Karl Marx: La misèria de la filosofia, Capítol 2, 1\nLa misèria de la filosofia\n(Traducció de Jordi Arquer)\nCapítol Segon: La metafísica de l'economia política\n1.- El mètode\nHeu-nos aquí en plena Alemanya! Anem a parlar de metafísica, al mateix temps que d'economia política. I en fer-ho així, encara no farem altra cosa que seguir les “contradiccions” de Proudhon. De cop ell ens força a parlar anglès, a tornar-nos passablement anglesos. Mentrestant l'escena canvia. El senyor Proudhon ens transporta a la nostra cara pàtria i ens obliga a recobrar la nostra qualitat d'alemanys, contra la nostra voluntat.\nSi l'anglès transforma els homes en capells, l'alemany transforma els capells en idees. L'anglès és Ricardo, ric banquer i economista distingit; l'alemany és Hegel, simple professor de filosofia a la Universitat de Berlín.\nLluís XV, últim rei absolut, que representava la decadència de la monarquia francesa, havia pres al seu servei un metge que era el primer economista de França. Aquest metge, aquest economista, representava el triomf imminent i segur de la burgesia francesa. El doctor Quesnay ha fet de l'economia política una ciència; l'ha compendiada en la seva famosa “Taula econòmica”. Ultra els mil i un comentaris que han aparegut sobre aquesta taula, en posseïm un del mateix doctor. És “l'anàlisi de la taula econòmica seguit de set observacions importants”.\nEl senyor Proudhon és un altre doctor Quesnay. És el Quesnay de la metafísica de l'economia política.\nAra bé, la metafísica, la filosofia tota, es resumeix, segons Hegel, en el mètode. Ens caldrà, doncs, tractar d'aclarir el mètode del senyor Proudhon que és, almenys, tan tenebrós com la “Taula econòmica”. És per això que donem set observacions més o menys importants. Si el doctor Proudhon no està content de les nostres observacions sempre podrà jugar a Abat Baudeau i donarà ell mateix “l'explicació del mètode econòmico-metafísic”.\n“No fem pas una història segons l'ordre del temps, sinó segons la successió de les idees. Les fases o categories econòmiques són en llur manifestació adés contemporànies, adés invertides... Les teories econòmiques no per això deixen de tenir llur successió lògica i llur sèrie en la raó; és aquest ordre que ens afalaga d'haver descobert” (Proudhon).\nDecididament, el senyor Proudhon ha volgut fer por als francesos, llançant-los a la cara frases gairebé hegelianes. Hem, doncs, d'entendre'ns amb dos homes, primer amb el senyor Proudhon, després amb Hegel. ¿Com es distingeix el senyor Proudhon dels altres economistes? I Hegel, ¿quin paper representa en l'economia política del senyor Proudhon?\nEls economistes expressen les relacions de producció burgeses, la divisió del treball, el crèdit, la moneda, etc., com a categories fixes, immutables, eternes. El senyor Proudhon que s'ha trobat amb aquestes categories totalment acabades, vol explicar-nos l'acte de formació, la generació d'aquestes categories, principis, lleis, idees, pensaments.\nEls economistes ens expliquen com hom produeix, donades aquestes relacions, però el que ells no ens expliquen, és com es produeixen aquestes relacions, és a dir, el moviment històric que les ha fetes nèixer. El senyor Proudhon havent pres aquestes relacions com a principis, com a categories, com a pensaments abstractes, només ha de posar en ordre aquests pensaments, que es troben arrenglerats alfabèticament al final de tots els tractats d'economia política. Els materials dels economistes són la vida activa i palpitant dels homes; els materials del senyor Proudhon, són els dogmes dels economistes. Però des del moment que hom no persegueix el moviment històric de les relacions de producció – i les categories econòmiques no són més que llur expressió teòrica –, des del moment que hom no vol veure en aquestes categories sinó idees, pensaments espontanis, independents de les relacions reals, hom es veu forçat d'assignar com a origen d'aquests pensaments el moviment de la raó pura. ¿Com pot la raó pura, eterna, impersonal, fer nèixer aquests pensaments? Com procedeix per a produir-los?\nSi tinguéssim la intrepidesa del senyor Proudhon en matèria d'hegelianisme, diríem: la raó pura es distingeix en si mateixa de si mateixa. Què vol dir això? La raó impersonal, no tenint fora d'ella ni terreny sobre el qual poder posar-se, ni objecte al qual poder oposar-se, ni subjecte amb el qual poder compondre's, es veu forçada a fer el capgirell posant-se, oposant-se i component-se posició, oposició i composició. Parlant en grec, tenim la tesi, l'antítesi i la síntesi. Quant a aquells que no coneguin el llenguatge hegelià, els direm la fórmula sagramental: afirmació, negació i negació de la negació. Heu-vos aquí què vol dir parlar clar. Això no és pas certament l'hebreu, encara que desplagui el senyor Proudhon; però és el llenguatge d'aquesta raó tan pura, separada de l'individu. Al lloc de l'individu ordinari, amb la seva manera habitual de parlar i de pensar, no tenim altra cosa que aquesta manera ordinària totalment pura, menys de l'individu.\n¿Cal sorprendre's que tota cosa, en darrera abstracció – car hi ha abstracció i no anàlisi – es presenti en estat de categòria lògica? ¿Cal estranyar-se que, deixant caure a poc a poc tot el que constitueix l'individualitat d'un edifici, en fer abstracció dels materials que el componen, de la forma que el distingeix, arribaríeu a veure només que un sol cos – que en fer abstracció dels límits d'aquest cos aviat no tindreu més que un espai –, que en fi, fent abstracció de les dimensions d'aquest espai, acabeu per no veure més que la quantitat tota pura, la categoria lògica? Així, a força d'abstreure de tot subjecte tots els pretesos accidents, animats o inanimats, homes o coses, tenim raó de dir que en última abstracció hom arriba a tenir com a substància les categories lògiques. De la mateixa manera, els metafísics que en fer aquestes abstraccions s'imaginen fer una anàlisi i que a mesura que més i més van separant-se dels objectes s'imaginen apropar-s'hi fins al punt de penetrar-los, aquests metafísics tenen raó, al seu torn, de dir que les coses d'aquest món són brodadures les categories lògiques de les quals formen el canemàs. Heus aquí el que distingeix el filòsof del cristià. El cristià sols té notícia d'una encarnació del Logos, a despit de la lògica; el filòsof no va en lloc amb les encarnacions. Que tot el que existeix, que tot el que viu sobre la terra i sota l'aigua, pugui quedar reduït a força d'abstracció a una categoria lògica; que d'aquesta manera, tot el món real pugui negar-se en el món de les abstraccions, en el món de les categories lògiques, qui se n'estranyarà?\nTot el que existeix, tot el que viu sobre la terra o sota l'aigua, sols viu, sols existeix per un moviment qualsevol. De manera que el moviment de la història, produeix les relacions socials, el moviment industrial dóna els productes industrials, etc.\nDe la mateixa manera que a força d'abstracció hem transformat tota cosa en categoria lògica, igualment hom no ha de fer més que fer abstracció de tot caràcter distintiu dels diferents moviments, per arribar al moviment en estat abstracte, al moviment purament formal, a la fórmula purament lògica del moviment. Els qui troben en les categories lògiques la substància de tota cosa, s'imaginen haver trobat en la fórmula lògica del moviment el mètode absolut, que no solament explica tota cosa, sinó que implica encara el moviment de la cosa.\nÉs d'aquest mètode absolut que parla Hegel en aquests termes: “El mètode és la força absoluta, única, suprema, infinita, a la qual cap objecte no pot resistir; és la tendència de la raó a reconèixer-se ella mateixa en tota cosa” (Lògica, Vol. III). Trobant-se tota cosa reduïda a una categoria lògica, i tot moviment, tot acte de producció, al mètode, resulta, naturalment, que tot el conjunt de productes i de producció, d'objectes i de moviment, es redueix a una metafísica aplicada. El que Hegel ha fet amb la religió, el dret, etc., el senyor Proudhon intenta fer-ho amb l'economia política.\nQuè és, doncs, aquest mètode? L'abstracció del moviment. El moviment en estat abstracte. ¿Què és el moviment en estat abstracte? La fórmula purament lògica del moviment o el moviment de la raó pura. ¿En què consisteix el moviment de la raó pura? A posar-se, a oposar-se, a compondre's, a formular-se com a tesi, antítesi, síntesi, o bé a afirmar-se, a negar-se, a negar la seva negació.\n¿Com ho fa la raó per a afirmar-se, per a posar-se en categoria determinada? Això és qüestió de la raó mateixa i dels seus apologistes.\nPerò, una vegada que ha arribat a posar-se en tesi, aquesta tesi, aquest pensament, oposat a ell mateix, es desdobla en dos pensaments contradictoris, el positiu i el negatiu, el sí i el no. La lluita d'aquests dos elements antagònics tancats en l'antítesi, constitueix el moviment dialèctic. El sí esdevenint no, el no esdevenint sí, el sí esdevenint alhora sí i no, el no esdevenint alhora no i sí, els contraris es compensen, es neutralitzen, es paralitzen. La fusió d'aquests dos pensaments contradictoris constitueix un pensament nou, que n'és la síntesi.\nAquest pensament nou es divideix encara en dos pensaments contradictoris que es fonen, a llur torn, en una nova síntesi. D'aquest treball de gestació, en neix un grup de pensaments. Aquest grup de pensaments segueix el mateix moviment dialèctic que una simple categoria, i té per antítesi un grup contradictori. D'aquests dos grups de pensaments, neix un nou grup de pensaments que és la seva síntesi.\nDe la mateixa manera que del moviment dialèctic de les categories simples neix el grup, igualment del moviment dialèctic dels grups neix la sèrie, i del moviment dialèctic de les sèries neix tot el sistema.\nApliqueu aquest mètode a les categories de l'economia política, i tindreu la lògica i la metafísica de l'economia política, o, en altres termes, tindreu les categories econòmiques conegudes de tothom, traduïdes a un llenguatge poc conegut, que els dóna l'aire d'haver fet eclosió frescament dins una testa raó pura; talment aquestes categories semblen les unes engendrar les altres, encadenar-se, encabritant-se les unes en les altres pel sol treball del moviment dialèctic. Que el lector no s'espanti d'aquesta metafísica amb tota la seva bastida de categories, grups, sèries i sistemes. A desgrat dels grans esforços que ha fet el senyor Proudhon per escalar el cim del sistema de les contradiccions, no ha pogut mai elevar-se per sobre dels dos, primers graons de la tesi i de l'antítesi simple, i encara només els ha pogut pujar dues vegades i, d'aquestes dues vegades, una d'elles caigué de cap per avall.\nFins aquí, sols hem exposat la dialèctica d'Hegel. Veurem més endavant com el senyor Proudhon ha reeixit a reduir-la a les més mesquines proporcions. Així, per a Hegel, tot el que ha passat i el que està passant és estrictament el que passa en el seu propi raonament. També la filosofia de la història no és altra cosa que la història de la filosofia, de la seva pròpia filosofia. No existeix ja “la història segons l'ordre dels temps”, no hi ha més que “la successió de les idees en la raó”. Ell creu construir el món per mitjà del moviment del pensament, mentre que el que fa és reconstruir sistemàticament i classificar, sota el mètode absolut, els pensaments que estan en la ment de tothom.\nLes categories econòmiques no són més que les expressions teòriques, les abstraccions de les relacions socials de producció. El senyor Proudhon, com un veritable filosof, prenent les coses a l'inrevés, no veu en les relacions reals altra cosa que les encarnacions d'aquests principis, d'aquestes categories que dormitaven, ens diu, encara, el senyor Proudhon, el filòsof, en el si “de la raó impersonal de la humanitat”.\nEl senyor Proudhon, economista, ha comprès molt bé que els homes fan la tela, el llenç, les sedes, sota determinades relacions de producció. Però, el que no ha comprès, és que aquestes relacions socials determinades són produïdes pels homes, igual que el llenç, el lli, etc. Les relacions socials estan íntimament lligades a les forces productives. En adquirir noves forces productives, els homes canvien llur mode de producció, i canviant el mode de producció, la manera de guanyar llur vida, canvien tots les seves relacions socials. El molí de mà us donarà la societat amb el senyor feudal; el molí a vapor, la societat amb el capitalista industrial.\nEls mateixos homes que estableixen les relacions socials d'acord amb la seva productivitat material, conformen també els principis, les idees, les categories, a la mesura de les seves relacions socials.\nDe manera que aquestes idees, aquestes categories, són tan poc eternes com les relacions que expressen. Són productes històrics i transitoris.\nVivim en un moviment continu d'acreixement de les forces productives, de destrucció de les relacions socials, de formació de les idees; l'únic que hi ha d'immutable és l'abstracció del moviment, mors immortalis.\nLes relacions de producció de tota societat formen un tot. El senyor Proudhon considera les relacions econòmiques com altres tantes fases socials, que l'una engendra l'altra, resultant l'una de l'altra com l'antítesi de la tesi, i realitzant en llur successió lògica la raó impersonal de la humanitat.\nL'únic inconvenient que hi ha en aquest mètode, és que emprenent l'examen d'una sola d'aquestes fases, Proudhon no pugui explicar-la sense haver recorregut a totes les altres relacions de la societat, relacions que, això no obstant, no ha fet pas encara engendrar pel seu moviment dialèctic. Com més endavant el senyor Proudhon, per mitjà de la raó pura, passa a l'infantament d'aquestes fases, procedeix com si fossin infants nou-nats, oblidant que tenen la mateixa edat que la primera.\nAixí, per arribar a la constitució del valor, que és per a ell la base de totes les evolucions econòmiques, no pot passar-se de la divisió del treball, de la competència, etc. Emperò, en la sèrie, en la raó del senyor Proudhon, en la successió lògica, aquestes relacions encara no existien.\nEn construir amb les categories de l'economia política l'edifici d'un sistema ideològic, hom disloca els membres de la societat en altres tantes societats a part, que arriben les unes després de les altres. ¿Com, en efecte, la sola fórmula lògica del moviment, de la successió del temps, podria explicar el cos de la societat, en el qual totes les relacions coexisteixen simultàniament i les unes suporten les altres?\nVegeu, ara, quines modificacions introdueix el senyor Proudhon a la dialèctica de Hegel en aplicar-la a l'economia política.\nPer al senyor Proudhon tota categoria econòmica té dos costats, l'un bo, l'altre dolent. Enfoca les categories de la mateixa manera que el petit-burgès considera els grans homes de la història: Napoleó és un gran home; ha fet molt de bé, però ha fet també molt de mal.\nEl bon costat i el costat dolent, l'avantatge i l'inconvenient, presos en conjunt, formen per al senyor Proudhon la contradicció en cada categoria econòmica.\nProblema a resoldre: conserva el costat bo tot eliminant el dolent.\nL'esclavitud és una categoria econòmica com qualsevol altra. Té, doncs, també els seus dos costats. Deixem el costat dolent i parlem del costat bo de l'esclavitud: quedi ben entès que ens referim tan sols a l'esclavitud directa, a l'esclavitud dels negres al Surinam, al Brasil, a les contrades meridionals de l'Amèrica del Nord.\nL'esclavitud directa és l'eix de la indústria burgesa igual que les màquines, el crèdit, etc. Sense esclavitud, no tindríeu indústria moderna. És l'esclavitud que ha donat el seu valor a les colònies. Són les colònies que han creat el comerç de l'univers, que és la condició per a la gran indústria. Així, doncs, l'esclavitud és una categoria econòmica de la més gran importància.\nSense l'esclavitud, l'Amèrica del Nord, el país més progressiu, es transformaria en país patriarcal. Esborreu l'Amèrica del Nord del mapa del món, i tindreu l'anarquia, la decadència completa del comerç i de la civilització modernes. Féu desaparèixer l'esclavitud, i haureu esborrat l'Amèrica del mapa dels pobles.\nPer això l'esclavitud com que és una categoria econòmica, ha figurat sempre en les institucions dels pobles. Els pobles moderns no han sabut fer altra cosa que disfressar l'esclavitud en llur propi país, però l'han imposada sense careta al nou món.\n¿Com s'arreglarà el senyor Proudhon per a salvar l'esclavitud? Plantejarà així el problema: Conservar el costat bo d'aquesta categoria econòmica, eliminar-ne el que és dolent.\nHegel no té problemes a plantejar. No té més que la dialèctica. El senyor Proudhon no té de la dialèctica de Hegel altra cosa que la forma discursiva. El seu moviment dialèctic, per a ell, és la distinció dogmàtica del que és bo i del que és dolent.\nPrenem per un moment el mateix senyor Proudhon com a categoria. Examinem el seu costat bo i el dolent, els seus avantatges i els seus inconvenients.\nSi té sobre Hegel l'avantatge de plantejar problemes que es proposa de resoldre per a un major benestar de la humanitat, té l'inconvenient d'estar castigat d'esterilitat quan es tracta d'engendrar, pel treball d'infantament dialèctic, una nova categoria. El que constitueix el moviment dialèctic, és la coexistència dels dos costats contradictoris, la seva lluita i la seva fusió en una categoria nova. Sols amb el fet de plantejar el problema, d'eliminar el costat dolent, hom talla de cop el moviment dialèctic. Car no és pas la categoria allò que es posa i s'oposa a ella mateixa per la seva naturalesa contradictòria, és el senyor Proudhon qui es commou, s'agita, forceja entre els dos costats de la categoria.\nAgafat així, en un carreró de difícil sortida per mitjans legals, el senyor Proudhon fa un veritable salt que el transporta d'un sol cop en una categoria nova. I és llavors, quan apareix als seus ulls meravellats la sèrie en la raó.\nPren la primera categoria que se li presenta, i li atribueix arbitràriament la qualitat de portar remei als inconvenients de la categoria que tracta de depurar. Si hem de creure el senyor Proudhon, d'aquesta manera, els impostos guareixen els inconvenients dels monopolis; la balança comercial, els inconvenients dels impostos, les rendes de la terra, els inconvenients del crèdit, etc.\nI així, prenent successivament les categories econòmiques d'una a una, i fent d'aquesta l'antídot d'aquella, ek senyor Proudhon arriba a compondre amb aquesta barreja de contradiccions, i d'antídots de les contradiccions, dos volums de contradiccions, que anomena d'una manera justíssima: El sistema de les contradiccions econòmiques.\n“En la raó absoluta totes aquestes idees... són igualment simples i generals... De fet, sols arriben a la ciència per una espècie de bastida de les nostres idees. Però, la veritat en ella, és independent d'aquestes figures dialèctiques i alliberada de les combinacions del nostre esperit” (Proudhon).\nHeus aquí de cop, per una espècie de viratge, el secret del qual ara coneixem, la metafísica de l'economia política convertida en una il·lusió! Mai el senyor Proudhon no ha dit tant de veritat. Certament, des del moment que el procediment d'un moviment dialèctic es redueix al simple procediment d'oposar el bo al dolent, de plantejar problemes tendint a eliminar el dolent i donar una categoria com a antídot a l'altra, les categories deixen de tenir espontaneïtat; la idea “no funciona més”; ja no hi ha vida en ella. Ja no es posa ni es descomposa en categories. La successió de les categories ha esdevingut una mena de bastida. La dialèctica deixa d'ésser el moviment de la raó absoluta. No queda ja la dialèctica, no queda a tot estirar altra cosa que la moral tota pura.\nQuan el senyor Proudhon parla de la sèrie en la raó, de la successió lògica de les categories, declara positivament que no vol donar la història segons l'ordre dels temps, és a dir, segons el senyor Proudhon, la successió històrica en la qual les categories s'han manifestat. Segons ell, llavors tot succeïa en l'èter pur de la raó. Tot havia d'emanar d'aquest èter per mitjà de la dialèctica. Ara que es tracta de posar en pràctica aquesta dialèctica, la raó li falla. La dialèctica del senyor Proudhon falta a la dialèctica de Hegel, i heus aquí que el senyor Proudhon es veu obligat a dir que l'ordre en el qual dóna les categories econòmiques ja no és l'ordre en el qual s'engendraven les unes a les altres. Les evolucions econòmiques han deixat d'ésser les evolucions de la mateixa raó.\n¿Què és, doncs, el que ens dóna la senyor Proudhon? ¿La història real, és a dir, segons la raó del senyor Proudhon, la successió d'acord amb la qual les categories s'han manifestat en l'ordre del temps? No. ¿La història es fa en la idea mateixa? Menys encara. Així doncs, ni és la història profana a de les categories, ni llur història sagrada! Quina història ens dóna a la fi? La història de les seves pròpies contradiccions. Vegem com aquestes avancen i com arrosseguen el senyor Proudhon al seu darrera.\nAbans d'entrar en aquest examen, que dóna lloc a la sisena observació important, tenim encara una observació important a fer.\nAdmetem, amb el senyor Proudhon, que la història real, la història segons l'ordre dels temps, és la successió històrica en la qual les idees, les categories, els principis, s'han manifestat.\nCada principi ha tingut el seu segle per a manifestar-se: el principi d'autoritat, per exemple, ha tingut el segle XI, així com el principi individualista ha tingut el XVIII. De conseqüència en conseqüència, deduïm que era el segle que pertanyia al principi, i no el principi que pertanyia al segle. En altres termes, era el principi el qui feia la història i no la història la qui feia el principi. Quan després, per a salvar els principis tant com la història, hom es demana per què tal principi s'ha manifestat en el segle XI, o en el XVIII, amb preferència a tal altre, hom es veu obligat a examinar minuciosament quins eren els homes del segle XI, quins eren els dels segle XVIII, quines eren les seves respectives necessitats, les seves forces productives, el seu mode de producció, les matèries primeres de la seva producció; quines eren, en fi, les relacions d'home a home que resultaven de totes aquestes condicions d'existència. Aprofundir en totes aquestes qüestions, ¿no és fer la història real, profana, dels homes en cada segle, representar alhora aquests homes com els autoris i els actors de llur propi drama? Però, des del moment que us representen els homes com els actors i els autors de llur pròpia història, us trobeu després de donar una volta, que heu arribat al veritable punt de partida, puix que heu abandonat els principis eterns dels quals partíeu primerament.\nEl senyor Proudhon ni tan sols no s'ha avançat gaire sobre la drecera que pren l'ideòleg per guanyar la gran ruta de la història.\nPrenem amb el senyor Proudhon el camí de la drecera.\nConcedim-li que les relacions econòmiques, considerades com a lleis immutables, principis eterns, categories ideals, fossin anteriors als homes actius; concedim-li, encara, que aquestes lleis, aquests principis, aquestes categories, des de l'origen dels temps, haguessin dormitat “en la raó impersonal de la humanitat”. Hem vist ja, que amb totes aquestes eternitats immutables i immòbils no hi ha història possible; hi ha a tot estirar la història en la idea, és a dir, la història que es reflecteix en el moviment dialèctic de la raó pura. El senyor Proudhon, en dir que en el moviment dialèctic les idees ja no es diferencien, ha anul·lat l'ombra del moviment i el moviment de les ombres, per mitjà de les quals s'hauria pogut crear encara un simulacre de la història. En lloc d'això, ha impulsat a la història a la seva pròpia impotència, dóna la culpa a tot, fins a la llengua francesa: “No és, doncs, exacte, diu Proudhon, el filòsof, de dir que alguna cosa ocorre, alguna cosa es produeix: en la civilització, com en l'univers, tot existeix, tot es mou des de sempre. I ocorre així en tota l'economia social”.\nTal és la força creadora de les contradiccions que funcionen i que fan funcionar el senyor Proudhon, que en voler explicar la història es veu obligat a negar-la, que en voler explicar l'adveniment successiu de les relacions socials nega que una cosa pugui ocórrer, que en voler explicar la producció en totes les seves fases, no admet que alguna cosa pugui produir-se.\nPer al senyor Proudhon, doncs, la història no existeix, ni tampoc la successió de les idees, i no obstant això, el seu llibre subsisteix sempre; i aquest llibre és precisament, segons la seva pròpia expressió, la història segons la successió de les idees. ¿Com trobar una fórmula, car el senyor Proudhon és l'home de les fórmules, que l'ajudi a poder saltar d'un sol bot més enllà de totes les seves contradiccions?\nPer això ha inventat una nova raó, que no és ni la raó absoluta, pura i verge, ni la raó comuna dels homes actius i que han actuat en els diferents segles, sinó que és una raó a part, la raó de la societat com a persona, del subjecte humanitat, que, sota la ploma del senyor Proudhon, debuta algunes vegades com a geni social, raó social, raó general, i en últim terme, com a raó humana. Aquesta raó disfressada amb tants noms, es fa reconèixer però a cada moment com la raó individual del senyor Proudhon amb el seu costat bo i el seu costat dolent, els seus antídots i els seus problemes.\n“La raó humana no crea pas la veritat”, que està amagada en les profunditats de la raó absoluta, eterna. No pot fer altra cosa que descobrir-la. Però les veritats que ha descobert fins al present són incompletes, insuficients, i, per tant, contradictòries. Essent, doncs, les categories econòmiques veritats descobertes, revelades per la raó humana, pel geni social, són igualment incompletes i tanquen dintre d'elles el germen de la contradicció. Abans del senyor Proudhon, el geni social sols ha vist els elements antagònics, i no la fórmula sintètica, ambdós amagats simultàniament en la raó absoluta. Les relacions econòmiques, no fan sinó realitzar sobre la terra aquestes veritats insuficients, aquestes categories incompletes; aquestes nocions contradictòries en elles mateixes, i presenten els dos costats: un de bo i un altre de dolent.\nTrobar la veritat completa, la noció en la seva plenitud, la fórmula sintètica que anorreï l'antinòmia, tal és el problema del geni social. Heus aquí, encara, per què en la il·lusió del senyor Proudhon, el mateix geni social ha passat d'una categoria a l'altra, sense que hagi arribat encara, amb tota la bateria de les seves categories, a arrancar a Déu, a la raó absoluta, una fórmula sintètica.\n“Primerament, la societat (el geni social), planteja un primer fet, emet una hipòtesi... veritable antinòmia, els resultats antagònics de la qual es descabdellen en l'economia social de la mateixa manera que les conseqüències haurien pogut deduir-se en l'esperit; de manera que el moviment industrial, seguint en tot la deducció de les idees, es divideix en un doble corrent un d'efectes útils, l'altre de resultats subversius. Per constituir harmònicament aquest principi de doble cara i resoldre aquesta antinòmia, la societat en fa sorgir una segona, la qual serà ben aviat seguida d'una tercera, i tal serà la marxa del geni social, fins que havent esgotat totes les seves contradiccions – jo suposo, per bé que això no està pas provat, que la contradicció en la humanitat tindrà un terme – retorni d'un salt sobre totes les seves posicions anteriors i en una sola fórmula resolgui tots els seus problemes”.\nDe la mateixa manera que abans l'antítesi s'ha transformat en antídot, igualment la tesi es converteix ara en hipòtesi. Aquest canvi de termes ja no pot estranyar-nos venint de part del senyor Proudhon. La raó humana, que no és pura, ni molt menys, car els seus punts de mira són sempre incomplets, troba a cada pas nous problemes a resoldre. Cada nova tesi que descobreix en la raó absoluta, i que és la negació de la primera, es converteix per a ella una síntesi que accepta la força càndidament com la solució del problema en qüestió. És així que aquesta raó es debat sempre en noves contradiccions, s'adona que totes les seves tesis i síntesis no són més que hipòtesis contradictòries. En la seva perplexitat, “la raó humana, el geni social, retorna d'un salt sobre totes les seves anteriors posicions i en una sola fórmula, resol tots els seus problemes”. Aquesta fórmula única, dit sigui de passada, constitueix la veritable descoberta del senyor Proudhon. És el valor constituït.\nHom no fa hipòtesis, sinó en vistes a un fi qualsevol. El fi que es proposava en primer lloc el geni social que parla per boca del senyor Proudhon, era eliminar el que hi ha de dolent en cada categoria econòmica, perquè no quedés més que el que és bo. Per a ell, el que és bo, el bé suprem, el veritable fi pràctic, és la igualtat. ¿I per què el geni social es proposava la igualtat abans que la desigualtat, la fraternitat, el catolicisme, o tot altre principi? Perquè “la humanitat no ha realitzat successivament tantes hipòtesis particulars sinó en vistes a una hipòtesi superior”, que és precisament la igualtat. En altres termes: perquè la igualtat és l'ideal del senyor Proudhon. Ell s'imagina que la divisió del treball, el crèdit, el taller que totes les relacions econòmiques sols han estat inventades per al profit de la igualtat, i això no obstant han acabat sempre per a girar-se contra ella. Del fet que la història i la ficció del senyor Proudhon es contradiguin a cada pas, dedueix que hi ha contradicció. Si hi ha contradicció, aquesta sols existeix entre la seva idea fixa i el moviment real.\nD'ara endavant, el costat bo d'una relació econòmica, és el que afirma la igualtat; el costat dolent, és el que la nega i afirma la desigualtat. Tota nova categoria és una hipòtesi del geni social, per a eliminar la desigualtat engendrada per la hipòtesi precedent. En resum, la igualtat és la intenció primitiva, la tendència mística, el fi providencial que el geni social té constantment a la vista, que es debat en el cercle de les contradiccions econòmiques. També la Providència és la locomotora que millor fa marxar tot el bagatge econòmic del senyor Proudhon, més que no pas la seva raó pura i reposada. Ha consagrat a la Providència tot un capítol, que segueix el dels impostos.\nProvidència, fi providencial, heus aquí el gran mot del qual hom es serveix avui per a explicar la marxa de la història. En realitat, aquesta paraula no explica res. És a tot estirar una forma declamatòria, una manera com una altra de parafrasejar els fets.\nÉs un fet demostrat que a Escòcia, les propietats territorials obtingueren un nou valor pel desenvolupament de la indústria anglesa. Aquesta indústria obrí nous mercats a la llana. Per a produir la llana en gran escala, calia transformar els camps llaurables en terres de pastura. Per a efectuar aquesta transformació, calia concentrar les propietats. Per a concentrar les propietats calia abolir els petits arrendaments, expulsar milers d'arrendataris de llur país natal, i posar al seu lloc alguns pastors que vigilessin els milions de moltons. D'aquesta manera, per mitjà de transformacions successives, la propietat territorial ha tingut per resultat, a Escòcia, de fer expulsar els homes pels moltons. Digueu, ara, que el fi providencial de la institució de la propietat territorial, a Escòcia, ha estat el de fer expulsar els homes pels moltons, i vosaltres haureu fet història providencial.\nCertament, la tendència a la igualtat pertany al nostre segle. Dir ara que tots els segles anteriors, amb les seves necessitats, mitjans de producció, etc., del tot diferents, treballaven providencialment per a la realització de la igualtat, és substituir de primer antuvi els mitjans i els homes del nostre segle pels homes i pels mitjans dels segles anteriors, i desconèixer el moviment històric pel qual les generacions successives transformaven els resultats adquirits de les generacions que les precediren. Els economistes saben molt bé que la mateixa cosa que era per a l'un matèria treballada, per a l'altre no era altra cosa que la primera matèria de la nova producció.\nSuposeu, com ho fa el senyor Proudhon, que el geni social hagi produït, o millor improvisat, els senyors feudals amb el fi providencial de transformar els masovers en treballadors responsables i igualitaris; i haureu fet una substitució de fins i de persones molt digna d'aquesta Providència que, a Escòcia, institueix la propietat territorial, per a donar-se el plaer maligne de fer expulsar els homes pels moltons.\nPerò, puix que el senyor Proudhon es pren un interès tan tendre envers la Providència, li recomanem la lectura de la Història de l'Economia política, de M. De Villeneuve-Bargemont, el qual, igual que ell, corre darrera un fi providencial. Aquest fi no és pas la igualtat; és el catolicisme.\nSetena i darrera observació\nEls economistes tenen una manera singular de procedir. Per a ells no hi ha més que dues classes d'institucions, les de l'art i les de la naturalesa. Les institucions del feudalisme són institucions artificials, les de la burgesia institucions naturals. S'assemblen en això als teòlegs que també estableixen dues classes de religions. Tota religió que no és la seva és una invenció dels homes, mentre que llur pròpia religió és una emanació de Déu. En dir que les relacions actuals – les relacions de la producció burgesa – són naturals, els economistes donen a entendre que són aquestes, les relacions dintre de les quals es crea la riquesa i es desenvolupen les forces productives de conformitat amb les lleis de la naturalesa. Ara bé, aquestes relacions són elles mateixes lleis naturals independents de la influència del temps. Són lleis eternes que han de regir sempre la societat. De manera que la història ha existit, però ja no n'hi ha. Hi ha hagut història, puix que hi ha hagut institucions feudals, i dintre d'aquestes institucions de feudalitat hom troba relacions de producció totalment diferents de les de la societat burgesa, que els economistes volen fer passar per naturals i, per tant, eternes.\nEl feudalisme tenia també el seu proletariat – la servitud –, que contenia en si tots els gèrmens de la burgesia. La producció feudal tenia també dos elements antagònics, que hom designa igualment sota el nom de costat bo i costat dolent del feudalisme, sense considerar que és sempre el costat dolent que acaba per triomfar sobre el costat bo. És el costat dolent que produeix el moviment que fa la història en constituir la lluita. Si a l'època del regnat del feudalisme, els economistes, entusiasmats de les virtuts cavalleresques, de la bona harmonia entre els drets i els deures, de la vida patriarcal de les ciutats, de l'estat de prosperitat de la indústria domèstica en les contrades rurals, del desenvolupament de la indústria organitzada per les corporacions, confraries i gremis, en fi, de tot el que constitueix el costat bo del feudalisme, s'haguessin proposat el problema d'eliminar tot el que feia ombra a aquest quadre – servitud, privilegis, anarquia – ¿què hauria passat? Hom hauria destruït tots els elements que constituïen la lluita i ofegat en germen el desenvolupament de la burgesia. Hom s'hauria plantejat l'absurd problema d'eliminar la història.\nQuan la burgesia hagué triomfat, ja no fou qüestió ni del costat bo ni del costat dolent del feudalisme. Les forces productives que gràcies al seu esforç s'havien desenvolupat sota el feudalisme li foren adjudicades. Totes les velles formes econòmiques, les relacions civils corresponents, l'estat polític que era l'expressió oficial de la vella societat civil, foren trencats.\nAixí, per a jutjar amb certesa la producció feudal, cal considerar-la com una forma de producció fonamentada sobre l'antagonisme. Cal mostrar com la riquesa es produïa dintre d'aquest antagonisme, com les forces productives es desenvolupaven al mateix temps que l'antagonisme de classes, com una de les classes, el costat dolent, l'inconvenient de la societat, anava creixent contínuament, fins que les condicions materials d'aquesta emancipació foren arribades al seu punt de maturitat.\n¿No n'hi ha prou de dir que el mode de producció, les relacions en les quals les forces productives es desenvolupen, no són ni molt menys lleis eternes, sinó que corresponen a un desenvolupament determinat dels homes i de llurs forces productives dels homes condueix necessàriament a un canvi en llurs relacions de producció? Com que el més important de tot és no veure's privat dels fruits de la civilització, de les forces productives adquirides, cal trencar els formes tradicionals en les quals aquestes foren creades. Des d'aquest moment, la classe revolucionària es torna conservadora.\nLa burgesia comença amb un proletariat que és al seu torn, una resta del proletariat dels temps feudals. En el curs del seu desenvolupament històric, la burgesia desenvolupa necessàriament el seu caràcter antagònic, que al principi es troba més o menys disfressat, que sols existeix en un estat latent. A mesura que va desenvolupant-se la burgesia, es desenvolupa en el seu si un nou proletariat, un proletariat modern: i es desenvolupa una lluita entre la classe proletària i la classe burgesa, lluita que abans d'ésser sentida pels dos costats, notada, apreciada, compresa, confessada i proclamada ben alt, no es manifesta prèviament més que per mitjà de conflictes parcials i momentanis, per fets subversius. Per altra part, si tots els membres de la burgesia moderna tenen el mateix interès, en tant que formen una classe que està enfront d'una altra classe, tenen interessos oposats, antagònics, en tant que entre ells es troben els uns enfront dels altres. Aquesta contraposició d'interessos deriva de les condicions econòmiques de llur vida burgesa. De dia en dia, esdevé, doncs, més clar que les relacions de producció en les quals es mou la burgesia no tenen pas un caràcter unitari simple, sinó bifront, puix que en les mateixes relacions en les quals es produeix la riquesa es produeix també la misèria; que en les mateixes relacions en les quals hi ha desenvolupament de les forces productives, es desenvolupa una força repressora; que aquestes relacions no produeixen la riquesa burgesa; és a dir, la riquesa de la classe burgesa, més que destruint contínuament la riquesa dels membres aïllats que integren aquesta classe i produint un proletariat sempre creixent.\nCom més el caràcter antagònic es presenta clarament, més els economistes, els representants científics de la producció burgesa, s'embullen amb llur pròpia teoria i es formen diferents escoles.\nTenim els economistes fatalistes, que en llur teoria són tan indiferents al que ells anomenen els inconvenients de la producció burgesa, com els burgesos ho són, en la pràctica, a les sofrences dels proletaris que els ajuden a adquirir les riqueses. En aquesta escola fatalista hi ha clàssics i romàntics. Els clàssics, com Adam Smith i Ricardo, representen una burgesia que, lluitant encara amb les restes de la societat feudal, sols treballa per depurar les relacions econòmiques de les tares feudals, per augmentar les forces productives, per donar a la indústria i al comerç un nou impuls. El proletariat que participa en aquesta lluita, absorbit per aquest treball febril, sols experimenta sofrences passatgeres, accidentals, i com a tals les considera ell mateix. Els economistes com Adam Smith i Ricardo, que són els historiadors d'aquesta època, no tenen altra missió que la de demostrar com s'adquireix la riquesa en les relacions burgeses de producció, de formular aquestes relacions en categories, en lleis, i demostrar que aquestes lleis, aquestes categories són, per a la producció de les riqueses, superiors a les lleis i a les categories de la societat feudal. Als seus ulls, la misèria no és altra cosa que el dolor que acompanya tot infantament, el mateix en la naturalesa que en la indústria.\nEls romàntics pertanyen a la nostra època, en la qual la burgesia està en oposició directa amb el proletariat: en la qual la misèria s'engendra amb la mateixa abundància que la riquesa. Els economistes es presenten en aquesta època com a fatalistes extenuats, que des de dalt de llur posició llencen un esguard superb i desdenyós sobre els homes locomotores que fabriquen les riqueses. Copien tots els desenvolupaments exposats per llurs predecessors, i la indiferència que en aquells era candidesa es torna en aquests coqueteria.\nVe tot seguit l'escola humanitària, que s'interessa de tot cor pel costat dolent de les relacions actuals de producció. Aquesta escola cerca, per descàrrec de consciència, de pal·liar, encara que sigui poc, els contrastos reals; deplora sincerament la misèria del proletariat, la competència desenfrenada dels burgesos entre ells; aconsella els obrers d'ésser sobris, que treballin bé i que tinguin pocs fills; recomana als burgesos de posar en la producció un ardor reflexiu. Tota la teoria d'aquesta escola reposa sobre interminables distincions entre la teoria i la pràctica, entre els principis i els resultats, entre la idea i l'aplicació, entre el contingut i la forma, entre l'essència i la realitat, entre el dret i el fet, entre el costat bo i el costat dolent.\nL'escola filantròpica és l'escola humanitària perfeccionada. Nega la necessitat de l'antagonisme; vol convertir tots els homes en burgesos: vol realitzar la teoria, sempre que aquesta es distingeixi de la pràctica i no contingui antagonisme. No cal pas dir, que en la teoria és fàcil de fer abstracció de les contradiccions que hom troba a cada instant en la realitat. Aquesta teoria vindria a ésser la realitat idealitzada. Els filantrops volen, doncs, conservar les categories que expressen les relacions burgeses sense l'antagonisme que les constitueix i de les quals és inseparable. S'imaginen que combaten seriosament la pràctica burgesa, i són més burgesos que els altres.\nDe la mateixa manera que els economistes són els representants científics de la classe burgesa, els socialistes i els comunistes són els teòrics de la classe proletària. Mentre el proletariat no estava encara prou desenvolupat per a constituir-se en classe, que per conseqüència, la mateixa lluita del proletariat amb la burgesia, no tenia encara un caràcter polític, i que les forces productives no s'havien desenvolupat prou encara en el si de la mateixa burgesia per a deixar entreveure les condicions materials necessàries per a l'alliberament del proletariat i la formació d'una societat nova, aquests teòrics no són altra cosa que utopistes que per obviar les necessitats de les classes oprimides, improvisen sistemes i corren darrera una ciència regeneradora. Però, a mesura que la història avença i que, amb ella, la lluita del proletariat es dibuixa més clarament, ells no tenen ja més necessitat de cercar la ciència en llur pensament, no han de fer altra cosa que adonar-se del que passa davant dels seus ulls i de convertir-se'n en òrgan. Mentre cercaven la ciència i no feien sinó sistemes, mentre es trobaven al principi de la lluita, no veien en la misèria res més que misèria, sense veure-hi el costat revolucionari, subversiu, que capgirarà la vella societat. Des d'aquest moment, la ciència produïda pel moviment històric i associant-s'hi amb ple coneixement de causa, ha deixat d'ésser doctrinària per a convertir-se en revolucionària.\nTornem al senyor Proudhon.\nCada relació econòmica, té un costat bo i un costat dolent: és l'únic punt en el qual el senyor Proudhon no es desmenteix. El costat bo, el veu exposat pels economistes; el costat dolent el veu demostrat pels socialistes. Manlleva als economistes la necessitat de les relacions eternes; manlleva als socialistes la il·lusió de no veure en la misèria altra cosa que la misèria. Està d'acord amb uns i altres, volent-se recolzar en l'autoritat de la ciència. Per a ell, la ciència es redueix a les minses proporcions d'una fórmula científica. Tant és així que el senyor Proudhon es vana d'haver fet la crítica de l'economia política i del comunisme, per bé que està molt per sota de l'una i de l'altre. Per sota dels economistes, puix que ell com a filòsof que té sempre a la mà una fórmula màgica, ha cregut poder-se estalviar d'entrar en detalls purament econòmics; per sota dels socialistes, puix que no té coratge suficient, ni prou intel·ligència per a elevar-se, encara que sols fos especulativament, per damunt de l'horitzó burgès.\nVol ésser la síntesi, i és un error compost.\nVol plantejar com a home de ciència per sobre dels burgesos i dels proletaris, i no és altra cosa que el petit burgès trontollant constantment entre el capital i el treball, entre l'economia política i el comunisme.\nII. La divisió del treball i les màquines.


Setmana de sol i calor d’estiu a partir de dimecres | La Garriga Digital\nEl pas d’aquest sistema frontal, el qual pot reactivar la precipitació durant la matinada d’aquest dilluns, obrirà les portes a una baixada de les temperatures que notarem fins dimecres.\nEs tracta d’un descens que no tindrà continuïtat, doncs els mapes a mig termini ens indiquen un retorn a l’ambient càlid a tot el país.\nAixí doncs, l’ambient de tardor durarà poc més de 48 hores. A partir de llavors, recuperació de les temperatures i calor de finals d’estiu a migdia. De nit i a primeres hores, però, serà de vital importància que ens abriguem.\nPel què fa a l’estat del cel, esperem una setmana amb domini del sol. Això no vol dir que en certs moments puguin aparèixer alguns intervals de núvols alts i mitjans. En general, però, farà sol i les ulleres de sol seran el nostre millor aliat.\nPer ara podeu desar el paraigües, buscar la màniga curta per finals de setmana i tenir jerseis gruixuts a prop per les primeres hores de la jornada.\nAixí es presenta, a grans trets, aquesta setmana a la Garriga.\nSeguirem la situació i informarem properament. I recordeu que per a qualsevol consulta estem a la vostra disposició. No dubteu a escriure’ns al nostre compte de Twitter (@GarrigaMeteo).\nArticle anteriorParlar, dialogar, informar, participar. Paraules desconegudes\nArticle següentUnió Democràtica de la Garriga es presentarà en solitari a les properes eleccions


Torna el Còrdova al Camp Nou, on mai ha puntuat en Lliga - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesTorna el Còrdova al Camp Nou, on mai ha puntuat en Lliga\nTorna el Còrdova al Camp Nou, on mai ha puntuat en Lliga\nFa més de 40 anys que el conjunt andalús no s’enfronta al Barça a la Lliga, tot i un precedent recent a la Copa\nGallego, en un Barça-Còrdova del 1972. FOTO: ARXIU-FCB.\nAquest dissabte torna un vell conegut al Camp Nou. És el Còrdova, que aquesta temporada reapareix a la Primera Divisió després de 42 anys d’absència. Fins aquest curs el conjunt verd-i-blanc només havia estat vuit anys a l’elit, entre el 1962 i el 1972. En aquest període va visitar, doncs, vuit vegades l’estadi culer, i sempre en va sortir amb derrota. El balanç anotador d’aquells partits és de 27 gols a favor del Barça i 8 del Còrdova.\nCom a curiositat, els catalans sempre van marcar com a mínim dos gols i els andalusos sempre van veure porteria amb una excepció, el 4-0 del curs 1971/72. L’últim Barça-Còrdova de Lliga va ser el dia de Reis del 1972. Llavors, els locals es van imposar amb gols de Dueñas, Rexach, Asensi i Juan Carlos.\nA la Copa, fa poc\nAlhora, els dos equips s’han trobat dues vegades a la Copa. La primera va ser els vuitens de la temporada 1963/64 amb doble triomf blaugrana. La segona, molt més recent. Es van citar també als vuitens de final de l’edició 2012/13. El Barça va ser novament molt superior i va vèncer per 0-2 i 5-0 un Còrdova que jugava a Segona Divisió.\nLuis Enrique: “Hem d’estar atents i efectius”\nNeymar rep l’alta mèdica\nQuan i on veure el FC Barcelona - Còrdova CF


1 1 f. [AD] [LC] Acció de relatar o referir allò que hom ha sentit, vist, etc. Una relació oral, escrita. La relació de l'expert. La relació d'un personatge en un poema dramàtic.\n1 2 [AD] [LC] relació jurada Relació feta amb jurament a qui té autoritat per a exigir-la.\n3 f. [FL] [FS] [LC] Connexió, lligam, que hom percep o imagina entre dues o més coses. Dos conceptes que tenen entre si una estreta relació. Una relació de semblança. Una relació de causa i efecte. L'estil no està en relació amb l'assumpte. Entre aquests dos fets no hi ha cap relació. Haver-hi una relació gramatical entre dos mots.\n6 1 f. [AN] [LC] [SO] Lligam d'amistat, de coneixença, de tracte, entre dues o més persones o grups socials. Posar una persona en relació amb una altra. Rompre tota relació amb algú. Les relacions d'Espanya amb França. Les relacions estrangeres d'una nació. Reprendre les relacions diplomàtiques. Rompre tota relació amb un partit. Les meves relacions socials van molt bé. La relació genuïnament humana és la relació interpersonal. Les relacions laborals a la nostra empresa solen ser tenses.\n8 1 [LC] amb relació a loc. prep. b) Envers 2. Sigues benigne amb relació als teus detractors.


Identificació i localització de les obres | Bibliotècnica\nCAST ·ENG |CAT |\tInici > Identificació i localització de les obres Identificació i localització de les obres En el moment de crear una obra cal considerar un seguit de procediments que tenen per objectiu identificar una obra, assegurar la seva presència a les biblioteques nacionals, facilitar la seva distribució comercial o garantir la seva localització a la xarxa.\nL'ISBN (International Standard Book Number) l'assigna l'Agència Espanyola de l'ISBN als editors o als autors que s'editen ells mateixos les seves obres. L'objectiu de l'ISBN és assignar un codi normalitzat a obres destinades a la venda (això és, entre d'altres, que tenen assignat un preu.) per tal de facilitar les transaccions comercials entre clients, llibreries, editorials, etc.\nPer tant, si una obra no té cap finalitat comercial no cal demanar-ne l'ISBN donat que aquest identificador només serveix per facilitar les transaccions comercials.\nEl Dipòsit Legal és un instrument amb què es té coneixement de tots els escrits, estampes, imatges i composicions musicals produïts a un país en exemplars múltiples amb fins de difusió, fets per procediments mecànics, químics, electrònics o els que es puguin inventar en el futur. Consisteix en una obligació imposada als impressors i productors de dipositar un determinat nombre d'exemplars en favor de l'Administració. Per tant, en el cas de les obres amb una certa difusió, és recomanable el seu dipòsit legal ja que aquest garanteix la seva consulta i preservació a les biblioteques nacionals. Addicionalment, en cas d’haver de demostrar l’autoria de l’obra, el registre al Dipòsit Legal seria una evidència més a aportar.\nSón objecte de Dipòsit Legal les publicacions de tot tipus i en qualsevol suport produïdes a Catalunya amb fins de difusió, ja siguin de venda o gratuïtes. Els documents electrònics que es distribueixen per Internet o per qualsevol altra xarxa, siguin llibres, publicacions periòdiques, amb contingut gràfic, musical, etc. han de dur també el número de Dipòsit Legal preceptiu.\nL’Uniform Resource Locator (URL) és un URI que identifica un recurs d’informació a Internet mitjançant la seva localització a un servidor o directori concret. Si el recurs es mou a un altre servidor o directori, l’URL esdevé trencat.\nL’Uniform Resource Name (URN) és un URI que identifica un recurs d’informació a Internet de manera única, independentment de quina sigui la seva localització o URL. Així doncs, l’URN difereix de l’URL en el fet que identifica l’objecte, no el lloc en què aquest es troba. L’URN està enllaçat a l’objecte per un sistema que permet extraure la informació sobre on es troba, de forma que aquesta informació sobre la seva localització pot ser modificada fàcilment per la persona gestora dels seus drets. Els Handles i els DOIs són URNs.\nPer tant, l'ús d'un URN, podeu assignar als vostres recursos electrònics una adreça permanent a Internet que els identifiqui amb independència del nom del servidor on el tingueu dipositat.


Delegats i delegades de Prevenció — Prevenció de Riscos Laborals — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nRepresentants, competències i facultats\nSón els representants dels treballadors amb funcions específiques en matèria de prevenció de riscos en el treball.\nLa designació d'aquests delegats i delegades es realitza per i entre els representants del personal.\nEn el cas de la UPC són:\nDP representants del PDI FUNCIONARI\nTeresa Escobet Canal teresa.escobet@upc.edu\nSergio González López sergio.gonzalez@upc.edu\nVicente Hernández Abad vhdez@ege.upc.edu\nM. Lourdes Roset Calzada m.lourdes.roset@upc.edu\nAntoni Soto Riera tonis@cs.upc.edu\nDP representants del PDI LABORAL\nErnest Bernat Maso ernest.bernat@upc.edu\nSergi Fillet Castella sergi.fillet@upc.edu\nAgueda Garcia Carrillo agueda.garcia@upc.edu\nVictor Ortiga Mur v.ortiga@upc.edu\nXavier Roset Juan xavier.roset@upc.edu\nVictor Suñe Socias victor.sunye@upc.edu\nDP representants del PAS FUNCIONARI\nMarta Bastardas Girbau marta.bastardas@etsav.upc.edu\nMiguel Angel Gonzalvo Sancho miguel.a.gonzalvo@upc.edu\nCarme López Árboles carmen.lopez@upc.edu\nImma Suy Martinez imma.suy@upc.edu\nDP representants del PAS LABORAL\nAlexandre Canturri Ruiz alexandre.canturri@upc.edu\nJordi Cuesta Fabrego jordi.cuesta@upc.edu\nJosé Enrique Gómez Rodríguez jose.enrique.gomez@upc.edu\nJosé Marín Sierra jose.marin@upc.edu\nNuria Martín Llach nuria.martin@upc.edu\nEls Delegats i delegades de Prevenció tenen capacitat per:\nCol·laborar amb la UPC en la millora de l'acció preventiva.\nPromoure i fomentar la cooperació dels treballadors en la execució de la normativa sobre prevenció de riscos laborals.\nSer consultats per la UPC, amb caràcter previ a la seva execució, sobre les decisions a que fa referència la Llei de Prevenció de riscos laborals.\nExercir una tasca de vigilància i control sobre el compliment de la normativa de prevenció de riscos laborals.\nEn l'exercici de les competències atribuïdes als Delegats i Delegades de Prevenció, estaran facultats per:\nAcompanyar als tècnics en les avaluacions de caràcter preventiu del medi ambient de treball, així com, en els termes previstos en l'article 40 d'aquesta Llei, als Inspectors de Treball i Seguretat Social en les visites i verificacions que realitzen en els centres de treball per comprovar el compliment de la normativa sobre prevenció de riscos laborals, podent formular davant d'ells les observacions que estimin oportunes.\nTenir accés, amb les limitacions previstes en l'apartat 4 de l'article 22 de la Llei 31/95 , a la informació i documentació relativa a les condicions de treball que siguin necessàries per l'exercici de les seves funcions i, en particular, a la prevista en els articles 18 i 23 . Quan la informació estigui subjecta a les limitacions ressenyades, només podrà ser subministrada de manera que es garanteixi el respecte de la confidencialitat.\nSer informats per la UPC sobre els danys produïts en la salut dels treballadors una vegada que aquest hagués tingut coneixement d'ells, podent presentar-se, fora de la seva jornada laboral, en el lloc dels fets per conèixer les circumstàncies dels mateixos.\nRebre de la UPC les informacions obtingudes per aquest, procedent de les persones o òrgans encarregats de les activitats de protecció i prevenció a la UPC, així com dels organismes competents per la seguretat i la salut dels treballadors, sense perjudici de lo disposat en l'article 40 de la Llei 31/95 en matèria de col·laboració amb la Inspecció de Treball i Seguretat Social.\nRealitzar visites als llocs de treball per exercir una labor de vigilància i control de l'estat de les condicions de treball, podent, amb tal finalitat, accedir a qualsevol zona dels mateixos i comunicar-se durant la jornada amb els treballadors, de manera que no s'alteri el normal desenvolupament del procés productiu.\nRecaptar de la UPC l'adopció de mesures de caràcter preventiu i per la millora dels nivells de protecció de la seguretat i salut dels treballadors, podent amb tal finalitat efectuar propostes a la UPC, així com al Comitè de Seguretat i Salut per la seva discussió en el mateix.\nProposar a l'òrgan de representació dels treballadors la adopció de l'acord de paralització d'activitats a que es fa referència en l'apartat 3 de l'article 21 de la Llei 31/95 .


A l'abril videoclips mil, amb Auxili, Machete en Boca, Xavi Sarrià i més | Tresdeu.com\nJoan Fuset | 9 abril 2019\nJoan Fuset - 9 abril 2019\nAuxili – El Front\nAuxili ha volgut tirar d’emotivitat per celebrar més de 10 anys d’activitat amb el seu nou videoclip. La cançó escollida és “El Front” cançó extreta del disc Tresors i escollida per titular la gira 2019: Retrobar-se al Front. La cançó parla de tot allò que és el projecte d’Auxili, i amb el vídeo de Jep Jorba ha preparat, els Auxili asseguren que han vessat alguna llagrimeta. Imatges actuals de la banda amb antigues fotos i vídeos dels inicis de la banda. El videoclip ha estat filmat a diferents localitzacions repartides a les tres terres germanes. El Castell de Xàtiva, l’Horta d’Alboraia, els búnquers del Carmel de Barcelona, la Masia Can Sant Miquel Montserrat, Punta d’El Toro i Valldemossa.\nXavi Sarrià – Quan ens tornem a abraçar\nEn homenatge al mestre Estellés i a la gent que desafia en col·lectiu els temps de foscor arriba el nou tema amb videoclip de Xavi Sarrià i el Cor de la Fera. Enregistrat a l’Horta resistent de La Punta, Benimaclet i Alboraia per Impactant, el videoclip aposta per la fotografia en blanc i negre. L’abraç com a testimoni d’unitat entre les persones resistents i resistidores. Prop de 70 persones de la Jove Muixeranga de València i de la Conlloga Muixeranga de Castelló apareixen al videoclip. També col·laboren la coral de l’Escoleta del Cor de l’Eliana i les cordes de Núria Pons, Marina Bolea i Carmen Sanz.\nMachete en Boca presente el primer avançament pertanyent al seu pròxim treball. El rap de les Machete ens conten la seua opinió respecte als grans segells musicals que imposen etiquetes, estètica i modes a les artistes, sobretot les dones. El videoclip enregistrat al centre de València per Aníbal Barroca i Agustín Ríos, i es mostren tal i com són, amb la roba d’anar per casa. Encara que uns taurons de negocis les proposen ser les que no volen ser…\nGin Lemon’S – Foc d’Aurora\nAra un poc d’indie amb els Gin Lemon’S que estrenen “Foc d’aurora” primer senzill de Plèiade. Els de Pedreguer han volgut dedicar aquesta cançó a totes aquelles persones que els fan millorar dia rere dia, les persones que impregnen d’amor les seues vides. El videoclip dotat d’una estètica retro, està ple de referències i metàfores visuals. L’audiovisual ha estat realitzat per Jaime P. Alejos i protagonitzat per Núria Ribes.\nOsezno – Batalla\nLa banda del Baix Segura Osezno estrena videoclip de “Batalla”, cançó que forma part del seu nou EP La Bestia (Rock Estatal Records, 2019). La cançó pura potència, et retem a que veges el vídeo sense headbanging. Rock n’ core, grove metal, i una veu que no et deixarà indiferent. El videoclip ens mostra una actuació d’Osezno a una nau buida, i ha estat dirigit per Iván Riquelme.\nGeneración 91 ens porta del Baix Segura a “Vladivostok”\nLlancem en exclusiva ‘La tempesta’, el nou tema de Reacció\nAuxili, Gin Lemon's, Machete en Boca, Osezno, Videoclip, videoclips valencians, Xavi Sarrià i el cor de la fera\nPractica sèxting sense perills amb aquestos passos


Trencar la cadena de contagi, l’objectiu del CAP | Mataró Audiovisual\nFrancesc Andrés dv., 22/05/2020 - 11:48\nEncara que s’han reduït els casos de forma exponencial, els professionals sanitaris segueixen treballant amb els mateixos protocols de seguretat i atenció, des del centre o des de casa, per oferir el millor servei en futurs casos. Un dels principals objectius ara és el de trencar la cadena de transmissió de la covid-19. Això és possible gràcies al diagnòstic precoç i el desplaçament al domicili del possible pacient, ja que d’aquesta manera s’evita una exposició pública de contagi. Per Xavier Jusmet, director de l’equip de Professionals d’Atenció Primària de la Ronda Prim, és indispensable trencar aquesta cadena.\nI d’aquesta manera es permet descartar si el pacient té coronavirus o no i, en cas de tenir-lo, permetre que segueixi a casa en aïllament. Ara per ara ja s’han fet més de 300 proves a Mataró. La nova situació també ha permès millorar el sistema digital. Des dels CAPS, mica en mica passaran de virtuals a presencials algunes visites. Bo i això, les actuals atencions per telèfon permeten valorar si és imprescindible l’atenció presencial o si, de forma preventiva, es pot resoldre via telefònica.\nEn les atencions presencials, es demana seguir les instruccions i respectar l’hora, per tal d’assegurar la màxima seguretat. Els centres d’atenció primària vetllen per cada pacient, perquè tingui la mínima aglomeració de persones possible i pugui ser tractat amb la màxima atenció i prevenció.


Les Pungoles opina i viu: La Casa Fontalba la lia "parda"\nLa Casa Fontalba la lia "parda"\nCom tots ja sabeu la casa Fontalba és una casa de turisme entre can Miret i les Pungoles, que darrerament l'està liant "parda"\nDesprés d’ un estiu mogut, amb denúncies constants dels veïns i actes policials, va arribar el ple de setembre amb alguna que altra novetat. La més important ha estat que les cartes remeses per l’ ajuntament a la Direcció General de Turisme de la Generalitat han desencadenat l’ abertura d’ un expedient sancionador per part d’ aquesta.\nPUSA ha parlat amb l’ advocat de l’ ajuntament, amb l’ enginier i amb el cap de la policia i els hem demanat sancions més elevades ( de 500 eur front els 100 actuals ), inspeccions in situ de la casa els dies de festes, i buscar fórmules per sancionar els propietaris i no els llogaters que cada cap de setmana son diferents. De totes les actuacions han estat informats els veïns afectats, i PUSA ho ha publicitat al web.\nSuperocupació de la casa\nEn la mateixa línea, PUSA ha demanat a la Generalitat, assessorament legal per conèixer si efectivament, els ajuntaments tenen alguna competència per regular aquesta matèria ( turisme habitacional ). De ser així, hem demanat que es redacti una ordenança que reguli dins SAV aquesta activitat. Al darrer Ple de setembre, de nou exposàven el problema de manera conjunta amb els veïns que van poder participar en el torn de paraula final.\nPodeu veure el vídeo on PUSA comenta el tema en el ple. En el vídeo també es parla del tema de les antenes que sembla que de moment no s'instal.len.


La desobediència de la gent contra la Covid-19 – El Pilar Report\nDes de l’inici de la pandèmia per Covid-19, són moltes les recomanacions que s’han establert per augmentar l’autoprotecció i disminuir els contagis. Aquestes restriccions no són respectades per tothom.\nEntre aquestes persones que no compleixen les normes hi ha alguns influencers. Un dels exemples amb més repercussió ha sigut una festa d’influencers a Marbella. Van assistir-hi 40 joves, entre elles Omar Montes, un cantant i personatge mediàtic espanyol.\nUn altre exemple seria el 23 de gener de 2021, quan a Madrid van fer una protesta en contra de les restriccions, la majoria de la gent no complia les mesures de protecció, molts d’ells anaven sense mascaretes.\nAquí, a Premià de Mar, també hi ha hagut festes il·legals. La matinada del dissabte 23 al diumenge 24 de gener, la Policia Local va denunciar 7 persones que participaven en una festa incomplint les normes de seguretat imposades per la Covid-19.\nA banda d’això, la setmana passada van ser denunciades 25 persones. Des de la segona onada de la pandemia s’han posat 198 sancions per diferents raons: per no portar la mascareta o bé per trencar el confinament municipal.


Cordobés Pintors - Bages Color, Pintura de Llar i decoració en Catalunya - Empreses a Catalunya\nCordobés va iniciar la seva singladura dins del món de la pintura l'any 1984. En els seus inicis fou una empresa dedicada a la pintura decorativa i a la retolació. Amb els anys, l'empresa ha anat creixent i s'ha especialitzat en els serveis de manteniment industrial i tractament de superfícies. Aquests serveis adreçats al món industrial s'han convertit en el present i el futur de l'empresa. Treballs: granallats i metal·lització, industrials, decoració i espais.\nDirecció: Pau Miralda, 41 Pol. Ind. Bufalvent\nTelf.: 93 874 00 88\nDansa i balls de saló\tAutocars regulars\tAparell digestiu\tMaterials i estructures\tModa de dona\tAgències de viatges\tAcadèmies d'art\tCentres educatius\tAssessorament per a empreses\tArquitectes\tAdvocats\tAcadèmies de bellesa\tPodòlegs\tLleure\tGestió de residus\tBars i restaurants\tGestories i assessories\tFuneràries\tAssegurances\tConstructores\tFinestres, vidres, portes i persianes\tMenjar\tMassatges\tAcadèmies d'idiomes\tForns de pa\tFestes i celebracions\tCentres de formació\tContenidors i reciclatge\tTallers\tFisioterapeutes


Per néixer cal l’esforç de la dona, que és qui pareix. En llatí, el verb per a “parir” (pario) estava relacionat amb paro (“produir”, “preparar”). Ambdues paraules han donat vida a moltes paraules: parient, part, emparentar, aparell, comprar, emparar, disparar, imparable, preparatiu, reparació, irreparable, imperi, separar o pobre (< paucus, “poc” + pario, és a dir, “que produeix poc”). En grec part era ὁ τόκος, ου, d’on tenim tocòleg, metge que tracta la gestació, el part i el puerperi. . Un altre derivat interessant de pario és aparença. Així doncs, en ser parits, “ens apareixem” en un nou ordre social i simbòlic.\nAquí teniu el capítol del programa "Téntol" d'IB3 TV dedicat al naixement:


Geografía de la Censura: julio 2008\nNovetats al Google Earth (juliol 2008)\nObrint avui el Google Earth m'he adonat de que just avui mateix l'ICC està canviant algunes capes, afegint més resolució i imatges actualitzades. Si aquest matí a Cambrils-Tarragona i l'àrea metropolitana de Barcelona ja tenien les noves imatges, a primera hora de la tarda es veia ja tota la costa des de Barcelona fins a Palamós, a més de la ciutat de Lleida.\nA aquesta escala ja es diferencien clarament les capes noves, al llarg de tota la costa\nEntre d'altres curiositats, ja es pot veure el traçat de la línia ferroviaria del corredor del Mediterrani per l'aeroport de Reus (bé, per darrere de l'aeroport) i el nord de Cambrils, i comprovar com de cèntriques seran les noves estacions de tren de la zona... També a La Pineda i Salou es pot veure el pelotazo urbanístic i els camps de golf a aquella petita zona que encara no estava edificada, ara plena de carreteres zigzaguejant pel lleugerament accidentat relleu, esperant el toc de gràcia de les constructores.\nNoves urbanitzacions i camp de golf a Vila-Seca, Tarragona\nAls voltants de Barcelona hi ha tantes novetats a observar com temps hi dediquis... La nova zona de desenvolupament de Viladecans al costat de l'estació de Rodalies, el final de les obres de soterrament del Prat de Llobregat, la terminal sud de l'Aeroport, l'estadi de l'Espanyol a mig fer, el viaducte i les estacions de la L9 a la Zona Franca, la plaça Europa i el soterrament de Bellvitge a l'Hospitalet, la remodelació dels entorns de Sant Ramon-Can Rigal a la carretera de Collblanc...\nEl nou estadi de l'Espanyol, entre els termes municipals de Cornellà i el Prat\nSi mirem més amunt, veiem com avança de la urbanització de tots els barris nous de Sant Cugat, el Sincrotró a Cerdanyola, la cicatriu de l'obra del Quart Cinturó a Terrassa (estic desitjant que actualitzin les capes que queden més a l'oest, que mostraran la veritable magnitud d'aquesta atrocitat optimista), l'estació Terrassa Est i les obres dels FGC a l'estació del Nord i a Can Roca, també a Terrassa, els nous barris de Sabadell, les obres de soterrament de la nacional a Montcada...\nL'obra del fantàstic quart cinturó ja és visible al nord-oest de Terrassa\nI per la costa també hi ha moltes novetats, com l'explanació dels terrenys al costat de l'estació de l'AVE de la Sagrera, l'estat avançat de les obres a la plaça Lesseps, el nou barri "Eixample Blau" a la Catalana, Sant Adrià de Besòs, més obres a Badalona Centre per l'arribada de la L2, etc. Però el més interessant és que, resseguint la costa he arribat al Cap de Creus i m'he adonat també de que ja tenim una censura menys a Catalunya. Si fa uns mesos teniem una taca negra a l'EVA 4 (mireu aquesta entrada del blog), ara s'ha superposat una imatge més o menys neta i això és el que tenim:\nI si ens acostem per mirar-ho en detall:\nEl Castell de Montjuïc segueix sense el pegote negre (i curiosament sense capa actualitzada, envoltat d'imatges noves), i el Turó de l'Home manté les seves dues taques allà dalt. Em seguiré fixant aviam què puc aportar en una propera entrada nova. Espero habituar-me a escriure més sovint, ara que he trobat més o menys una temàtica on treure suc ;-)\nPublicado por Xavi Urgell en 17:02 No hay comentarios:\nMés geografia de la censura\nFent un treballet per a l'ajuntament de La Garriga m'he adonat de què encara existeixen més punts negres a les capes que l'ICC mostra amb el programa Google Earth. Aquí es mostra el Turó de l'Home, el cim més alt del Montseny, a 1.706 metres, amb dues taques negres.\nLa taca més petita amaga un antic destacament militar i l'altra, més gran, és l'observatori meteorològic del Turó de l'Home. Aquí una imatge de la zona (sense censura!):\nPublicado por Xavi Urgell en 16:15 1 comentario:


J9 DHC Grup C: El Garrotxa supera els Enginyers "C" i ja és equip de Primera per darrera d'un Manresa que acaba la lliga amb ple de victòries. L'Osona i el Cornellà "B" tanquen l'any amb triomfs |\nBARCELONA ENGINYERS RUGBY “C” 22(bb) – GARROTXA RC 26(b)\nVistós partit el que van oferir el tercer equip dels Enginyers i el Garrotxa. Els olotins viatjaven a Barcelona amb ganes de celebrar un ascens que acariciaven amb la punta dels dits. En tenien prou amb 1 punt per assegurar-lo, però els Teixons van anar a per la victòria en tot moment. Els locals, amb alguns reforços del segon equip, va plantar cara amb un plantejament diferent al dels arlequinats, que buscaven amb la seva davantera trencar la defensa rival.\nAvançant-se primer dues marques a una, els garrotxins deixaven clar que volien el triomf. Dominant la primera part, els de Sant Roc jugaven també per la línia, avançant prous metres davant la tova defensa dels de Poble Nou. Abans del descans, un nou try visitant deixava el lluminós amb un 7 a 19 que feia justícia al que es veia al terreny de joc. A la represa, la pel·lícula va canviar, i els Enginyers van gaudir de més possessió i buscaven capgirar la situació amb els seus backs. Aprofitant la baixada física dels d’Olot, els barcelonins s’acostaven a 2 punts amb dues marques i posaven la por al cos dels visitants.\nQuan semblava que la remuntada estava a punt de materialitzar-se, una acció individual d’un tercera línia del Garrotxa va escapar-se de tots els defensors locals en una carrera de gairebé 30 metres va acabar amb l’assaig transformat dels arlequinats, i va fer inútil la darrera marca dels del Poble Nou, que tot i plantar cara no van poder evitar la derrota davant un conjunt que festejava l’ascens a la Primera Catalana.\nREUS DEPORTIU 12 – MANRESA RC 43(b)\nNou de nou. El Manresa RC tanca aquesta primera lliga amb uns registres perfectes, ple de victòries, set d’elles amb bonus, per plantar-se a la Primera Catalana ple de confiança per afrontar una nova competició que serà més dura que la que han jugat. Els del Congost es coronen campions del Grup C de la Divisió d’Honor Catalana després d’un bon triomf al camp del Reus Deportiu, que també pot celebrar l’ascens a la Segona Catalana.\nOSONA RC 32(b) – RC MATARÓ 10\nOsona i Mataró es jugaven dissabte la tercera plaça del Grup C de la Divisió d’Honor Catalana. Els vigatans, enratxats, volien sumar la cinquena victòria consecutiva contra els del Maresme, també en bona forma després d’encadenar tres triomfs. El matx, però, el van controlar els locals, que van combinar encertadament el joc de davantera i de tres quarts per marxar al descans amb un 19 a 5 favorable. A la represa, els Crancs van rematar la feina i assolien el bonus ofensiu i la tercera posició de la lliga per mirar amb optimisme la Segona Catalana que començarà després de les vacances.\nRC CORNELLÀ “B” 15 – GÒTICS “B” 10(b)\nDos equips amb registres pràcticament calcats es trobaven a Cornellà. El segon conjunt dels locals, amb 9 punts, volia superar el Gòtics “B”, setè a la classificació amb 1 punt més. Els del Llobregat van fer-se a sí mateixos un regal avançat de Nadal i tornaven a guanyar un enfrontament després de quatre partits. Els dos equips tindran l’oportunitat de buscar un altre triomf en el matx aplaçat de la setena jornada (Cornellà “B” vs Mataró i Navata RC vs Gòtics “B”).\nNAVATA ALT EMPORDÀ RC vs CR CARBONERS DE TERRASSA “B” – Partit aplaçat\n← J2 DHC Lliga d’Or: El Lleida referma la seva candidatura amb un clar triomf contra el GEiEG, la Santboiana “B” i el CEU no afluixen i primers triomf per al Sant Cugat “B” i el Barça “B”\nTot llest per al partit del Tricentenari de dissabte: els dos “XV” titulars de la Selecció Catalana →\nJ1 DHF: INEF Barcelona i GEiEG s’estrenen amb victòries contundents i se situen al capdamunt de la classificació\n13 gener 2015 RugbyCat 0\n2 gener 2019 RugbyCat 0


Activa´t!!! | CAP Passeig de Sant Joan\n← Què fer per tal que el nostre fill tingui bona relació amb el menjar?\nm-Health : aplicacions mòbils de salut →\nPosted on 3 Abril 2014\tby olgalozanorandon\nEl proper diumenge dia 6 d’abril se celebra el dia mundial de l’activitat física.\nL´activitat física és un dels pilars bàsics per mantenir uns hàbits saludables. És molt important si patim alguna malaltia crònica.\nHi ha una activitat física adequada per a cada edat i circumstàncies. Podem considerar-la una bona solució per combatre el cansament, l’avorriment i el no estar en forma.\nAbans de començar a fer una activitat física regular és convenient visitar el seu metge/infermera, que farà una valoració general del vostre estat.\nSi no esteu acostumats és millor començar gradualment per després anar augmentant segons tolerància. Caminar a pas ràpid és una bona activitat amb la qual començar.\nFeu de l’exercici un hàbit i intenteu mantenir l’activitat física en la vostra llista de prioritats.\nL’activitat que trieu us ha d’agradar per què sigueu constants. Si un tipus d’activitat us avorreix, proveu amb una altra.\nAconseguiu un company. L’exercici amb algú pot ser més divertit.\nNo us marqueu objectius massa ambiciosos. Recordeu que notar els beneficis de fer exercici requereix temps.\nUtilitzeu les activitats quotidianes com a part del vostre programa d’activitats (pujar escales en lloc d’agafar l’ascensor, anar caminant a la feina…)\nEscolteu el vostre cos. Si us sentiu cansat freqüentment o teniu dolor, és possible que us estigueu excedint.\nL’aigua és el nutrient més important per a la gent activa. Beveu abans, durant i després de fer exercici.\nComenceu sempre fent un període d’escalfament gradual per evitar lesions.\nAcabeu amb les excuses! Aprofiteu el temps! Mai és tard per tenir una ment i un cos sans. Integreu l’activitat física a la vostra vida!\nAquesta entrada s'ha publicat en Infermeria, Medicina de família, Pediatria i etiquetada amb activitat, esport, exercici físic, salut. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Pilot de “digitalització democràtica” – GamifiCAT\nM’informen d’un URGENT – Pla en marxa amb pilots- Digitalització Democràtica en els Centres Educatius a Catalunya i més enllà, diuen. La cosa és que m’han passat un enllaç a Guguel i per estalviar-vos un clic on no toca, us deixo la info aquí, que aquesta web no espia a ningú :)\nPer transparència (i no per voluntat) enllaço a la font del missatge, en un guguel grups:\nEs posarà en marxa un pilot a Barcelona i probablement en altres ciutats. No és oficial encara, però depèn d’Innovació Democràtica de l’Ajuntament de Barcelona dels que ens fiem per lluites anteriors. Us escrivim perquè necessitem de la vostra cooperació. De qui pugui/sàpiga, és clar. És per començar a buscar – de moment internament – JA mateix.\n1 – BUSQUEM INSTITUCIONS QUE ES VULGUIN SUMAR\nCom l’Ajuntament no podrà posar diners per a tota la SUITE (només la Generalitat té els diners per a això), hem aconseguit que Barcelona inverteixi en les 3 eines principals: Nextcloud, Moodle i BBB.\nA partir d’aquí busquem institucions que es vulguin sumar i ser “coautores” del pla, invertint en un altre tros i fent un pilot o implementació en la seva zona / àrea de treball. Per exemple altres ciutats que vulguin fer el mateix que Barcelona.\nPer a explicar de que es tracta, aquí està tot.\n2 – BUSQUEM CENTRES EDUCATIUS PER AL PILOT DE BARCELONA\nA Barcelona farem un pilot amb uns 2-3.000 usuaris, és a dir uns 5 centres. Estem sondejant uns quants. Si creieu que el vostre podria estar interessat, convence-lo JA.\nÉs important insistir que qui s’apunti al pilot, tindrà suport tècnic i formatiu constat tots els primer mesos. Participar al pilot no serà tenir més problemes amb la tecnologia sinó menys. Us dono la meva paraula. Jo estic a sobre d’això i no fallarà. Pel meu bon nom i honor :).\nAlguns de vosaltres ens escriviu d’entitats que no són realment centres educatius d’ensenyament obligatori. En aquest cas, l’Ajuntament ens diu que probablement no podreu formar part del pilot. Però igualment nosaltres volem crear una estructura per la qual pugueu seguir seguint els avanços i beneficiar-vos d’això. En parlarem quan estiguin disponibles les eines (probablement novembre), tothom hauria de poder fer-les servir encara que no amb el servei tècnic que tindrien els pilots.\nPer a explicar als centres de que es tracta, aquí està tot.\n3 – EMPRESES DE SEGURETAT INFORMÀTICA\nL’Ajuntament busca contractar l’empresa de seguretat informàtica que automatitzi l’arrencada de tot això. Estem sondejant diverses. Si coneixeu alguna ens dieu. En aquesta part no valen uns col·legues guais. Ha de ser gent extremadament pro i a prova d’atac del mal a més gran escala. Per això estem provant moltes.\n4 – FORMADORES / ORS\nL’Ajuntament contractarà durant diversos mesos 1 o 2 formadors o empresa de formació per acompanyar els centres en tot moment. Han de ser experts en Moodle, Nextcloud, LibreOffice, BBB, WordPress, PAD i els seus equivalents a Google i Microsoft per saber comparar. Concretament totes aquestes tasques / eines:\n• Emmagatzemar i compartir\n• Calendari multieditable\n• Editor de text col·laboratiu\n• Full de càlcul col·laboratiu\n• Presentació o Editor de Bloc col·laboratiu\n• Gestor de text\n• Gestor de correu\n• Gestor de tasques i de treball col·laboratiu\n• Compartir àudio i reproductor\n• Compartir el vídeo i reproductor\n• Compartir imatges\n• Xat i organitzador de xats\n• Formularis i enquestes\n• Formularis per a dates\nÉs una bona oportunitat laboral que pot tenir continuïtat. Si sabeu d’algú a qui li interessi i estigui a l’alçada, per favor que ens escrigui.\nSimona i famílies promotores\n← Últims i propers cinc anys\nDesplataformització, ètica i mitjans socials lliures →


Apartment Bohon/Durbuy with Outdoor Swimming Pool 222 Durbuy Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment Bohon/Durbuy with Outdoor Swimming Pool 222ApartamentBohon, Durbuy, Bèlgica - Veure al mapaExcel·lent8,3Basada en1comentariApartment Bohon/Durbuy with Outdoor Swimming Pool 222Veure més fotosPiscinaVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartment Bohon/Durbuy with Outdoor Swimming Pool és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Barvaux. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Apartment Bohon/Durbuy with Outdoor Swimming Pool ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior, equitació. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartment Bohon/Durbuy with Outdoor Swimming Pool la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Barvaux.


defraudingamerica.com > Idees comercials > Principis i estratègies d’opcions de criptografia OKEx IV: comerç de Vega i volatilitat\nDavant els descensos generals invisibles del mercat i la gran volatilitat històrica, no només en els sistemes de criptografia, sinó també en els mercats de renda variable i de productes bàsics, fins i tot els professionals experimentats de la indústria van passar per desplaçaments sense voluntat. La incertesa del mercat sobre COVID19 i les seves conseqüències, el joc interminable de l’hegemonia del petroli i els greus vehicles econòmics (ara apareixen o s’han enterrat), generaran noves crisi i oportunitats. Com hem vist a la història, el naixement d’inversors llegendaris, seguint el principi i la justificació, a més de permetre una manera de pensar flexible i realment creativa, pot ser útil per guanyar aquesta temporada..\nPer aprofitar la volatilitat del mercat, comencem amb el nostre continu estudi sobre el principi i l’estratègia d’opcions de criptografia OKEx, aquesta vegada, Vega i Volatility Trading..\nPart 1. Vega\nVega és un derivada parcial primer del valor de l’opció respecte a la volatilitat del subjacent, i representat com\nVega us pot ajudar a entendre la sensibilitat a la fluctuació del preu al preu esperat de l’opció, per exemple, una volatilitat més elevada pot fer que el valor final de l’opció sigui superior, tant per a trucades com per a vendes. Normalment és el més alt a l’opció de caixers automàtics amb més venciment.\nSi alguna vegada heu provat de negociar amb l’estratègia de l’article anterior, Straddle i Strangle, pot experimentar fins i tot una posició coberta acuradament, canviant el valor, sobretot pel que fa a la volatilitat. I creiem que alguns ho aconsegueixen enormes beneficis (en realitat, la caiguda de la mandíbula) amb només construir una de les dues estratègies, més sobre estrangulació, amb costat llarg posat. I si heu seguit la disciplina, sense deixar de banda el pànic o entusiasmar-vos amb el guany a curt termini, la recuperació de preus més recent us assegura una altra bona quantitat de rendibilitat per part de la trucada llarga..\nA més, fins i tot amb una posició neutral en el mercat, què podem fer per augmentar el nostre poder predictiu al mercat? Per què molts operadors de derivats busquen l’opció?\n(Implícit) diu la volatilitat i Tail Wagging the dog.\nPart 2. Comerç de volatilitat\nPot ser que no entengueu completament l’opció, però us compensarà tant si esteu negociant al mercat com si cotitzeu o no per al vostre negoci a compte i futurs. És una eina eficaç, no només per a la diversificació i la maximització dels beneficis, sinó també per a la gestió del risc.\nAbans hem estudiat la volatilitat. Entrem en detalls.\nPer la volatilitat a què ens referim habitualment, hi ha dues races esmentades principalment: Vol. Realitzat & Vol implícit.\nLa volatilitat realitzada és el moviment real dels preus subjacents durant períodes determinats (majoritàriament anualitzats), de manera que l’arrel quadrada de la variància, mentre que la volatilitat implícita és la volatilitat recalculada a partir del preu de l’opció. Per tant, hi hauria d’haver una bretxa entre el preu subjacent actual i el valor esperat del preu subjacent, retroalimentat. A partir d’aquest moment, podem arrabassar la idea del nostre comerç. Si la volatilitat implícita comença a canviar mentre no es produeix cap canvi cert en la realitzada, què apareixerà en conseqüències? Especialment a Spot and Futures, o mercat de swap perpetu? Podem comprovar aquesta part al llarg de les recents turbulències.\nCom podem veure des de dalt, BTCUSD Volatilitat implícita de 3 mesos diaris va augmentar el 12 de març, abans que seguís la volatilitat realitzada, i recordem el divendres 13. A més, amb una mirada més acurada, hi va haver un desplaçament indicatiu-paral·lel el 8 de març i també hem combinat fonts alternatives a moviment de balenes / miners, que es dipositen a grans borses, certament segur, per preparar i construir una posició per sortir de la caiguda tradicional entre els mercats financers / de productes bàsics. Això també d’alguna manera està relacionat amb comptadoratacar sobre la idea d’inversió comuna, “la reducció a la meitat del bitcoin comportarà un augment del valor, de manera que demaneu préstecs&aguanta ”. (Cobriríem la part de la font alternativa per separat amb detalls.)\nLes opcions, i en termes generals de derivats, tenen poder predictiu sobre els preus subjacents, encara que estigui “DERIVAT”. Això s’ha demostrat en molts mercats i investigacions acadèmiques i s’ha utilitzat com a font de descoberta de preus per al mercat de renda variable. I és possible que ho sàpigueu: els interruptors automàtics recents al mercat de derivats es van activar abans que el borsari, i també hem vist un gran efecte en la data de venciment de les opcions i / o futurs. I, les ones de cua excessives esquinçen el gos i, sí, són doloroses i difícils d’aixecar-lo durant un temps.\nQuè hem de fer, doncs? Què recordar??\nEs pot utilitzar Strangle per a qui aposta pel vol implícit. augmentar mentre que el cavallet pot cobrir tant l’augment de la volatilitat realitzada amb efecte gamma com l’impacte absolut de la volatilitat implícita a causa de la part vega. I construir això llarga posició de volatilitat abans de qualsevol actualització del mercat hauria de ser efectiva, com es va esmentar des del principi, els vehicles econòmics ara comencen a trencar-se, de manera que ens esperen nous paisatges.\nInversament, en curt el vol., també conegut com vendre una d’aquestes dues estratègies pot beneficiar-se d’una alta prima del mercat actual, apostant per la disminució de la volatilitat amb qualsevol acció del govern per salvar els mercats i l’economia tradicionals i l’efecte seqüencial de la criptografia, els alleujaments de la pandèmia i la recuperació, física i emocionalment. A més, el valor temporal dels diners té un paper important en la venda de volatilitat i hauria de reconèixer a fons el problemàtic risc de desavantatge. Per tant, si és possible i majoritàriament disponible, calculeu el valor teòric exacte de l’opció i s’hauria de seguir el reajustament d’una posició.\nPer últim, feu el millor ús possible del nostre Calculadora d’opcions i Opcions Discovery per al vostre objectiu i objectius i no dubteu a posar-vos en contacte amb nosaltres ([email protected]), ja que sempre estem preparats per obtenir assistència dedicada al comerç d’opcions i als mercats relacionats d’OKEx.


Cheap Flights de València a Palma de Mallorca from 5 € - KAYAK\nTroba vols barats de València a Palma de Mallorca\nGood to know - Cheap tickets de València a Palma de Mallorca\nVol de València (VLC) a Palma de Mallorca Son Sant Joan\nQuan és millor reservar un vol des de València cap a Son Sant Joan\nCerques un vol barat? El 25 % dels nostres usuaris ha trobat vols per a aquest itinerari per 9 € o menys només anada i 20 € o menys anada i tornada.\nEl vol més barat de València a Palma de Mallorca es va trobar, de mitjana, 88 dies abans de la sortida.\nPMF per a la reserva de vols de València a Palma de Mallorca\nQuines aerolínies ofereixen polítiques de cancel·lació flexible per als vols de València a Palma de Mallorca a causa de la COVID-19?\nIberia, Air Europa i Ryanair no apliquen les taxes per canvi i cancel·lació als vols de València a Palma de Mallorca. Consulta'n les polítiques al web de reserves.\nQuant de temps dura un vol de València a Palma de Mallorca?\nUn vol directe a Palma de Mallorca trigarà una mitjana de 0h 54min a recórrer la distància de 275 km des de València.\nQuants vols hi ha entre València i Palma de Mallorca?\nNormalment, hi ha un total de 182 vols directes que connecten València i Palma de Mallorca a la setmana. De mitjana, hi ha 26 sortides diàries.\nQuines aerolínies volen més sovint de València a Palma de Mallorca?\nValència i Palma de Mallorca estan connectades per diverses aerolínies. Les aerolínies que cobreixen aquest itinerari amb més freqüència són Air Europa (9 vols diaris, Iberia (8 vols diaris) i Vueling (5 vols diaris).\nQuin és el dia de la setmana més barat per volar de València a Palma de Mallorca?\nSi les teves dates de vol són flexibles, mira de volar a Palma de Mallorca un dijous, ja que normalment és el dia amb les millors tarifes per a aquest trajecte. D'altra banda, el divendres és el dia més car per volar de València a Palma de Mallorca. Per al bitllet de tornada, et recomanem volar en dijous i evitar els dissabte per gaudir dels millors preus.\nQuin és el primer vol de València a Palma de Mallorca?\nEl primer vol surt de València a les a les 6:10 i aterra a Palma de Mallorca a les a les 7:05.\nQuin és el darrer vol de València a Palma de Mallorca?\nEl primer vol surt de València a les a les 23:55 i aterra a Palma de Mallorca a les a les 0:50.\nQuines aerolínies ofereixen vols directes entre València i Palma de Mallorca?\nRyanair, Iberia, Air Europa, i Vueling ofereix vols directes de València a Palma de Mallorca.\nQuins models d'avió volen més sovint de València a Palma de Mallorca?\nEl model d'avió que fa amb més freqüència l'itinerari de València a Palma de Mallorca és Boeing 737-800 Passenger/BBJ2 (winglets).\nQuines aliances aèries ofereixen vols de València a Palma de Mallorca?\noneworld, i SkyTeam són les aliances aèries que ofereixen vols entre València i Palma de Mallorca; SkyTeam és la més utilitzada per a aquest itinerari.\nQuins dies hi ha vols directes de València a Palma de Mallorca?\nHi ha vols directes de València a Palma de Mallorca a diari.\nCom troba KAYAK preus tan baixos per a vols de València a Palma de Mallorca?\nKAYAK és un motor de cerca de viatges. Cerquem per tot Internet per trobar els millors preus per als nostres usuaris. Amb més de 2 mil milions de sol·licituds de vols anuals, podem mostrar una varietat de preus i opcions per a vols de València a Palma de Mallorca.\nCom m'ajuda l'eina de predicció dels preus dels vols de KAYAK a triar el moment adequat per comprar el meu bitllet d'avió de València a Palma de Mallorca?\nL'eina de predicció dels preus dels vols de KAYAK utilitza dades històriques per determinar si és probable que el preu d'un vol a Palma de Mallorca de València canviï en els propers 7 dies perquè sàpigues si és millor esperar-se o reservar-lo ara.\nQuina és l'opció de KAYAK Mix per als vols de València a Palma de Mallorca?\nKAYAK Mix et permet combinar bitllets d'un sol trajecte per estalviar diners. Pots volar a Palma de Mallorca amb una aerolínia i tornar a València amb una altra.\nEn què consisteix l'opció de "dates flexibles" de KAYAK i perquè l'he de tenir en compte si busco un vol de València a Palma de Mallorca?\nDe vegades, les dates de viatge no són inamovibles. Si tens una mica de flexibilitat, l'opció de dates flexibles et mostra totes les opcions per volar a Palma de Mallorca de València fins a 3 dies abans o després de les dates que triïs perquè decideixis quin vol et convé més.\nPrincipals 3 aerolínies que volen de València (VLC) a Palma de Mallorca Son Sant Joan\nDesavantatges: "Muy poco espacio entre fila y fila de asientos, mido 1,80 y mi compañera 174, y no sabiamos donde poner las piernas"\nAvantatges: "Puntualidad y personal amable"\nMesures de seguretat per a les aerolínies que volen de València a Palma de Mallorca\nLes aerolínies que volen de València a Palma de Mallorca han aplicat mesures addicionals de seguretat i han adaptat les seves polítiques per atendre millor els seus clients. Les polítiques varien en funció de l'aerolínia.\nNeteja diària, instal·lació de filtres HEPA a la cabina en els vols de València a Palma de Mallorca\nÚs de la mascareta obligatori a bord, en els vols de València a Palma de Mallorca es proporcionen mascaretes\nNo es poden reservar els seients del mig en els vols de València a Palma de Mallorca\nProves d'anticossos i proves de símptomes per als vols de València a Palma de Mallorca\nCanvis sense despeses. Cerca de vols flexibles de València a Palma de Mallorca\nReserva vols barats de València a Palma de Mallorca\nVols València - Palma de Mallorca\nSearch Palma de Mallorca flights on KAYAK. Find special offers and cheap tickets to Palma de Mallorca from València. KAYAK searches hundreds of cheap flight ticket sites to help you find cheap airfare and book the flight that suits you best. With KAYAK you can also compare prices of plane tickets for last minute flights to Palma de Mallorca from València.


Rellotgeria i Joieria Codina SLU i N.I.F. B62425285, és la titular del portal joieriacodina.com i posa aquest portal a disposició dels usuaris d'Internet, amb la finalitat tant de proporcionar informació sobre els productes i serveis, així com de permetre l'adquisició dels productes i / o serveis oferts a través del Portal.\njoieriacodina.com és un domini en internet. Aquest Avís Legal regula la utilització d'aquest domini. La utilització d'aquest lloc web implica l'acceptació per part de l'Usuari de les condicions d'ús incloses en aquest Avís. En el cas que certs serveis continguts i / o eines oferts a través d'aquest `Portal` requerissin de l'aplicació condicions particulars aquestes es posaran a disposició de l'Usuari. D'altra banda, el portal adverteix que, tant els continguts i serveis d'aquesta pàgina web com les pròpies condicions d'utilització, poden ser modificats sense notificació prèvia.\nDe conformitat amb la vigent Llei Orgànica 15/1999 de Protecció de Dades, joieriacodina.com informa que les dades de caràcter personal dels usuaris del lloc web joieriacodina.com s'incorporaran i tractaran en un fitxer i que serà gestionat exclusivament per a la finalitat descrita en cada formulari o mitjà de resposta. En prémer el botó `ENVIAR`, l'Usuari consent al tractament de les seves dades per part de joieriacodina.com El web es compromet a que les dades de caràcter personal sol·licitades seran les estrictament necessàries per dur a terme el servei demandat. Se li informarà si és el cas de l'obligatorietat de facilitar determinades dades, sense els quals no seria possible dur a terme la prestació. Igualment, la nostra web com a responsable del fitxer, es compromet a mantenir el secret i la confidencialitat sobre les dades de caràcter personal que li siguin facilitades, adoptant totes les mesures de seguretat necessàries que evitin la seva pèrdua, modificació sense consentiment o accessos no autoritzats , d'acord amb el Reglament de Desenvolupament de la LOPD aprovat pel Reial Decret 1720/2007, de 21 de desembre. Així mateix s'informa a l'Usuari que en qualsevol moment pot exercitar els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició reconeguts en la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre de 1999, de protecció de dades de caràcter personal, notificant-ho a fauna-local .cat d'altra banda, d'acord amb el que disposa la Llei 34/2002, de 11 de Juliol, de Serveis de la Societat d'Informació i de Comerç Electrònic, joieriacodina.com es compromet a no enviar publicitat mitjançant el correu electrònic sense haver recaptat abans l'expressa autorització del destinatari. L'Usuari podrà oposar-se a l'enviament de publicitat marcant la casella corresponent. joieriacodina.com utilitza procediments automàtics de recollida (cookies) per reunir informació personal com pot ser el tipus de navegador o sistema operatiu, pàgina de referència, ruta, domini ISP (Proveïdor d'Internet), etc. tot això amb la finalitat de millorar els serveis prestats. Les cookies ens ajuden a adaptar aquesta pàgina web a les seves necessitats personals. joieriacodina.com guarda tota la informació recollida a través de les cookies en un format no personalitzat. Aquest tipus d'informació obtinguda a través de les cookies no serà revelada fora de joieriacodina.com, ni utilitzada per a comunicacions no sol·licitades. Les cookies localitzades en el seu ordinador no contenen el seu nom complet, sinó una adreça d'IP. Després que la sessió de l'Usuari finalitzi, la informació continguda en les cookies ja no estarà a disposició de joieriacodina.com Podeu configurar el seu programa navegador de manera que li adverteixi de la presència de les cookies abans d'acceptar-les o, directament, configurar per que les rebutgi automàticament, en aquest cas pot ser que no tingui accés a tots els serveis d'aquest lloc web. El botó de `ajuda` del seu navegador li indicarà com fer això. No necessita tenir instal·lades cookies per utilitzar o navegar per determinades parts d'aquesta pàgina web o d'altres pàgines d'joieriacodina.com Recordi que si utilitza diferents ordinadors en diferents llocs haurà de assegurar-se que cada programa navegador està ajustat a les seves preferències sobre el ús de cookies.