HISTORIA DE GRECIA timeline | Timetoast timelines\nCivilització minoica (rei Minos)\nEscriptura pictogràfica (lineal A) va culminar en lineal B d'estructura sil·làbica\nCretenses es van estendre fins al Peloponès\nEls Micénics van ocupar Creta. Van aixecar poderosos regnes al territori grec continental.\nLlengua: grec micènic.\nSistema d'escriptura: lineal B.\nInvasió de pobles guerrers (aqueos).\nCivilització vigorosa crida micènica (per Micenes)\nMicenas va ser destruïda per una nova onada d'invasors de nord (doris)\nÉpoca Oscura (fosca)\nDestaca la utilització de l'ferro que posa fi a l'Edat de l'Bronze\nProducció de la primera ceràmica amb motius geomètrics.\nAdopció de l'alfabet fenici.\nNova estructura sociopolítica: la polis\nEls grecs van conformar una comunitat cultural enfront dels pobles veïns.\nCompartien una mateixa llengua, una mateixa religió i uns jocs comuns.\nClasse social predominant: minoria de privilegiats per naixement (posseïen terres i autoritat).\nReduït grup de grans propetarios controlaven la riquesa agrícola i ramadera. Per sota, els artesans. En un estrat inferior, els estrangers. Per sota dels estrangers, els esclaus.\nLa societat es va anar organitzant en grups.\nDos noms sobresurten en aquesta època: Clístenes i Pericles\nÉs el màxim representant de la consolidació de la democràcia atenesa.\nVa anul·lar el poder de l'Areòpag, compost pels més poderosos ciutadans\nVa separar els poders legislatiu i executiu.\nVa blindar el Codi legislatiu: protegir les lleis davant de possibles reformes per part dels que voldrien canviar-les.\nParticipació real: va decidir que tots els que ocupessin un càrrec públic rebessin un pagament per això.\nClístenes va ser qui va impulsar la veritable democràcia a Atenes.\nVa instituir la isonomia (tots els ciutadans eren iguals davant la llei).\nLlei de l'ostracisme, per la qual el ciutadà que fos considerat una amenaça per a l'Estat podia ser desterrat durant deu anys (volia evitar un possible retorn de l'tirà Pisístrat)\nVa imposar el servei militar obligatori.\nVa constituir un Consell de 500 membres.\nAtenes va constituir una confederació marítima amb diverses ciutats de la mar Egeu. El seu objectiu era lliurar-se de la pressió exercida pels perses, que aspiraven a dominar els territoris europeus de Grècia i estendre amb ells el seu vast imperi.\nEn el seu primer enfrontament, l'exèrcit persa va ser derrotat pels atenesos en Marató.\nEn la Segona Guerra Mèdica, Jerjes, successor de Darío, va formar un gran exèrcit per conquerir Grècia. Els perses van derrotar -per terra- a les tropes espartanes en les Termópilas i es van apoderar d'Atenes. Però la batalla va seguir en el mar, i la flota grega va vèncer als perses en la batalla de Salamina.\nGuerra de l'Peloponès\nAtenes va aprofitar l'hegemonia aconseguida gràcies a la seva victòria sobre els perses per imposar el seu poder. Va utilitzar la confederació marítima que va establir amb altres ciutats gregues (coneguda com a Lliga de Delos) per imposar un veritable control sobre elles. Això va despertar l'hostilitat d'Esparta, que acabaria enfrontant al costat de les altres ciutats de la Lliga -que havien estat relegades a un segon pla- contra Atenes. Va ser la guerra més sagnant que van patir els hel·lens.\nFinal de la guerra de l'Peloponès\nEsparta va sortir victoriosa de la guerra de l'Peloponès i els grecs van tornar a tenir governs oligàrquics.\nAlejandro magno (en catala Alexandre magno)\nFill del rei Filip de Macedònia,va unificar Grècia en pocs anys. Ha estat una de les figures més importants de la història. Deixeble de el filòsof Aristòtil, va destacar per la seva estratègia militar i les seves victòries des que va heretar el regne del seu pare.\nVa conquistar Pèrsia i va estendre les seves victòries a Egipte i l'Índia. Va fundar noves ciutats i va portar la cultura hel·lènica als pobles veïns.L'organització del seu imperi va ser un exemple que imitarien els romans més tard.\nEpoca oscura (fosca)\nPeriode: 1,000 BCE a 700 BCE època Fosca (oscura) Època de: enorme confusió, inestabilitat i profunds canvis.\népoca Arcaica Periode: 800 BCE a 500\nPeriode: 499 BCE a 323\nPeriode; 323 BCE to 30 BCE\nDesprés de la guerra de l'Peloponès el món clàssic entra en una profunda crisi, que només termini amb la unificació de tot el poble hel·lè sota el Govern de Filip de Macedònia. La seva tasca seria continuada per sumi fill, Alexandre el Gran, que inaugura un nou períodes en la història de Grècia: l'hel·lenisme.\nAquest període s'estén des de les conquestes d'Alexandre el Gran Fins a la mort de Cleopatra.


PressReader - La Vanguardia (Català): 2016-04-08 - Molts productes sense sucre tenen més greixos i calories que els normals\nMolts productes sense sucre tenen més greixos i calories que els normals\nLa Vanguardia (Català) - 2016-04-08 - TENDÈNCIES - MAYTE RIUS Barcelona light OCU Salud\nTriar productes sense sucre per baixar de pes no resulta eficaç. Tret d’aquells productes molt ensucrats –com ara melmelades o cacaus solubles–, els aliments\no elaborats amb edulcorants no engreixen menys que la seva versió normal i n’hi ha que fins i tot tenen més calories perquè incorporen més quantitat de greixos.\nAixí ho adverteix l’Organització de Consumidors i Usuaris (OCU) en un article recent sobre la moda dels edulcorants i també ho confirma la presidenta del Col·legi de Dietistes-Nutricionistes de Catalunya (Codinucat) i de la Societat Catalana d’Alimentació i Dietètica Clínica, Nancy Babio. “Als productes que els treuen sucre els incorporen altres ingredients per tal que continuïn sent agradables al paladar, i normalment el que afegeixen són greixos hidrogenats o trans, que a més de no ser bons per a la salut tenen més calories per gram que el sucre”, explica Babio. I detalla que cada gram de greix aporta nou calories, mentre que un gram de sucre en té quatre.\n“Per això les pastes i xocolates sense sucres afegits sempre tenen més calories que la seva versió normal”, emfatitza l’especialista en nutrició. A l’última revista s’ofereixen alguns exemples. Les 122 quilocalories de 30 grams de croissants normals d’una popular marca de brioixeria es converteixen en 137 en la seva versió “0% sense sucres”; i les 96 quilocalories d’una porció de xocolata amb llet passen a ser 100 en la porció “sense sucres afegits”. També s’analitza el cas del tomàquet fregit i els experts de l’OCU conclouen que la versió edulcorada té idèntiques calories però un 22% més greixos.\n“Quan veus l’etiqueta light has d’entendre que aquest producte té un 30% menys del nutrient que es retira (el sucre, per exemple), però no que engreixa un 30% menys, perquè la quantitat d’altres nutrients, com els greixos, pot haver variat, així que convé comparar la composició de la versió edulcorada amb la de la normal” per saber què consumeixes i quantes calories en té, explica Babio.\nSegons l’OCU, l’etiqueta “sense sucre” sí que implica una significativa reducció de calories en el cas de la melmelada, el cacau soluble i els lactis desnatats, on la substitució del sucre per edulcorants i l’absència de greixos disminueixen l’aportació energètica. Tot i això, l’organització qüestiona la moda dels edulcorants. “Tret de per als diabètics, l’ús d’edulcorants en la nostra dieta no aporta res més que un increment en el preu dels productes”, assenyala el seu portaveu. Perquè, segons les seves anàlisis comparatives, els productes edulcorats són, de mitja, un 60% més cars que les versions clàssiques dels mateixos.\nAl marge de qüestions econòmiques, Babio assegura que també hi ha raons de salut per ser moderat en el consum d’edulcorants. “Encara no hi ha conclusions definitives, però sí investigacions en marxa sobre els indicis que un ús molt freqüent o abusiu d’edulcorants altera la flora intestinal”, apunta la presidenta de Codinucat. “No hi ha cap problema en edulcorar el cafè diari, però cal ser cauts i no consumir edulcorants en tots els aliments que ingerim”, conclou.\nEls productes edulcorats són, de mitjana, un 60% més cars que la versió clàssica, segons l’OCU


POT DE PLOM GRAN RESERVA: ELS PRIMERS MONÒLEGS DE XAVI CASTILLO | Pot de Plom\nTags: Alcoi, Jordiet, Jordiet Contraa, Pànic al Centenari, Pot de Plom, Teatre Micalet\nMolt del nostre públic ha arribat a Pot de Plom en una etapa on personatges com el Capità Moro d’Alcoi, la Rita o altres personatges polítics ja estaven completament consolidats. Però de on va sorgir tot açò? Per a tot aquest públic més nou i per als seguidors més fidels i nostàlgics (que encara recorden Jordiet), hem decidit recuperar per al Teatre Micalet, els primers monòlegs de Xavi Castillo i la companyia Pot de Plom.\nEl personatge principal d’aquests dos monòlegs que recuperem era un xiquet d’Alcoi nomenat Jordiet, i les seues barrabassades. Es tracta de històries d’aventures, no tan basades en la línia d’actualitat política i social que ara portem a la companyia, però sense deixar de costat el tipus d’humor que ha marcat sempre la trajectòria de Pot de Plom.\nEl dia 10 d’abril, a les 20h oferirem al Teatre Micalet l’espectacle Pànic al Centenari, el primer monòleg de Xavi Castillo presentat a finals de l’any 1995. Jordiet Llopis, com hem dit abans, és el protagonista d’aquesta història basada en les pel·lícules de catàstrofes dels anys 70, al estil de “El Coloso en Llamas”. Pànic al Centenari tracta d’un hipotètic incendi en un grup de habitatges de protecció oficial (a la plaça del Centenari d’Alcoi), que provoca un torrent de situacions còmiques i absurdes i l’aparició de mil i un personatges.\nSeguidament, el següent dimecres, dia 17 d’abril, recuperarem Jordiet Contrataca, una història aquesta vegada semblant a un gran tebeo de ciència-ficció. Amb Jordiet Llopís altra vegada com a fil conductor, el públic podrà vorà a través del temps, bèsties radioactives, la humanitat sencera assetjada per “aliens” sanguinaris, bases espacials amb científics bojos, i fins i tot, un Belem paramilitar. Com a curiositat, dir que a aquest monòleg apareix per primera vegada un personatge ja clàssic de Pot de Plom com el Capità Moro d’Alcoi i la seua frase “Això ho pague jo!”.\nTant si ja veiéreu algun d’aquest monòlegs a la seua època, com si haveu conegut la companyia en una etapa posterior, o no haveu vist mai a Xavi Castillo, us assegurem una bona estona de riures, situacions còmiques i surrealistes, personatges esperpèntics… Els dies 10 i 17 d’abril al Teatre Micalet de València, a les 20h. Per a més informació i venta d’entrades, podeu visitar la web www.teatremicalet.org. Us esperem!


Diari de Solsona Diari de Solsona: L’oficina de Turisme de la Vall de Lord disposarà d'un punt d'informació tàctil permanent per assessorar els visitants\nL’oficina de Turisme de la Vall de Lord disposarà d'un punt d'informació tàctil permanent per assessorar els visitants\nLa proposta l'ha presentat el president del Patronat Comarcal de Turisme del Solsonès, Albert Muntada, en la seva darrera sessió, aquesta setmana\nDins la línia d'objectius previstos per a dotar de més serveis turístics la Vall de Lord, en col•laboració amb l'Associació de Turisme d'aquesta zona, l'encara president del Patronat Comarcal de Turisme del Solsonès, Albert Muntada,ha tancat la seva darrera junta aprovant la posada en funcionament d'un punt d'informació electrònic, en aquesta població, per tal de garantir una informació turística de qualitat els 365 dies de l'any.\nLa iniciativa, impulsada des del Consell Comarcal, preveu situar una pantalla tàctil a l'actual oficina de turisme de Sant Llorenç, que oferirà informació les 24 hores, amb continguts del territori proposats per l'Associació de Turisme de la Vall de Lord, així com també de la resta del Solsonès.\nSegons ha avançat Albert Muntada, “la dotació a la Vall de Lord d'un punt d'informació permanent forma part de la proposta impulsada des del Patronat Comarcal de Turisme, de professionalitzar i millorar els serveis turístics de la zona, operació que es va iniciar amb el personal de l'oficina i amb un conveni amb l'Associació de Turisme perquè la gestionin directament”.\nLa darrera fase del projecte inclou, segons Muntada, “una ampliació de la pròpia caseta de turisme de Sant Llorenç, per encabir-hi un espai destinat a potenciar el servei de BTT al nord de la comarca, amb dutxes, taller i magatzem, entre altres”. Una actuació prevista per aquest 2010.\nCal recordar que Albert Muntada s'acomiada aquest mes de la presidència del Patronat de Turisme, per assumir la direcció del Centre Sanitari, relleu que agafarà el vicepresident del Consell, Joan Solà.\nPublicat per Diari de Solsona a 17:32


recomana.cat - Crítica de l'obra: Els àngels no tenen fills | Indispensable spinoff per Jordi Bordes\nEl merescut spinoff dels àngels que no ho son pas\nHonestedat i pensaments directes, sense que passin pels filtres de la correcció política. Escenaris Especials i la dramaturga i directora Clàudia Cedó van atacar el desig de la maternitat en les persones de diversitat funcional a Mare de sucre (es veu que encara està de gira), en forma de tragicomèdia. Era una pregunta incòmode que ja s'havia insinuat en algun episodi de Cinema. Ara, Andrea Álvarez i Marc Buxaderas (que ja intervenen a Mare...) es fan la pregunta directament, amb Berta Camps, una companya d'Escenaris Especials, amb qui comparteix joventut però no té el handycap de l'estigma social de la diversitat funcional. La pregunta sorgeix de les converses posteriors a les funcions de Mare de sucre, moments qe es destil·len idees que ja no es poden incloure al muntatge representat (una idea similar va ser la que va propiciar el monòleg Bona gent de Quim Masferrer). Tots tres (i Clàudia Cedó, de nou) fan una recerca documental preguntant als seus pares, a especialistes, però també a testimonis que es van plantejar ser mare i pare. S'utilitza la fórmula del verbatim, producció de La Planeta que ja n'ha impulsat d'altres com el de la subrogació (Els diners, el desig, els drets), el suïcidi juvenil (No m'oblideu mai), o els abusos a menors (Serà el nostre secret). Aquest verbatim té la particularitat que la recerca la fan els propis interessats. Les respostes dels entrevistats no són només material de reflexió intel·lectual, si no camins per aconseguir una fi molt concreta i debatuda (molt més debatuda que moltes altres persones que són pares i mares i que ningú qüestiona encara que no disposin de recursos per garantir una educació i una alimentació saludable, ni tant sols un entorn fèrtil d'estimació i aprenentatge). Potser és bo recordar que Cedó també va viure un tràngol propi amb la seva primera maternitat i que ho va expressar en la preciosa obra Una gossa en un descampat.\nEl punt de partida és el més realista possible. Tot emergeix com a real encara que es vagin cosint opinions de testimonis, sovint antagòniques a les que tenen els intèrprets. Andrea Álvarez (guardonada amb la categoria revelació del Premi de la Crítica) demostra que té un domini de la pausa, que fa esperar a què el public desitgi una resposta, un instant més de l'habitual. Ho fa sense artifici, de forma natural i venç a la impaciència. Marc Buxaderas funciona d'antagònic, pel seu esperit optimista, de gust per la comèdia i l'acudit oportú. Però també té instants de denúncia posant en boca seva situacions injustes dels testimonis. Per últim, Berta Camps és un perfil imprescindible per ampliar aquesta reflexió a la seva generació. Així el camp que s'enfoca es a la maternitat, més enllà del debat sobre la maternitat amb persones de diversitat funcional. Una peça breu i directa que haurien de celebrar i a anr a veure tots els fills i tots els pares (preferiblement, junts).\nEls raonaments occidentals racionals topen amb l'argumentari d'Els angels no tenen fills i fan petar el sistema. Esclata el cap perquè emergeix una variable que el sistema no està preparat a respondre. Perquè implicaria un recolzament institucional que no es pot assumir econòmicament (no s'està preparat socialment, s'excusa) i perquè inflama la reflexió ètica sobre les mares que volten tenir un fill i, posteriorment, sobre els drets d'aquests nens, que han de tenir com a mínim les mateixes oportunitats que tots els altres. El sistema és molt garantista, molt protector en la forma. Però, en realitat, deixa desemparades les opcions que surten del marcs referencials. I Els àngels no tenen fills és necessària perquè obliga a obrir el marc mental i a relativitzar tots els apriorismes i prejudicis: En general, tothom estarà d'acord a què responguin als seu instint maternal; però quan arriba el cas concret és quan sorgeixen els matisos i els "és que..."


L'Ajuntament crearà el Consell Municipal d'Accessibilitat — Ajuntament d'Igualada\n29º max. / 18º min. 24/05/2022 05:11\nSou a: Inici / Noticies / L'Ajuntament crearà el Consell Municipal d'Accessibilitat\nL'Ajuntament crearà el Consell Municipal d'Accessibilitat\nL’òrgan, que es preveu posar en funcionament el 2016, serà punt de trobada amb les entitats i els ciutadans més implicats en aquest àmbit.\nEn el ple municipal celebrat aquest dimarts, 17 de novembre, es va aprovar el reglament que ha de regular el futur Consell Municipal d’Accessibilitat, que l’Ajuntament d’Igualada preveu posar en marxa el primer trimestre de 2016. Aquest dimecres n’ha donat més detalls la tinent d’alcalde d’Acció Social, Carme Riera. La responsable de l’àrea afirma que “és deure d’aquest Ajuntament treballar per millorar la qualitat de vida i l’accessibilitat de totes les persones i, per aquest motiu, impulsem aquest nou instrument, entenent en tot cas l’accessibilitat en el sentit més ampli de la paraula, no limitant-la només a allò que afecta pròpiament a la mobilitat, sinó contemplant tot allò que contribueix a fer les persones més autònomes”.\nSegons ha explicat, la constitució d’aquest òrgan respon a la voluntat de fomentar la participació ciutadana i crear un punt de trobada on les entitats i els ciutadans que en formin part puguin fer les seves aportacions esdevenint, per tant, un nou instrument “que contribueixi a fer d’Igualada una ciutat millor i més accessible”. La intenció amb la creació del futur Consell Municipal d’Accessibilitat és, apunta Riera, contribuir “a crear un entorn favorable per al conjunt de la ciutadania, partint de la base que l'accessibilitat universal implica que qualsevol persona pugui disposar i utilitzar les infraestructures i els serveis o productes en igualtat de condicions, independentment de la seva condició física, psíquica o sensorial”.\nEs preveu que inicialment en formin part aquelles entitats més directament implicades en la matèria, com poden ser la Fundació Privada Àuria, APINAS o ONCE Anoia, a banda de ciutadans que s’han significat en el tema i que seran convidats a títol personal perquè en formin part. Riera assegura que “aquest ha de ser un òrgan de participació sectorial de naturalesa consultiva, que ha de promoure i canalitzar la reflexió conjunta entre l’Ajuntament i les entitats i els ciutadans vinculats a aquest àmbit, generant propostes i, si escau, dinamitzant activitats i programes”.\nEl Consell Municipal d’Accessibilitat actuarà amb altres òrgans de participació sectorial i amb els diversos departaments i serveis municipals d'Igualada, per tal que les actuacions que puguin anar orientades a aquest objectiu de millora de l’autonomia de totes les persones es facin de manera coordinada i eficaç.\nPertany a: Gent gran, Acció social, Infraestructures i serveis


RAC1, líder absoluta d’audiència amb 469.000 oients | RAC1\nRAC1, líder absoluta d’audiència amb 469.000 oients 07/07/2009\nRAC1, la més escoltada a Catalunya per davant de la Cadena SER i Catalunya Ràdio\n•\tRAC1, líder de 8 h a 21 h durant 13 hores •\tEl món a RAC1, el programa més escoltat a Catalunya\nRAC1 continua sent la ràdio líder a Catalunya. I amplia la distància amb el principal competidor. Segons l’EGM que s’ha sabut d’avui, el segon d’aquest any, RAC1 és la ràdio més escoltada amb 469.000 oients diaris i un 25′6% de share. En un any, RAC1 ha augmentat l’audiència un 35%. RAC1 és líder durant 13 hores consecutives, des de les 8 del matí fins a les 9 del vespre. I El món a RAC1 és el programa de ràdio més escoltat a Catalunya amb 319.000 oients cada dia. El Versió RAC1, amb Toni Clapés, és el líder absolut de les tardes.\nRAC1 tanca la millor temporada de la seva història, refermant el lideratge i situant-se com la número 1 a Catalunya. A les 8 del matí RAC1 agafa el lideratge i el manté ininterrompudament fins a les 9 del vespre: tots els programes que s’emeten en aquestes 13 hores són els més escoltats. RAC1 supera en 11.000 oients la segona emissora, que és la SER, i en 42.000 oients la tercera, que és Catalunya Ràdio.\nEl món a RAC1 continua sent el programa de ràdio més escoltat de Catalunya. En un any, l’audiència d’aquest programa ha augmentat un 52%.\nSón 319.000 oients els que segueixen cada dia el programa que dirigeix i presenta Jordi Basté, i que el confirmen com el programa més escoltat a Catalunya.\nEl lideratge continua al migdia amb el Minoria absoluta del Toni Soler i “La segona hora”. De 12 a 14 h escolten RAC1 120.000 oients.\nI la franja informativa del migdia, que formen el 14/15, amb Isaac Salvatierra, i el 100 metres, amb Gemma Montero, també és la més escoltada, amb 46.000 oients. El programa Tot és possible, amb Elisenda Camps, també és el més escoltat fins a les 16 h, amb 65.000 oients.\nA partir d’aquesta hora, el Versió RAC1, amb Toni Clapés, es manté com el programa més escoltat de la tarda, amb 125.000 oients; és líder indiscutible. I els esports de RAC1 es consoliden com els més seguits.\nEl Primer toc, amb Raül Llimós, arriba als 88.000 oients cada dia, i és el programa esportiu amb més audiència de la tarda. A la nit, el Tu diràs, amb Joan Maria Pou, obté el màxim nivell d’audiència de la seva història, amb 96.000 oients.\nLa nit a RAC1, amb Rafael de Ribot, suma 47.000 oients. I durant el cap de setmana, RAC1 manté els millors resultats de la darrera onada, tant amb La primera pedra, de Jordi Margarit, com amb el Via lliure, de Marta Cailà.\nLa primera pedra té 87.000 oients els diumenges i el Via lliure suma 105.000 oients.\nEl programa Misteris, de Sebastià d’Arbó, que s’emet la matinada del dissabte i del diumenge aconsegueix, els diumenges, un màxim de 15.000 oients.\nSubscripció al feed RSS de la categoría RAC1\nRAC1 aconsegueix la millor xifra de la seva història amb 564.000 oients diaris i amb un share de 28,2 %\nRAC1, la ràdio líder torna amb la fórmula de l’èxit\nRAC1- Temporada d’estiu


15.000 afectats per una estafa piramidal d'un club de viatges\nDestapada una estafa piramidal d'un 'club de viatges' amb més de 15.000 afectats\nL'organització va actuar a Espanya, Portugal i França, i hauria obtingut 12 milions d'euros\nEls responsables de la trama, que es troben entre els 14 detinguts, presumien d'un «pla empresarial únic al món»\nSevilla - Dimecres, 12/02/2020 - 16:45\nL’oferta era atractiva: formar part d’un ‘club de viatges’ comprant paquets turístics amb els millors descomptes i, posteriorment, rebre comissions per difondre les bondats del programa i captar nous clients. Però la Policia Nacional ha descobert que tot era mentida, que les empreses hoteleres mai havien sentit parlar d’aquest club de viatges i que tot era part de l’entramat piramidal d’una trama que va estafar més de 15.000 persones a Espanya, Portugal i França i va aconseguir prop de 12 milions d’euros, segons les primeres estimacions.\nL’operació policial es va iniciar el març del 2016, arran de la denúncia d’una associació de víctimes, que llavors sumava 274 afectats, majoritàriament de nacionalitat francesa, i s’ha saldat amb 14 detinguts, entre ells els responsables de l’organització amb seu a Dos Hermanas (Sevilla), així com la major part del personal directiu de la trama. Però també captadors de clients, que van sucumbir a la temptació de diners fàcils i vacances a canvi de la venda de paquets turístics i màrqueting a les xarxes socials.\nSalt al màrqueting digital\nTot va començar el 2013, quan l’entramat va començar a difondre la possibilitat de formar part d’un club de viatges mitjançant l’oferta de paquets turístics, consistent en descomptes en diferents cadenes hoteleres de reconegut prestigi, consolidats a suposats convenis i acords entre l’entramat i el sector hoteler, que posteriorment es va descobrir que eren inexistents. La proposta comptava, suposadament, amb tots els permisos i autoritzacions i garantia el compliment dels requisits legals.\nEs tractava d’un negoci multinivell en què l’interessat escollia on associar-se, ja que podia comprar paquets turístics que oscil·laven entre els 150 i els 5.000 euros. A partir d’aquell moment, aquests interessats s’involucraven directament en la captació de nous socis, rebent sucoses comissions en funció del nombre de clients captats i paquets comprats. Segons les investigacions, a finals del 2004, i amb la base del model piramidal ja assentada, els responsables de la xarxa van convidar aquests socis a deixar de banda els paquets turístics i involucrar-se directament en el món del màrqueting ‘online’ mitjançant l’oferta de paquets publicitaris, sense deixar de banda la captació de nous promotors publicitaris i, per tant, la possibilitat d’incrementar les comissions.\nBeneficis derivats del prestigi\nLa policia detalla que el model que va orquestrar la trama es va centrar en una eina que determina la popularitat d’una pàgina web. «Per a això, s’oferia als clients una manera senzilla d’aconseguir comissions, ja que a través de les xarxes socials havien de publicitar la pàgina web representativa de l’entramat mitjançant tres còpies diàries d'aquest hipervincle». Per als organitzadors de la xarxa, era «un pla únic al món empresarial», i es defensava davant del client que a l’incrementar-se aquest prestigi de la web, amb l’augment del nombre de socis, les grans companyies s’hi interessarien i oferirien interessants acords comercials que reportaria beneficis per a tothom. Per demostrar solvència i solidesa internacional, es van organitzar grans esdeveniments als tres països afectats.\nEl sistema va funcionar perquè els estafadors utilitzen els diners dels nous clients per pagar les comissions promeses als socis més antics i, així, no aixecar sospites. D’aquesta manera van mantenir la situació fins que es va fer insostenible. Les investigacions dutes a terme per la policia van permetre saber que deu empreses integraven l’entramat i comptaven amb més de 15.000 socis, als quals s’animava a participar activament en la captació de nous clients. No obstant, els seus únics ingressos provenien de la compra dels diferents paquets promocionals i turístics, així com de les quotes de soci. A més, els agents van detectar grans moviments de diners entre aquestes empreses de l’entramat, que es va embutxacar ni més ni menys que 28 milions d’euros el 2015.\nTemes: Estafes Policia Nacional Andalusia


“Sobre el procés participatiu del Pla d’Equipaments” per Joan Ribet – Crida Premianenca\nÉs sabut que des de Crida Premianenca-Poble Actiu plantegem un canvi radical en la presa de decisions polítiques del nostre Ajuntament. Des de la capmaya electoral fins a dia d’avui no ens hem cansat de repetir que tenim a les nostres mans un canvi en la manera de fer a nivell local: l’administració pública municipal, la més propera als ciutadans, pot convertir-se, i al nostre entendre s’ha de convertir, en un espai de diàleg constant amb la ciutadania per a fer justícia al concepte de proximitat amb els premianencs i premianenques.\nEntenem que la democràcia representativa com a sistema polític no ha previst espais d’intervenció per a la ciutadania, i que això genera que, davant d’aquesta mancança, la ciutadania se’n desentengui i generi demandes de productes sense implicar-se o comprometre’s amb la comunitat.\nL’objectiu de la participació ciutadana és que l’administració, en el cas que ens ocupa, l’Ajuntament, trenqui amb el clientalisme i recuperi les persones com a subjectes actius amb qui interactuar, cooperar i prendre decisions compartides i consensuades, més enllà de programes polítics decidits a quatre anys vista.\nEn aquest sentit al Ple del mes d’octubre vam proposar crear un Pla Director de Participació Ciutadana, on fèiem propostes trencadores en l’àmbit de la participació, però a la vegada creiem que necessàries per a reformular la manera d’organitzar-nos com a poble, atorgant un paper clau als premianencs i premianenques en la gestió de la vida municipal, i proposant nous mecanismes que garantien aquest nou poder decisori, que són els següents:\na. La figura dels regidors i regidores de barri.\nb. La regulació de la participació als plens d’entitats i particulars.\nc. L’elaboració de pressupostos i ordenances participatius.\nd. La promulgació de consultes ciutadanes per part de l’Ajuntament.\nEvidentment la moció va ser rebutjada. La participació ciutadana és costosa: no en termes econòmics (o almenys no hauria de ser així), sinó pel que fa a acceptar retornar el poder a la ciutadania.\nMalgrat tot, la paraula participació ciutadana està de moda, i ningú està disposat a renunciar a fer-ne bandera. Però per a poder dur a terme processos de participació clars i efectius s’han de complir uns mínims, perquè sinó correm el risc de pervertir la paraula, de perdre credibilitat però sobretot i encara més greu, tot allò de positiu que la participació ciutadana pot aportar pel bé col·lectiu: la suma de competències que tots i totes tenim amb capacitat per a generar projectes complexos i multidisciplinars, la capacitat de generar llaços amb el territori del qual es forma part i en general l’enfortiment de la col·lectivitat vers l’individualisme.\nI és precisament per tot això que des de Crida Premianenca, creiem que el procés participatiu impulsat des de l’Ajuntament de Premià de Mar, no compleix els mínims per a poder-se considerar pròpiament un procés participatiu.\n1. No s’ha fixat el marc de referència i les regles del joc fent-les explícites. No s’ha fet un full de ruta on es deixi clar fins a quin nivell podrà arribar la participació ciutadana, ni s’ha definit el grau de decisió i incidència que tindran les aportacions que la ciutadania ha realitzat mitjançant els diferents canals de “participació” que s’han definit. I això evidentment pot generar desconfiança i encara pitjor, falses expectatives entre els premianencs i premianenques.\n2. No hi ha hagut un acord amb els principals actors. No s’ha realitzat un contecte previ amb les entitats i associacions de major rellevància del poble per incorporar-les des del principi, és a dir des del mateix disseny del procés de particpació. El resultat és que moltes de les entitats del poble no han participat en el procés per la sensació de poca implicació de l’Ajuntament vers elles.\n3. No hi ha un compromís interdepartamental clar. Un Pla d’Equipaments és prou important com per a ser transversal, com per implicar a totes i cadascuna de les regidories del consitori. On eren la majoria de regidors i regidores de l’equip de govern a les jornades de participació?\n4. La informació del procés ha estat com el mateix disseny del procés: poc clara i difusa. No s’ha explicat a la ciutadania de manera entenedora i això ja ha condicionat tot el “procés” des de l’inic. On són els cartells anunciant les diferents reunions que s’han realitzat?\n5. No s’ha creat una comissió de seguiment del procés, no s’han publicat els criteris d’avaluació que ens serviran per analitzar fins quin punt el procés s’ha fet amb garanties, no hem vist per enlloc quins són els costos del procés: cal contractar una empresa externa per a fer un procés (sobretot com el que s’ha fet)? O ho hagués pogut fer el mateix cos tècnic de l’Ajuntament?\nTot plegat fa una mica de tuf. Es respira manca de convicció i voluntat política. Voluntat de canvi en la manera de fer política i obrir-se a les demandes i propostes de la ciutadania.\nDes de Crida Premianenca estem convençuts que rectificar i generar una nova cultura política que giri al voltant dels valors de la participació i la construcció del poble com a col·lectivitat, és possible i més encara, necessari. Seguirem treballant i fent fort el nostre posicionament. A nosaltres no ens convenceran explicant-nos quatre sopars de duro!


Ciutadans i Partit Popular salven Àngel Ros\nL'ajuden a tombar una moció de censura de l'oposició contra ell pel seu paper durant l'1-O\n5 min. Lleida 06/10/2017 20:31\n651x366 L'alcalde de Lleida, Àngel Ros, durant el ple municipal, responent a acusacions de l'oposició / ACN L'alcalde de Lleida, Àngel Ros, durant el ple municipal, responent a acusacions de l'oposició / ACN\nEl ple de la Paeria celebrat avui ha tombat la moció presentada per PDECat, ERC, Crida-CUP i Comú de Lleida en què es demanava la dimissió de l'alcalde de Lleida, Àngel Ros, per la seva "actitud" i les seves primeres declaracions públiques durant l'1-O, en què "justificava l'ús de la violència de l'Estat a la ciutat de Lleida". La moció, d'onze punts, ha rebut els vots en contra de l'equip de govern del PSC, juntament amb Cs i PP. Un dels punts demanava una "condemna amb rotunditat de la violència practicada per part del govern espanyol i dels seus cossos i comandaments policials, que va causar 111 ferits a la regió sanitària de Lleida". També s'ha rebutjat, així, que l'Ajuntament emprengui accions judicials contra els membres i comandaments de les policies espanyoles que van prendre part en els "actes violents" del referèndum i que es declarin 'persona non grata' alguns representants polítics del govern espanyol com ara la subdelegada a Lleida, Inma Manso.\n"Ens hauria agradat veure un alcalde que condemnés amb rotunditat les càrregues policials que s'estaven produint i que van causar més de cent ferits i destrosses a l'EOI i que van atonyinar gent a Cappont", ha assegurat el regidor del Comú de Lleida Sergi Talamonte. "En un primer moment, vostè es va comportar com un covard, quan es rebia una violència ferotge, i va negar la gravetat dels fets; després, quan la realitat era tan aclaparadora que no es podia negar, va sortir i va dir que no sabia què estava passant. Doncs no sé què és pitjor: estar en mans d'un covard o d'un incompetent?", s'ha preguntat Talamonte en la primera de les seves intervencions, en què li ha demanat a Ros que "plegui".\nPer la seva banda, el regidor de la Crida-CUP Pau Juvillà ha lamentat que "la violència extrema desfermada es va fer amb la intenció d'impedir que els lleidatans poguessin votar" i que "mentre molts lleidatans defensaven els col·legis electorals, segurament l'alcalde esmorzava tranquil·lament, pensant a quin acte de la festa major aniria". Juvillà ha afegit que "la culpa de la violència és de qui la practica" i que "qui l'empara n'és còmplice".\nRos, al seu torn, s'ha defensat explicant que el matí de l'1-O va estar voltant amb un vehicle de la Guàrdia Urbana per uns sis o set col·legis i que en aquests punts no va detectar cap incident, i que després va anar a l'IEI, on estaven votant "tranquil·lament". Ha explicat així la primera declaració que va fer, en què va qualificar de proporcionada l'actuació de les policies espanyoles, i ha explicat que després, en tenir coneixement dels fets, va trucar la subdelegada, Inma Manso, i va córrer a condemnar-los públicament. "Vaig demanar disculpes per no haver-me assabentat abans d'uns fets que lamento i condemno", ha reconegut.\nDesprés de les crítiques dirigides directament contra l'alcalde i també contra els agents de la policia espanyola i la Guàrdia Civil actuants l'1-O, ha parlat la regidora del PP Dolors López, que ha criticat que "en aquesta moció no es defensa la llibertat ni la democràcia, precisament es fa el contrari, un atemptat contra la democràcia, la llibertat i l'estat de dret". "No ens faran caure", ha afegit, perquè "entenem les violències, però totes les violències, també les psicològiques, com la que pateixen els que pensen diferent, la d'aquells que obligaven a tancar a l'Eix Comercial els comerços dimarts per la vaga o els insults que rebem per defensar la unitat d'Espanya", ha concretat, i ha lamentat la "deriva radical que ha emprès la Generalitat amb el seu president, Carles Puigdemont, al capdavant".\nLópez ha sigut de les primeres a rebre escridassades per part del públic assistent quan ha valorat positivament el missatge del rei espanyol per televisió i també quan ha lamentat que s'estigui "demonitzant" la policia espanyola. Alguns sectors del públic, que mostraven cartells amb imatges de les càrregues policials acompanyades de la frase "Brutalitat policial mai més. Ni aquí ni enlloc", han cridat "Vergonya". Les intervencions del públic han anat sent cada vegada més constants, tant pels que escridassaven aquest tipus d'intervencions i n'aplaudien d'altres com a l'inrevés.\nPer la seva banda, Ángeles Ribes, de Ciutadans, ha lamentat que la moció presentada per quatre grups de l'oposició s'hagués escrit amb bilis i odi, ja que "aquesta moció és una mostra del que busquen causar una crisi i imposar la seva voluntat saltant-se les lleis", ha dit. Ribes ha respost les crítiques i ha assegurat que el seu grup ha demanat informació sobre les agressions desproporcionades, però ha puntualitzat que no criminalitzaran tota la policia. "El problema són els comandaments que els han usat com a peons per als seus interessos polítics", ha lamentat, i ha criticat que encara no hagi donat explicacions la subdelegada i no hi hagi hagut cap dimissió.


Recta final de la Marató de Donants de Sang\nAquest divendres acaba aquesta fita, l’objectiu de la iniciativa és aconseguir que 10.000 persones donin sang durant els vuit dies de la campanya i poder arribar al nivell òptim de reserves després de les festes de nadal, quan les donacions baixen un 25% en aquestes dates. La regidora Marta Sureda explica que des de l’Ajuntament de Girona donen suport a la gran iniciativa de la Marató de Donants de Sang. Com a novetat d’aquest any s’ha posat en marxa el Whatsang, un compte de whatsapp que permet a qualsevol usuari mantenir una conversa individualitzada amb el banc de sang per demanar informació, dubtes o rebre informació d’interès per l’usuari.\nEl número d’aquest whatssap és el: 677 071 756. A Girona el principal focus de donació de sang és l’Hospital Josep Trueta, que estarà obert de dilluns a divendres de 9 del matí a 2 del migdia i de 4 a 8 de la tarda, i dissabtes de 10 a 2 per qui vulgui donar sang. Les xarxes socials també han estat rellevants en la setmana de la donació de sang. I ho han fet amb la imatge d’unes tiretes “especials”. El Banc de Sang ha imprès tiretes vermelles per al braç de tots els donants amb frases boniques recollides durant les donacions i que emplaça tothom a fer-se una foto i compartir-ho a les xarxes amb l’etiqueta #DonarsangMODEON.Les primeres jornades de la Marató de Donants de Sang de Catalunya ja es tancaven amb 2.418 donacions.\nL'Oficina d'Atenció Ciutadana de Girona tornarà a obrir les seves portes a la Fase 2\nContinuen les obres a la via pública per donar espai als vianants en els carrers més transitats de Girona\nGirona reprendrà el servei de les escoles bressol municipals el pròxim 2 de juny


Sordceguesa - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa sordceguesa és una discapacitat sensorial molt poc coneguda que no consisteix en la suma de la sordesa i la ceguesa. El grup de sordcecs totals és molt reduït, aproximadament d'un 5 a un 10% del total del col·lectiu de persones sordcegues, així doncs, la majoria dels sordcecs posseeixen alguna resta auditiva i/o visual. No disposem de xifres, per carència d'un cens, però d'acord amb els paràmetres europeus hi ha 15 persones sordcegues per cada 100.000 habitants.\nLa sordceguesa no està reconeguda com a discapacitat específica i és desconeguda a nivell professional i social. Tot això es tradueix en manca de polítiques socials i educatives apropiades. En altres discapacitats es pot apreciar que la ràtio de persones cuidadores/educadores per persona discapacitada és de 12/1, 8/1, en els casos més forts de 4/1. Per contra, la majoria de persones amb sordceguesa requereixen una relació d'1/1 per raó de la necessitat en totes les activitats de:\nGuia. Orientació, mobilitat, seguretat, ...\nComunicació. Amb LSC a les mans, dactilològic a les mans, símbols, ...\nMediació. Entre el món interior i l'exterior i a l'inrevés.\nAnticipació, anticipació i anticipació de totes les activitats i successos.\nIntegració i interacció individualitzat.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Sordceguesa\nFundación ONCE para personas con sordoceguera\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sordceguesa&oldid=28161893»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 set 2021 a les 12:49.


Xina fabricants i proveïdors de la bomba de succió doble KQSS / KQSW | KAIQUAN\nLes bombes centrífugues d’alta eficiència, de doble etapa, de doble succió, de doble aspiració, són de nova generació de bombes de doble succió. Les sèries incorporen tecnologia de conservació i eficiència energètica desenvolupada per Kaiquan, basada en productes similars amb tecnologies més modernes.\nKQSS: Tipus d’ús eficient d’energia\nLes bombes centrífugues d’alta eficiència, de doble etapa, de doble succió, de doble aspiració, són de nova generació de bombes de doble succió. Les sèries incorporen tecnologia de conservació i eficiència energètica desenvolupada per Kaiquan, basada en productes similars amb tecnologies més modernes. Aquests productes de nova generació, basats en els més avançats càlculs de mecànica de fluids CFD i en metodologies de disseny computaritzat, demostren un excel·lent rendiment hidràulic, alta eficiència, fortes propietats de conservació d’energia, proporcionen una àmplia gamma de productes per a la selecció amb un excel·lent rendiment hidràulic, alta eficiència, conservació d’energia. , baix pols, baix soroll, robustesa i durabilitat i un manteniment fàcil. Les bombes de la sèrie KQSS / KQSW han assolit l'avaluació de conservació de l'energia segons l'estàndard governamental GB19762 "Els valors mínims admissibles d'eficiència energètica i els valors d'avaluació de la conservació d'energia de la bomba centrífuga per a aigua dolça". Els productes han aconseguit una tecnologia d’avantguarda mitjançant processos de fabricació sofisticats i un control de qualitat perfecte. Kaiquan ha aconseguit la certificació de qualitat ISO9001 per garantir la qualitat del producte. Les bombes KQSS / KQSW es fabriquen segons els estàndards ISO2548C, GB3216C i GB / T5657.\nLes bombes centrífugues de doble succió d'alta eficiència de la sèrie KQSS / KQSW s'utilitzen generalment per transportar aigua neta sense partícules sòlides ni altres líquids amb propietats físiques i químiques similars a l'aigua. Les bombes són extremadament versàtils i es poden instal·lar per subministrar aigua a edificis alts, protecció contra incendis dels edificis, circulació d'aigua central per climatització; l'aigua circulant en sistemes d'enginyeria; circulació d'aigua freda; subministrament d'aigua de la caldera; abastament i abocament d'aigua industrial; i el reg. Els productes són especialment aplicables als camps de plantes d’aigua; fàbriques de paper; plantes d'energia; centrals tèrmiques; plantes d'acer; plantes químiques; enginyeria hidràulica i subministrament de subministrament d'aigua a zones regades. Amb materials resistents a la corrosió o al desgast, per exemple materials SEBF o materials d'acer inoxidable dúplex 1.4460, les bombes poden transportar aigües residuals industrials corrosives, aigua de mar i aigües pluvials amb purins.\nEls diàmetres del rotor, les velocitats de rotació i moltes altres condicions de rendiment són opcionals (vegeu l'espectre per a més detalls). Velocitat de rotació: 990, 1480 i 2960 r / min. Les bombes, amb les brides conformes a BS 4504, ISO 7005.1 DIN 2533. Els diàmetres d’entrada i sortida són 150600mm, amb les brides prement GB / T17241.6, PN1.0 (capçal nominal ≤75m) i GB / T17241.6, PN1 Estàndard 6. (Cap nominal ＞ 75 m). Capacitat Q: 68-6276m3 / h Cap H: 9-306m Range de temperatura: Temperatura màxima líquida≤80 ℃ (-120 ℃) Temperatura ambient típicament ≤40 ℃ Pressió de prova estàndard: 1,2 * (capçal de parada + pressió d'entrada) o 1,5 * (capçal del punt de treball + pressió d’entrada) Mitjà autoritzat a transportar: aigua neta. Poseu-vos en contacte amb nosaltres per si s’utilitzen altres líquids. Component de la canalització d'aigua de segellat: no es permet el muntatge quan la pressió d'entrada ≥ 0,03MPa.\nAnterior: Sèrie ZQ (HQ) Bomba de flux axial submergible, bomba de flux mixta\nPròxim: WQ / EC Sèrie petita bomba de clavegueram submergible\nBomba de foc d'una sola etapa XBD\nBomba de bomber dièsel


Com viure en un pis de 40 metres - Api.cat\nHome Api\tViure (a gust) en un pis de 40 metres quadrats\nPot semblar insuficient, però la veritat és que viure en un pis de 40 metres quadrats, no tenen per què ser un problema. Això sí, caldrà tenir en compte certs aspectes relatius a la distribució i la decoració. Des Api.cat ens agradaria donar-te algunes idees que faran que vegis amb altres ulls pisos que, fins ara, descartabas la vostra llista de candidats de compra o lloguer.\nPartint de la premissa que el pis que estàs buscant a Barcelona és per viure dues persones, pensa que pots tenir tot el que necessites per viure en el teu pis amb una qualitat de vida més que acceptable i, a la vegada, residir al centre d’una gran ciutat.\nSi t’agrada baixar al carrer i gaudir de l’ambient de Barcelona, la seva energia i vitalitat, viure en un pis gran en les zona centre, en general, sol ser econòmicament molt difícil. No obstant això, a mesura que el nombre de metres disminueix, el preu del lloguer o el de compra, també ho fa.\nUn altre dels avantatges és que qualsevol petit canvi que facis en el teu “mini-pis”, es convertirà en una gran transformació. Per exemple, si en el teu pis de Gavà, canvies la funda del sofà d’un color fosc i apagat a un altre més viu, com un taronja o un vermell, tot l’espai s’impregnarà d’aquest nou color inundant d’alegria l’atmosfera de la teva llar .\nConsells per decorar habitatges petits\nSin dubte, el més important a l’hora de decorar un pis de dimensions reduïdes és mantenir una decoració senzilla. I és que, l’objectiu és gaudir de les comoditats mínimes que tots volem tenir a casa, però evitant els aclaparaments d’una decoració recarregada.\nPer a això, l’ideal és deixar el més lliure possible el sòl i aprofitar al màxim les parets amb lleixes i penjadors. D’aquesta manera, mantindrem l’espai diàfan.\nDistribució, mobiliari i il · luminació\nEn primer lloc, si tens la possibilitat, és important que separis el saló i el dormitori. D’aquesta manera, evitaràs haver de transformar cada nit la teva sala d’estar.\nUn cop tinguis decidit com vas a distribuir les diferents zones del teu pis, és el moment de moblar. En aquest punt, no oblidis que els mobles haurien de ser multiusos. És a dir, si adquireixes una taula per menjar, pensa que aquesta mateixa taula hauries de poder utilitzar també per estudiar o treballar.\nFinalment, un dels trucs que et sorprendrà està relacionat amb la il · luminació. En el cas dels pisos petits, quan poses diferents punts de llum, a la vegada estàs creant diferents zones gràcies al seu radi d’il · luminació. Així, tindràs un espai de lectura diferenciat del que destinaràs per veure la televisió.\nVeuràs que no tens per què relegar un pis que no passa dels 40 metres al teu darrera opció, ja que pot ser que sigui exactament el que estàs buscant: un preu interessant, una distribució pràctica i en una ubicació ideal.


← CONCERTS D’ORGUE A SANT VICENÇ FERRER\nMISSA DEL PAPA A LA JOVENTUT →\n– PREGÀRIA EUCARÍSTICA….\n– Església de Fartàritx, (20'30 – 21'30 hores)\n1. De la lectura de l'evangeli d'avui, no n'hem de treure pas la conclusió que hem de menysprear els béns materials, sinó únicament que hem de saber situar-los al seu lloc. És a dir, que no ens hem de deixar esclavitzar per ells. No se'ns convida, evidentment, a negligir el treball per a millorar el benestar de les nostres famílies. Però sí se'ns demana que no donem valor prioritari a les coses materials, perquè n'hi ha d'altres de més importants.\nQuin és el meu ideal en la vida? Guanyar diners per damunt de tot?\nCal reconèixer que seria un ideal ben curt. No hi ha persona més pobra, fins i tot a nivell purament humà, que aquella que només té diners, riqueses materials. Encara que siguin moltes.\n2. Jesús vol que entenguem que la recerca dels béns materials no pot constituir la nostra principal preocupació, ni el motiu prioritari dels nostres esforços. Per unes raons molt clares. Unes raons que també corrobora l'experiència perquè aquesta orientació de la vida, porta a la més gran decepció i perquè no porta la felicitat.\nTots busquem ser feliços: és una tendència que Déu ha posat en nosaltres. Per això, el motiu conscient o inconscient de les les nostres actuacions és sempre la felicitat: mediata o immediata; a curt termini o a llarg termini. Però, en el fons, sempre la busquem.\nPerò no tothom encerta el camí que hi porta. Hi ha persones que creuen que si aconseguissin determinat càrrec, o si traguessin uns "millonets" a la loteria, o si els somrigués l'èxit somiat, llavors sí que serien feliços.\nPerò, si ara que no tenen això, no ho són, ben segur que tampoc no ho serien si ho obtinguessin. Cal tenir les idees clares si no volem ser víctimes d'enganys i desercions.\n3. No sempre ens resulta fàcil entendre-ho així. Potser per això, perquè en prenguem consciència clara, Jesús a l'evangeli d'avui fa una afirmació molt forta. Ens diu que aquell que va darrere dels diners s'equivoca. No en un aspecte més o menys important de la vida, sinó que s'equivoca del tot: que no sap què vol dir viure. És molt fort això! Ens hauria de fer reflexionar.\nÉs signe de saviesa saber distingir els valors importants dels que no ho són. El diner té la seva funció. Però en la vida hi ha valros millors: l'amistat, la vida de família, la cultura, la salut, l'art, la pau, la solidaritat, la fe …\nHi ha persones que, potser sí que guanyen molts diners, però que mai no troben temps per somriure, per dialogar amb la parella, per jugar amb els fills, per xerrar amb els amics, per fruir de la natura, per interessar-se pels altres, per contribuir a millorar el seu entorn…\nD'això se'n pot dir viure? D'això se'n pot dir sana fuïció de la vida? Aquesta mena de persones només passen pel costat de la vida, però no hi entren a fons: no la viuen. Quan se n'adonen, ja se'ls ha escapat.\n4. I, sobretot hi ha els valors espirituals. Val la pena que fem cas d'allò que ens ha dit Sant Pau a la segona lectura "cerqueu allò que és de dalt", "estimeu allò que és de dalt". Hem de saber valorar la Paraula de Déu i la pregària, que porten pau i serenor als nostres cors. Hem de valorar l'eucaristia que ens dóna força i ens agermana fent-nos més solidaris.\nHem de cercar i estimar allò que Jesús ens ha ensenyat: saber compartir, saber donar la mà, esforçar-se per fer la vida amable a les persones que ens envolten, saber perdonar, posar la nostra confiança en el Senyor… Aquesta és l'única riquesa valuosa, l'única que val la pena acumular, l'única que ens emportarem a l'altra vida.\nI també l'única que, ja ara, porta pau i esperança als nostres cors.\nDIUMENGE XVIIIº del Temps Ordinari;\nEl protagonista de la petita “paràbola del ric insensat” és un terratinent com aquells que Jesús va conèixer a Galilea. Homes poderosos que explotaven sense pietat els pagesos, pensant només en augmentar el seu benestar. La gent els tenia por i envejava: sens dubte eren els més afortunats. Per a Jesús, els més insensats.\nSorprès per una collita que el desborda… fins a les millors expectatives, el ric propietari es veu obligat a reflexionar: “¿Què faré?”. Xera tot sol. Dins son horitzó no veu res més. No sembla tenir esposa, fills, amics ni veïnats. No pensa amb els camperols que treballen les seves terres. Només li preocupa son benestar i llur riquesa: la meva collita, els meus graners, els meus bens, la meva vida…\nEl ric no se n’adona de que viu tancat en ell mateix, presoner d’una lògica que el deshumanitza buidant tota dignitat. Només viu per a acumular, emmagatzemar i augmentar el seu benestar material: “Construiré graners més grossos, i emmagatzemaré tot el gra i la collita. I llavors me diré a i mateix: Home, tens bens acumulats per a molts d’anys, jeu, menja i dóna’t bona vida”.\nDe cop, d’un mode inesperat, Jesús fa intervenir el mateix Déu. El seu crit romp els somnis i il·lusions del ric: “Neci, avui vespre t’exigiran la vida. Tot el que has acumulat, ¿de qui serà?” Aquesta és la sentència de Déu: la vida d’aquest ric és un fracàs i una insensatesa .\nFa més grossos els graners, però no sap allargar l’horitzó de la seva vida. Fa créixer sa riquesa, però fa més petita i pobre sa vida. Acumula bens, però no coneix la amistat, l’amor generós, la alegria ni la solidaritat. No sap donar ni compartir, només acaparar. ¿Què hi ha d’humà dins aquesta vida?\nLa crisi econòmica que vivim és una “crisi d’ambició”: els països rics, els grans bancs, els poderosos de la terra… hem volgut viure part damunt les nostres possibilitats, somniant acumular benestar sense límit i oblidant cada cop més els que s’enfonsen en la pobresa i la fam. De cop, la nostra seguretat ha caigut per avall.\nAquesta crisi no és una més. És un “signe dels temps” que hem de llegir a la llum de l’evangeli. No és difícil escoltar la veu de Déu en el fons de les nostres consciències: “Ja n’hi ha prou de tantes beneitures i tanta insolidaritat cruel”. Mai superarem les nostres crisis econòmiques sense lluitar per un canvi profund del nostre estil de vida: hem de viure de manera més austera; hem de compartir més el nostre benestar.\nEls poderosos només pensen en el seu propi i exclusiu benestar.\nJesús va conèixer a Galilea una gran crisi socioeconòmica. Mentre a Sèforis i a Tiberíades creixia la riquesa, en els poblets de mala mort augmentava la fam i la misèria.\nEls pagesos es quedaven sense terres i els terratinents construïen graners cada cop més grans.\nQuè pensava Jesús sobre la situació?\nCom sempre, va parlar amb tota claredat servint-se d’una petita paràbola.\nVet aquí que un ric terratinent es va veure sorprès per una collita que superava totes les seves expectatives.\nDavant del problema només es pregunta una cosa: Què faré?\nEl mateix es pregunten els pagesos pobres que escolten Jesús.\n-Què farà el ric terratinent?\n-Se’n recordarà dels pobres afamats?\nAviat pren una decisió d’home poderós: destruirà els graners que té i en farà de nous i molt més grans.\nNomés ell gaudirà d’aquella inesperada i abundosa collita: “ajeu-te, menja, beu i dóna’t a la bona vida.” És per a ell la sortida més intel·ligent.\nQuè pensen els pobres?\nAquest home és cruel, és inhumà perquè ¿no s’adona que acaparant per a ell sol tota la gran collita està privant molts altres del que necessiten per viure?\nDe forma inesperada intervé Déu:\nAquell ric morirà aquesta mateixa nit sense gaudir ni un sol dia dels seus bens.\nDéu l’anomena “neci” i fa una pregunta: el que ha acumulat aquest neci, de qui serà?\nEls pobres no tenen cap dubte: aquestes collites abundoses ¿no han de ser per als més pobres?\nLa paràbola desemmascara la realitat de Galilea. El ric no és un monstre: fa el que és habitual. Els poderosos només pensen en el seu propi i exclusiu benestar.\nI sempre serà així.\nEls rics van acaparant cada cop més béns i els pobres es van enfonsant en llur misèria.\nQuè són els rics?\nEls rics són veritablement imbècils perquè destrueixen la vida dels pobres i perquè no poden assegurar la seva.\nAquesta és la veritat que el Primer Món ja no pot amagar ni dissimular.\nEns creiem societats intel·ligents, democràtiques i progressistes, quan de fet i en la pràctica som uns insensats\n-inhumans que viuen de la misèria de milions de persones de la que, en bona part, en som responsables\n-per la nostra injustícia\n-per la nostra indiferència\n-per la nostra egoista prepotència


Xarxes de Recerca i Transferència – Universitat de Girona\nXarxes de Recerca i Transferència\nA Espanya hi ha dues grans Associacions i Xarxes relacionades amb la Recerca i la Transferència:\nUna és d’institucions: És la Comissió Sectorial de I+D+i dins de la CRUE – Conferencia de Rectores de las Universidades Españolas.\nL’altra és de persones, a títol individual: És la Red Transfer\nComissió Sectorial de I+D+i\nEls representants de les Universitats a aquesta entitat són els rectors i els vicerectors. Però els equips de promoció i gestió hi participen activament. Al respecte, la Xarxa institucional té diverses sub-xarxes i grups de treball\nXarxa d’OTRIS (Red OTRI). Dins d’aquesta Xarxa hi ha grups de treball\nGrup de Treball en Divulgació i Cultura Científica (Red Divulga)\nXarxa d’Unitats de Gestió de la Investigació (Red UGI)\nXarxa d’Oficines de promoció i gestió de projectes europeus (Red OE)\nL’Associació REDTRANSFER es dirigeix a les persones que es dediquen professionalment a la gestió de la recerca, la transferència de coneixement i la innovació, tant d’entitats públiques com privades. Es va crear fa anys per complementar la feina feta des de la CRUE, a través de les institucions.\nL’OITT de la Universitat de Girona té representants a les dues Xarxes. En concret, són 8 persones de la unitat les que participen de manera activa en aquestes Xarxes. El coneixement i els contactes que se’n deriven suposen un valor afegit en el suport de l’OITT a la comunitat investigadora de la Universitat.


Barnes & Noble llança Nook for Web, una plataforma de lectura a través del navegador - Observatori Beat\nBarnes and Noble, Distribució, Iolanda Bethencourt, lectura, Nook\nLa cadena de llibreries Barnes & Noble ha llançat (17/7/2012) el programa Nook for Web, que permet a les lectores i lectors accedir als llibres des del navegador. És compatible amb els navegadors principals, com ara Firefox, Internet Explorer, Chrome i Safari, sobre Mac i PC. L'usuari pot triar entre 8 fonts tipogràfiques i mides diferents, i les pàgines, que es passen amb el ratolí, es presenten d'una a una o a doble pàgina. Es pot accedir als llibres sense necessitat de tenir un compte a Nook, si bé per a comprar i guardar els llibres a la biblioteca personal cal donar-se d'alta. Els llibres electrònics de la biblioteca personal es sincronitzen automàticament en els diferents dispositius, de manera que es pot reprendre la lectura allà on s'ha deixat, independentment del darrer dispositiu utilitzat. De moment, només funciona amb ordinadors i a través de l'iPhone, per bé que estan preparant una propera versió per a iPad.\nBarnes & Noble disposa de cinc aplicacions per a descàrrega i lectura de llibres electrònics adaptades per a iPhone, iPad, telèfons i tauletes amb sistema Android, PC i Mac. Ara, amb Nook for Web Barnes & Noble s'afegeix a Amazon (vegeu aquí el post de Kindle for the Web) i Google (i aquí si voleu recordar el llançament de Google eBooks), que donen accés a la lectura a través del navegador web des de 2010.


alternativa baix gaià Torredembarra: DISSABTE A LES 11h!\nDissabte es farà la II ASSEMBLEA COMARCAL DEL BAIX GAIÀ\nAquest dissabte dia 20 d’octubre tindrà lloc a La Riera de Gaià la II Assemblea Comarcal del Baix Gaià que coordina els 6 nuclis locals de l’Alternativa Baix Gaià (Renau, Vespella, Altafulla, La Pobla de Montornès, Torredembarra i Roda de Berà), Iniciativa Rierenca i ICV-EUiA del Catllar i Creixell. En total es trobaran 9 candidatures de la comarca per tal de coordinar el treball en diversos aspectes candents. De la mateixa manera, es debatrà la proposta organitzativa per tal de facilitar i fer més efectiva la tasca política.\nL’Assemblea, que començarà a les 11h del matí al Casal Rierenc, tindrà el següent ordre del dia:\n-Roda de intervencions de les 9 candidatures per tal de fer una breu valoració de l’estat de cadascuna.\n-Informació i debat sobre temes candents: riu Gaià, proposta de Parc de les Terres del Gaià i Pla Territorial.\n-Debat sobre la proposta organitzativa i elecció del coordinador/a, portaveu i secretari/a.\nD’altra banda, també s’informarà sobre l’Assemblea de les Enteses de Progrés Municipal prevista pel dissabte 27 d’octubre i que tindrà lloc a Puigreig.\nCom a qüestió sobrevinguda es tractarà les citacions als jutjats del Vendrell dels que van desplegar la pancarta contra Muntanyans II en un ple municipal a Torredembarra.


Coliflor més digestiva | Consumer\nLa clau perquè aquesta hortalissa sigui més fàcil de digerir està en la manera de coure-la\nLa coliflor és una hortalissa molt saborosa, fàcil de preparar i amb múltiples elaboracions, ja sigui com a plat principal o com a guarnició. Les maneres de preparar-la poden resumir-se en dues: coure la coliflor i agregar-li un reescalfat d’oli d’oliva amb all fregit i pebre roig o bé, després d’haver-la cuit, gratinar-la amb una crema beixamel per damunt, amb formatge ratllat, uns trossos petits de pernil i ou dur.\nUna altra manera de preparar aquesta hortalissa és coure-la i després escórrer-la, o bé fregir-la i passar-la per un arrebossat de farina i ou batut o per una massa orly, com si fos una fritada. També es pot servir en forma de crema, per al que es necessitarà cuinar abans la coliflor amb una mica de porro, ceba, all i patata. Després de cuinar tots aquests ingredients junts, amb una mica d’oli d’oliva i aigua, es tritura i es refina amb un doll de nata líquida per a donar-li una textura i sabor més fi, de manera que s’obtindrà una crema blanca de sabor suau.\nL’inconvenient de la coliflor és que no ajuda a fer una bona digestió. La clau perquè això no sigui així es troba en la manera de coure-la. Per a això, la podem coure sencera o en rams, la qual cosa implica que abans caldrà netejar-la. Si la cuinarem sencera submergim la coliflor neta de fulles exteriors en un bol amb aigua i amb una mica de vinagre en aigua per a eliminar impureses i bestioles.\nSi, en canvi, la cuinarem en tiges, tallarem per la part inferior de la coliflor i de la tija principal i, amb l’ajuda d’un ganivet petit, traurem petits rams amb un trosset de tija en la part inferior. A continuació submergim la coliflor en un bol amb aigua i amb una mica de vinagre per a eliminar impureses i bestioles.\nEn tots dos casos la cocció pot fer-se en cassoles normals o en olles ràpides, evitant que bulli dins de l’aigua. Per a això, posarem la coliflor en la cistella de cocció al vapor sense tocar l’aigua de la base de la cassola. Els temps dependran de la mena d’olla i si la cuinem sencera o en rams. L’indicador que la coliflor està cuinada és la tija; si el punxem i està tendre vol dir que la cocció ha finalitzat. Si cuinem la coliflor sencera en una cassola normal seran suficients entre 20 i 30 minuts, encara que dependrà del gruix de la coliflor; si la courem en rams, amb 10 o 15 minuts coent al vapor bastarà.\nAquests temps es redueixen a la meitat si es cuina en una olla ràpida, a través del mètode de cocció al vapor. Si no es disposa del cestillo per a coure al vapor posarem la coliflor sencera amb la tija cap avall en contacte amb l’aigua de manera que la part més dura es cuini en contacte directe amb l’aigua i la resta es cuini per acció del vapor que desprèn l’aigua del fons de la cassola.\nUna vegada cuita la posarem a punt de sal i realitzarem la recepta triada, ja sigui amanida amb una mica d’oli, amb un reescalfat d’all, amb maionesa, gratinada, arrebossada o fregida.\nVARIETATS DE COLIFLOR\nLa coliflor, en funció del seu color, pot classificar-se en:\nColiflor habitada. El color que adopta es deu a la presència d’antocianinas, pigments naturals desapareixen durant la cocció i que es transformen en un to groc verdós.\nColiflor blanca. La més comuna, aquest tipus de coliflor deu el color al fet que els raigs de sol no penetren en el seu interior, la qual cosa impedeix el desenvolupament de la clorofil·la, el pigment que aporta el color verd als vegetals.\nColiflor verda. A diferència de la blanca, en aquesta varietat sí que es desenvolupa la clorofil·la per acció dels raigs de sol, la qual cosa la fa més aromàtica i amb major quantitat de vitamina C.\naigua clau cocció coliflor hortaliza-ca


Ai Ai Ai - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPep Lladó / Rafael Salazar / David Torras / Jordi Gas\nAntoni "Sicus" Carbonell / Miquel Górriz\nBMG, Ariola, Discmedi, AZ, Ventilador Music, Propaganda pel fet\nAi Ai Ai és un grup de rumba catalana, i en català, creat després de la mort de Gato Pérez per Pep Lladó, un dels seus col·laboradors i amics paios, amb altres músics d'ètnia gitana, com Antoni "Sicus" Carbonell o Ricard "Tarragona". Incorpora membres de formacions mítiques de la rumba catalana, i el grup mateix és un dels noms imprescindibles per conèixer aquest estil. Després d’una aturada de set anys des del quart disc, Pep Lladó i Rafalito Salazar, els dos responsables del grup, es van retrobar i el van refer amb la incorporació de David Torras. Entre els tres sumen carreres ben prolífiques, entre les quals destaquen formar part dels combos de Gato Pérez, Patriarcas de la Rumba o Sabor de Gràcia.\nEl seu primer disc (Això brama, 1992) és agradable i s'hi barregen versions de Serrat ("Paraules d'amor"), de Gato Pérez ("La curva del morrot") i temes originals, entre els quals destaca per la seva difusió mediàtica "Sota la palmera". Aviat, però, el cantant "Sicus" se'n va per fundar el grup Sabor de Gràcia i és substituït pel terrassenc Miquel Górriz, i el grup (format definitivament per Lladó, Górriz i "Rafalitu" Salazar) comença una etapa més complexa, caracteritzada per la recerca formal i de continguts, la fusió de la rumba amb altres referents musicals com la música llatina, el rock o el rap, i uns textos cada vegada més rics i elaborats. Fruit d'aquesta evolució són els àlbums Neguits, angúnies i forats (1994), i, sobretot, El temps de Sefalina Kaolin (1996), que conté cançons tan rodones com "Anar tirant", temes tan allunyats de la superficialitat de la rumba a l'ús com "It's so hard to be a Catalan" o "Medellín", o una aconseguidíssima i sorprenent versió de la cançó de Raimon "Jo vinc d'un silenci".\nAl final de la primavera del 1998 apareix un nou disc (Esperit de vi) molt més alegre i intranscendent (malgrat la nostàlgia indefinible del tema "Advertència"), en el qual empren parcialment el castellà, i aviat Pep Lladó es desvincula de les activitats públiques del grup.\nTornen el 2007 amb una nova formació: Pep Lladó (teclats, veus i programacions), Rafalito Salazar (ventilador i veus), David Torras (ventilador i veus) i Jordi Gas (veus). Aquest mateix any publiquen el recopilatori Les millors cançons del mil·lenni passat i el 2008 un disc amb cançons noves, Lo més gran del món!.\n1991: Això brama\nVa endavant, 3:10\nEn un trosset de mar, 4:09\nLa novel·la, 3:53\nParaules d'amor, 3:39\nAixò brama, 4:06\nAi la vida, 4:19\nSota la palmera, 3:45\nQuan es faci fosc, 3:52\nLa curva del Morrot, 2:08\n1994: Neguits, angúnies i forats\nQuè en penses de la vida, 4:31\nA l'ombra, 4:13\nEm torna boig, 3:43\nManel, Manel, 3:36\nTot això eren vinyes, 4:29\nDimoni pelut, 4:01\nCom una flama, 4:14\nNo sé què tinc, 3:20\nPels terrats, 2:31\n1996: El temps de Sefalina Kaolin\nL'ovella negra, 3:58\nTake Away, 4:10\nIt's So Hard to Be a Catalan, 4:51\nEstimaré el desert, 3:57\nBreu complicitat, 4:55\nCastell de sorra, 3:18\nAnar tirant, 4:23\nMaragda gris, 3:40\nJo vinc d'un silenci, 4:04\nEl temps de Sefalina Kaolin, 1:47\n1998: Esperit de vi\nSant Joan, 4:23\nCom aigua de mar, 4:15\nCarrer Cavallers, 4:21\nEl gat i la rata, 4:19\nRumba del mil·lenni, 4:22\nGitanitos i morenos, 2:22\nEsperit de vi, 3:45\nPor mis muelas, 3:33\nElla no és d'aquí, 3:43\nLas muchachas de mi barrio, 3:34\nMans a la pinya, 4:17\n2007: Les millors cançons del mil·lenni passat\nSota la palmera, 3:48\nDimoni pelut, 4:02\nTake Away, 4:11\nSant Joan, 4:21\nQuè en penses de la vida, 4:28\nIt's So Hard to Be a Catalan, 4:53\nJo vinc d'un silenci, 4:03\nManel, Manel, 3:34\nL'ovella negra, 4:00\nCom una flama, 4:12\nA l'ombra, 4:12\nPor mis muelas, 3:31\nTot això eren vinyes, 4:30\n2008: Lo més gran del món!\nBar "La Rumba", 2:59\nDimanche aux Goudes, 3:34\nUna polla, 4:16\nHavanera de Tamariu, 3:31\nVaig i vinc, 4:17\nMiracle (remix), 3:29\nVaig i vinc (remix), 4:46\n↑ «Ai Ai Ai». Catalan Sounds. (Institut Ramon Llull). [Consulta: 20 novembre 2015].\n↑ Pujadó i García, Miquel: Diccionari de la Cançó: D'Els Setze Jutges al Rock Català, plana 86. Enciclopèdia Catalana, Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-412-0467-5\nBiografia musical d'aquest grup de rumba. (català)\nEl grup Ai Ai Ai dins del context de la rumba catalana. (castellà)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ai_Ai_Ai&oldid=21487601»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 jul 2019 a les 15:00.


Òmnium convoca els Premis literaris - Diari de Terrassa\nHi ha sis premis en gèneres literaris diferents\nLliurament de premis literaris en l'edició anterior\nLa creació literària necessita temps i els promotors de premis literaris, com Òmnium, obren les convocatòries gairebé després de lliurar els guardons de l’última edició. Òmnium és l’entitat de Terrassa que impulsa els Premis de la Nit del Misteri, una cita que aplega reconeixements en sis gèneres. El més rellevant és el Premi de novel·la Ferran Canyameres, que és el premi de novel·la d’intriga més antic del país en la seva categoria i amb la dotació més alta.\nLa iniciativa literària d’Òmnium Cultural Terrassa va començar amb el premi en homenatge a l’il·lustre escriptor terrassenc Ferran Canyameres. Després, a partir del 1990, se li va sumar el Premi de narracions curtes amb el mateix nom. Actualment, inclou els premis Maria Rovira i Montserrat Oller de narracions curtes per alumnes de secundària i postobligatòria, i primària, respectivament; així com el Premi de poesia Enric Gall i el Premi de teatre Àngels Poch.\nAquest últim és el més recent. Es va impulsar l’any 2020 en homenatge a la gran actriu de la ciutat i al mateix temps per estimular l’escriptura dramàtica i l’escena en general. Cal recordar que Àngels Poch va ser una de les impulsores dels grups de teatre a Terrassa i va estar molt vinculada a l’antic Centre Dramàtic del Vallès, que era un organisme de producció i exhibició teatral amb el Teatre Alegria com espai de referència.\nÒmnium ha fixat el període de lliurament dels originals. En el cas del Premi de novel·la Ferran Canyameres serà el dia 31 de març de 2022 a les 19 hores. Per la resta de les categories, l’admissió d’originals es clourà el 30 d’abril de 2022 a les 19 hores. L’atorgament i el lliurament dels premis de la Nit del Misteri es fa coincidir amb el solstici d’estiu i es produeix durant un acte literari que l’any 2020 tindrà lloc el 28 de juny al Teatre Principal.\nTemes:Òmnium Cultural Terrassa, Premis literaris Nit del Misteri


RESTAR ÉS SUMAR??\nLa Conselleria d’Educació ha informat de la seva intenció d’eliminar la sisena hora a l’educació primària de les escoles públiques. Al·leguen que aquesta hora des de que es va implantar no ha donat els fruits esperats i que els recursos s’han de focalitzar millor.\nPuc entendre que estem en crisi, que al curs 2011-2012 s’hauran d’atendre a 15.000 alumnes més, que actualment no hi ha prou oferta docent per atendre’l, però la solució no és deixar de dotar a uns alumnes d’un dret ja adquirit.\nEls nens seran atesos una hora menys al dia, els mestres hauran d’impartir una hora mes de classe, i segons les noticies el departament portarà a terme aquestes mesures i d’altres similars amb o sense el vist-i-plau de la comunitat educativa.\nRealment es creu que reduint la primària en 1050 hores es reduirà el fracàs escolar?, personalment crec que aquesta mesura el farà augmentar i bastant. Restant no es pot sumar, i aquesta diferencia de 1050 hores dotarà als alumnes de les escoles privades o concertades de més eines per a poder afrontar millor la ESO i el Batxillerat que no pas un alumne de l’escola pública i això es miri com es miri és una manera de discriminar als alumnes.\nUna altre mesura discriminatòria és que aquesta reducció serà aplicada a totes les escoles públiques a excepció d’aquelles que segons encara no se sap ben be quin criteri es consideri que estan en entorns desfavorits o en escoles amb baixos resultats escolars\nTanmateix aquestes modificacions no afecten només a mestres i alumnes sinó també a familiars i altres professionals de la comunitat educativa com són els monitors.\n- L’escola pública és una opció però a vegades és la única (ja sigui per motius econòmics o per falta d’oferta d’un altre tipus d’ensenyament en el lloc de residència) i no per aquest motiu la educació de nens de la mateixa edat a de ser diferent.\n- Hi ha un gran nombre de professionals del lleure que cada dia es responsabilitzen de tenir cura dels germans petits dels alumnes de primària mentre aquets imparteixen la sisena hora. Si aquesta desapareix centenars de persones en quedaran sense feina i tornarem a sentir a les noticies que augmenta l’índex d’atur.\n- També es cert que a part de pensar en els alumnes s’ha de pensar en les seves famílies doncs la educació d’un nens és responsabilitat de tota la comunitat educativa (família inclosa). Un canvi a l’horari escolar dels nens implicarà que molts pares i mares en actiu o hauran de sol·licitar canvis d’horari en els llocs de treball o bé hauran de recórrer a serveis alternatius. Totes les opcions impliquen una disminució del poder adquisitiu de la família.\n- les extraescolars municipals es veuran afectades per aquest canvi i adaptaran de la mateixa manera els seus horaris impedint així que alguns nens no puguin gaudir dels seus serveis perquè els seus pares no poden conciliar la seva vida laboral amb els horaris escolars\n- Finalment aquesta mesura donarà mes feina a les associacions de mares i pares, les quals hauran d’oferir més alternatives i activitats extraescolars les quals resultaran mols cares degut a que cada vegada hi ha menys subvencions per a AFAS, AMPAS, ... i degut a que per causa de la crisis hi ha molts pares a l’atur i per tant la demanda d’aquest servei serà menor.\n- El paper dels avis aquí també juga un paper important. El fet que les dones tinguin fills a una edat cada vegada més tardana, fa que els avis siguin cada vegada més grans i que en molts casos es converteixin més en una càrrega que en un suport de cura als nets, i a més la jubilació a de servir per a gaudir de la vellesa no per a carregar-se de responsabilitats infantils i més ara que l’edat de jubilació s’ha endarrerit.\nJa estem farts de que es jugui amb nosaltres i que cada anys ens tinguem que trobar amb sorpreses pel que fa a l’escolarització: setmanes blanques, canvis o reduccions d’horaris, colònies ara si i ara no, .... quina serà la pròxima??


segle XV « Figures singulars, 500-1500\nValència, 1350–Gwened (Vannes, França), 1419\nÀrea: Corona d’Aragó, Avinyó, regne de França\nValencià, fill de notari, ingressa als dominics el 1367, en la seva ciutat natal. Posteriorment estudia filosofia i teologia a Barcelona i Tolosa de Llenguadoc (França). Ja sacerdot, entre 1379 i 1380, és elegit prior a fi de dirigir el convent de Sant Domènec de València.\nDe València a Avinyó\nCreix el seu prestigi a València com a professor de teologia a la catedral i per les seves dots com a home de pau en les lluites entre la noblesa urbana. Es relaciona amb la família reial i n’esdevé predicador i conseller. La cristiandat viu en aquest període el Cisma d’Occident, quan papes enfrontats es disputen l’Església. A favor dels papes d’Avinyó, fou cridat el 1396 a aquesta ciutat francesa pel pontífex Benet XIII per exercir altes funcions de teòleg i predicador pontifici.\nEl 1398, segons ell mateix ho testimonia, estava malalt quan va tenir una visió tot dormint. Se li aparegueren Jesucrist i els sants Domènec i Francesc d’Assís. El primer li encomana l’evangelització del món per salvar-lo de l’Anticrist. Davant aquella missió divina, Vicent obté de Benet XIII l’autorització excepcional per poder predicar arreu, sense intromissions dels prelats locals.\nTravessant el continent\nRetaule de Sant Vicent Ferrer, de Miguel del Prado (s. XVI)\nA partir de 1399 i durant vint anys Vicent Ferrer visita gran nombre de pobles i ciutats des d’Itàlia a Flandes, i de Castella a França i Suïssa. També recorre poblacions d’Aragó, Catalunya i el País Valencià. Rebut per multituds, oficiava la missa i predicava durant hores entre fidels enfervorits.\nEl frare valencià fou un orador prodigiós, de gran eloqüència i amb dots d’actor, capaç d’atraure multituds de manera persistent. Els resums dels sermons predicats, en català, sovint de caire apocalíptic, barregen el rigor intel·lectual amb exemples de la cultura popular, realistes, a voltes satírics, amb ànim moralitzador, i manifesten un discurs argumentat, comunicat amb convicció, abrandament i dramatisme que commovia les masses.\nCasp i Perpinyà\nGràcies a la seva fama, participa en els principals afers de l’època. La mort del rei Martí I, sense hereus directes legals es resol amb el Compromís de Casp (1412), on delegats de les corts d’Aragó, Catalunya i València escullen un nou rei. Vicent hi intervé, promovent el candidat vencedor, Ferran d’Antequera. El 1414, unit amb alguns monarques, tracta de persuadir Benet XIII que renunciï al papat per tancar el Cisma d’Occident. El pontífex s’hi nega i Vicent fa costat al rei Ferran que retira la seva obediència a Benet XIII, l’antic protector.\nhttps://www.escriptors.cat/autors/ferrerv/portic (web de l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana)\nJoan F. Mira. Sant Vicent Ferrer, vida i llegenda d’un predicador. Alzira: Bromera, 2002\nDeixa un comentari Posted in 1. Terres catalanes, Fe i raó, Vicent Ferrer Tagged catalans, religiosos, segle XV


Menorca prehistorica - Apartaments Cales de Ponent Menorca\nDescobreixi una Menorca diferent, metre s’allotja a Cales de Ponent\nLa Cultura Talaiòtica es va originar a Mallorca i Menorca a finals del II mil·lenni a.C. El seu nom procedeix dels talaiots, torres de vigilància que s’han convertit amb la construcció més popular d’aquest període històric.\nMolta gent viatja a Menorca per a conèixer les seves restes prehistòriques. Li presentem les més conegudes:\nLa Naveta Des Tudons és considerada l’edifici més antic de tota Europa i és el lloc més visitat de l’illa.\nTorre d'en Galmés és el poblat prehistòric més important de les Illes Balears. Se calcula que en la seva època de màxima esplendor hi van arribar a viure unes 900 persones.\nAquest poblat prehistòric conté la taula més importants de Menorca, la Taula de Torralba. Torralba d’en Salord és una visita que complementa a la perfecció a Torre d’en Galmés.\nSituat a només 4 Kilòmetres de Maó, el Talatí de Dalt és un dels poblats prehistòrics més importants de Menorca.\nAmb més de 5.000 metres quadrats i la taula més gran de l’illa, Trepucó és un dels poblats talaiòtics més conegudes de l’illa\nTorretrencada té el que els poblats anteriors no ofereixen: un ambient més descuidat de la mà de l’home. Visitar Torretrencada desperta l’ instint d’explorador.\nTorrellafuda se troba molt a prop de Torretrencada i la seva ubicació dins un bosc d’azines fa que la visita sigui molt agradable.\nEncara que Menorca és una illa plena de coves, la Necròpolis de Cala Morell és probablement la necròpolis més interessant de l’illa. En ella tindreu l’oportunitat de veure 14 coves de forma gratuïta.


Vila electrònica, la seva llarga trajectòria els avala - Revista CRAE\nVila electrònica va obrir portes l’any 1977, quan la televisió tot just començava a veure’s en color, oferint serveis d’electrònica de consum.\nL’empresa, ara liderada per David Vila, s’ha desenvolupat de la mà de la tecnologia, oferint la reparació, instal·lació i manteniment d’antenes de televisió, TDT per satèl·lit, sonorització i megafonia, porters i videoporters. A més, els seus serveis inclouen telecomunicacions, xarxes informàtiques, wifi i solucionant problemes de connexió a internet, sobretot a municipis rurals, amb el servei d’instal·lació Wimax.\nDes de l’any 2013, s’ha especialitzat en tot el que és relatiu a la seguretat: alarmes, videovigilància, circuits tancats de TV i seguretat.\nEn definitiva, donen resposta a tot el que necessiten habitatges i edificis públics moderns per assumir les noves tecnologies. Des de Vila Electrònica assessoren sense compromís, i ens recomanen “estar molt al dia i actualitzar l’electrònica de casa, sobretot els sistemes de seguretat”.\nL’equip de Vila electrònica es manté en contínua formació i, juntament amb la seva llarga trajectòria, els avala com l’empresa de referència i confiança en assessorament, instal·lació, reparació i manteniment d’electrònica de consum a les comarques empordaneses, tant per l’àmbit privat com el públic.\nMés informació: www.vilaelectronica.com\n1,542 visualitzacions totals, 2 vistes d’avui


BLOG DE FERNANDO ZURITA: Mitja de Gava\nEra conscient que repetir el temps d’any passat seria molt difícil, però també volia intentar fer-ho el millor possible. Avui per avui no estic tant fi com l’any passat i això a l’hora de córrer es nota molt, així que tenia clar que la meva cursa havia de ser molt controlada i sobre tot no córrer molt al principi i desprès esfonçar-me a la segona part.\nVaig sortir amb el Rafa i el Jordi, la seva intenció era de córrer a 4´10´´. Vaig anar molt be amb ells fins al Km 10 just al donar la volta a Castelldefels, allà vaig veure que poc a poc ells dos s’escapaven, no podia seguir el seu ritme. Per moments en va fer por quedar-me sol però ràpidament en vaig saber sobreposar i trobar un ritme adequat per poder anar avançant sense problemes. Sincerament estic content per que vaig ser capaç de mantenir tota la segona part de la cursa a un ritme constant i no hem vaig esfonçar en cap moment. Anava mirant els meus parcials per podré baixar de 1h 30´pero els Kms 17 i 18 hem van sortir una mica mes lents i això es va fer notar al temps final. Vaig creuar l’arribada parant el crono en 1h 30´14´´. No és dels millors temps que he fet a una mitja, es mes aquest temps ja el vaig fer fa dos mesos a Vilanova, però com he dit al començament aquets any no tinc la “frescura” que tenia l’any passat.\nNomés cal mirar aquesta gràfica comparativa entre els temps d´aquets any i els de l’any passat, els números parlen sols.