LES FORTALESES CATALANES: LA FORTALESA DE BELLEGARDE\nLA FORTALESA DE BELLAGUARDA\nELS ANTECEDENTS L'actual Bellegarde, com moltes altres fortaleses frontereres de l'Edat Moderna, �s fruit dels grans trasbalsos pol�tico-militars que donaren pas a la creaci� dels estats europeus tal i com els coneixem avui.\nPer� a difer�ncia d'altres de les seves germanes, aquesta t� la particularitat d'estar situada gaireb� a sobre mateix de la l�nia divis�ria. El Tractat dels Pirineus que clou la Guerra dels Trenta Anys determina el 1660 el trasllat de la frontera entre les monarquies espanyola i francesa gaireb� cent quil�metres cap al sud, al lloc actual. D'aquesta manera, all� que havia estat un vell castell medieval dels comtes del Rossell� esdev� el vigilant d'un important pas fronterer entre dos grans Estats. Unes primeres obres de millora i actualitzaci� s�n dutes a terme el 1670 per Jacques de Borelly de Saint Hilaire, enginyer de Llu�s XIV de Fran�a, per� fins el 1679 no es procedir� a iniciar la construcci� de l'actual fortalesa, seguint un projecte del mariscal Vauban. Aquesta havia de poder allotjar una guarnici� de 1.200 homes amb 150 cavalls i estaria dotada d'una potent artilleria. Els treballs, encomanats a contractistes del Rossell�, s�n supervisats per Sylvestre Dubruelh, governador de la ciutadella de Perpiny�. Ja el 1686, quan Vauban torna en visita d'inspecci� a la pla�a afirma que ser� "de les m�s boniques, de les millor situades, ben constru�da i de les m�s importants". LA FORTALESA\nLa fortalesa de Bellegarde ocupa una superf�cie de 140.000 m2, dels quals 8.000m2 estan edificats. Est� composta per un cam� cobert amb parapet i un glacis que envolta la fortalesa; un fossat excavat a la roca; i d'una primera muralla formada per cinc baluards: El Baluard del Port�s, de Sant Andreu, de Panissars, d'Espanya i del Precipici. Entre el baluard del Port�s i el de Sant Andreu s'hi troba l'acc�s principal, la gran Porta de Fran�a dotada d'un pont llevad�s que, a gran al�ada, creua una bassa situada al fossat. Entre el baluard d'Espanya i el del Precipici hi ha la porta d'Espanya tamb� amb pont llevad�s. Davant la porta de Fran�a s'est�n un revell� tancat per un tercer pont llevad�s.\nUns altres dos revellins defensen les cortines situades entre els Baluards de Sant Andreu i d'Espanya. La segona muralla s'aixeca sobre els terraplens dels baluards i les seves cortines. Desprove�da de fossat, est� composta per cinc petits baluards amb les cortines corresponents superposats als de la primera muralla, un d'ells �s una torre circular o baluard rod�, que per la seva originalitat constitueix un element excepcional i caracter�stic de la fortalesa. Aquest segon recinte determina de manera perimetral el lloc on s'aixequen les diverses depend�ncies on feia vida la guarnici�, presidides per la capella, al nord, sobre la qual es troba el pavell� del Governador; i seguits a banda i banda, per les casernes de la tropa i els pavellons dels oficials. Aquests edificis delimiten l'ample espai ocupat pel Pati d'Armes. Totes aquestes construccions tenen soterranis a prova de bomba; en els quals se situen la fleca, les cavallerisses, els allotjaments de tropa en temps de guerra, etc. Situada al cim d'un tur� gran�tic, la fortalesa no es pot abasti d�aigua de cap font natural. Per resoldre aquest problema tant important, s'havien projectat cinc cisternes que recollissin les aig�es pluvials. El 1683, Vauban feia una estimaci� de la seva capacitat: Quan estaran plenes, hi haur� aigua per a 1.200 homes durant quatre mesos i mig, a ra� de tres litres diaris per cadascun; considerant que no plogui ni una sola gota d'aigua. Tot i aix�, sens dubte les cisternes es van considerar insuficients, ja que es van reprendre els treballs d'excavaci� d'un pou dins del baluard de Sant Andreu.\nAquest pou �s una obra colossal totalment excavada dins la roca, amb una profunditat de 63 m. i amb un di�metre de 5. La part superior est� revestida amb mamposteria. L'al�ada mitja de l'aigua varia entre els 27 i els 30 metres, la qual cosa representa un volum aproximat de 800.000 litres. L'ARMAMENT\nUn inventari datat de 1705 comptabilitza 24 peces d'artilleria de diversos calibres, 2 morters, 858 mosquets, 38 fusells, 20 arcabussos, 35 alabardes i 35 partisanes; amb 32.000 bales de can�, 25 bombes i granades, uns 270.000 quilos de p�lvora i aproximadament 357 tones de plom. Potentment armada, la pla�a allotjava entre 500 i 600 homes en temps de pau. En temps de guerra podia contenir-ne el doble. De fet, cap assaltant no podia estar segur d'assaltar Bellegarde sense c�rrer el risc de ser pres durant l'atac per la guarnici� de la fortalesa. EL FORT� I ELS REDUCTES\nEn 1674 l'ex�rcit espanyol recupera Bellegarde, una de les raons que for�aren a la capitulaci� va ser que aquests van aconseguir situar quatre canons a uns pocs centenars de metres al sud del castell on s'aixecava una feble fortificaci� amb palissada de fusta.\nAquesta artilleria va causar un gran desgast a la pla�a. Tan aviat com els francesos recuperaren el fort l'any seg�ent, varen decidir construir un fort� de mamposteria sobre aquell empla�ament estrat�gic. Es tracta d'una fortificaci� amb tra�at d'hornabec tancat, composta per dos mitjos baluards amb la seva cortina per la banda sud, la que mira cap Espanya.\nEl front nord es troba defensat per una dent de serra i per un reducte. Es va cavar un fossat al peu de la cortina oest i a una part del front sud, essent la resta inaccessible. Un cam� cobert envolta aquesta obra i la comunica amb la fortalesa L'entrada de l�hornabec o fort� era protegida per un fossat i un pont llevad�s, avui desapareguts.\nA m�s de pavellons per a un centenar de soldats, cavallerisses i un polvor� situat al front nord, t� una petita pla�a d'armes sota la qual hi ha la cisterna amb un bonic pou cobert. Per tal de completar la defensa de la pla�a i la vigil�ncia de les altures properes, es van construir als voltants de la fortalesa forts reductes a diferents al�ades: reductes del Precipici (1668), de Panissars (1678), i del Port�s (1693). LA HIST�RIA\nDes d'aleshores, Bellegarde acompl� el seu paper de guardi� de la frontera i tamb� de lloc de reserva de tropes i municions durant totes les campanyes dirigides per Llu�s XIV a Catalunya: Guerra de la Lliga d'Augsbourg (1689-1697) i Guerra de Successi� d'Espanya (1701 - 1715).\nDespr�s de la mort del monarca franc�s i un cop afermada la monarquia borb�nica a Espanya, amb el seu n�t Felip V, s'inici� per a Bellegarde un llarg per�ode de pau. La fortalesa coneixeria de nou la guerra, quasi un segle m�s tard, durant la Revoluci� francesa.\nEl 1793, el general espanyol Ricardos va envair el Rossell� i va assetjar Bellegarde. Privada de tot i bombardejada sense descans durant dos mesos, la guarnici� es va veure obligada a capitular. L'any seg�ent el general Dugommier, despr�s d'haver for�at l�ex�rcit espanyol, aleshores comandat pel Duc de la Uni�, a replegar-se a Catalunya, organitza el bloqueig de Bellegarde. Prohibeix qualsevol bombardeig ja que vol oferir a Fran�a una fortalesa en bon estat. Quatre mesos i mig m�s tard els espanyols signen la capitulaci�. La pla�a ja no coneixer� m�s la guerra. Servir� de parada d'etapa als soldats de Napole� durant les campanyes de Catalunya (1808 - 1813). L'ex�rcit franc�s hi mantindr� un regiment fins just despr�s de la Primera Guerra mundial; despr�s, el 1939, Bellegarde servir� d'hospital durant la Retirada dels Republicans Espanyols, abans d'allotjar a soldats alemanys entre el 1943 i 1945. El 1965 �s desafectat per l�Ex�rcit.\nEl 1967 �s declarat Monument Hist�ric i venut en subhasta p�blica. Finalment el 1972 el municipi de Port�s aconsegueix adquirir-lo per obrir-lo a la visita p�blica i a les manifestacions culturals.\nCentre de Documentaci� de Les Fortaleses Catalanes\n*Les dades hist�riques emprades en la redacci� d'aquest text han estat facilitats pel professor de la Universitat de Perpignan Sr. Joan Tocabens.\nPorta de Fran�a\nCapella i Comand�ncia\nGola del revell�\nParapet i banquetes\nPROPIETAT: P�BLICA ADMINISTRADOR: AJUNTAMENT DEL PERT�S. MODALITAT DE GESTI�: VISITA TUR�STICA I ACTES CULTURALS. VISITA: DE L' 1/6 AL 30/9 DE 10:30H A 18:30H. MODALITATS VISITA: VISITA GUIADA I LLUIRE\nMITJANS DE CONTACTE: TELF.: 0033468836015


Bertran Cazorla: 'Que els mossos ensenyin l'anàlisi d'orina' - VilaWeb\nBertran Cazorla: 'Que els mossos ensenyin l'anàlisi d'orina'\nEl periodista denunciarà la policia catalana per agressions durant la detenció del cap de setmana · Anima els seus companys a esbrinar 'què passa a la comissaria de Ciutat Vella'\nEl periodista Bertran Cazorla té previst de presentar d'ací a uns dies una denúncia contra els Mossos d'Esquadra per agressions durant la detenció del cap de setmana, en què l'acusaren d'atemptat a l'autoritat. En aquesta entrevista de VilaWeb parla del conseller d'Interior, que ha defensat l'actuació dels agents i ha descartat cap investigació interna. I li demana que, si és cert que quan els policies van actuar es trobaven en plenes facultats, ensenyin una prova d'orina. Així mateix, vol que es publiquin les imatges de les càmeres de seguretat de la comissaria. Nega les acusacions dels mossos i diu que va ser detingut mentre s'interessava per una detenció, 'per no haver-me aclucat d'ulls en una situació que podia ser injusta'. També anima els seus companys periodistes a investigar 'què passa a la comissaria de Ciutat Vella'.\n—Vau anunciar que presentaríeu una denúncia…\n—Primer hem de veure l'atestat policíac, i després presentarem la denúncia. M'he posat en mans del meu advocat. En qualsevol cas, denunciaré les agressions rebudes: dues bufetades, dues pallisses i tracte vexatori. I també mirarem què diuen de les lesions als tres agents, perquè això és una denúncia falsa.\n—Vau demanar unes quantes vegades la identificació als agents. Us la van acabar ensenyant? Perquè, si no, no els podreu denunciar directament, no?\n—Veurem què diu l'atestat policíac. Però no, els agents que em van pegar no em van ensenyar la TIP, s'hi van negar. De fet, quan la demano al primer agent, la resposta és una forta bufetada.\n—El conseller d'Interior, Ramon Espadaler, va defensar que l'actuació dels mossos havia estat correcta.\n—Diu que l'actuació va ser correcta, i m'han acusat d'anar 'passat de voltes'. Jo considero que qui no tenia una actitud pròpia d'una persona amb plenes facultats eren els agents. M'he fet una prova d'orina i el resultat ha estat negatiu, ja l'he ensenyada. Si tan convençut està dels seus agents, que ensenyin també el resultat d'una prova d'orina voluntària.\n—A hores d'ara ja no hi deu aparèixer res, en una anàlisi d'orina…\n—Si estan tan convençuts que van actuar correctament, entenc que és perquè es van fer la prova. Jo confio que la policia tingui mecanismes per a demostrar que van actuar correctament i que es trobaven en plenes facultats.\n—Creieu que no s'hi trobaven?\n—Jo no ho sé. Ells em van acusar a mi d'anar passat de voltes. Jo no acuso ningú. Però que ho demostrin.\n—El conseller també va dir que no tenia intenció d'obrir cap expedient. Com us fa sentir això?\n—És la confirmació en l'àmbit polític d'una negligència que ja s'havia produït en l'àmbit administratiu. Quan vaig entrar a la comissaria de les Corts vaig dir al caporal que feia de cap de torn dels calabossos que havia estat maltractat a la comissaria de Ciutat Vella. Vaig informar-lo dels maltractaments, i la seva resposta va ser: 'Això és una policia democràtica, tu què t'has pensat? Alguna cosa deus haver fet. Si vols denunciar res, vés a un jutjat de guàrdia i fes-ho.' A mi em sembla que quan un pres es presenta en un centre de detenció i denuncia maltractaments per part de la policia, més enllà de si és certa o no, la primera reacció administrativa ha de ser investigar-ho d'ofici. Suposo que són els estàndards de drets humans! Però aquesta investigació d'ofici no es va obrir. I que ara el conseller tanqui políticament un error administratiu és més greu, i vol dir que assumeix les conseqüències polítiques d'aquesta negligència i d'aquesta manca de fiscalització de l'actuació de la policia catalana, que paguem tots amb els nostres impostos.\n—També ha dit una altra cosa: que no és la primera vegada que teniu 'problemes' amb la policia…\n—En la meva educació alemanya em van ensenyar que hi ha una cosa que s'anomena coratge civil. Vol dir que si vas pel carrer com a ciutadà i veus una agressió o una irregularitat, no t'has d'aclucar d'ulls, sinó fer de testimoni perquè els qui es comporten malament no puguin actuar impunement. Jo entenc que la meva obligació ciutadana és exercir el coratge civil a l'espai públic, i si veig que algú fa res de dolent, no m'hi giro d'esquena, sinó que miro i, si cal, hi intervinc. Si és una persona uniformada, amb més motiu encara. Si això són incidents, tenim un problema amb la policia.\n—Ja havíeu tingut alguna enganxada amb mossos?\n—Un cop un mosso em va insultar mentre feia fotos exercint la meva feina de periodista al barri de Bellvitge.\n—En quin moment de la detenció els policies van ser conscients que éreu periodista?\n—Que quedi clar que a mi no em van detenir pel fet de ser periodista, sinó com a ciutadà que no s'aclucava d'ulls en una situació que considerava que podia ser injusta. Van ser-ne conscients de bon començament, quan van escorcollar la cartera i van veure el meu carnet del Sindicat de Periodistes. La reacció d'un dels dos policies que em custodiava va ser, en castellà, 'Ets periodista? Després no m'estranya que a la premsa surti el que surt de les mossos.'\n—Quina influència va tenir el fet que ho sabessin?\n—Negativa. El fet d'esbrinar-ho no va contribuir a calmar els ànims sinó que va augmentar la ràbia, no entenc per què. El comentari del policia crec que és molt determinant. Un carnet de periodista de vegades ha de servir per a aclarir situacions. I no, va empitjorar-ho.\n—Com pot ser que us peguessin més d'una vegada i ningú no fes res? No hi va haver ningú que ho veiés?\n—Va ser una actuació molt corporativa. Era clar que l'agent que em va detenir era un energumen. Jo vaig aixecar les mans i vaig intentar establir contacte visual amb més agents per fer-los notar que la situació se sortia de mare i que miressin de tranquil·litzar-lo. Recordo que quan em van posar a la sala d'escorcolls, vaig veure una mossa d'esquadra a la porta. La vaig mirar, com dient-li: 'Ei, veieu que es comporta com un energumen; suposo que li direu que ho deixi estar i es tranquil·litzi.' Però, per contra, la reacció va ser totalment corporativa, i es van posar tots com energúmens. Cridant-me, insultant-me, fins al punt d'arribar a la primera bufetada i la pallissa posterior. Estic molt decebut, perquè aquí no solament ha fallat un agent sinó tot un grup d'agents, que en comptes d'intervenir per calmar-lo i fer-se càrrec del detingut s'hi afegeixen i també perden els papers.\n—No hi havia càmeres de seguretat?\n—Ho esbrinarem amb l'advocat. En demanarem les imatges, és clar. Esperem que hi hagi càmeres dins la zona d'escorcolls i on em van apallissar. Si no n'hi ha, seria molt greu, perquè posar càmeres a les comissaries va ser un avenç molt important que vam aconseguir en aquest país. Si han deixat de ser-hi i d'enregistrar què passa dins les comissaries, especialment en una com la de Ciutat Vella, em semblaria un retrocés gravíssim pel que fa a la protecció dels drets dels ciutadans d'aquest país. Pel que fa al perímetre de la comissaria, segur que hi ha càmeres de vigilància. Per tant, de la mateixa manera que demano al conseller Espadaler i als agents que presentin l'anàlisi d'orina que suposo que es deuen haver fet, també li dic que, si està segur que l'actuació va ser correcta, que demostri que em van convidar a entrar amablement a la comissaria i no m'hi van dur a la força. És molt fàcil, només cal que publiqui ara mateix l'enregistrament del perímetre.\n—Alguns es demanen si el vostre cas ha estat un cas aïllat o no.\n—Jo, evidentment, no podria fer el reportatge, perquè no tindria credibilitat periodística per a fer-lo, però em pregunto què passa a la comissaria de Ciutat Vella dels Mossos d'Esquadra. Ha estat un fet aïllat? La comissaria té mala fama, i estaria molt bé d'investigar i aclarir què hi passa, no únicament pel meu cas, sinó pel bon nom del cos de la policia de la Generalitat de Catalunya. Per això animo els meus companys de professió, ja que jo no ho puc fer, a investigar què passa a la comissaria de Ciutat Vella, si no ho fa el cos dels mossos, que és el que ho hauria de fer.\nEl relat dels fets, segons la versió del detingut i la versió dels Mossos d'Esquadra.\nCazorla explica la detenció en sortint de la comissaria.\nQui és Bertran Cazorla\nBertran Cazorla, membre de l'equip de premsa d'EUiA, ha escrit nombrosos reportatges sobre l'extrema dreta al nostre país, i fa temps que actualitza un mapa on va recollint tots els escàndols, agressions o declaracions xenòfobes de Plataforma per Catalunya. Un dels seus últims reportatges va tenir ressò a tot el país: va ser quan va destapar l'homenatge de Llanos de Luna a la Divisón Azul. Ha estat redactor becari d'El País i corresponsal de l'ACN al Baix Llobregat. Periodista 'freelance', és autor d'un dels reportatges de l'Anuari Mèdia.cat d'enguany sobre les morts que hi ha hagut durant detencions en dependències policíaques.


Revisió: Preview Mac OS X 10.11 “El Capitan” | mossegalapoma\nby Tomàs Manzanares Balsells | 18 jul. 2015 | Mac | 0 comments\nFocus en el rendiment i l’estabilitat\nSi sou seguidors del podcast ja ens haureu escoltat més d’un cop que demanàvem a Apple que les properes versions tant de iOS com de OS X estiguessin enfocades no tant a canvis de l’aspecte o d’interfície sinó més centrades en el cor dels respectius sistemes operatius per donar-hi una capa d’estabilitat i millores en el rendiment.\nNo tenim cap influència a Apple, us ho assegurem, però sembla que la lògica s’ha imposat i els senyors de Cupertino s’han centrat en aquests dos aspectes importants per gaudir plenament del sistema operatiu.\nTot i provant la beta 3 de “El Capitan”, encara molt inestable, sí hem observat algunes millores:\nLa primera en l´us de la CPU, ara sembla que, a igual nivell de processos, sembla anar més descarregada\nEn canvi en l’us de la RAM no hem notat diferències; des de Yosemite el Mac OS X s’arrossega una mica sinó tens 8 GB de RAM\nUna altra millora que afecta a la velocitat del sistema és el temps de càrrega de les aplicacions obertes un cop re-inicies. Sembla que han canviat la forma com les apps obertes es gestionen i aquestes apareixen ara immediatament. No passa igual amb els “ítems associats a l’inici de sessió” que arrenquen un cop presentades les anteriors, com es feia fins ara.\nPer descomptat que totes les proves anteriors són un xic subjectives i estan en funció de cada configuració de sistema. En el nostre cas ho hem provat amb un MacBook Pro de 2010 i5 amb 8 GB de RAM.\nEl nou Safari ens porta 3 novetats principals:\nAra les pàgines webs que més visitem, o que acostumem a tenir obertes sempre, les podem fixar o punxar a la barra de pestanyes, de tal manera que sempre estan accessibles i actives. Aquestes pàgines “fixes” sempre estaran disponibles quan tanquis i obris de nou Safari.\nMés novetats: quan reprodueixes un àudio o un vídeo d’una pàgina web, com per exemple els àudios dels podcasts de mossegalapoma, a la barra d’eines, t’apareix una icona d’altaveu on pots silenciar o reactivar l’àudio, si tens més d’una pestanya que reprodueix àudio, et permet silenciar-les totes.\nI finalment ara, per a tots els vídeos compatibles, els pots enviar a l’AppleTV via AirPlay només prement a la icona.\nUtilitat de Discos\nNo s’ha comentat gaire però aquesta utilitat pròpia del sistema operatiu OS X, i que ens acompanya de fa molts anys, rep ara un necessari rentat de cara.\nA banda de l’actualització gràfica de la utilitat, destaquem que les clàssiques accions de reparar error de disc i reparar permisos, accions que convé fer de tant en tant, principalment quan fem una actualització del sistema, apareixen ara unides sota l’opció “Primers Auxilis”.\nEl canvi en la gestió de les finestres i, per extensió, al Mision Control i al funcionament de les aplicacions en pantalla completa, és una de les novetats de “El Capitan” que més us cridarà l’atenció.\nEl cert és que en la versió beta hi ha coses que no acaben de funcionar, per exemple, l’arranjament proporcional de les finestres de les aplicacions en dues meitats i, espero, que aquest tipus de redimensionament sigui més fàcil de fer que com els vídeos d’Apple indiquen.\nEn canvi l’arranjament dels espais, el moviment de les aplicacions en pantalla completa entre espais, i la gestió general de finestres ha millorat significativament, sent més simple i fluid.\nMetal per Mac OS X “El Capitan” és una tecnologia de gestió dels gràfics d’Apple que permet repartir la càrrega gràfica, en certes circumstàncies i per a certes aplicacions, entre la GPU i la CPU, amb el que s’aconsegueix una millora remarcable en la velocitat.\nCal tenir en compte, però, que no està disponible per a tots els models de Macs. En el nostre cas, un MacBook Pro del 2010, no està suportat. En principi Metal està suportat en Macs apareguts de finals del 2012 en endavant.\nCuriositats i conclusions\nUna curiositat que ens ha cridat l’atenció és el nou efecte del punter del ratolí. Si remous el ratolí o mous amunt i avall els dits en el trackpad el cursor augmenta de mida per facilitar-ne la localització.\nCom a conclusió, contents que Apple finalment hagi fet focus en la millora del rendiment i l’estabilitat del Mac OS X amb “El Capitan”, millores que notareu especialment aquells que tingueu Macs apareguts a partir de finals de 2012.\nRecordar que les proves fetes són encara en base a una beta i el sistema no és prou estable. No recomanem la seva instal·lació damunt Yosemite, si és el vostre sistema del Mac principal, doncs encara hi ha errors i moltes aplicacions de tercers que no funcionen.


Sensibilització contra l'estigma de la salut mental en l'àmbit sanitari - Diari de Girona\nSensibilització contra l'estigma de la salut mental en l'àmbit sanitari\nEl 37% dels professionals tendeix a associar l'actitud del pacient a la consulta amb el trastorn i el 22% prefereix derivar-lo per evitar conflictes\nalba carmona 15.02.2018 | 07:08\nLa jornada d´ahir, a la seu de la Generalitat. ias\nUn projecte gironí lluitarà contra l'estigma de la salut mental en l'àmbit sanitari sensibilitzant els professionals de la salut. El projecte La Consulta vol conscienciar els sanitaris de l'estigma que es pot produir en les persones que tenen un trastorn mental quan reben atenció a l'ambulatori o a l'hospital per una qüestió que no té a veure amb això. I és que el 37% dels professionals tendeix a associar les actituds del pacient a la consulta amb el seu problema de salut mental i un 22% prefereix derivar-lo, quan no cal, per disminuir el risc de conflicte, segons les dades extretes d'una enquesta realitzada a 260 professionals de Girona, tant de l'àmbit de l'atenció primària com especialitzada, i contrastada posteriorment per 80 usuaris de la Xarxa de Salut Mental i Addiccions de Girona que es va fer a l'inici del projecte.\nD'aquesta anàlisi de les intencions de conducta se'n desprèn que el 32% dels professionals enquestats considera que el pacient amb trastorn mental és tractat igual que la resta, mentre que un 7% reconeix no tenir en consideració l'autonomia del pacient amb trastorn mental, tractant la demanda només amb els familiars o acompanyants. La percepció dels pacients és la mateixa que la dels professionals amb percentatges a l'alça.\nEl projecte es presenta amb quatre casos hipotètics en format vídeo on es mostren els principals comportaments dels sanitaris des del punt de vista de l'estigma i els efectes en les persones ateses.\nEn el primer cas, una visita a l'ambulatori per un mal de peu, set de cada deu professionals diuen que tractarien el pacient igual que a qualsevol usuari, però, només el 30% dels usuaris percep aquesta conducta.\nEn el segon cas, una visita al CAP d'un diabètic per canviar la medicació, la intenció de conducta dels professionals mostra que només dos de cada deu canviaria el principi actiu del medicament i set de cada deu usuaris perceben que el metge atribuiria la resistència al tractament de la diabetis al trastorn mental. Molt pocs professionals van dir que el primer que farien seria explorar el pacient.\nEn el cas d'una visita a l'especialista per a una vastectomia, el 70% de professionals opina que veritablement és voluntat del pacient que li practiquin, mentre que només el 20% dels usuaris pensa que el metge no tindria en compte la malaltia mental.\nI en el quart cas, una consulta en què cal un consentiment informat per aplicar un tractament, la meitat dels sanitaris primer consultarien als professionals de salut mental que atenen el pacient, i dos de cada deu usuaris s'identifiquen amb la situació d'igual tracte que a una persona sense malaltia mental.\nAhir es va presentar el projecte en una jornada a la seu de la Generalitat a Girona. S'hi van presentar els vídeos perquè els assistents, més de 50 professionals de l'atenció primària, especialitzada i serveis socials, copsessin l'impacte de la seva actitud en la persona atesa i canviar, si s'escau, el seu comportament.\nLa Consulta és un projecte coordinat per la Fundació Campus Arnau Escala conjuntament amb la Xarxa de Salut Mental, la Nave Va, la Fundació Drissa i la Fundació Tutelar de les Comarques Gironines. Hi han participat 70 persones amb malaltia mental, moltes de l'Associació Família i Salut Mental de Girona i Comarques. El projecte també ha inclòs formació als estudiants medicina, infermeria, psicologia i educació i treball social de la Universitat de Girona, en la qual han participat persones amb trastorn mental.


Manresa busca dones pel seu cos de policia | ACN | Manresa | Societat | El Punt Avui\nManresa busca dones pel seu cos de policia Manresa busca dones pel seu cos de policia Manresa busca dones pel seu cos de policia Manresa busca dones pel seu cos de policia + Manresa busca dones pel seu cos de policia E-mail\nManresa - 11 abril 2019 7.35 h\nDues agents del cos de la policia local de Manresa ACN.\nManresa busca dones pel seu cos de policia Manresa busca dones pel seu cos de policia Manresa busca dones pel seu cos de policia Manresa busca dones pel seu cos de policia Manresa busca dones pel seu cos de policia E-mail\nEl 92% de la plantilla del cos de la policia local de Manresa són homes. La baixa presència de dones ha dut a l’Ajuntament a impulsar una campanya per combatre la imatge de “col·lectiu masculinitzat”, diu el regidor de Recursos Humans, Jaume Torras.\nEn els cinc dies que fa que es va iniciar la campanya, el nombre d’aspirants “està per sobre de la mitjana”, reconeix l’edil, que espera que les aspirants puguin superar les proves i entrar a formar part del cos.\nMaite Hosta és una de les set dones que té la policia local de Manresa. Porta 29 anys al cos i actualment és l’única caporal dona. Aplaudeix la campanya i insisteix en el fet que pensar que és una feina d’homes “és un error”. “Com a ser humans sí que tenim tots unes qualitats i sí que hi ha moments que has d’utilitzar la força, però tens tècniques per reduir i no sempre és necessari”, explica.\nLa caporal reconeix que el fet de ser dona, temps enrere, sí que havia provocat que no se la prengués tan seriosament com a un home. “Com a totes les professions tenim la cultura que tenim i la gent té l’educació que té”, diu, tot posant com a exemple haver-se trobat amb persones que s’adreçaven directament al seu company home. “Però no m’afectava i ara per sort això ja ha canviat”, afegeix.\nHosta reconeix que per a ella es tracta d’una “professió que omple” i on “cada dia és diferent”. “Ajudar a una persona o la seva cara de satisfacció és suficient”, indica, tot afegint que “malgrat que hi ha serveis dolents els que mai no oblides són els bons”.\nUn dèficit important\nEl cap de la policia local de Manresa, Jordi Mora, reconeix que cal revertir la situació i aconseguir més paritat a un cos “que està per sota de la mitjana” i on només set dels 89 efectius són dones.\nAra, aprofitant la nova convocatòria de deu places, Ajuntament de Manresa i Policia Local, han optat per instar a les dones a presentar-s’hi. “No és una professió masculina”, insisteix el cap de la policia, que recorda que fora de detencions, que és en el que més es pensa, el cos exerceix altres funcions com la d’assistència o policia judicial.\nLa campanya de l’Ajuntament de Manresa s’engloba en el pla d’Igualtat impulsat per l’Ajuntament. S’ha fet difusió de la necessitat de dones policies a les xarxes, a banda de sessions informatives.\nSegons explica Torras, des que es va iniciar la campanya, ara fa cinc dies, “s’ha presentat més gent del que és habitual i esperem que moltes compleixin les condicions i acabin formant part de la plantilla”.\nAl seu entendre, a banda de buscar la igualtat, “està demostrat que, després, l’eficiència, el treball en equip, i els valors que aporten acaben oferint un servei al ciutadà molt millor”.\nLes sol·licituds per accedir a les places es pot fer fins al proper 17 d’abril. Cal tenir 18 anys o més, disposar del títol de graduat escolar com a mínim, tenir una alçada mínima de 1.60 m (dones) o 1.65 (homes), i estar en possessió dels carnets de conduir de la classe A2 i B.


Apartament de tercera planta amb 2 dormitoris en venda\nPreu a consultar Pis Venut/uda\nAquesta propietat forma part de El Call Apartaments. Un excel·lent edifici renovat, amb una situació ideal al cobejat Barri Gòtic, al centre de Ciutat Vella, Barcelona. Veure més detalls sobre aquesta promoció i cadascuna de les seves propietats\nAquesta propietat de tercera planta es troba en un edifici del segle XIX completament renovat en una fabulosa ubicació al centre del casc antic de Barcelona. Aquesta propietat d'obra nova es troba a només 15 minuts a peu del Port Vell i les platges de la Barceloneta.\nAquesta propietat és un dels dos apartaments situats a la tercera planta de l'edifici. La propietat ofereix una superfície construïda de 126 m² i sostres alts de 3 metres, a més de 2 dormitoris dobles amb 2 cambres de bany completes i un lavabo. A la zona d'estar hi ha un espai de planta oberta de 43 m² que conté la sala d'estar, el menjador i la cuina. Tota la propietat gaudeix d'una fantàstica llum natural gràcies als seus amplis finestrals i al balcó de 6 m².\nEls apartaments d'aquesta promoció han estat dissenyats pels prestigiosos arquitectes de Lagula Arquitectes, combinant noves tecnologies amb característiques originals de principis del segle XIX. Ofereix acabats d'una qualitat excepcional en tota la seva extensió, entre ells terres de roure natural Kährs, cuines Santos, dormitoris amb armaris encastats Carré amb il·luminació integrada, sostres alts amb motllures decoratives, finestres de doble vidre i parets de maó i bigues a la vista , pintades de blanc. Totes les propietats ofereixen sistemes de calefacció i aire condicionat amb eficiència energètica.\nTotes les propietats d'aquest edifico tenen accés a la preciosa terrassa comunitària amb una zona chill-out amb tarima de fusta natural, perfecta per gaudir del clima local.\nAquest apartament de 2 dormitoris seria ideal per a una petita família que vulgui gaudir de la ciutat de Barcelona i el seu centre històric.\n2 cambres de bany i un servei\nSala d'estar-menjador-cuina de 43 m²\nBalcó de 6 m²\nTerrassa comunitària amb una zona chill-out amb tarima de fusta natural\nEl Call Apartments és un projecte únic situat en una ubicació privilegiada al cobejat Barri Gòtic, a Ciutat Vella, Barcelona, al costat de l'antiga sinagoga de la ciutat, una de les més antigues d'Europa que es remunta a 1314.\nSituat a la zona més bonica i tranquil·la del Barri Gòtic, queda a prop de nombroses botigues, restaurants i bars.\nLa zona alberga alguns dels edificis i monuments culturals més significatius i emblemàtics de Barcelona, entre ells la catedral de la ciutat, un magnífic exemple de l'arquitectura gòtica catalana. A més, queda a només 10 minuts de un dels carrers més prestigiosos de la ciutat, Passeig de Gràcia, on es troben les seus de nombroses marques de luxe internacionals, com Louis Vuitton, Prada i Chanel.\nGràcies a la seva proximitat amb la Plaça Catalunya, hi ha una àmplia oferta de transport públic. Hi ha disponibles diverses línies d'autobús i metro, així com les línies de RENFE regionals i nacionals. Està ben comunicat amb tota la ciutat i queda a només 15 minuts a peu del Port Vell, el port esportiu de luxe recentment renovat, i les platges de la Barceloneta.\nBCN2391 Preu a consultar\nApartament de disseny en venda al Barri Gòtic de Barcelona.\nEn venda, Pis €410,000\nPis de 82m² en venda a Gótico, Barcelona\nPis de 256m² en venda a Gótico, Barcelona\nEn venda, Pis €575,000\nPis de 95m² en venda a Gótico, Barcelona\nPis de 117m² en venda a Gótico, Barcelona


Fita tritermenal de Monistrol de Calders, Calders i Moià | Mapes de Patrimoni Cultural\nFita tritermenal de Monistrol de Calders, Calders i Moià\nal límit nord-est del terme municipal, al vessant est del Pla de la Puntogaina.\nal Pla de la Puntogaina.\nFita de delimitació dels termes municipals de Monistrol de Calders, Calders i Moià; es tracta d'una peça monolítica encastada al terreny natural en el punt d'unió i contacte dels tres termes municipals. Es tracta d'un bloc de pedra format per una peça allargada col·locada verticalment i de secció més o menys triangular. A cadascuna de les tres cares hi ha incises les lletres indicadores de cada terme municipal.\nLes fites de terme del municipi de Monistrol de Calders són de tipologies diverses, responent al fet que algunes són antics límits conservats i no modificats arran de la creació del municipi i d'altres són justament del moment en que es configuraren els nous límits. Per tant, algunes de les altres pedres de terme poden ser de cronologies anteriors. Hi ha un conjunt ampli de les pedres del terme que compten amb una numeració en xifres aràbigues i les inicials del nom del municipi amb el que afronta en cadascuna de les cares; la majoria de les pedres amb aquestes característiques, són de l'època en que Monistrol de Calders encara formava part del municipi de Calders.\nEl municipi de Monistrol de Calders es va conformar l'any 1934, concretament el 5 de juliol, com a resultat de la segregació del veí municipi de Calders.


Aturades les obres d'ampliació de l'Escola Ignasi Iglésias per l'aparició d'amiant | betevé\nLa direcció ha activat el protocol de retirada, però l'AMPA dubta que els alumnes puguin començar el curs al centre\nDavid García Mateu | Dijous, 19 de Juliol del 2018, a les 10.32\nEls operaris de les obres d’ampliació de l’Escola Ignasi Iglésias, de Sant Andreu, han trobat plaques de fibrociment a la coberta del gimnàs que havien d’enderrocar. Es tracta d’una combinació d’amiant i ciment pòrtland. Aquest material és nociu per a la salut i ha de ser retirat per experts. Calen diversos permisos que s’han de tramitar i l’operació podria allargar les obres més temps del previst.\nObres aturades a l’Escola Ignasi Iglésias\nLes obres d’ampliació de l’Escola Ignasi Iglésias no es podran reprendre fins que un equip d’experts retiri tot aquest material. Les famílies ja han fet palesa la seva preocupació i denuncien la manca d’informació sobre la quantitat d’amiant trobada. “Ells diuen que no hi ha perill. Però si han picat i han trobat l’aminat, és que igual la placa està partida”, assenyala la presidenta de l’AMPA de l’Escola Ignasi Iglésias, Sílvia Rostand. “Hi ha una incertesa en aquest aspecte”, afegeix, “tant pels nens com pels veïns i la resta de barcelonins que passen per davant de l’escola”.\n“Els nens no entraran el 12 de setembre a l’escola si això està com està”\nLa comunitat educativa espera que l’Administració agilitzi els tràmits per aprovar la retirada de l’amiant al més aviat possible per no entorpir el calendari escolar. “La setmana passada ja vam tenir una reunió amb el Consorci d’Educació. Hem deixat clar que si el 12 de setembre això està com està, els nens no entraran a l’escola; no començarien el curs aquí”, adverteix l’AMPA.\nLa direcció de l’Escola Ignasi Iglésias ha assegurat que ja s’ha activitat el protocol corresponent i que l’afectació no endarrerirà els ritme de les obres.\n— amiant — educació primària — obres — salut pública


El disseny de l’Skate Parc s’ha fet en col·laboració amb un grup de joves de les Planes. El parc tindrà 150 metres quadrats i tres zones amb caixons, baranes i rampes perquè es puguin usar skates, patinets i bicicletes.\nLa creació d'aquest nou espai sorgeix seguint l'objectiu de promoure la cohesió social de Les Planes i, sobretot, promocionar les activitats juvenils i esportives. Aquesta pista, a més, contribuirà a dinamitzar la zona de la pista esportiva i reforçarà les activitats de l’Espai Jove del districte. A més a més, es pretén que l’Skate Parc sigui un espai integrador per a tots els joves del municipi així com els joves de les Planes de Barcelona, que queden tan a prop i que tenen les mateixes necessitats.


L'Esmuc Piano Forum arriba a la VI edició amb convidats de luxe\n1 set 19:00 - 3 set 20:00\nESMUC > Altres cursos i activitats formatives > Jornades i tallers > L'Esmuc Piano Forum arriba a la VI edició amb convidats de luxe\nVI Esmuc Piano Forum\nL'Esmuc Piano Forum ha esdevingut una cita ja habitual en el calendari de pianistes i estudiosos d'aquest instrument. El proper 27 de febrer se celebrarà la 6a edició, que girarà entorn de tres temes ben actuals: el piano del segle XXI, amb la presència de Francesco Tristano, les dones en la música, de la mà de Pilar Valero, i les classes en línia. La classe magistral/concert de Francesco Tristano podrà seguir-se a través del canal de l'ESMUC a Youtube.\nFrancesco Tristano i el piano del segle XXI\nEls pianistes acostumem a estar en contacte permanent amb el passat. Toquem un instrument antic, ideat al segle XVIII i que en l’últim segle ha evolucionat poc. Estem familiaritzats amb el repertori extensíssim que al llarg de tres segles el piano ha anat atresorant. Amb un passat tan esplendorós és comprensible que a vegades oblidem les possibilitats del piano actual i, sobretot, dels pianos del demà.\nEn aquest VI Esmuc Piano Fòrum volem reflexionar sobre els futurs possibles del piano amb un dels intèrprets més intrèpids del panorama actual, Francesco Tristano, un pianista que ha estat capaç d’alternar els enregistraments de J. S. Bach i Buxtehude per a discogràfiques com Deutsche Grammophon o Sony Classical amb actuacions a discoteques. Tristano és un virtuós del piano, però també dels teclats; és un brillant intèrpret de Mozart, però també de Berio; és intèrpret però també compositor i improvisador. Amb ell aprofundirem en les possibilitats actuals i futures del nostre instrument. Perquè Francesco Tristano fa anys que imagina el futur del piano, tant en l’estudi d'enregistrament com en els escenaris. L’any 2020 va suposar una convulsió per la música en viu que ens ha fet replantejar moltes qüestions. En aquesta trobada, Tristano ens proposa parlar de tot això a través d’una xerrada, un col·loqui i un tast del seu piano en viu.\nLes dones en la música\nEn els últims temps han proliferat els estudis sobre compositores, però no s’ha estudiat prou el paper de les dones en l’educació musical. La Dra. Pilar Valero, Doctora en Ciències Humanes i professora de piano al Conservatori de Múrcia, ens proposa una conferència al voltant de la dona com a transmissora de la «saviesa culta» de la música.\nLes classes online, a debat\nI en els temps difícils que estem vivint no hem volgut deixar passar l’oportunitat de proposar un intercanvi d’opinions, experiències i anècdotes sobre les classes online: són una opció de futur o un recurs d’emergència? ¿Penseu que una classe a través d’Internet pot arribar a substituir una classe en directe si es fa en unes òptimes condicions tècniques? O penseu que el contacte directe amb l’estudiant és indispensable? Segur que serà un debat enriquidor i apassionant.\nA més d’aquestes activitats, podrem escoltar els nostres estudiants, que són el futur del piano. D’una banda, una selecció d’estudiants de l’Esmuc ens oferiran un concert comentat amb música de compositors actuals, coordinat per l’estudiant de màster Daniel Falces. De l’altra, seran els estudiants dels conservatoris i escoles de música de Catalunya els encarregats d’oferir el tradicional concert de cloenda del Fòrum.\nTots els actes tindran lloc a la sala d'orquestra de l'Esmuc. L'accés presencial és lliure, amb aforament restringit a 40 persones. Alternativament, es pot seguir el Fòrum en streaming, a través de la plataforma Zoom.\nAmbdues modalitats requereixen inscripció prèvia\nTANCADES LES INSCRIPCIONS PRESENCIALS\nVULL SEGUIR EL FÒRUM EN STREAMING\n10.00 Benvinguda participants\nPiano 2.0. El piano del futur. Conferència-concert.\nFrancesco Tristano (Pianista)\nEl piano sol a la música espanyola de nova creació. Concert d’estudiants de l’Esmuc.\nCoordinat per l’estudiant de màster Daniel Falces\nLes dones compositores. Conferència.\nDra. Pilar Valero (Catedràtica de piano del Conservatorio Superior de Música de Murcia)\nLes classes online a debat. Col·loqui sobre les classes online: són una alternativa o una obligació?\nModerat pel Dr. Rafael Salinas, professor de l'ESMUC\n20.00 Cloenda del Fòrum. Concert d’estudiants dels conservatoris i les escoles de música de Catalunya.\nData actualització: 26/02/2021


Cartell ambiciós i eclèctic per a la segona edició del Festival Espurnes - ELPOLLTV\nDimecres, 13 Març 2019 06:33\nLes Anxovetes, Joan Colomo i Mireia Vives i Borja Penalba encapçalen la programació musical, que es completarà amb circ, màgia, tallers i activitats familiars\nEl teclista de Txarango, Sergi Carbonell, i l’actor llagosterenc Janot Carbonell hi oferiran un espectacle únic i inèdit de poesia i cançó\nEl Parc de l'Estació de Llagostera acollirà el 18 de maig, la segona edició del Festival Espurnes amb una vintena d’espectacles que inclouran circ, màgia, tallers, activitats infantils i, sobretot, molta música. Els organitzadors han presentat aquest dimarts la programació i les novetats del Festival Espurnes reforçant el seu caràcter multidisciplinari i eclèctic amb una oferta gratuïta i diürna pensada per a tots els públics amb més de 12 hores d’activitat ininterrompuda. Es tracta d’una oferta extensa que manté la voluntat del festival d’esdevenir un aparador on el públic pugui descobrir alguns dels projectes musicals i artístics més interessants, atrevits i sorprenents del moment.\nEn el terreny musical hi destaca la presència de noms com l’inconfusible Joan Colomo, que hi presentarà el seu aclamat nou disc ‘L’oferta i la demanda’ (Bcore, 2018); el duet valencià format per la cantant Mireia Vives i el guitarrista Borja Penalba, i Les Anxovetes, renovadores de l’havanera i una de les bandes més en forma de les comarques gironines.\nMenció especial mereix l’espectacle ‘Lletra i música (poemes i cançons amb amor encara que no siguin d’amor)’ que hi oferiran Els Carbonell. O, el que és el mateix, el teclista de Txarango, Sergi Carbonell, i el seu pare, l’actor llagosterenc Janot Carbonell; un espectacle inèdit produït expressament per al festival que farà un repàs d’aquells poemes i cançons que han marcat les seves vides.\nEl talent gironí també hi estarà representat gràcies a les veus de Marion Harper, Xavier Calvet, Cesc i la llagosterenca d’adopció Namina, mentre que Magalí Sare, Ninus i l’exlíder de Whiskyn’s, Joan Masdéu, completaran una programació que busca la diversitat estilística i la mescla d’artistes consolidats amb noms de futur.\nMés enllà de la programació musical, el festival aposta enguany per reforçar l’activitat paral·lela, amb una àmplia oferta de tallers per a petits i grans que es concentraran en la franja horària de matí i migdia, molt pensades per a un públic familiar. Al matí, l’activitat també inclourà una cercavila gegantera a càrrec de la Colla Gegantera de Llagostera i l’espectacle de màgia itinerant que hi oferirà Eduard Juanola. Al migdia, per la seva banda, hi arribarà la Cia. Pessic de Circ amb l’espectacle d’acrobàcies ‘Sidecar’. Al llarg de tota la jornada, a més, el públic podrà gaudir d’una àmplia oferta gastronòmica i una fira d’entitats sense ànim de lucre, que suposarà una altra de les novetats d’enguany.


Últimes places pel Casal d’Estiu d’Arts Escèniques – EL Centre de Sarrià\n27 d'abril de 201921 de maig de 2019\nÚltimes places pel Casal d’Estiu d’Arts Escèniques\nJa s’han obert les inscripcions pel Casal d’Estiu d’Arts Escèniques, que tindrà lloc al Teatre de Sarrià durant els mesos de juny, juliol i setembre. Amb les places ja quasi exhaurides, i seguint amb la nostra tasca educativa, estem preparant un casal ple de sorpreses i diversió on els nens aprendran jugant valors que tenim com a base a la nostra Escola de Teatre(link a Escola de Teatre).Valors com són la ètica, la solidaritat, la honradesa, la tolerància i el valor de la feina ben feta.\nCada setmana treballarem un tema dins d’un projecte general del Casal i en farem una obra setmanal al nostre teatre. Anirem a la piscina, farem sortides i el vestuari i decorats de les obres setmanals. I tindrem tot el Centre de Sarrià en exclusiva per nosaltres.\nJa es pot descarregar el programa. Per més informació, consultar a la Secretaria del Centre de Sarrià.


Marathon man: Felicitats a un col.lega virtual de curses\nFelicitats a un col.lega virtual de curses\nJa ho té això de la blogosfera i el món de les curses populars, que contactes amb gent que tenen la mateixa afició que tu, que comparteix el mateix interès o inquietud per fer públic les nostres modestes proeses atlètiques i que acabes coneixent, no personalment sinó a través dels respectius blogs. Així, amb alguns dels autors dels blogs que tinc enllaçats intercanviem missatges, ens fem consultes i mantenim una certa relació a distància. Reconec que jo no sóc gaire destre per fer noves amistats i potser, per mi, el blog és una eina que m'ajuda a superar aquest defecte meu. Bé, com diu la dita catalana, "qui no té un all té una ceba".\nDoncs bé, dic tot això perquè vull aportar el meu petitó granet de sorra i destacar un blog d'un altre corredor que ha merescut l'atenció de la revista "Planeta Running" en el seu darrer número (el 22). Reconec que no coneixia aquesta revista però això no vol dir res perquè tampoc controlo totes les que es poden trobar en un quiosc i que tractin del món de les curses. En aquest enllaç podeu llegir l'article que li dedica al company Ernest Crespo (a qui no conec en persona, però) i que en certa forma té una trajectòria una mica semblant a la meva. No ho dic pels problemes de lesions i de qualitat de líquid seminal que reconeix l'Ernest en l'entrevista (per sort jo me'n salvo, de moment!). Més aviat és per aspectes com la pèrdua de pes que li va suposar el començar a córrer, per haver debutat en una mitja marató (jo a la de Sitges), per tenir una millor marca als 10 kms. semblant a la meva i perquè el nostre repte més important i immediat és acabar la marató de Barcelona (amb una certa dignitat). Ell s'ha proposat també baixar de l'1h:35 a la propera Mitja de Granollers que enguany jo no correré (més que res perquè els dorsals fa temps que estan exhaurits).\nDe ben segur que si segueix amb aquesta evolució i ganes, la marca està al seu abast. Per cert, també la meva més sincera enhorabona pel seu "embaràs". A veure si quan li arribi la nova criatura, anirà de cul i no precisament per córrer!!\nPublicat per Joan Carles Llurdés i Coit a 17:08\nErnest Crespo 29 de gener de 2010 a les 20:09\nOstres, Joan Carles...Estic totalment descol.locat.... Moooltes gràcies per aquestes paraules, de veritat. I ja parlarem sobre aquest objectiu de la Marató, i si podem córrer plegats un bon grapat de kms. Fins que em deixis tirat, es clar, jejeje.\nJoan Carles Llurdés i Coit 29 de gener de 2010 a les 21:28\nAvui per tu, demà per mi. Tot sigui per donar una mica de "vidilla" als nostres blogs. I a la Marató, ja veurem qui deixa tirat a qui, que jo no les tinc totes.\nA per l'or líquid! Les Borges Blanques\nCurses per al mes de febrer\nPreparant la Marató: la Marxa del Terme\nSegon test: solucions\nBlanes: no estic "murt" del tot!\nPreparant la cursa de Blanes\nGeografia, turisme i curses: segon test\nMarathon Man a Twitter\nPer què corro? Per la por al Rei negre!\nBerga: beneïts per Sant Silvestre\n2n balanç de curses: la cloenda del 2009


La importància de les activitats extraescolars - Fundesplai Món Escolar\nInici » Blog » Acollides i extraescolars » La importància de les activitats extraescolars\nLa importància de les activitats extraescolars\n02.09.2021 | Acollides i extraescolars, Educació en el lleure\nÉs el moment de començar el curs escolar, i com cada any, també és el moment de preparar, mostrar i escollir quines activitats extraescolars duran a terme els nostres infants i joves.\nLes activitats extraescolars són aquelles que tenen lloc fora de l’horari lectiu escolar, i que bé organitzen centres d’esplai, la mateixa escola (sovint les AMPAs o AFAs) o alguna altra entitat especialitzada. Actualment la majoria d’activitats extraescolars es realitzen a la tarda, una vegada els nens i nenes han sortit de l’escola, però també és habitual trobar activitats durant l’estona del temps de migdia. Les oportunitats educatives fora del temps lectiu escolar són essencials en el desenvolupament i l’itinerari vital dels infants i joves.\nÉs important que els infants i joves facin activitats extraescolars que els agradin i en gaudeixin plenament i en bona companyia. D’aquesta manera van forjant la seva personalitat, fan noves amistats i vincles, i adquireixen valors, competències i hàbits essencials per al seu desenvolupament integral. Cal que, tant des de l’educació en el lleure com des de l’escola i les famílies, tinguem present que l’educació s’esdevé al llarg i ample de la vida, i que per tant, totes les persones estem en constant aprenentatge, i els infants i joves no només “aprenen” a l’escola, sinó també en tots els espais de lleure educatiu que tinguin al llarg de la setmana, així com també en família i en situacions de la vida quotidiana.\nLes extraescolars ens ofereixen bons contextos d’aprenentatge i l’oportunitat de conèixer nous amics i amigues, de descobrir talents, habilitats i passions amagades, d’aprendre a relacionar-nos en diferents contextos, de conviure i adquirir autonomia i esperit crític.\nUn estudi de la Fundació Jaume Bofill amb Ivàlua, demostra que fer activitats extraescolars és molt beneficiós per als nens i nenes. Creen un increment de les seves habilitats psicosocials, com l’autoestima i la identitat, augmenta el rendiment acadèmic, les habilitats interpersonals, la salut en general, entre d’altres.\nHi ha molts tipus d’activitats, algunes que desenvolupen aspectes més cognitius, més socials, més emocionals, més artístics… i les activitats estrella: les fisicoesportives. No només permeten desenvolupar i mantenir un bon nivell físic, sinó que ajuden a tenir hàbits de vida saludables, a treballar en equip, a aprendre a gestionar la frustració i l’estratègia.\nEn definitiva, sigui quina sigui l’activitat extraescolar, aportarà beneficis pels infants que cal tenir clarament en compte.\nQUE LES EXTRAESCOLARS SIGUIN SINÒNIM D’IGUALTAT\nAconseguir la igualtat d’oportunitats en la nostra societat és una lluita constant que s’ha de dur a terme en tots els àmbits, també en l’educatiu i en el de les activitats extraescolars i de lleure. Perquè tots els infants i joves tenen dret a participar d’activitats, sigui quin sigui el seu nivell econòmic, el seu gènere, la seva procedència…. Tothom hauria de tenir accés a les activitats extraescolars en igualtat d’oportunitats.\nL’estudi de Jaume Bofill i Ivàlua destaquen que, per aquell alumnat en situació de més vulnerabilitat les activitats extraescolars, acaben tenint un major impacte en el seu dia a dia i en el seu rendiment escolar, per sobre dels i les alumnes que no tenen situació de vulnerabilitat. Tot i això, és important fer èmfasi, que en períodes no lectius com és l’estiu, l’alumnat en situació de més vulnerabilitat és el que pateix més desigualtats. D’aquí la importància de la tasca dels esplais amb les activitats de lleure educatiu que ofereixen durant tot l’any.\nÉs per això, que cal que aquests infants en situació de vulnerabilitat tinguin accés a les activitats extraescolars al llarg de l’any, perquè també tinguin l’oportunitat de desenvolupar-se, aprendre i conèixer. És important doncs, que els preus d’aquestes activitats siguin assequibles, perquè més famílies hi tinguin accés i puguin participar-hi sense entrebancs.\nEn aquest sentit, volem fer èmfasi a la important tasca educativa que es fa des dels esplais per tal d’aconseguir aquesta igualtat d’oportunitats. Els centres d’esplai vetllen perquè les activitats siguin accessibles per a tots els infants, creant un entorn de confiança molt important pel seu desenvolupament, tot participant d’aquestes activitats amb monitors/es que coneixen el seu context i que els entenen.\nDes de Fundesplai ens esforcem perquè totes les activitats arribin a tots els contextos (esplais, escoles, instituts) i al màxim de famílies possible, per tal que tothom tingui l’oportunitat de participar-hi. Afavorim el sentiment de pertinença a la comunitat i reforcem els vincles entre els agents educatius com esplais, escoles i famílies. Tot suma per afavorir el desenvolupament integral dels infants!\nUn altre aspecte que cal tenir en compte és la igualtat de gènere en les activitats extraescolars. Hi ha moltes d’aquestes activitats que implícitament es relacionen amb estereotips de gènere i moltes famílies associen determinades activitats als nens i d’altres a les nenes. Des de Fundesplai i altres entitats ens esforcem cada dia per trencar amb aquests estereotips i aconseguir una igualtat de gènere real en tots els tipus d’activitats.\nAquí hi juguen un paper clau els rols i models familiars i educatius, ja que són les famílies i infants qui escullen els tipus d’activitats. És per aquest motiu que cal treballar molt per despertar l’esperit crític vers aquests estereotips i fer que no interfereixin en el dia a dia ni en la tria d’activitats.\nQUÈ S’HA DE TENIR EN COMPTE A L’HORA D’ESCOLLIR ACTIVITATS EXTRAESCOLARS?\nQue l’activitat agradi a l’infant: és important acordar amb els nens i nenes quines activitats faran i que els agradin i estiguin motivats.\nQuè els pot aportar a nivell social i emocional: depenent de l’activitat es treballaran diferents aspectes com la comunicació, relacions interpersonals, elements més acadèmics… Cal intentar que se sentin reconeguts/es i satisfets/es amb les activitats que fan.\nQue aportin beneficis a nivell educatiu: la majoria d’activitats extraescolars, siguin de l’estil que siguin, aporten beneficis educatius. Sovint no és tan important el “què” com el “com” o el “qui”. Ens haurem d’informar bé sobre l’entitat que hi ha al darrera de l’extraescolar, els valors, les metodologies que fan servir, la formació dels monitors i monitores… tots aquests aspectes són essencials perquè el resultat sigui una activitat extraescolar de qualitat i amb valor educatiu.\nEl cost de l’activitat: totes les activitats tenen un cost que cal assumir i que s’ha de tenir present segons el nombre d’activitats i el que pot pagar la família. En general, les activitats proposades pels esplais i per les AMPA o AFA són més accessibles.\nLa conciliació laboral-familiar: que els infants facin activitats sovint va molt bé per a les famílies, ja que treballen, cal anar a fer encàrrecs, etc. però aquest fet no ha de comportar que els infants facin activitats diàriament.\nLocalització de l’activitat: que es faci prop de casa o de l’escola facilitarà la gestió familiar, i inclús permetrà que més endavant se li pugui donar autonomia a l’infant fent el recorregut sol/a.\nSentir-se part de la comunitat: formar part d’activitats dins el barri o poble, amb l’esplai o l’escola com a referència, fa que es creï una xarxa de connexions veïnals molt importants, creant sentiment de pertinença a la comunitat i de valor dins el barri o poble.\nNo ocupar tot el seu temps: no volem infants estressats des de ben petits, i és per això que no han de fer activitats diàriament, depenent de l’edat és beneficiós que en facin 2 o 3 tardes. Hem de deixar marge perquè tinguin temps de jugar lliurement, de descansar, de passar temps en família,…\nNo caure en els estereotips: és molt fàcil caure en els estereotips típics d’activitats per nens i per nenes. Però cal recordar que tots els infants poden fer qualsevol activitat i que no se’ls ha de jutjar per voler-ho fer, al contrari cal encoratjar-los i donar-los suport.\nQUINS BENEFICIS TENEN LES ACTIVITATS EXTRAESCOLARS?\nA continuació et presentem alguns dels beneficis que aporten les activitats extraescolars, segons l’estudi Quin impacte tenen les activitats extraescolars sobre els aprenentatges dels infants i joves?, de la Fundació Jaume Bofill i Ivàlua.\nQUÈ APORTEN LES ACTIVITATS EXTRAESCOLARS?\nAugment del rendiment escolar. Millora en l’assoliment d’aprenentatges acadèmics i competències per a la vida.\nMillores en competències lectores i de matemàtiques.\nBeneficis per a la salut en la pràctica d’activitats esportives.\nActitud més positiva cap a l’escola, esplai o centre i major sentiment de pertinença\nAugment de competències socials.\nAugment de competències psicoemocionals.\nAprenentatge en la gestió de les emocions, de l’estrès, la frustració, empatia…\nIncrement de les expectatives formatives postobligatòries\nEn definitiva, fer activitats extraescolars és crucial per als nens, nenes i joves, i cal que fem el possible perquè hi puguin participar, escollir les que més els agrada i les que poden afavorir al seu desenvolupament.\nDes de Fundesplai vetllem perquè tots els infants tinguin aquesta oportunitat, oferint un ventall d’activitats extraescolars molt ampli, volem que la igualtat hi sigui present, i és per això que treballem amb equips educatius formats i de qualitat.\nSi vols conèixer més a fons la nostra oferta o tens algun dubte, posa’t en contacte amb nosaltres!\nNecessites que organitzem extraescolars a la teva escola? Contacta'ns!\nSi t’ha agradat aquesta entrada, comparteix-la i fes-ne difusió! 🙂\n16.05.2022 • Acollides i extraescolars, Educació en el lleure\n19.04.2022 • Acollides i extraescolars, Educació en el lleure\n28.03.2022 • Acollides i extraescolars, Educació en el lleure


Una nova exposició per retre homenatge als desapareguts a la Batalla de l'Ebre - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nUna nova exposició per retre homenatge als desapareguts a la Batalla de l'Ebre - Diari de Barcelona\nUna nova exposició per retre homenatge als desapareguts a la Batalla de l'Ebre\nLa mostra, 'Ossos com a tiges que encara no han florit', al Centre 115 Dies també vol reivindicar l'ofici d'arqueòleg\nEl centre d'interpretació 115 Dies de Corbera d'Ebre, del Consorci Memorial de la Batalla de l'Ebre (COMEBE), estrena demà nova exposició. Ossos com a tiges que encara no han florit vol reivindicar l'ofici d'arqueòleg i ret homenatge als desapareguts en la Batalla de l'Ebre, de la qual es compleixen 83 anys diumenge. És una mostra sobre els treballs d'excavació de la fossa del Mas de Santa Magdalena de Móra d'Ebre, la més gran oberta fins ara a Catalunya i on s'han recuperat les restes de 177 soldats i 9 amputacions. L'exposició reproduirà els sons que es produeixen des que es localitza la fossa fins que s'exhuma un cos i permetrà observar a vista de dron les 64 rases o llocs d'enterrament que s'han obert a Santa Magdalena.\nPla general de les excavacions a la fossa més llarga trobada al mas de Santa Magdalena. Imatge del 4 de gener de 2021. ACN\nPla general de diverses fosses obertes de la batalla de l'Ebre amb arqueòlegs treballant al Mas de Santa Magdalena, a Móra d'Ebre. Imatge del 24 de febrer de 2021. ACN\nL'exposició forma part de l'edició 2021 del cicle 'Ebre, Música & Patrimoni' que organitza el Museu de les Terres de l'Ebre d'Amposta. El fil conductor de l'edició d'enguany és el paisatge sonor. El COMEBE organitza activitats complementàries dins del cicle. Demà a les 19.30 h, es podrà veure a l'Església del Poble Vell de Corbera d'Ebre l'espectacle 'Mort a les cunetes', un muntatge teatral que narra la història de la fossa de Can Maçana on es van afusellar nou republicans, acusats de rebel·lió i sedició, la mitjanit del 9 de febrer de 1939. Un es va escapar i ho va poder explicar.


Fotos per afició: de gener 2012\nA falta de temps per anar “por ahi” a fer fotos, què millor que buscar coses a fotografiar dins de casa. Fa uns dies vaig veure unes fotos molt xules d’unes gotes d’aigua, i vaig decidir provar-ho jo, a veure què en treia. Vaig pujar a la terrassa i vaig muntar la paradeta.\nla càmara estava sobre la primera cadira\nImagino que per fotografiar gotes d’aigua, la tècnica ha de ser com la de la macrofotografia. I a mi aquest tipus de fotografia m’agrada, però encara no l’he experimentat. El que trobo més difícil és l’enfoc. És més fàcil enfocar una marieta que una superfície d’aigua on no hi tens cap referència i no acabes de veure què és el que queda enfocat. Aquí hauria d’entrar en joc el coneixement fotogràfic de la hiperfocal, estic a un metre i mig, doncs hauria d’enfocar just en aquest punt perquè tot aquest tros em quedi enfocat. Però en aquest cas no ho vaig acabar de trobar.\nA part hi juguen també d’altres factors, com per exemple la lent que es fa servir. Mai li he trobat la gràcia a un objectiu de focal fixa, però imagino que servirà per fer aquest tipus de fotografia.\nCom sempre, jo vaig haver d’actuar amb les armes de què disposo, així que vaig muntar el 28-200, em vaig posar a una distància on em va semblar que ja agafava l’enfoc, i vaig haver d’improvitzar també llum extra sobre l’escena, ja que no disposo de flash i la llum del dia començava a minvar.\nI per últim, estic veient també que en el procés de revelat en general s’acostumen a tocar els paràmetres d’enfoc (la màscara d’enfoc). No acabo de veure el per què s’han de tocar si quan fas la foto representa que ja has enfocat bé… En fi, m’hauré de seguir documentant per treure l’entrellat de tot plegat!\nEl resultat final no va ser l’esperat, però tampoc no em va desagradar. Aquí us en deixo un parell de mostres!\nPublicat per Sus a 1/29/2012 4 comentaris:\nDiürn o nocturn?\nJo sóc de nits, què hi farem. Hi ha qui està més actiu a primera hora del dia i a l'hora d'anar a dormir no s'aguanta, i hi ha qui, com jo, pel matí no és persona i per la nit té ganes de menjar-se el món. Quant a nivell social a mi m'agrada més aquesta segona opció, les converses que es tenen amb els amics per la nit no tenen preu. Fotogràficament parlant, lo rodó seria ser d'aquest grup i viure a Portugal, però vivint al Mediterrani, per fer una foto del sol arran de mar, no et queda altra que llevar-te quan encara és fosc. I això, amb 33 anys que tinc, només ho he fet un cop a la vida i en un curs al Cap de Creus. És clar que pitjor seria ser d'aquest grup i viure a la Meseta!\nAixò és el que ens perdem cada matí les persones nocturnes\nISO 100,, f11,, 0,3 seg\nPublicat per Sus a 1/18/2012 Cap comentari:\nLa segona part del viatge de l’estiu passat a Córsega, ens vam quedar soles l’Anna i jo. Vam tenir més temps per mirar de fer alguna excursioneta i, per part meva, per intentar treure-li suc al que fins aleshores havia après de fotografia.\nEn una d’aquestes excursions, baixant per un no-camí empinadíssim, ens vam plantar davant d’una cascada bastant impressionant. L’Anna va decidir acabar de baixar fins el riu, però jo vaig haver de decidir si invertir el temps que estaríem allà en arribar fins a baix (cosa complicada que l’Anna va assolir meritòriament), o si quedar-me a mig camí i provar de treure alguna bona foto. Vaig pensar que era una bona oprotunitat per provar el filtre de densitat neutra de gelatina que portava, tot i que anava sense trípode i enmig d’aquella pendent era difícil deixar la càmara estabilitzada per disparar. Va ser complicat.\nprovant el filtre buscant l’efecte seda de l’aigua,\nla foto em quedava moguda per falta d’estabilitat de la càmera\nComplicat perquè el lloc on em vaig quedar tenia unes bones vistes de la cascada, però estava en plena pendent i em vaig quedar molt limitada de moviments. Després perquè m’arribaven tots els esquitxos de la cascada, i el filtre quedava moll en dècimes de segon. Si feia la foto sense filtre, òbviament em passava el mateix, però aleshores em quedava moll l’objectiu. I per últim, perquè me’n vaig adonar que un gran angular segurament m’hagués ajudat a trobar un enquadrament millor. Amb el 24-105 i a la màxima distància que podia agafar de la cascada, no era suficient.\nA part, em faltava algún element humà per veure la magnitud de la cascada, però si agafava a l’Anna quan estava a baix, quedava massa petita, a part que aleshores només em sortia la part baixa (i la més lletja) de la cascada.\n(l'Anna despistada a peu de cascada) (un altre punt de vista amb una mica de cel)\nAixí que al final em vaig haver de mig resignar, i esperar que l’Anna tornés a pujar per, ara sí, fer una foto on sortís ella i la cascada, foto obligada en horitzontal, però permetent veure una mica la dimensió de tot pegat i fent entrar també el riu a l'enquadrement.\nPublicat per Sus a 1/12/2012 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: cascada, Córsega, filtres\nCada cop que he fet un viatge, la feinada ha estat classificar-me les fotos. Normalment intento ser ordenada, i em faig carpetes, subcarpetes i més subcarpetes, separant inclús el que han estat les meves fotos de les que m’han deixat els altres companys de viatge. Finalment i quan tot ha agafat certa prespectiva, faig una carpeta nova titulada “The best of”, seleccionant lo millor de lo millor, per si per casualitat algun dia a algú li interessa veure un resumet d’unes 50 fotos, o per si m’interessa fer-ne servir alguna per alguna cosa, i així se que allà és on hi trobaré les millors imatges.\nSuposo que és per això que les fotos que sempre et queden al cap són les que estan a aquesta carpeta. I aquí és on entra la màgia. De sobte, un dia obres aquelles carpetes i subcarpetes que tenies oblidades, i hi trobes alguna foto que incomprensiblement no estava amb les “The best of”. Això m’ha passat aquests dies revisant les de Brasil.\nAquesta es pot entendre que no estigués seleccionada, perquè es pot apreciar perfectament que en ma vida havia netejat el sensor de la meva antiga CANON EOS 400D (i probablement ni sabia que s’havia de fer), es veu tota la pols acumulada. Però tot i així és una foto que a dia d’avui li he trobat certes gràcies, com pot ser que té una llum màgica o que per fortuna, en aquell moment els núvols passaven per sobre d’unes horribles torres de comunicació que hi ha a la dreta del Corcovado. Igualment, trobo que és una foto que et diuen que està rescatada d’un arxiu de fa 50 anys i t’ho creus.\nDes del mateix Pao de Açucar he trobat també aquesta segona foto, un pèl retallada de l’original, transformat-la més en una panoràmica, però maca també, on a l’esquerra s’hi veu el Corcovado i a la línia de l’horitzó, el sol com cau darrere els núvols. A part, la boira no impedeix veure la magnífica badia que queda als peus del Pao de Açucar.\nPer cert, he estrenat mac, i amb ell la nova versió de lightroom, ho podeu apreciar per aquesta marca d’aigua que he incrustat en aquesta segona foto. No se si és que no hi estic acostumada però la veig enorme!\nPublicat per Sus a 1/07/2012 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Brasil, viatges


Garni Etruska Selva di Val Gardena Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Ciampinei 30, Selva di Val Gardena, Selva di Val Gardena, Itàlia, 39048 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Garni Etruska està situat idealment a Selva di Val Gardena; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Garni Etruska, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, servei de despertador, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió a cada habitació. Esquí, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Selva di Val Gardena, el Garni Etruska és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


El grup Stone Vibe, guanyador del Reussona 2019\nImatge dels guanyadors del concurs Reussona 2019.\nEl segon i tercer lloc han estat per Terra Ferma i Lobster respectivament\nActualitzada 26/06/2019 a les 15:28\nEl grup Stone Vibe és el guanyador Concurs de Música Reussona 2019, mentre que Terra Ferma i Lobster han quedat en segon i tercer lloc respectivament. El veredicte s’ha donat a conèixer després de la fase final del certamen musical reusenc, que ha tingut lloc a l’escenari de les Barraques de la Festa Major de Sant Pere.\nEls premis d’aquesta edició són 1.500 euros per la formació guanyadora, 900 euros per la segona classificada i 600 euros per la tercera. També s’atorguen dues mencions especials. Una és per a un grup novell valorada en 200 euros que recau en un grup amb una mitjana d’edat dels seus integrants no superior a 21 anys i que el jurat ha decidit que sigui per al grup Imapktats. L’altra menció especial de 200 euros, nova d’enguany, és pel millor grup que presenti totes les seves cançons en català i s’ha atorgat a La Canya del Metall.\nTerra Ferma és un projecte que nasqué l'any 2014, a partir d'un projecte anterior. L’any 2015 van enregistrar Aixecant el Vol, un EP que els dugué a tocar arreu del Camp de Tarragona. L'any 2016 van publicar el single Declaració de Principis i no és fins al 2018 que van presentar el seu primer LP: Un Brot de Llum. Aquest treball els ha portat a diferents indrets del territori. El seu estil centrat en l’ska, fusiona d’altres músiques com el funk, el rap, el rock o el reggae.\nComenta el contingut : El grup Stone Vibe, guanyador del Reussona 2019


LA RESPIRACIÓ EN EL FUTBOL | Mutualitat Catalana de Futbolistes\nLA RESPIRACIÓ EN EL FUTBOL\nPer MCF · 17 febrer, 2021\nL’oxigen és el principal suport perquè una persona pugui viure. Sense una mínima aportació d’oxigen ens seria impossible poder portar a terme totes les activitats metabòliques que el nostre cos necessita per poder funcionar, i òbviament, ens seria impossible poder portar a terme totes i cadascuna de les activitats que realitzem al llarg del dia, des d’un simple moviment com el de rentar-se les dents o pentinar-se fins a un exercici intens com per exemple un partit de futbol\nIgual que passa amb el sistema circulatori en augmentar la freqüència a la qual bateig el nostre cos, el sistema respiratori té la capacitat d’adaptar-se a les necessitats del nostre cos realitzem exercici variant la freqüència i profunditat de les nostres respiracions. Aquestes adaptacions són gràcies, en part, a l’augment del treball dels músculs respiratoris, les quals tiren de nostra caixa toràcica per permetre una millor expansió dels pulmons i, per tant, una millor entrada d’aire en ells. Aquestes adaptacions són les que ens permeten fer davant l’augment de les necessitats d’oxigen a mesura que incrementa la intensitat de l’exercici. El bon funcionament d’aquestes adaptacions, sempre que les vies aèries permetin retardar l’aparició de la dispnea (sensació d’ofec) i de la fatiga muscular, factors que limiten el rendiment esportiu del jugador.\nObstrucció bronquial i esforç\nPerò, aquestes adaptacions són poc eficaces si les principals vies respiratòries (nas, faringe, laringe, tràquea i bronquis) i inclús els pulmons estan obstruïts per un cúmul de secrecions (normalment mucositat), les quals oposen resistència al pas de l’aire i aquesta arriba amb moltíssima més dificultada als pulmons. Això vol dir que un jugador refredat i amb una gran quantitat de mucositat al nas i al pit, ha de fer molt més esforç per respirar que altre jugador que no li estigui, incrementant el treball dels músculs respiratoris, la qual cosa, ja que de per si es veu incrementat durant la pràctica esportiva.\nCongestió i rendiment\nCom el treball d’aquests músculs és molt major de què habitualment és, es fatigaran abans i, per tant, la seva capacitat per obrir la caixa toràcica estarà disminuïda. Aquesta fatiga dels músculs respiratoris, conjuntament a la resistència que oposa la mucositat en les vies respiratòries, afavoriran al fet que l’entrada de l’aire amb nova aportació d’oxigen estigui disminuïda. Aquesta disminució d’aportació comporta, per tant, a una menor aportació d’oxigen als músculs perifèrics, entre ells el quàdriceps, múscul de vital importància en la pràctica futbolística. Per tant, tot l’anterior es tradueix en el fet que, si un jugador es troba congestionar a causa d’un refredat, el seu rendiment durant un partit o entrenament de futbol es veurà dràsticament reduït a causa de la fatiga i de la dispnea produïda per l’acumulació de mucositat.\nPer evitar situacions com aquestes, és convenientment que els jugadors cuiden la teva salut, no només en temes musculars i articulars, sinó que també la teva salut respiratòria. Malgrat que la majoria de vegades pot resultar impossible evitar un refredat, hi ha factors que el jugador hauria de tenir en compte per minimitzar la probabilitat de patir-lo com per exemple evitar agafar fred, prendre begudes a temperatura ambient o temperades i, per descomptat, no abusar de l’aire condicionat. Així mateix, durant els entrenaments i partits, seria recomanable la utilització de bufandes, robes llargues i, fins i tot, la utilització de mantes si s’està a la banqueta. Si malgrat els esforços del jugador, no es pot evitar la congestió per l’aparició de mucositat, un tractament mèdic adequat i un tractament específic de fisioteràpia, ajudarien a disminuir aquesta congestió, milloraria l’entrada d’aire i, per tant, ajuda a retardar la prompta aparició de dispnea i fatiga en el jugador.


Jordi Navarro: Crisi, retallades i corrupció\nCrisi, retallades i corrupció\nL'any 2007 va esclatar la crisi de les hipoteques subprime als EUA. Aquell producte financer tòxic va arruïnar milers de famílies americanes i les connexions del sistema financer van arrossegar la crisi immobiliària a territoris europeus, especialment a l'estat espanyol i Irlanda. La crisi immobiliària va propagar-se ràpidament i en qüestió de mesos va convertir-se en una senyora crisi financera (recordem el primer rescat financer fet pel PSOE) que va contaminar molts bancs.\nSuccessivament van encadenar-se alguns trimestre amb creixement zero del PIB i el govern del PSOE (2009) va haver de reconèixer que l'estat espanyol havia entrat en crisi. A partir de llavors els tempos es van accelerar i la crisi econòmica va derivar ràpidament en un increment important de la taxa d'atur i ben aviat allò es va convertir en un crisi social evident.\nMalgrat l'esclat d'indignació als carrers, l'escassa cultura democràtica que hi ha a l'estat espanyol i una certa incapacitat per articular una alernativa real, el PP i CiU van instal·lar-se de nou al poder (un a Espanya i l'altre a Catalunya) i van començar a aplicar dures receptes econòmiques seguint les directrius de la troica. En els darrers anys aquest fet provocat l'augment de les cotes de pobresa, precarietat i atur, sumint una gran majoria ciutadana en l'autèntica misèria. Hi ha imatges absolutament insòlites i que no es veien des de l'època de la post-guerra. El desmantellament accelerat de l'estat de benestar i l'aplicació forçosa del darwinisme social s'han combinat alegrement amb rescats multimilionaris i injeccions de fons públics a bancs manats per fatxendes i ultraliberals. Mentre una gran majoria s'ha empobrit, una gran minoria ha tret suc de la situació.\nLa crisi social, les retallades i la fallida de l'Estat de Benestar, un model econòmic ineficient i farcit de desigualtats, un empresariat caduc i antidemocràtic i una corrupció sistèmica que afecta a partits i empreses, fa que la crisi sigui ja civilitzatòria. El model de civilització que durant les últimes dècades ha articulat l'estat espanyol ja ha tocat sostre i cal redefinir unes noves bases per construir quelcom nou. Europa ha renascut innombrables cops de les seves pròpies cendres. La il·lustració va ser un període de llum i malgrat els errors i les reculades, va fer sortir la societat de les restes de l'Antic Règim i va articular un nou ordre sobre unes noves bases, i així successivament.\nAvui, cal que a Catalunya (els nostres veïns espanyols han de recórrer el seu propi camí) activem un procés constituent per posar en entredit l'Antic Règim monàrquic, autonòmic i capitalista. I aquí vull remarcar que tot aquest procés no ha de caure en biaxos electorals perquè el que cal derrocar és molt ferm i només amb aliances fermes i sòlides (els experiments electorals son volàtils, cal no oblidar-ho) podrem fer front al règim que ens impedeix sortir de l'atzucac.\nLa crisi civilitzatòria és molt espanyola i està basada en crisi, retallades i corrupció, però va més enllà; per això cal articular aliances regionals i internacionals per aturar els peus del capitalisme criminal que s'estén per tot el món. És important que Catalunya reforci la seva presència en els fòrums anticapitalistes internacionals i que entauli aliances amb moviments de Grècia, França, Anglaterra, Irlanda, Marroc, Veneçuela, Kerala, Bolívia, Brasil.... És clau no afrontar la crisi civilitzatòria des de l'aïllament o des de l'ombra d'Espanya.


Una empresa pot negar-se a contractar algú si no està vacunat?\n11 / 08 / 2021 | Actualitat\nLa campanya de vacunació avança cada vegada més ràpid i cada vegada més espanyols comencen a rebre el tractament per desenvolupar immunitat davant el virus.\nMalgrat que la velocitat de vacunació inicialment no ha sigut molta, el debat i els dubtes sobre l’obligatorietat d’acceptar o no la vacuna comencen a germinar als centres laborals.\nEls treballadors estan obligats a vacunar-se?\nSegons l’actual normativa, en l’àmbit laboral no hi ha la vacunació obligatòria com a eina de prevenció, ni tan sols per a les professions amb risc per exposició biològica. És a dir, ni tan sols els metges, que poden estar exposats diàriament al virus, tenen l’obligació de vacunar-se.\nPot sancionar-me l’empresa si no estic vacunat?\nNo, en cap cas. L’empresa no pot ni tan sols exigir l’esmentada informació al treballador.\nExigir l’esmentada informació seria una vulneració de la llei de protecció de dades. L’empresa només podria recollir l’esmentada informació si fos de manera voluntària.\nÉs a dir, la companyia pot preguntar-ho, però el treballador pot no respondre i queda blindat en cas que la direcció el discriminés d’alguna manera a causa de la seva decisió de no contestar.\nPot l’empresa canviar-me de lloc si no estic vacunat?\nNo, l’empresa no pot justificar cap modificació substancial de les condicions laborals. Si la direcció justifica de manera directa un canvi en les condicions laborals d’un empleat pel fet de no estar vacunat o no voler vacunar-se, estaria incorrent en una discriminació.\nPoden preguntar-me en una entrevista de feina si estic vacunat?\nL’empresa pot preguntar-ho, però el candidat té tot el dret a no respondre.\nLa pregunta sobre si una persona està o no vacunada seria equiparable a la de si pensa o no tenir fills, si està o no embarassada o si té previsió de mudar-se en algun moment. És informació personal i no rellevant per l’entrevista de feina.\nUna empresa només pot decidir contractar o no a una persona per les seves aptituds professionals i l’encaix d’aquestes en el perfil que busca.\n← Avantprojecte de Llei de Reforma de la Llei Concursal Els dipòsits bancaris continuen creixent →


Mònica Lora: de setembre 2013\nEl dia 17 d’Agost el grup municipal de Plataforma per Catalunya va enviar un escrit al Govern Municipal sol·licitant que intervingués per tal de què en el Parc de Bombers de Mataró retiressin l’estelada que oneja en l’edifici public.\nEn data 9 de Setembre se’ns va contestar per escrit, al·legant que no podien acceptar la nostra petició.\nEn aquest sentit dir que la nostra intenció era no haver de portar això a votació, i que el Govern Municipal mogués fitxa a favor del respecte i de la pluralitat de sentiments de les persones que convivim a Mataró.\nÉs per això que des del grup municipal de Plataforma per Catalunya en el Municipi de Mataró, davant la inoperància del govern de la ciutat, ha presentat una proposta per tal d’instar al Departament d’Interior de la Generalitat de Catalunya a què retiri l’estelada que oneja en el Parc de Bombers de Mataró, i també que l’Ajuntament de Mataró es posicioni a favor del respecte i de la pluralitat de sentiments dels seus ciutadans.\nRecordar que el respecte és primordial i nosaltres creiem que en un edifici d’un servei public, pagat per tots, no podem permetre que s’utilitzin per a finalitats partidistes, atès que l’estelada no és un signe d’identificació de tota la societat que conviu a Mataró.\nPublicat per Mònica Lora a dimarts, de setembre 17, 2013 3 comentaris:\nPxC denuncia la pujada abusiva de la taxa per la tinença d'animals de companyia\nMònica Lora reprova que el govern municipal alci la taxa per la tinença d’animals de companyia sense que repercuteixi en cap contraprestació\nEl grup municipal de Plataforma per Catalunya ha mostrat el seu desacord amb l’abusiu augment de la taxa per la tinença d’animals de companyia.\nLa portaveu Mònica Lora ha volgut recordar que “les taxes municipals són resultat del cost d’un servei que l’Ajuntament ha de donar, i en aquest cas el pagament d’aquesta taxa per part dels propietaris d’animals no repercuteix en cap contraprestació ni servei addicional”.\nEn aquest sentit Lora ha manifestat la seva disconformitat per la pujada injustificada de la taxa en qüestió, que va ser aprovada pel govern municipal en les ordenances municipals amb el vot en contra de Plataforma per Catalunya, i que implica una alça de 21,54 €, des dels 8,46 € fins als 30 €.\nPlataforma per Catalunya ha instat a la modificació d’aquesta taxa, vist que el municipi ni tan sols disposa de pipicans, una reivindicació que el grup municipal identitari porta temps posant sobre la taula en les sessions plenàries.\nPublicat per Mònica Lora a dilluns, de setembre 09, 2013 Cap comentari:\nPxC denuncia la pujada abusiva de la taxa per la t...


Escola de la Natura - +AIRE. La Generalitat activa un avís preventiu per contaminació atmosfèrica a la conurbació de Barcelona\n+AIRE. La Generalitat activa un avís preventiu per contaminació atmosfèrica a la conurbació de Barcelona\nLa mesura es pren pels nivells força elevats de diòxid de nitrogen mesurats a les estacions de la Xarxa de Vigilància i Control de la Contaminació Atmosfèrica\nLa Direcció General de Qualitat Ambiental i Canvi Climàtic, del Departament de Territori i Sostenibilitat, ha activat un avís preventiu per contaminació atmosfèrica als 40 municipis de la conurbació de Barcelona que formen part de la Zona de Protecció Especial (ZPE) de l’Ambient Atmosfèric. L’avís preventiu és la fase prèvia a la possibilitat d’episodi ambiental, sense que s’hagi de produir necessàriament. L’objectiu d’aquesta actuació és reduir les emissions de contaminants per evitar un episodi ambiental.\nLa mesura es pren perquè els nivells de contaminació per diòxid de nitrogen (NO2) han superat el valor de 160 μg/m³ de mitjana en una hora en més d’una estació de la ZPE. En concret han estat tres de la ciutat de Barcelona – Eixample, Gràcia-Sant Gervasi i Sants. A més, la previsió meteorològica a 24 hores indica que les condicions de dispersió no milloraran. La Direcció General de Qualitat Ambiental i Canvi Climàtic farà un seguiment diari exhaustiu dels nivells i valorarà si cal activar un episodi de contaminació o bé desactivar l’avís preventiu.\nRecomanacions per reduir la contaminació La Generalitat recomana als ciutadans dels municipis afectats:\nRegular la climatització de les llars i als establiments.\nMunicipis afectats La Zona de Protecció Especial de l’Ambient Atmosfèric de la conurbació de Barcelona inclou municipis del Barcelonès, el Baix Llobregat, el Vallès Oriental i el Vallès Occidental: Badalona, Barcelona, l'Hospitalet de Llobregat, Sant Adrià de Besòs, Santa Coloma de Gramenet, Castelldefels, Cornellà de Llobregat, Gavà, Martorell, Molins de Rei, Esplugues de Llobregat, el Papiol, Pallejà, el Prat de Llobregat, Sant Andreu de la Barca, Sant Feliu de Llobregat, Sant Joan Despí, Sant Just Desvern, Sant Vicenç dels Horts, Viladecans, Badia del Vallès, Barberà del Vallès, Castellbisbal, Cerdanyola del Vallès, Montcada i Reixac, Ripollet, Rubí, Sabadell, Sant Cugat del Vallès, Sant Quirze del Vallès, Santa Perpètua de Mogoda, Terrassa, Granollers, la Llagosta, Martorelles, Mollet del Vallès, Montmeló, Montornès del Vallès, Parets del Vallès, i Sant Fost de Campsentelles.


40 anys PSM Més per Menorca - PSM Més per Menorca\nds. 23 d'octubre - 22:26\nPublicat el 10 gener 2017 18 març 2017\nEl PSM està d’aniversari: enguany fa quaranta anys que es va fundar el Partit Socialista de Menorca, nascut de la fusió del Moviment Socialista de Menorca i el Moviment Federalista de Menorca. Durant aquest any durem a terme una sèrie d’activitats per celebrar aquest aniversari, començant per la jornada formativa i festiva que durem a terme aquest diumenge a Ciutadella, per reivindicar la reforma del dret civil balear com un mitjà efectiu i útil per incrementar la capacitat d’autogovern de Menorca.\nQuan es va fundar el PSM, el 17 de setembre de 1977, només feia dos mesos que les forces polítiques menorquines havien signat el “Pacte del Toro”, un acord que posava en el centre del debat preautonòmic la reivindicació d’un govern per a l’illa de Menorca: el futur Consell Insular. El PSM naixia amb la convicció que feia falta una força política que, per damunt de qualsevol altre interès, posàs Menorca com a prioritat.\nHan estat quaranta anys de coherència i perseverança en la lluita per uns objectius que, malgrat el pas del temps i els canvis socials i polítics, es mantenen ben vigents. Durant quatre dècades, al govern o a l’oposició, en solitari o formant coalició amb altres forces, el PSM ha estat clau als ajuntaments, al Consell Insular i al Parlament i el Govern de les Illes Balears. Després de la lluita per la supervivència del partit durant la difícil dècada dels vuitantes, quan algunes veus auguraven la propera extinció de l’esquerra nacionalista, el PSM s’ha anat afermant com un espai imprescindible.\nLa raó de ser del PSM ha estat i continua essent l’afirmació de Menorca com a comunitat política, i la reivindicació permanent de les màximes cotes de decisió des de Menorca, com a mitjà per aconseguir el progrés, el benestar i la igualtat de la nostra societat, la protecció del territori limitat i fràgil de la nostra illa i la planificació sostenible dels recursos, la diversificació econòmica sobre la base de l’equilibri entre els diversos sectors productius, la recuperació i normalització de la nostra llengua, la defensa dels col·lectius desafavorits i d’una política social que faci efectius els drets socials, la protecció del teixit comercial local davant la colonització de les grans empreses i franquícies, la reivindicació de la pagesia davant la pressió d’un urbanisme ferotge i del risc del monocultiu turístic, i en definitiva la defensa dels interessos dels menorquins i menorquines sense dependències externes. La nostra raó de ser és Menorca. Per açò hem lluitat durant quaranta anys, i per açò continuam avui apostant per aquest projecte.\nEns equivocaríem si reduíssim la valoració del PSM a la gestió que han fet els seus homes i dones cada vegada que han tingut, i tenen, l’ocasió de formar part de majories de govern. El primer èxit del PSM és la seva mateixa existència: no sé qui va dir allò de «si el PSM no existís l’hauríem d’inventar». Darrere aquesta frase ocorrent hi ha tota una definició: el PSM ha estat i continua essent l’eina més útil del menorquinisme polític, l’instrument més eficaç per plantar al bell mig de la societat menorquina els grans temes que esmentàvem just ara, al voltant dels quals ha girat el debat polític i l’agenda institucional durant les últimes quatre dècades.\nLa identitat i la raó de ser del PSM ha estat l’estranya capacitat de convertir tots aquests continguts ideològics i programàtics en l’ordre del dia ineludible de les altres forces polítiques, que a vegades per maquillatge, per interès o per inevitable mimetisme, han acabat incorporant moltes de les reivindicacions històriques del PSM i convertint el seu discurs en la clau de volta del debat polític menorquí.\nI hi ha un aspecte sobre el qual vull insistir d’una manera expressa. El fet que el PSM sigui un partit d’àmbit insular dibuixa també el projecte que volem per al nostre país. D’una banda, la independència de lligams externs, la no supeditació a partits estatals, garanteix la solvència d’un projecte propi que no s’ha dissolt dins el bipartidisme espanyol mentre aquest ha estat dominant, ni sucumbeix ara als cants de sirena de nous projectes d’avenir incert que reprodueixen els pitjors esquemes del sucursalisme.\nD’altra banda, en relació a les altres Illes Balears, el caràcter insular del PSM, federat amb partits afins sobirans a les altres illes, és anunci i promesa del que encara tenim pendent de fer: el desenvolupament d’un ordenament institucional que doni a cada illa el màxim autogovern, i reservi per a un Govern interinsular la funció coordinadora, la interlocució exterior i la garantia d’igualtat efectiva per a tots els ciutadans i ciutadanes. Aquesta reivindicació insularista és una de les senyes d’identitat i permanent cavall de batalla del PSM.\nAquest ha estat i és el PSM. El de fa 40 anys, i el d’avui. El mateix de sempre, però cada dia nou. La crisi econòmica, social i política dels últims anys ha dibuixat un nou equilibri —o desequilibri— de forces i de sigles, i ha fet emergir noves lluites i noves aspiracions ciutadanes que reclamen el seu lloc en l’agenda política. El PSM ha sabut llegir els signes d’aquesta nova època com un reclam d’obertura, una invitació a la suma de sensibilitats diverses per crear un nou espai per a la participació política i la construcció d’una nova majoria social, articulada a l’entorn del nou projecte que és Més per Menorca.\nEl repte és fenomenal, però 40 anys de compromís avalen l’aposta.\n← No a les prospeccions petrolieres