ens ha agradat molt. És un recull de materials didàctics per nens i nenes de primària i secundària, us la recomanem!!! En el CD de dins la capsa hi ha el Diploma del Bon Hortolà i Hortalana que ens ha ajudat a aconseguir els reptes amb més perfecció.\nAquesta maleta la podeu trobar als Serveis Educatius o en el Centre de Recursos Pedagògics.\nPublicat per HortambCor a 18:42 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: HÀBITS_SALUDABLES, RECOMANACIONS, SOSTENIBILITAT


El turisme a Turquia agonitza – Comunicatur\nHome/Destinacions/El turisme a Turquia agonitza\nEl turisme a Turquia agonitza\nLa indústria turística, vital per a l’economia turca, està en fallida. Els últims atemptats i ara l’intent de cop d’estat, han portat al país al desastre turístic.\nEls hotels estan pràcticament buits. Aquest estiu serà el pitjor des de fa 17 anys, segons l’Associació d’Agències de Viatge de Turquia. En els primers mesos de l’any la caiguda de turistes ja rondava el 30% respecte a l’any anterior. El balanç final pot ser desastrós.\nAlemanya i Rússia, els seus principals mercats emissors, han desertat de la destinació. Més de 5,5 milions d’alemanys visiten anualment el país i la falta de seguretat ha reduït les arribades, únicament es mantenen els visitants vinculats a la forta immigració turca a Alemanya. TUI esperava la meitat de les reserves a Turquia abans del fallit cop d’estat.\nPitjor encara ha estat el descens rus, el seu segon mercat emissor, de més d’un 90%. El passat mes de novembre tots dos països van trencar les relacions després de la tensió bèl·lica a la frontera turc-siriana. Moscou va aprovar sancions, entre aquestes limitar els viatges de turisme a Turquia.\nDavant la situació el Govern turc ha anat presentant algunes iniciatives per evitar la sagnia de turistes internacionals. S’ha fixat en mercats emissors bastant especials com Ucraïna, Israel, Iran o les monarquies del Golf Pèrsic. També ha redoblat els seus esforços per recuperar l’amistat diplomàtica amb Rússia. I és que el sector turístic genera un 12% del PIB i dóna feina al 7% de la població ocupada.\nEl govern d’Erdogan ha començat a subsidiar el turisme intern per pal·liar la situació. Ha allargat el nombre de dies d’alguns períodes festius i ha ofert línies de crèdit als ciutadans per a les seves vacances.\nLa crisi turística turca ha beneficiat a altres destinacions de la costa mediterrània com Espanya i Grècia. Un estudi de GFK, quantifica un increment del 24,5% de reserves per les Illes Canàries i una pujada del 6% a les Balears.\nEl sector del càmping es mou\nAirbnb dicta a l’administració la seva manera d’aplicar la llei\nEspanya podria ser la primera destinació turística del món el 2017\n58 rutes de la Costa Brava a l’abast de tothom a Wikiloc\nEl repte de les estacions: que els catalans esquiïn a Catalunya


Alboraia inaugura el primer Concurs gastronòmic de Xufa Ecotur 2017\nEcotur, Hotel-Escola especialitzat en Hostaleria i Turisme; i Sequer Lo Blanch, companyia referent en propostes creatives i gastronòmiques de l’horta, han presentat oficialment el Concurs Gastronòmic de Xufa Ecotur 2017 en l’Hotel Olympia d’Alboraia.\nL’esdeveniment ha comptat amb la participació de Vicente Sanjuán, director de l’Hotel Escola Ecotur; Miguel Chavarría, alcalde d’Alboraia; José Belloch, director creatiu CEO de Sequer Lo Blanch; Víctor Rodrigo, xef del restaurant Samsha; i José Luis Marín, xef del restaurant Ricard Camarena.\nHan assistit també a la inauguració en representació municipal, la regidora de Turisme i Protecció de l’Horta, Raquel Casares, i Sebastián Torres, regidor de Desenvolupament Econòmic.\nVicente Sanjuán, director de l’Hotel-Escola Ecotur ha presentat l’acte, i ha destacat el caràcter ‘pioner’ del concurs i la importància de la xufa com “la matèria primera gastronòmica en la qual es bolca actualment la I+D+I “.\nPer la seua banda, l’alcalde d’Alboraia, Miguel Chavarría, ha recordat el compromís municipal amb els qui impulsen l’ús de la xufa, “un producte estrela que ens identifica com a poble i que naix dels camps d’Alboraia amb la mateixa força que aquest concurs”.\nD’igual forma, José Belloch, director creatiu CEO de Sequer Lo Blanch, ha recordat la tradició mil·lenària de la xufa com a ingredient, els seus usos medicinals en zones d’Àsia i ha explicat que “des de fa uns anys la xufa és considerada com un súperaliment, un producte amb repercussió mundial”.\nD’altra banda, José Luis Marín, el primer Cap de Cuina del restaurant Ricard Camarena ha destacat la labor formativa d’Ecotur entre les escoles de Cuina de la província de València i ha assenyalat que “l’orxata és fantàstica, però per a cuinar, la xufa ofereix uns matisos que no té cap altre cereal”.\nFinalment, Víctor Rodrigo, xef del restaurant Samsha ha recordat als participants la importància d’afrontar un concurs amb tranquil·litat, sense fer “coses que no dominen”, per la qual cosa ha conclòs que cerquen “alguna cosa que estiga realment bé, i no coses rares”.\nLa xufa ha protagonitzat un concurs que tindrà lloc el pròxim 24 de maig en el primer hotel escola de la Comunitat Valenciana, Ecotur, i que porta per lema ‘Perquè no solament d’orxata viu la xufa’. La iniciativa, que ha comptat amb la col·laboració de l’Ajuntament d’Alboraia, pretén promocionar el producte estrela autòcton, així com promocionar joves xefs i potenciar la innovació culinària.\nInstitucions d’ensenyament d’hostaleria i turisme, estudiants de les escoles de cuina, cuiners professionals i amateurs poden competir en aquesta activitat creativa que permetrà als aspirants a la victòria elaborar qualsevol recepta, sempre que la xufa siga l’ingredient essencial del plat.\nEl concurs compta amb el patrocini de l’Hotel Olympia, Titi’s coffee, GS Good Service, Cerveza Zeta, Xufex, Samsha, Ceylan, Joel C. B., Salsia Food & Feeling, Muño z Bosch, Ristorante Pizzeria il Vulcano, Imperdible Colón, Grupo Villarreal, Carnes Oliver, Lluna graphics i Coaching i desenvolupament Francisco Comes.


Mollerussa ha celebrat un Sant Jordi virtual\nHa estat a través de la 9a edició de la Marató de Lectura en Veu Alta, que ha comptat amb la participació de tots els centres educatius\nMollerussa ha celebrat la novena edició de la Marató de Lectura en Veu Alta, per commemorar Sant Jordi. Aquesta activitat s’ha hagut de reconvertir en un format virtual degut a la crisi del coronavirus i és per això que els participants han hagut d’enregistrat un vídeo de tres minuts on explicaven o llegien un conte. La tecnologia ha permès que aquesta tradició s’hagi infiltrat a les cases per sobreviure al confinament.\nL’alcalde de Mollerussa, des de casa seva, ha obert la jornada on també hi han participat tots els centres educatius del municipi. Els seus contes s’han retransmès a través de l’emissora local Ràdio Ponent perquè aquells qui no tenen accés a les xarxes socials també els hagin pogut escoltar.\nPer últim, l’Ajuntament ha engalanat la seva balconada principal amb una rosa, cedida per l’empresa d’il·luminació de Sebastià Garralón. La rosa, que durant la nit sil·lumina, es mantindrà fins a la Festa de Mare de Déu de Montserrat.


coses de mi: com en som de diferents...\ncom en som de diferents...\nSempre m'havia considerat una persona bastant oberta, que necessita explicar les seves emocions, sentiments, i a qui li costa poc agafar confiança si se sent a gust amb una persona. No sé ben bé el perquè, però això amb el temps ha anat canviant. No és que hagi tingut una mala experiència, però si que en alguns casos he vist que la confiança no era mútua i això ha fet que ara em costi més obrir-me. Últimament em queixo que a la feina es parla poc. No crec que ens haguem d'explicar les coses més intimes, ni els problemes personals... però coses banals, del dia a dia, per fer l'ambient més agradable crec que no estaria malament. Potser aquestes converses es dónen mentre van a fumar, però com que jo més aviat ho detesto, i no formo part d'aquest grup (que sovint se'n van a fumar un cigarro i fan 10 min de pausa, mentre tu continues treballant, perquè no queda bé que reposis mentre tens la jefa enganxada al teu clatell). Però bueno, això és un altre tema. I aquest cap de setmana he treballat de nits (us havia dit que la meva jefa tant simpàtica m'ha posat 6 nits aquest mes??!!! I això que quan vam parlar la primera vegada li vaig dir que els metges m'havien desaconsellat treballar de nits, i vam arribar a l'acord que serien com a molt 2-3 nits/mes!! Però de 3 a 6...) doncs això, que treballant de nits amb una infermera, que he vist com a molt 2-3 vegades ja que només hem coincidit en 2 torns, em va explicar tota la seva vida!!!! La dona deu tenir uns 40 anys, i Déu ni do el que ha viscut: mare soltera, després del part 4 operacions, fa 2 anys va perdre 85kg, operacions, transtorn bipolar, alcoholisme, intents de suicidi.... Jo vaig flipar!!!! Però si gairebé no la conec de res!!!!! Però no era en plan lamentació... no, no, simplement m'ho explicava tot, rient, i la mala època que havia passat, i ara per sort ja està bé... Vaig estar a punt d'explicar-li els meus problemes psíquics també, ja que vaig pensar que em podria entendre. Però per sort no ho vaig fer. Crec que no explicaria res a ningú, però en cap cas vull que a la feina n'estiguin assabentats!\nPublicat per nerona a 9:40\nEtiquetes de comentaris: caràcter i personalitat, feina\nPotser estava en fase maníaca, la dona? Què imbècil la teva jefa, perquè no protestes? Jo seria incapaç de treballar de nits.\nTambé penso que has fet bé de no ventilar els teus problemes. No se sap mai em què et sortirà la gent. Més d'un cop pensava que un col.lega era d'una determinada manera i després ha demostrat ser-ho d'una altra. I aviam si escrius més sovint que se't troba a faltar!!\n4 de juny de 2012, a les 13:02\n"Amb què et sortirà" volia dir. Fa mal als ulls veure-ho mal escrit, però no puc modificar l'anterior missatge\n4 de juny de 2012, a les 13:03\nAnna, ja intentaré escriure més sovint, però és que a vegades no tinc gaire inspiració :)\nJo sempre l'he vist igual aquesta dona... però no em dóna pas l'impressió que estigués en fase maníaca!\nNo em queixo a la jefa perquè és molt impulsiva, malcarada i crec que ens enganxariem, i no en tinc ganes. I també haig de dir, que tot i que no m'agradi treballar de nits, no està tant malament no estar estressat tot el dia, i no haver de veure la jefa! :)\n5 de juny de 2012, a les 11:34\nFets que eren d'esperar, però que no t'esperes\nDona de fer feines?


60 anys dels fets del Palau de la Música. - Connectats\n60 anys dels fets del Palau de la Música.\nAvui es compleixen 60 anys dels Fets del Palau de la Música. Aquests -juntament amb la convocatòria a Montserrat el 27 d’abril de 1947- son considerats el punt de partida pel reneixament del catalanisme polític el selge XX. Son recordats com els actes-protesta d’un grup de joves catalanistes que protestaren contra la visita del dictador Franco a Barcelona, en un intent de simpatitzar amb l’opinió pública catalana.\nTanmateix, les autoritats havien prohibit a l’Orfeó excedir-se en qualssevol manifestació que pogués ser considerada en contra de la Unidad Nacional. És oportú recordar que des del primer moment, en el pronunciament militar que feu esclatar la guerra civil, els objectius per Catalunya eren aniquilar per sempre més qualssevol indici d’identitat pròpia, restant només la imposada identitat espanyola. La idea, expresada obertament, era fer una “Cataluña española”.\nNo obstant això i davant dels perills, al començament de l’acte al Palau, un grup de joves catalanistes, s’alçaren i entonaren el Cant de la Senyera i llegiren fragments del text “Us presentem el general Franco” . Part dels presents a l’acte ràpidament s’alçaren i també es sumaren a cantar l’himne. Els escrits, foren redactats en la clandestinitat per un dels organitzadors de l’acte-protesta i futur President de la Generalitat, Jordi Pujol.\nEl Cant de la Senyera, juntament amb altres símbols com la Senyera o Els Segadors, foren completament prohibits pel règim des d’un principi. De fet, estava previst cantar El Cant de la Senyera al final de l’acte, però el governador civil de Barcelona donà ordres explícites perquè no es cantés pas. El règim ja es posà en evidència participant en un memorial a Maragall però prohibint una obra seva. Però els intents de reorientar l’opinió pública catalana envers el règim quedaren completament nuls amb la repressió que s’exercí posteriorment.\nJa cantant-se l’himne, començà la repressió envers als participants i organitzadors de l’acte-protesta. Els principals organitzadors es trobaven en l’organització Cristians Catalans, una entitat cultural catalanista. Moots dels participants a la cantada foren ràpidament detinguts i els organitzadors, perseguits.\nJordi Pujol, aleshores no es trobava al Palau i a les 2 de la matinada fou arrestat per la Guàrdia Civil. Rebutjà fugir tenint en compte que els seus companys havien estat detinguts. Després de tortures, acabà reconeixent la redacció del pamflet “Us presentem el general Franco”, que finalitzava dient que el dictador era un corruptor. La Guàrdia Civil l’apallissà sols per això.\nDesprés, el mateix motiu fou excusa per fer-li un Consell de Guerra sumaríssim del Govern General de Franco. Acusat de rebel·lió, fou condemnat a 7 anys de presó.\nFrancesc Pizón, que havia permès imprimir a la seva redacció el pamflet, fou condemnat a 3 anys de presó.\nLa seva presó desencadena una gran mobilització en l’oposició a l’exterior de l’Estat, on a diverses caputals europees s’arribaren a fer manifestacions, i també a l’interior, on grups de comunistes es solidaritzaren i empaperaren Barcelona amb pamflets on s’hi llegia JP Llibertat. Després de dos indults, fou alliberat.\nPrevAnteriorAdéu a la taula de diàleg.\nsegüentERC proposa això per facilitar l’estat d’alarma, a remolc del què decideix Ciutadans.Next


Cròniques des de Tunísia (1). El carrer ho té clar: A Tunísia la revolució acaba de començar – CGTCatalunya\nInici > General > Articles opinió > Cròniques des de Tunísia (1). El carrer ho té clar: A Tunísia la revolució acaba de començar\nCròniques des de Tunísia (1). El carrer ho té clar: A Tunísia la revolució acaba de començar\nL'avinguda Habid Burguiba és un formiguer. Rotllanes de debat per tots els costats. Des de les escales del Teatre Nacional, el megàfon passa de mà en mà. Es parla, es crida, s'expressa amb llibertat que la revolució ha de continuar. Ben Alí no s'ha anat: queda la seva policia política, avui camuflada, però que segueix funcionant, queda la seva teranyina de corrupció, queda la seva gent del RCD, disfressada avui en diferents partits i amatents a retornar al poder, del que mai s'han anat, en el moment oportú.\nLes crides a la “Kasba 3” es repeteixen, s'estenen, es discuteixen en el carrer. És la resposta al discurs del nou primer ministre Sebsi, que parla amb l'arrogància del poder i amb una legitimitat que no li ha donat el poble. I el carrer li respon. Afirma que està present i viu i que no es doblegarà fàcilment a una “normalitat” que no suposi canvis reals en la societat tunisiana.\nDes dels racons de la marginació i l'exclusió, des de Sidi Bouzid, Rdayef, Thala, Kasserine…i estenent-se per tot el país, el poble de Tunísia en el carrer va estar fent la revolució de la dignitat. Cap despatx, cap poder ocult, cap partit, ningú havia dissenyat el programa. És el poble tunisià qui s'ha posat a escriure la seva pròpia història, no amb gessamins, sinó amb la dignitat i la sang dels seus joves, dels seus màrtirs.\nLa Kasba 1, la caravana de la revolució, milers de persones, vingudes de les zones més marginades de Tunísia, des de tot el país, van ocupar des del diumenge 23 de gener fins al 28, que van ser brutalment desallotjats, la Plaça del Govern en la Kasba. No estaven disposats a permetre un govern on la majoria dels seus components eren membres del partit de Ben Alí, començant pel seu primer ministre Ghanouchi.\nI amb la Kasba 2, va caure Ghanouchi. Ja han derrocat dos governs després de la caiguda del dictador. El poble tunisià, de nou, havia donat un pas endavant, passant per damunt com un corró del suport de la Unió Europea i d'Estats Units al govern de Ghanouchi. Els principals caps policials de l'època Ben Alí són destituïts, els presos polítics han estat alliberats, el RCD ha estat dissolt, però, no, el carrer vol més. La contrarrevolució segueix aquí.\n1 d'abril. Les crides a la Kasba 3, han concentrat a diversos milers de persones. És impossible arribar a la plaça. Policies i militars controlen els accessos. L'exèrcit està també present en els carrers. Tancs, camions. En el carrer d'accés a la plaça, diversos cordons de policia tiren el seu alè sobre les primeres files dels concentrats. Discursos improvisats entre la gent. Meher, un jove que anima els debats, ens parla de la revolució, que els assassins segueixen sense càstig i els corruptes lliures. Volen canvis reals, destruir tot l'aparell del partit-estat, és a dir, una altra Tunísia. No confia en els partits, ni en el sindicat. Saben que la força la tenen ells i elles en els carrers.\nDe cop i volta, comença a moure's la multitud. Alguns retrocedeixen, els més avancen cap a la policia. Sembla que aquesta ha començat a carregar, comencen les empentes, els cops, les pedres que volen, llambordes que s'arrenquen i l'aire s'omple de gasos lacrimògens que provoquen la dispersió cap als carrers de la medina.\nPerò els gasos ens persegueixen entre els carrers. Una companya de CGT, asmática, cau esvaïda. Però aquí està el poble. De les cases surten dones, homes, nens, per a atendre a la ferida. Llet, llimona, flassades, tot. Una jove porta ventoline per a la companya. Petons de respecte en el front. Afecte i solidaritat del poble. Un altre company de Solidaires s'ha quedat sol i també ha estat afectat a pels gasos. La mateixa resposta. Ràpidament acollit en una casa per a atendre-li i evitar la detenció. Uns vint detinguts ens diuen.\nJa en l'avinguda Habid Burguiba, la gent va arribant i es torna a concentrar enfront del Teatre Nacional. Es discuteix, es debat. Una jove estudiant ens parla, sentint-se protagonista del que està passant. Repudia la contínua ingerència d'occident sobre el seu país, el nostre sentiment de superioritat, ens parla d'una Tunísia tolerant, capaç de conviure, de construir una democràcia diferent i més real que la nostra. Li veiem convicció, seguretat en si mateixa. És la imatge d'un poble que s'està organitzant, que té esperança i capacitat de construir i avançar.\nEls diplomats en atur s'han posat en peus i organitzat. En només dos mesos, ja agrupen a 45.000 desocupats/des, amb estructures construïdes des de baix. Els comitès de salvaguarda de la revolució estan en tots els llocs, amb funcionaments més tancats (coordinació d'organitzacions) o més oberts (assemblearis), gestionen en la pràctica molts ajuntaments. Es prepara importants mobilitzacions contra l'actual govern si no segueixen desmantellant l'antic aparell de poder i no fica en la presó als responsables dels assassinats comesos durant el procés de la revolució.\nEls debats dels consells que estan elaborant els canvis constitucionals i la preparació de les eleccions, en principi convocades per al 25 de juliol, les lluites i aliances partidistes se succeeixen. La situació és difícil. Molts són els interessos que volen frenar el procés o utilitzar-lo.\nPerò el carrer ho té clar. La revolució a Tunísia acaba de començar.\nMouatamid i M.H.\nEquip de treball per al nord d'Àfrica de la S. de RR. II. de CGT\n>>> Pròxima crònica (2): En el cor de Tunis. Thala: la comissaria okupada


Alfons Perona, ponent al debat sobre la Zona de Baixes Emissions de 'La Vanguardia' - Escola de Prevenció i Seguretat Integral- EPSI - UAB Barcelona\nAlfons Perona, ponent al debat sobre la Zona de Baixes Emissions de 'La Vanguardia'\nEl diari La Vanguardia organitza una trobada virtual, el proper dimarts 27 d'octubre, per debatre diverses qüestions al voltant de la implementació de la Zona de Baixes Emissions a Barcelona. El professor Alfons Perona serà un dels experts convidats en una de les taules rodones d'aquesta jornada.\nAmb motiu de l'activació de la Zona de Baixes Emissions a Barcelona i als municipis colindants per on transcorren les rondes des del passat 1 de gener de 2020, el diari La Vanguardia dedica una de les seves trobades virtuals de debat a reflexionar al voltant dels efectes, impactes i resultats de la implementació d'aquesta mesura per la societat, el medi ambient i la mobilitat d'aquest territori, que abarca 95 km2.\nL'esdeveniment es celebrarà el proper dimarts 27 d'octubre des de les 9 h del matí i fins a les 12 del migdia, amb la participació d'experts i acadèmics en medi ambient i mobilitat sostenible, també representants del sector automobilístic i de l'energia, i intervindran càrrecs i responsables de l'Administració Local.\nEntre els especialistes convidats, que oferiran la seva visió i expertesa, s'hi troba el professor de l'Escola, Alfons Perona, jurista i consultor de mobilitat, que participarà a la segona taula de reflexió, que es realitzarà a les 11:15 h, sobre com es pot contribuir a millorar la situació per reduir més la contaminació de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, i quines polítiques de mobilitat sostenible cal seguir.\nL'acte serà moderat per Enric Sierra, Director Adjunt de La Vanguardia.\nPer assistir-hi cal confirmar-ho al telèfon 648 015 379 o enviar un e-mail a: invitaciones@encuentroslv.com\nPodeu consultar el programa de la jornada a aquest enllaç.


⚡ÚLTIMA HORA | La notícia que Felip i Letícia acaben de donar a Catalunya\nLa visita dels reis a Catalunya ja té data: serà el 17 de juliol i visitaran Barcelona i Figueres\nConeixeran el Museu Dalí al matí, mentre que a la tarda es reuniran a la capital catalana amb representants dels sectors més afectats per la crisi\nper ACN dimarts, 7 de juliol 2020 - 16:15h\nEl rei Felip i la reina Letícia durant la seva visita a Andalusia la setmana passada. | G3\nEls reis Felip VI i Letícia visitaran Catalunya a finals de la setmana vinent i estaran a Figueres i Barcelona divendres 17 de juliol, segons ha avançat aquest dimarts el diari 'La Vanguardia'. La visita s'emmarca en la ronda que estan fent els monarques per totes les Comunitats Autònomes per reconèixer l'esforç de la ciutadania en la lluita contra el coronavirus.\nLa visita a Catalunya tindrà lloc l'endemà de l'acte d'homenatge oficial a les víctimes de la Covid-19 que se celebrarà a Madrid i que estarà presidit pels reis d'Espanya. Segons el citat mitjà, la gira dels monarques espanyols, que va començar a les Illes Canàries a finals de juny, finalitzarà al Principat d'Astúries a finals d'aquest mes de juliol.\nPrimera visita a Catalunya des del passat mes de novembre\nLa del pròxim 17 de juliol serà la primera visita dels reis d'Espanya a Catalunya des del passat mes de novembre. Llavors, els monarques van visitar la ciutat de Barcelona en el marc del lliurament dels premis de la Fundació Princesa de Girona.\nSegons revela 'La Vanguardia', el rei Felip VI i la reina Letícia estaran a Figueres al matí, on visitaran el Museu Dalí, un dels atractius turístics més importants de l'Alt Empordà. A la tarda, els reis d'Espanya es desplaçaran a Barcelona, on mantindran una trobada amb representants dels sectors més afectats per la crisi i també visitaran algun espai monumental de la ciutat.\nAquest dimarts, a Múrcia\nEls monarques espanyols han visitat aquest dimarts terres murcianes, en el marc de la seva gira per les comunitats autònomes espanyoles, acompanyats del ministre d'Agricultura, Luis Planas, i el president de la Regió de Múrcia, Fernando López Miras. En la seva primera aturada, Felip VI i Letícia han conegut de primera mà el treball d'una cooperativa fruitera de la localitat de Cieza.\nLa segona visita que han realitzat els reis d'Espanya ha estat a les instal·lacions de l'Institut Murcià d'Investigació Biosanitària (IMIB), on han conegut la quinzena de projectes que tenen en marxa contra la Covid-19 i altres malalties.\nBarcelona Reina Letícia Casa Reial Rei Felip Figueres


L'equilibri de Nash | opinió | EL MÓN | Century\nL’equilibri de Nash\nEL MATEMÀTIC John Forbes Nash va guanyar el Nobel d’Economia per les seves investigacions en la teoria dels jocs. Nash va imaginar una situació en la qual dos competidors que es disputen un mercat i coneixen l’estratègia del seu adversari, decideixen mantenir-se com estan perquè creuen que qualsevol canvi debilitarà la seva posició. A l’igual que succeeix amb dos equips de futbol que no arrisquen res perquè s’acontenten amb empatar a zero.\nAquest científic, la vida està explicada a la pel·lícula ‘Una ment meravellosa’, va demostrar amb un model matemàtic que les situacions en què ningú s’atreveix a alterar l’equilibri poden durar molt de temps, però que sempre hi ha alguna variació externa que acaba trencant la relació de forces.\nFins a la data, el Govern de Rajoy i els partits constitucionalistes s’han mantingut en l’equilibri de Nash davant el nacionalisme català, que també es trobava molt còmode a l’estratègia de generar tensió i mobilitzar els seus, però sense creuar les línies vermelles traçades per l’Estat. Però l’enquesta que publica avui el nostre diari revela que la llista que promouen Mas i Junqueras podria proclamar la independència de Catalunya al Parlament amb el suport de la CUP, que els garantiria una majoria absoluta. Això ha deixat de ser una probabilitat remota per esdevenir una expectativa propera.\nAra sí que tenen al·licients els nacionalistes per trencar l’equilibri de Nash, ja que han aconseguit una situació en la qual l’Estat no té força per evitar la declaració unilateral després d’aconseguir controlar les institucions, els mitjans de comunicació i els moviments populars.\nels independentistes tenen a favor el coneixement de l’estratègia de l’adversari, que sempre ha cedit davant la pressió o la negociació . Durant 30 anys, el nacionalisme ha anat sumant transferències de l’Estat, recursos i poder polític per arribar a aquesta zona d’equilibri. Ara ha arribat el moment de fer-se amb tot el pastís perquè l’Estat s’ha convertit en un adversari feble, deslegitimat per la corrupció i tocat per la crisi.\nL’actitud de Govern recorda a la de l’Anglaterra de Neville Chamberlain que es preparava per a la pau mentre el règim nacionalsocialista gastava quantitats ingents per rearmar-se. La comparació és una mica òbvia però funciona perquè l’Estat espanyol ha cedit l’educació, la sanitat, la seguretat, la política social i els mitjans a un nacionalisme que mai ha cregut en el projecte comú.\nSembla tarda per reaccionar perquè l’adversari domina el tauler i té millors peces. Però el nacionalisme català també té punts de debilitat, com la falta de suport internacional i la dependència econòmica d’Espanya. Un Estat posseeix molts recursos legals per defensar-se i ha arribat el moment d’utilitzar-los.\nEl gran error ha estat jugar sempre a la defensiva pensant que l’adversari s’acontentaria amb mantenir l’ ‘statu quo’. Això ja no és possible perquè els nacionalistes estan atrapats en una autoprofecía que es compleix per si mateixa i que els empeny a trencar amb Espanya. No poden fer marxa enrere.\nPer això, la resposta de l’Estat ha de canviar i posar-se a el nivell de l’amenaça que representa la nova estratègia de l’adversari, que ja no és sobreviure o mantenir-se en el joc sinó donar escac mat al seu rival.


Taller de gravats 'El Joc de l'Oca' - Museu d'Art de Girona\nTaller de gravats ‘El Joc de l’Oca’\nAvui en dia si volem fer una còpia d’un dibuix, una imatge o un text fem servir una impressora, un escàner o bé fem una fotografia amb el nostre mòbil. Fàcil, oi?\nPerò com es feia una còpia d’una imatge abans de la invenció d’aquestes màquines? Des de ben antic, si es volia fer una còpia d’un text o d’una imatge es feia a mà. Però al segle xv es va descobrir un sistema revolucionari que canviaria per sempre la manera de copiar imatges: el gravat.\nEl gravat, que prové de la paraula francesa graver, consisteix a fer incisions o forats sobre un material, ja sigui fusta o metall, per obtenir una imatge en relleu. Aquest objecte s’anomena matriu. Posteriorment la matriu s’omple de tinta i s’estampa sobre paper, de manera que es poden produir tantes còpies del mateix disseny com es vulgui.\nEl fet de poder estampar la mateixa imatge de manera àgil, provocava que els gravats fossin relativament barats (de ben segur, més barats que copiar una imatge o tot un llibre a mà) i les imatges arribaven a gairebé tota la població.\nPer elaborar un gravat, el gravador utilitza unes eines especials (gúbies, burins o enformadors), de diferents mides i formes. Amb aquestes eines es va buidant la part de la imatge que ha de quedar en blanc i es dona forma i relleu a les línies del dibuix que, prèviament entintat, s’imprimirà al full de paper.\nHi ha vàries tècniques de gravat, des de les més modernes com ara la litografia i la serigrafia fins aquelles en què s’utilitzava el metall com a suport, que s’anomenaven calcografies.\nDins d’aquestes, el gravat a burí i l’aiguafort eren tècniques molt utilitzades per artistes molt famosos que tots coneixem com Rembrandt o Goya.\nPerò el mètode de gravat més antic se’l coneix amb el nom de xilografia. La xilografia consistia a gravar les imatges sobre una planxa de fusta. De fet, el nom xilografia prové del grec, i significa xylos (fusta) i graphia (escriptura). És a dir, literalment significa marcar o escriure sobre la fusta.\nDins de la xilografia encara hi havia una altra tècnica, l’anomenada estampació al bac, que consistia a entintar la planxa i pressionar-la manualment sobre el paper amb un martell de fusta. Aquesta feina era complicada i laboriosa i, per suposat, només s’aplicava a llibres que no solien passar de cinquanta pàgines o bé a documents solts.\nD’altra banda, les matrius no es podien aprofitar més enllà de l’obra que es feia, i les còpies que se’n extreien estaven limitades pel desgast del dibuix de la planxa. Però tot va canviar amb la invenció de la impremta moderna, en què els textos i les imatges es creaven per separat, la qual cosa va permetre millores tècniques en el gravat, i alhora un millor aprofitament dels materials.\nAquesta és una premsa del segle XVII, del tipus anomenat Gutenberg, segurament procedent d’alguna impremta gironina. Pels volts de l’any 1440, l’alemany Johannes Gutenberg va revolucionar el món de la impressió amb la invenció de la impremta de tipus mòbil adaptant una vella premsa de raïms.\nEl mèrit de Gutenberg va ser precisament descompondre el text per imprimir en totes i cadascuna de les seves parts: les lletres. Les lletres eren fetes amb plom, i n’hi havia de diverses mides i estils. Però malgrat la invenció de la tipografia, les imatges es van continuar gravant en matrius de fusta fins ben entrat el segle XVIII, moment en què, a poc a poc, es van substituint per altres tècniques d’impressió modernes.\nA Girona les antigues impremtes Palol (s. XVII) i Bro i Oliva (s. XVIII), amb fons reunits a la impremta Carreras (s. XIX), conservaven una àmplia col·lecció de més de 2.100 fustes. El 1986 va ser adquirida per la Diputació de Girona i ara es conserva aquí, al Museu d’Art de Girona.\nLa invenció de la impremta va suposar una difusió extraordinària de llibres, textos i imatges que fins aleshores només havien estat reproduïts a mà per monjos copistes, als scriptorium dels monestirs. Mitjançant la xilografia s’il·lustrava de tot: llibres, goigs (imatges de sants, invocacions de la Mare de Déu, etc.), i tota mena d’impresos que necessitessin imatges (segells, jocs, gravats d’obres d’art famoses, etc.). Fins i tot certs mapes senzills eren gravats en fusta. I els llibres en què s’utilitzava la il·lustració xilogràfica eren de tota mena: literatura, llibres sobre ciència, sobre geografia o fins i tot llibres per a escolars!\nUna de les produccions més populars eren les auques. L’auca era un antic joc d’apostes que consistia a extreure d’una bossa de cuir uns rodolins amb uns números que havien de coincidir amb les caselles de l’auca. Com els naips o jocs de cartes, van ser molt perseguits per l’Església i pel govern local. Amb el temps l’auca va anar perdent la seva condició de joc d’atzar per convertir-se en la coneguda historieta amb un conjunt de caselles relacionades entre si, com un còmic.\nDe fet, l’auca es considera la predecessora del joc de l’oca. I per aquest motiu, en aquest taller en línia, elaborarem una matriu per estampar una casella i així completar un tauler del joc de l’oca. Al finalitzar, per descomptat, ens espera una bona partida amb la família o els amics!\nPersonalitza el teu joc de l’oca\nDescarrega’t i construeix el tauler del joc de l’oca\nDescarrega’t el model amb totes les caselles\nHeu de imprimir els 4 fulls i enganxar-los amb celo o cola per crear el tauler complet.


Set supermercats de Calella col·laboren amb el Gran Recapte | Ràdio Calella Televisió\nSet supermercats de Calella col·laboren amb el Gran Recapte\nAvui i demà té lloc a tot Catalunya el Gran Recapte que organitza cada any el Banc dels aliments, amb l’objectiu d’aconseguir menjar pels més desfavorits. Càritas Calella és el responsable de la gestió a la ciutat i ha preparat 8 punts de recollida d’aliments a 7 supermercats.\nJosep Vidal, tresorer de Càritas i responsable de voluntaris del Gran Recapte, ha assegurat avui al programa La Ciutat que tot funciona segons el previst i ha agraït la tasca dels voluntaris i la col·laboració de l’Ajuntament.\n«Tot funciona bé. Sempre hi ha algun petit desajust, però amb una trucada de telèfon es soluciona. Hem hagut de trobar 140 voluntaris, que els agraïm molt la seva solidaritat, les seves ganes de col·laborar. A l’Ajuntament també, perquè ens proporciona, durant avui i demà, dos cotxes amb 4 membres de la brigada per anar recollint. Després tenim un altre voluntari que amb la seva furgoneta, com cada any, també ens ajuda. Estem contents, esperem que la cosa surti bé»\nVidal demana a la ciutadania que doni el que la seva economia li permeti, però recorda que l’economat necessita oli perquè ja fa 5 mesos que la Unió Europea no els hi envia.\n«Jo no sóc partidari de dir a la gent això, això i això. La gent que doni bonament el que pugui. Qui pugui donar mig quilo d’arròs, que doni mig quilo d’arròs i qui pugui donar 5 quilos, que doni 5 quilos. El que vaig dir és que estem escassos d’oli perquè els aliments bàsicament ens venen de la Unió Europea, que és qui ens portava oli d’oliva. Bàsicament, des de fa 5 mesos no veiem ni oli d’oliva ni oli de gira-sol. Suposo que també tenen retallades»\nPer aquest motiu, es veuen en la obligació de demanar-li a l’Ajuntament. Demana, això sí, oli de gira-sol, perquè considera que el d’oliva és massa car.\n«Quan hi ha algun producte que no tenim, ho demanem i ho paga l’Ajuntament. Si ha de pagar l’Ajuntament jo no sóc capaç de demanar-los-hi 300 ampolles d’oli que s’anirien a 1.500€. Tot el que compra l’Ajuntament ho paguem entre tots, amb els impostos»\nEls aliments que es recullin gràcies al Gran Recapte es gestionaran des de l’economat de Càritas. La setmana passada, va arribar a repartir els productes a 123 famílies, una xifra que Vidal ha qualificat de “trist rècord”.\n«Des de fa 4 anys tot es queda a Calella. Inclús fa 4 anys que ens van donar d’un altre Càritas tres tones d’aliments perquè per les nostres necessitats no havíem recollit prou. Ara és evident que recollim suficient i els dimarts, dimecres i divendres a la tarda, no baixem de 100 famílies. La setmana passada vam arribar a 123 famílies, que és el trist rècord de Càritas. Aquesta setmana, 103, altres setmanes 116, altres 115»\nDurant el Gran Recapte de l’any passat es van recollir 22.200 kg i fa dos anys, 22.000 kg. Aquest any s’espera superar aquesta dada, ja que els alumnes del Freta ja han recollit 950 kg. Josep Vidal diu que també es pot considerar un Gran Recapte.\nSegüent El temps obliga als Udols de Foc a anul·lar l’espectacle d’encesa de les llums de Nadal\nAnterior L’agenda esportiva d’aquest cap de setmana\n[AMPLIACIÓ] L’Ajuntament subvenciona amb 4.900 euros la millora de locals comercials buits o amb activitat\nLa Bruna organitza unes jornades de tallers i xerrades sobre sexe\nCinto Busquet denuncia que li han fet xantatge amb càmera oculta per silenciar-lo


El fons d’inversió alemany PATRIZIA va adquirir a LIBERBANK el passat mes de juny el Parc Logístic PIPS ABRERA (www.pipsabrera.com) ubicat al Polígon Sant Ermengol d’Abrera amb façana a l’autovia A2 i molt proper a l’autopista AP7. Aquest Parc té més de 70.000m2 de superfície i uns 50.000 metres quadrats construïts distribuïts en 6 naus logístiques de diverses superfícies i un edifici d’oficines. El conjunt es va promocionar fa més de 25 anys per allotjar als proveïdors logístics de SEAT. IMPLICA s’ha encarregat de la gestió del Parc (Property Management) des de l’any 2012, data en la que LIBERBANK va adquirir tot el conjunt per liquidació de l’anterior propietari.\nAquesta operació immobiliària ha estat la més important del sector industrial i logístic a Catalunya durant el primer semestre del present exercici i s’ha tancat durant les setmanes del primer confinament. Aquest és un altre testimoni de l’atractiu d’aquest tipus d’actius pels inversors institucionals malgrat la pandèmia COVID 19.\nTot i el canvi de titularitat, IMPLICA continua gestionant el Parc per interès de PATRIZIA. Volem aprofitar aquesta tribuna per agrair tant a la propietat anterior com als nous titulars la confiança professional que ens han atorgat per continuar desenvolupant la nostra activitat.


Els grups de Català i Castellà visiten la Biblioteca de Bon Pastor | CFA Bon Pastor\nCom cada curs, els grups de Català 1 i Castellà 1 hem visitat la biblioteca del Bon Pastor. Es tracta d’una activitat que recull al nostre Projecte Educatiu i que fem a cada edició per donar a conèixer als nouvinguts els serveis del barri dins del marc de l’impuls de la lectura i de la inclusió de tots els veïns i veïnes.\nHem escoltat amb atenció a la Núria, la bibliotecària que, com cada any, ens ha acollit molt bé. Ens ha explicat els serveis i els recursos amb què compta la biblioteca.\nEspecialment, han despertat interès les col·leccions de lectura fàcil i els espais dedicats al cinema i a la cuina. També han trobat interessant el servei que ofereix “Barcelona Activa” a la biblioteca, consistent en l’assessorament i en l’orientació acadèmica i professional un parell de dies a la setmana.\nAixí mateix, ens ha sorprès el nou espai que ha entrat en funcionament a la biblioteca: una sala multisensorial, amb tota una sèrie de ginys, per gaudir al màxim de qualsevol relat, conte, o qualsevol altra activitat, a través de tots els sentits!\nFinalment, abans de marxar, qui no tenia encara el carnet de la biblioteca se l’ha pogut fer.


Benvinguts a L'Europeu.\nFa uns mesos, els fundadors de l'Europeu vam considerar que era necessari un espai web que servís per generar debat entre els joves i es pogués incentivar l'esperit crític. Pocs dies més tard, ens vam posar mans a l'obra per tal de crear el projecte que avui us presentem, un blog col·laboratiu on esperem rebre articles de tot tipus i de tothom.\nL'Europeu, doncs, neix amb la intenció de ser un espai on tothom qui ho desitgi pugui expressar les seves opinions i reflexions sobre gran varietat de temes. Pretenem ser un diari plural, tant en els continguts com en les qüestions a tractar. Qualsevol persona que ho desitgi pot publicar en aquest diari, volem ser un portaveu per a que les opinions dels ciutadans normals i corrents, especialent als joves, siguin llegides.\nEsperem doncs, que us agradi el contingut que trobareu en aquest blog, que el seguiu amb regularitat i que hi participeu amb articles i comentaris.


Alimentació en la gent gran. Prevenció en salut\nEl CAATEEB t'ofereix una conferència a càrrec de Jordi Valeta on es tractaran temes de nutrició, alimentació per a la gent gran i consells nutricionals.\nL'alimentació és un factor més important del que ens pensem. Alimentar-se a part de ser una necessitat fisiològica, també és una font de satisfacció, però, sabem exactament quins tipus d'aliments ens convenen més segons l'edat que tenim?\nPer tal que una alimentació sigui saludable ha de complir certes condicions. És necessari que contingui l'energia i els nutrients en la quantitat i les proporcions adequades per a l'individu, és a dir, hi ha d'haver un equilibri nutritiu i a més a més ha de satisfer tot un seguit de condicions de diferents tipus com higièniques, afectives...\nEn el cas de les persones grans, és molt important saber quins aspectes comuns poden afectar en la seva salut i que de ben segur, es poden mantenir o millorar amb una alimentació apropiada i equilibrada.\nConceptes generals sobre nutrients i nutrició.\nAlimentació més indicada en la gent gran. Prevenció en salut. Inflamació, Osteoporosi i d'altres alteracions freqüents.\nAjudes nutricionals mitjançant la suplementació natural. Suplements naturals actuals.\nTècnic en naturopatia funcional. Expert en nutrició celular activa i Fisioterapeuta.


Jaume Mestres, el diari d’un viatger santboià | Biblioteques de Sant Boi de Llobregat\n10/10/2009 · by Biblioteques de Sant Boi\t· in Sant Boi, Viatgeteca.\t·\nSi us agrada a més de viatjar, llegir experiències personals sobre viatges, conèixer llocs sense posar-hi un peu i estar en contacte amb gent amb les vostres mateixes inquietuts, aquí us donem un enllaç que us agradara moltíssim: el Quadern Altar de Jaume Mestres on trobareu un munt d’experiències i de descripcions magnífiques dels viatjes d’en Jaume.\nTambé trobareu enllaços al seu blog: Blog personal de Jaume Mestres , al seu canal de Youtube i a altres blogs de gent viatgera, bitàcores i molt més, tot enquadrat en el BlogAltaïr (de la llibreria Altaïr).\nEn Jaume Mestres va néixer a Sant Boi del LLobregat i des de sempre sent una autèntica passió pels viatjes i per gaudir de tot lo bo que hi ha en aquest planeta.\nEl 1973 va obrir la llibreria La Plana, una llibreria que en les seves pròpies paraules “anava més enllà del que entenem com un negoci. A la sala interior de la llibreria s’hi van fer un munt d’exposicions, conferències, recitals de cançó, cursos de català i guitarra, presentacions de llibres i, fins i tot, sessions de cinema fòrum”.\nEls anys 1986 i 1987 va apartar-se de la llibreria per viatjar, durant dos anys sencers, pel sud-est d’Àsia. El 1988, va retornar a la llibreria. Va portar-la fins el 1995, any que es va desfer de la botiga del tot. De llavors ençà es dedica exclusivament a viatjar, a escriure i a fer fotografies.\n← Com evitar la síndrome de classe turista\nMes enllà de Santiago 1 →


Unicaja i Liberbank confirmen contactes "preliminars" per a una possible fusió\nPublicat 05/10/2020 11:45CET\nUnicaja i Liberbank han confirmat aquest dilluns contactes "preliminars" de cara a una possible fusió, sense que, ara per ara, s'hagi adoptat cap decisió sobre aquesta qüestió.\n"Pel que fa a determinades informacions d'alguns mitjans de comunicació, Unicaja Banco comunica que de manera regular analitza possibles oportunitats d'inversió o operacions corporatives que puguin resultar d'interès per a tots els seus accionistes", ha afirmat Unicaja a la Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV).\nDe la seva banda, Liberbank ha informat la CNMV que, dins de l'anàlisi estratègica que habitualment duu a terme, s'inclou l'estudi de possibles operacions d'integració que permetin optimitzar el valor de la companyia.\nEn aquest sentit, les dues entitats han confirmat "contactes preliminars" entre elles, sense que encara s'hagi adoptat cap decisió sobre aquesta qüestió.\nUnicaja diu que el seu Consell d'Administració té coneixement d'aquests contactes, tot i que per ara no hi han participat assessors externs, i informarà el mercat de les possibles decisions "rellevants" que adopti.\nLes dues entitats ja van parlar per encarar una fusió, però els seus consells d'administració van decidir el maig del 2019 no continuar amb el procés perquè era impossible assolir un acord sobre l'equació de bescanvi.\nNo obstant això, la baixa rendibilitat del sector bancari europeu, pressionada encara més per la previsible prolongació de l'entorn de tipus d'interès baixos i l'actual crisi del coronavirus, ha tornat a situar les fusions en el punt de mira perquè les entitats aconsegueixin reduir costos i millorar la seva eficiència.\nDe fet, el Banc Central Europeu (BCE) ha intensificat aquests mesos la crida perquè les entitats de la zona euro escometin fusions tant en l'àmbit domèstic com transnacional per mirar de resoldre els problemes de baixa rendibilitat que arrossega el sector des d'abans de la pandèmia, però que la crisi actual ha exacerbat.\nEn aquesta línia, el Consell de Supervisió del BCE va anunciar al juliol que "facilitarà" la consolidació del sistema bancari de la zona euro mitjançant l'ús de les seves eines supervisores, per la qual cosa no exigirà uns requisits de capital més elevats a les entitats que sorgeixin d'una fusió.\nAixí, CaixaBank i Bankia han obert el procés de fusions del sector i el mercat estava pendent de possibles candidats a protagonitzar una potencial operació de consolidació. El mateix dia que CaixaBank i Bankia van anunciar contactes de cara a una possible fusió, Unicaja i Liberbank es van impulsar en borsa un 13,2% i un 13,5%, respectivament.


El president de la Generalitat, Carles Puigdemont, va visitar la fira Alimentaria amb Ada Colau, Núria Marín i la ministra Isabel García Tejerina. PERE TORDERA\nBarcelonaSosté el seu entorn que, en les últimes setmanes, Carles Puigdemont s’ha començat a “creure” que és president de la Generalitat. “Ara el comencem a veure prenent la iniciativa”, assenyalen fonts de Palau, que citen la reunió amb Mariano Rajoy com a exemple d’aquesta nova etapa en el seu -encara- curt mandat. Un altre dels canvis que ha observat el seu equip és un interès creixent en els assumptes de partit, que fins ara es mirava amb certa “mandra”. Fins al punt que Puigdemont ha pres la determinació d’implicar-se en la refundació de Convergència. ¿A què es deu aquesta voluntat? Segons diverses fonts de la direcció nacionalista, el factor clau ha sigut la petició explícita que li ha fet una representació del món local perquè “es posi al capdavant” -en l’àmbit ideològic, no de càrrecs- del procés de renovació de CDC. Així l’hi van traslladar gairebé una vintena de quadres en un dinar a Sant Martí de Llémena (Gironès) aquest diumenge.\n“S’han acabat els projectes de grans lideratges personals”, va assenyalar ahir Puigdemont des dels micròfons de RAC1. A la reunió de Sant Martí de Llémena s’hi va fer la demanda unànime de reivindicar un “lideratge en xarxa” a través de “gent que està a peu de carrer” des dels municipis. Bona part dels assistents es van confessar “incòmodes” davant del creixent debat de noms que sacseja el partit, i Puigdemont va preferir no abordar la qüestió. El cert és que els moviments per bastir candidatures s’intensifiquen a mesura que s’acosta el 21 de maig, dia en què la militància decidirà si es dissol CDC per fundar una nova eina.\nGrups i frontisses\nAl llarg dels últims dies hi ha la sensació dins del partit -així ho assenyalen veus de la cúpula i del territori- que l’espai liderat per Jordi Turull, president del grup parlamentari de Junts pel Sí, i Miquel Buch, president de l’Associació Catalana de Municipis (ACM) i alcalde de Premià de Mar, s’està convertint en una opció “guanyadora”. Dimarts passat, Turull i Buch van organitzar un dinar amb diversos sectors del partit -des d’alcaldes fins a diputats-, i el dia 7 de maig tenen prevista una presentació pública. Un dels noms clau d’aquesta confluència és el de la consellera de la Presidència, Neus Munté, que també és una figura molt vinculada a Puigdemont des dels temps en què els dos eren diputats. Ara han intensificat la sintonia des que tenen despatx al Palau de la Generalitat.\nDes de l’entorn presidencial hi ha fonts que assenyalen que l’exalcalde de Girona té “preferència” per l’espai de Turull -“és amb qui més parla del partit, especialment per assumptes parlamentaris”, argumenta un dirigent-, però de moment no farà cap pronunciament públic. Diversos membres de la direcció consultats asseguren que la presència de Munté al costat del president del grup parlamentari de Junts pel Sí al Parlament ja és un “suport implícit” de Puigdemont. El seu cap de gabinet, Josep Rius, és membre actiu de Moment Barcelona, una plataforma plena d’afins a l’espai convergent de Turull i Buch.\nEl nom de la consellera de la Presidència també exerceix com a frontissa d’un hipotètic acostament entre l’entorn de Turull i el de Josep Rull, excoordinador general de CDC i ara conseller de Territori i Sostenibilitat. Munté i Rull provenen de la mateixa família socialdemòcrata, i van mantenir un dinar fa una setmana en què van “analitzar” el futur del partit. “Qualsevol missatge de consens implicarà voluntat de parlar i d’escoltar-nos”, consideren dirigents vinculats a Turull coneixedors dels contactes entre sectors.\nDirigents del partit indiquen que els afins a Rull segueixen buscant un candidat -o candidata- per a la secretaria general, però no es descarta la possibilitat que finalment hi hagi un pacte. “Una entesa passaria per l’entrada a la direcció de membres vinculats a Rull, com és el cas de Carles Campuzano o Jaume Ciurana”, mantenen fonts consultades.\nEl quadre el completa Germà Gordó, que ahir va assistir a la presentació de Nova Barcelona, la plataforma afí a ell i liderada per Teresa Pitarch amb la qual vol governar la federació de CDC a la capital. L’escenari actual al partit condueix a unes primàries que sectors del partit ja volen posar en pràctica per triar candidat a Madrid per a les probables eleccions del 26-J.


Setembre | 2009 | Blog de'n Valentí Torra\nArchive for Setembre de 2009\n“Monsieur”, el primer llibre del Quintet d’Avinyó, de Lawrence Durrell.\nPosted in Escriptors, Literatura, Llibres, tagged Avinyó, Durrell, Freud, gnosticisme on Setembre 6, 2009| 1 Comment »\nHe acabat Monsieur, el primer dels cinc llibres que composen el Quintet d’Avinyó però, abans d’acabar l’empresa, vull deixar quatre ratlles amb la impressió de la lectura encara ben viva. I és que el llibre s’ho mereix.\nL’obra té tots els ingredients per ser un best seller de moda. Hi ha un noble arruïnat de la Provença més antiga; una secta gnòstica amb ingredients suïcides que s’ubica a l’oasi de Macabrú, al l’Egipte etern; hi ha l’explicació – o, millor dir, la teoria – del tot improbable, però suggerent, sobre la fi dels Templers i més coses que tot seguit relataré. Amb menys ingredients Dan Brown, per exemple, ha fet prous duros!\nL’obra té el caràcter d’un torrent que baixa desfermat enduent-se tot el que troba al seu pas. Acompanyen al Piers, el noble provençal, la seva germana – boja – i el seu marit un metge anglès del servei diplomàtic. L’acompanya també un escriptor anglès que novel•la les seves vides, casat amb una noia que a la vegada…\nL’homosexualitat i algun altre tabú, dels que en aquell temps eren tabús tabús, recorre de dalt a baix tota la història de les relacions, triangulars, de les dues parelles, més la d’un historiador single amb una mentalitat prou interessant. I, és clar, Freud, el doctor Freud mític i no el replicat, contestat i desmitificat d’avui, n’és també personatge.\nN’hi ha prou per fer-vos venir ganes de llegir-lo? Afegiré que els temps narratius estan situats fora del temps “real” de la novel•la i que poc a poc, ens anem fent a la idea de que no res és el que sembla, o que ni tant sols és de veritat, o… Ja ho veureu!\nPer si cal deixo escrit que l’autor, Lawrence Durrell, és autor també d’una altra obra magna, el Quartet d’Alexandria, que va tenir més èxit. Les dues obres – nou llibres en total – són situades al món d’entreguerres, farcides de diplomàtics i d’història i tenen l’amor i els seus confins com a tema central.\nSort i bona lectura!