Activitats per nens | Festes infantils | David Lloyd\nDavid Lloyd Clubs Famílies i nens\nHEM DESENVOLUPAT UNA OFERTA MOLT COMPLETA D’ACTIVITATS QUE TOTS ELS SOCIS PODRAN GAUDIR, TANT INDIVIDUALMENT COM EN FAMÍLIA\nAmb una oferta tan àmplia d'activitats familiars, no és cap sorpresa que a les famílies els hi encanti passar l'estona als clubs David Lloyd: aneu-hi a nedar, jugar a tennis, esmorzar, dinar… i deixeu que els nens juguin a la zona infantil. Abans que us adoneu haurà passat tot el dia, però no marxeu sense fer una visita ràpida a l'spa mentre els nens s’entretenen en una sessió de DL Kids!\nEns encanta que els nostres clubs siguin llocs acollidors on relacionar-se: segur que trobareu moltes activitats a les quals voldreu apuntar-vos.\nConeixem bé la importància de mantenir tota la família sana i activa, per això hem reunit una gran varietat d'activitats no només per a nens, sinó perquè tots en gaudiu plegats. Degusteu els nostres plats junts o divertiu-vos en família en algun dels nostres esdeveniments socials: a David Lloyd oferim coses que agradaran a tots els socis, tinguin l'edat que tinguin.\nOrganitzem moltes activitats divertides que faran que els vostres fills estiguin ben entretinguts i contents. Hem pensat en tot perquè pugueu gaudir d'estones de tranquil·litat, diversió i moments de qualitat junts.\nSeleccionem productes frescos de temporada amb molta cura i servim deliciosos àpats equilibrats de gran qualitat. Tenim una oferta per a tots els gustos i per a cada moment del dia: un snack ràpid de bon matí, un tranquil esmorzar o dinar a la terrassa sota el sol o alguna cosa per picar al costat de la piscina.\nEl nostre fantàstic programa DL Kids és una manera ideal d'aconseguir que els teus fills es mantinguin sans i en forma mentre s'ho passen d'allò més bé. I el que és millor: hem dissenyat l’horari infantil perquè coincideixin amb els horaris d'activitats dirigides per a adults, de manera que mentre els nens es diverteixen fent manualitats o jugant, tu pots apuntar-te a alguna classe.\nDL Kids és una manera perfecta de tenir els nens entretinguts mentre desenvolupen noves habilitats, practiquen esport i fan nous amics.\nEls nostres programes All Stars són fantàstics per aconseguir que els teus fills aprenguin noves habilitats en un entorn molt divertit. Els nostres entrenadors comencen els programes de tennis, pàdel i natació ensenyant el més bàsic i gradualment van augmentant la dificultat perquè els nens millorin i progressin en l'esport que han triat, sense deixar de divertir-se. De fet, l'únic problema pot ser que aviat siguin millors que tu!\nDe nadons a adolescents\nTinguin l'edat que tinguin els teus fills, sempre trobaran alguna activitat per a ells. Per als nostres socis més joves, comptem amb un equip de guarderia excel·lent i totalment qualificat, que estarà encantat d'ocupar-se d’ells.\nA més dels nostres fantàstics programes DL Kids, Holiday Active i All Stars, oferim classes especials de gimnàs, tennis i natació per als socis de més d'11 anys, així els donem moltes oportunitats de mantenir-se en forma.\nA tothom li agraden les festes i a nosaltres ens encanta organitzar-les: fem divertides festes temàtiques, amb menjar deliciós, invitacions i bosses d'aniversari. Tu només has de portar el pastís, uns quants convidats i el nen o nena que fa anys: deixa'ns la resta a nosaltres.\nI no fem només festes d'aniversari; oferim una gran quantitat de serveis i espais diversos per a celebracions, actes d'empresa, sales de reunions i esdeveniments socials. Tant si vols fer una celebració a l'interior com a l'exterior, et garantim que passaràs un dia inoblidable. Nosaltres ens ocuparem de tot, l'únic que hauràs de fer tu és passar-t'ho bé.\nA punt per unir-se?


Av. Països Catalans, 1, Miralcamp - 25242 Telèfon: 973 601701 Fax: 973 710102\nMiralcamp es troba situat a les terres de la plana d'Urgell, en un lloc privilegiat d'aguaitament dalt del turó anomenat la Serra, des d'on es pot divisar tota la plana d'Urgell. Fins a l'actualitat, els coneixements històrics que hi ha de Miralcamp no permeten afirmar, auvi per avui, l'existència de vida o d'un possible poblament en època prehistòrica. Això no implica que aquesta zona hagués estat inèdita o totalment desconeguda pels nostres avantpassats. Les investigacions dutes a terme en els seus indrets immediats evidencien restes materials que ens constaten l'existència d'activitat humana en llocs pròxims, al terme que actualment comprèn Miralcamp. Des del segle VIII, les terres lleidatanes es veieren invaïdes per l'element sarraí. Això formà una mena de franja, terra de ningú, on no hi va haver un procés evolutiu en el conrreu de les terres i la població. Cap al segle XI començà a have-hi una restauració cristiana a les terres entre el riu Segre i la zona de la Segarra. Els comtes i els seus bisbes ajudaren a fer aquesta tasca. A mitjans de la dècada de 1070, el comte Ermengol IV de Gerb assegurà la línia fronterera fins a Agramunt i Barbens, empalmant amb les posicions barceloneses de Cervera i Anglesola. L'empresa militar iniciada cap a l'any 1078 va permetre alliberar tota la ribera del Sió i el Pla d'Urgell, aquest avanç va permeté emprendre la repoblació de la plana d'Urgell en els seus dos sectors: Ribera del Sió i plana de Mascançà, al nord i al sud de la serra d'Almenara. Aquesta activitat organitzadora de nuclis locals es desenvoluparà, sobretot, al llarg del segle XII, després de la conquesta de Lleida per Ramon Berenguer IV el 1149, i és en aquesta època on trobem la primera notícia documentada de Miralcamp. La primera notícia escrita que tenim es remunta a l'any 1172, el document "Termini antiqui civitatis Ilerde", transcrit en el "Llibre verd petit de la Paeria de Lleida", dóna a conèixer els límits del regne sarraí de Lleida en acabar-se la dominació musulmana. En els confins del Mascançà hi havia: els Arcs, Bellvís, Sidamunt (Sidamon), Miralcamp, Torregrossa i Juneda. A part també trobem Miralcamp vinculat a la casa d'Anglesola des de 1175. Bernat d'Anglesola fa testament dels seus béns abans de partir cap a Tolosa amb l'exèrcit del rei Alfons I el Cast, i deixa a Geralde i al seu marit tot l'impost de sortida de Miralcamp i Golmés: més endavant, el 27 de juliol de 1179, Bernat d'Anglesola torna a fer testament, i deixa en aquest últim al seu fill Pere en feu el cstell de Miralcamp del seu germà Berenguer, el castell de Sidamunt (Sidamon) i també el d'Alcoletge, Mollerussa i Fondarella. Finalment, Bernat d'Anglesola fa el seu definitiu testament l'any 1182 i consta com a senyor dels castells de Miralcamp, Paganell, Golmés, Ventoses, Gerb, Sidamon, Fondarella i Anglesola. El topònim de Miralcamp està molt vinculat a la seva situació privilegiada de vigila respecte la plana d'Urgell i la primera vegada que és mencionat el 1172 surt amb el nom originari de Miralcamp.\nEl poblament de la Catalunya Nova, dins la qual es trobava Miralcamp, es va realitzar en una empenta definitiva al segle XII, un cop allunyat el perill musulmà. Els que vingueren a aquestes contrades procedien d'indrets de Catalunya Vella o del Nord de Catalunya, dels comptats d'Urgell o del Pallars. Respecte al nombre d'habitants de la vila de Miralcamp, no se'n té cap notícia fins al fogatge de 1365-1370. Les dades que tenim és d'un cens de 37 focs a la vila de Miralcamp (uns 170 habitants). Les pestes de mitjans i finals del s. XIV delmaren la població i la gent abandonà els camps. Penseu que, de 476.820 habitants que tenia Catalunya el 1347, es va passar a 293.352 habitants els anys 1378-1381.\nAl llarg dels segles medievals, un dels factors econòmics principals fou l'agricultura. Primerament d'autosuficiència, per després passar a tenir excedents per vendre. L'economia en aquests moments era de tipus feudal. D'aquesta manera, hi havia un senyor de la terra i aquest la deixava conrear a canvi d'uns censos, beneficis i obligacions per part dels pagesos, a la vegada que aquests es sotmetessin a la seva autoritat. Dels tipus de conreu, hem de tenir present, sobretot, els cereals, el blat, l'ordi i la civada. El testament de Pere Serzano i de la seva dona Guillemoneta (fet a Miralcamp l'any 1408, per decret del batlle de la vila, Felip de Cubells, essent senyor de Miralcamp Jordi Caramany), és prou revelador i ens dona a entendre alguns tipus de conreus que es feien a la vila. En el document es fa inventari de les finques i que s'hi conrea: hi ha una terra que en diuen de Na pastora, que és erma, un tros als prats, que té per límits a Antoni Batlle, el terme de Vilaplana, Balaguer de Lluçal, i els pubills de Suriguera, amb Berenguer Prat i R.Canós. Més endavant, deixa una vinya també als prats i una altra al camí de la vila. La vinya era un conreu molt important a l'Edat Mitjana. Era un dels principals cultius de secà, proporcionava al cos del consumidor el carlor per soportar les temperatures fredes de la zona. A continuació, el document, menciona un hort amb un ferraginal (tros dedicat a plantar-hi farratge per a les bèsties), sembrat d'ordi, un tros al bassal, al costat del terme de Vilaplana, sembrat amb blat, ordi i safrà. I finalment un tros erm a les forques.\nAquest testament ens porta a parlar de la Notaria de Miralcamp. Els primers documents es daten l'any 1383, en la venda de castlania de Bellfort i termes, autoritzat per Marcos de Villa, rector i notari de l'església de Miralcamp. Més endavant, el 1440, trobem un testimoni d'emancipació, i un trasllat del testament de Felip Galceran de Castro al 1452, autoritzats per Jeronimo Soltville davant Pere Morell, notari. L'operació es fa al Castell de Miralcamp. L'any 1464 trobem el testament de Magdalena d'Anglesola on figura Guillem d'Arrego, rector i notari de l'església de Sant Miquel del castell de Miralcamp. En la dita notaria s'hi feien altres documents, com vendes, capítols matrimonials, inventaris, etc., no solamentde Miralcamp, sinó de les viles més properes, com Torregrossa, Mollerussa, Arbeca, Juneda i altres. L'existència d'una notaria a Miralcamp deixa palesa de la importància que en l'època medieval agafà la vila, senyoriu i castell de Miralcamp, on qualsevol que vulgués podia realitzar un document sense haver de recórrer a les notaries de Lleida, Tàrrega o Cervera.


Qui és qui | Higini Herrero .cat\nSant Pere. És el director dels Serveis Informatius de la cadena i el presentador estrella del telenotícies. Orgullós de la seva feina i del seu gust en el vestir. Llueix acolorides americanes confeccionades per Santa àgata de Barcelona. També és el patró de molts pobles catalans: l’Escala, Reus, Sant Pere de Ribes, Sant Pere Pescador, Sant Pere de Riudebitlles, Sant Pere Sallavinera… i Sant Pere de Vilamajor. També és el dipositari de les claus del Cel i en controla l’entrada. És el titular de la gran església de Sant Pere de Vilamajor, coneguda a primers de segle XX com la Catedral del Vallès. Celebra la seva festa el 29 de juny. Veu: Higini Herrero\nSant Elies. És el corresponsal dels Serveis Informatius al turó de Sant Elies i també l’enviat especial a qualsevol lloc on hi hagi una notícia. De caràcter confiat però tenaç a l’hora d’investigar qualsevol notícia. Acostuma a trobar misteris a tot arreu, fins i tot quan tot està ben clar. Creu en els extraterrestres. No li agraden les americanes i prefereix dur una còmode túnica. També és el propietari de l’empresa Telepluja: Truqui i li portem la pluja a casa. És el titular de l’ermita de Sant Elies i celebra un aplec el dia de Sant Marc, cada 25 d’abril. Veu: David Pinheiro\nSanta Susanna és la jove nova presentadora del concurs “La Clau de la Qüestió” que s’emetrà properament a Higini TV. També es la directora d’entreteniment de la cadena. Va començar a treballar amb Sant Pere com a becària però ja té programa propi. Els seus amics, com Sant Elies, diuen que és molt bona comunicadora. Sant Pere, en canvi, tot i que no ho reconeixerà, no entén que vulgui un programa propi i s’allunyi del seu mestratge; la considera un xic ambiciosa. Tot i que li agrada passar llargues temporades a la costa del Maresme, té una esglesiola a la part nord de Vilamajor amb unes vistes precioses al turó de l’Home. Celebra el seu aplec el dia 11 d’agost. Veu: Anna Batlle\nSant Antoni fa de corresponsal del noticiari NEWS a Sant Antoni de Vilamajor, poble del qual n’és també patró. A més, també és el defensor de l’espectador d’Higini TV. Per aquest càrrec es necessitava algú que fos independent de l’àmplia influència de Sant Pere i qui millor que Sant Antoni, que se’n va independitzar al segle XIX? Com a defensor de l’espectador, Sant Antoni comptarà amb un programa propi on l’audiència s’hi podrà adreçar i fer-li consultes i/o queixes. Corre la veu que és més ric del que vol aparentar gràcies a un premi de loteria que manté en secret. La relació amb Sant Pere és tensament cordial per un motiu que cap dels dos vol revelar… de moment. Veu: Òscar Fernández\nSant Lleïr és el copatró de Sant Antoni de Vilamajor. És originari de més amunt de la Vall d’Aran i té un accent francès característic. La gent li diu de moltes maneres diferents: Sant Llehí, Sant Llehir, Sant Lliceri, Sant Llicer… però a ell li agrada que li digin: “Eminència monsenyor Lliceri, Sant, Bisbe i copatró de Sant Antoni de Vilamajor”, així de curt. No entén que el patró principal sigui Sant Antoni, patrector de traginers i animals, quan ell és tot un bisbe. El seu objectiu més inexplicable és canviar el nom del poble per Sant Lleïr de Vilamajor… Veu: Higini Herrero\nEn Gabriel és l’arcàngel encarregat de dirigir el Ministeri de Defensa de Vilamajor. Exèrcits d’àngels, sota les seves ordres, ens protegeixen de les invasions, robatoris, plagues… Tot el que faci falta per sentir-nos segurs. Se’l coneix per posar un xic massa d’èpica en totes les seves actuacions, ja sigui una batalla contra un exèrcit enemic o bé encendre un interruptor. És addicte als cafès. Veu: Òscar Fernández\n. En Custodi és el que queda de l’àngel que custudiava l’antic cementiri de Sant Pere de Vilamajor. Quan van traslladar el cementiri es van descuidar l’esquelet de l’àngel Custodi. Tot i que té ales, no pot volar perquè el van clavar a la paret de l’església i no es pot desenganxar. Es queixa que ningú el va a veure però, quan algú ho fa, el vol espantar amb la seva veu aterridora tot i que no entén perquè ningú s’espanta. La seva priviliejada situació el fa ser un testimoni imprescindible per saber allò que molta gent voldria que passés inadvertit… Veu: Higini Herrero\nEl general Morrut és el cap d’un poderós i exèrcit d’escarabats rogencs que, provinents del sud-oest d’Àsia, han decidit invair Catalunya i convertir totes les palmeres del gènere Phoènix en serradures. Al Vallès la guerra ja ha començat. El seu principal adversari és l’arcàngel Gabriel, cap de les tropes de defensa de Vilamajor. Veu: Higini Herrero\nLa castanya anònima és la única supervivent a la castanyada d’enguany. No en coneixem el nom, ni l’edat ni a quin castanyer viu, tot i que és de la castanyeda de la baga del Terrer, a la falda del turó de Sant Elies de Vilamajor. Des de que va aparèixer per Higini TV, ja ha aconseguit un club de fans i ara es dedica a fer de comentarista de temes diversos. Veu: Higini Herrero\nL’Orila fou el prevere de l’església de Sant Pere de Vilamajor al segle IX. És el primer vilamajorenc que coneixem ja que va neixer el 792 dC i morí el 872 a la llarga edat de 80 anys. La seva primera aparició a Higini TV fou en motiu de la presentació de l’A.Vi.N.E (Associació de Vilamajorencs amb Noms Estranys). Té molts coneixements de la història de Vilamajor però el perd el seu mal humor. Algunes veus el situen prop de la direcció de la cadena. Veu: Higini Herrero\nL’Alfons és, com diu ell, rei d’Aragó per la gràcia de Déu i fet gegant per la gràcia dels homes. Fill de la Regina Peronella i del comte Ramon Berenguer IV, és un dels vilamajorencs més il·lutres. Nasqué al Castell de Vilamajor. De posat seriós i un xic massa solemne, té una faceta amagada: li agrada escriure poesia en occità. Veu: Higini Herrero\nLa Loreto és la dida del rei Alfons i la més esbojarrada dels gegants. Diu les coses tal com raja. Filla de can Clavell va ser requerida per la reina Peronella perquè amamantés l’infant Alfons. Males veus diuen que ella i el gegant mantenen una relació secreta que ambdós sempre han negat. Veus més dolentes encara diuen que qui fa corre aquests rumors és la dona de l’Alfons: la reina Sança. Veu: Anna Batlle\nEn Quico és el més petit i murri dels gegants. Sempre està voltant per a tot arreu, muntanya amunt, muntanya avall, de dia o de nit i no es perd cap festa o sarau. Acotuma a parlar molt i ràpid i també a no dir massa cosa. S’ha fet molt amic de la geganta Loreto. Amb Sant Elies comperteixen l’afició per la meteorologia i el expedients X. Diuen que hi ha extraterrestres entre nosaltres… Serà veritat? Veu: Higini Herrero\n2 thoughts on “Qui és qui”\ncecilia bosch nuri ha dit:\n4 febrer 2010 at 23:10\nm´encanta el teu programa Ets un “crack”\n4 febrer 2010 at 23:13\nMoltes gràcies Cecília! 😀 M’agrada que t’agradi 😛 😉


Pàgina d'inici\tAgenda\tSardanes a la plaça de Sant Jaume per Sant Jordi\n23 d'abril de 2019 - Barcelona (Barcelonès)\nSardana - Thinkstock\nBarcelona per Sant Jordi enamora. Tots els carrers i les places de la capital catalana s'omplen de llibres i roses. Hi tenen lloc moltes activitats, entre les quals hi ha, a la plaça de Sant Jaume, la 70a Audició de Sardanes de la Colla Sardanista Sant Jordi, a càrrec de la cobla La Principal de la Bisbal. Sant Jordi és una festa de tradicions, en què també tenen lloc la música i la dansa tradicional catalana.\nEl dimarts 23 d'abril, a les 19 h, tant si vols participar-hi com si no tens una cita a la plaça Sant Jaume per ballar sardanes i escoltar la dolça música que les acompanya.


Entre Prat i Companys – Francesc-Marc Álvaro\nFrancesc-Marc Álvaro | Entre Prat i Companys\npost-template-default,single,single-post,postid-6732,single-format-standard,mikado1,mikado-core-2.0.4,ajax_fade,page_not_loaded,,mkd-theme-ver-2.1,vertical_menu_enabled, vertical_menu_width_290,smooth_scroll,side_menu_slide_from_right,wpb-js-composer js-comp-ver-6.0.5,vc_responsive\n08 mar 2021 Entre Prat i Companys\nQuin dia els nostres polítics ens parlaran sense fer servir la maqueta del passat mitificat? Pere Aragonès, responent a preguntes de Lola García i Isabel Garcia Pagan, deia això en aquestes pàgines, ahir: “Em sento hereu del que va representar la Generalitat de Macià i de Companys”, i afegia: “Volem recuperar la voluntat transformadora d’aquells presidents d’ERC”. Qualsevol que hagi llegit una mica d’història sap que el mandat de Francesc Macià (president d’escàs tarannà executiu) va ser massa breu per ser un exemple de polítiques públiques i també sap que les dues etapes de Lluís Companys al Govern de Catalunya no són precisament miralls on hagi de mirar-se un governant contemporani, si no és per conjurar errors monumentals. Entenc que, en un acte de partit, Aragonès faci picades d’ullet d’aquesta mena, però no quan parla al conjunt del país, i menys després d’uns dies en què el paper del Govern en funcions ha estat manifestament millorable, tant si ens referim a l’absència de l’acte a Seat com a les declaracions tardanes sobre l’ordre públic.\nSón admirables els esforços d’Aragonès per assolir un equilibri dificilíssim entre la promesa d’estabilitat autonòmica i la voluntat de pressió sobre el PSOE i l’Executiu espanyol. ERC entén que la taula de diàleg només tirarà endavant si la governabilitat catalana conviu amb una capacitat real de mantenir ben oberta la reclamació sobiranista. Objectivament, és així: Madrid no es mourà si no hi ha una incomoditat estructural que sigui sostinguda per totes les parts. Dit això, és un secret a veus que la taula de diàleg és un territori incert, i no tan sols pels “deures pendents de l’Estat”. També ho és pel fet que les posicions d’Esquerra Republicana, Junts i la CUP són molt diferents i encara no sabem quin serà el full de ruta de mínims que acabaran consensuant abans de la investidura. No ens enganyem: no hi ha un independentisme català, existeixen independentismes diversos, que, fins ara,han estat incapaços de concertar una estratègia comuna i aplicable.\nAragonès sembla un èmul endreçat del president de la Mancomunitat\nAragonès invoca solemnement els esperits de Macià i Companys, però jo el veig, sovint, com un èmul endreçat d’Enric Prat de la Riba. El president de la primera Mancomunitat i dirigent de la Lliga és una figura massa conservadora per als republicans, però el seu llegat de bon administrador i creador d’estructures de govern té més relació amb el nostre present que no el cromo de “la caseta i l’hortet” amb el qual Macià demanava el vot a unes classes populars atretes pel marxisme i l’anarquisme.\nLa crisi provocada per la pandèmia i el debat sobre els fons de reconstrucció europeus tenen més a veure amb un moment fundacional reformista, com la posada en marxa de la Mancomunitat (amb consensos transversals sobre prioritats clares), que amb un moment rupturista i de sorgiment d’un nou ordre, com l’arribada de la Segona República i la creació de la Generalitat moderna. Amb poc temps, la Mancomunitat va aconseguir transformacions considerables en sectors bàsics, com l’educació, la sanitat, les comunicacions, el treball, la cultura, etcètera. Avui encara vivim d’aquell impuls llunyà.


Presentació del llibre La Indústria i el Comerç de Sant Joan les Fonts – elgarrotxi.cat\nEl proper dissabte dia 4 de maig a les 12 del migdia es presentarà, al Centre Sociocultural de Sant Joan les Fonts, el llibre “Indústria i Comerç de Sant Joan les Fonts” dels autors Joan Carreres, Josep Oliveras, Manel Soler i Xavier Valeri.\nL’acte serà presentat per l’alcalde Joan Espona. En aquest llibre s’ha fet un recull de tota l’activitat econòmica des de l’any 1771 fins el 2019, tant el que té referència a comerços com ara botigues de comestibles, fruiteries, fleques o begudes, així com també tallers de fusteries, serralleries, pintors, mestres d’obres, barberies o perruqueries. També s’hi recull la indústria de fàbriques de paper, tèxtils o maquinària diversa.\nL’Ajuntament obsequiarà amb un exemplar del llibre a cada família del municipi. El llibre té 164 pàgines i recull la informació de més de 1.300 establiments de Sant Joan les Fonts.\nTast de gintònics al Castell de Juvinyà i sortida del Parc de les Olors a Begudà


Albert Frau, guanyador del Rallye Dijous Bo – Balearsports\nInici/Automobilisme/Albert Frau, guanyador del Rallye Dijous Bo\nAlbert Frau, guanyador del Rallye Dijous Bo\nLaura Piñeironovembre 15, 2021\nAlbert Frau durant la cursa. IMATGE: VICENTE PICRONELL.\nL’últim dels rallyes “grans” ha tengut lloc aquest cap de setmana amb motiu del Dijous Bo, sota l’organització de la Penya Slick Cremat i amb el patrocini de l’Ajuntament d’Inca. La carrera ha estat marcada per dos fets importants; d’una banda la persistent pluja en els trams del matí que va deixar la calçada en condicions molt delicades. D’altra banda la llista d’inscrits perquè dels 56 equips inscrits a penes 36 prenien la sortida destacant les absències en els equips de cap del líder de la provisional Kris Rosenberger (Mini WRC), o Adrián del Moral (Renault Clio Sport), José Martorell (Ford Sierra Cosworth) o Lorenzo Andreu (Fiat Abarth).\nLa carrera ha estat marcada pel mà a mà entre David García-Rudy Hensen (Porsche 911 GT3) i Alberto Frau-Esteve Valls (Mini Rallye). L’equip del Mini ha començat atacant i marca el primer escratx però García-Hensen reaccionen i marquen els següents tres de la primera secció que finalitzava amb 17 segons d’avantatge per al Porsche. A mig minut Sebastià Galmés-Miquel Perelló (Renault Clio Williams) eren tercers controlant a Miguel Socias-Pablo Sánchez (Peugeot 208 Ral·li 4) i Miquel Marquet-Jorge López (Peugeot 205 R.).\nEn la segona secció amb els trams de Sant Miquel-Son Catiu i Sa Pobla-Són Fuster de nou ataquen Alberto Frau-Esteve Valls marcant tres escratx per un de David García-Rudy Hensen. Això dona el lideratge provisional a l’equip del Mini per només dos segons sobre el Porsche en un final de ral·li d’infart amb dues passades al súper tram de Puigmajor-Caimari i els seus 31,1 quilòmetres.\nPer darrere no es produïen canvis amb les següents posicions per a Galmés-Perelló, Sòcies-Sánchez i Marquet-López. Óscar Fernández-José J. Gálvez (Renault Clio Sport) passaven a ser sisens després de l’abandó de Fco. Javier Marí-José Mª. Albal (Renault Clio Sport) per sortida de carretera. De la mateixa manera també causaven baixa entre altres Xisco Molina-Marc Fons (trencament de motor) o Toni Munar-Toni Jofre (sortida de carretera).\nEn la primera passada per Puigmajor-Caimari queda gairebé sentenciada la carrera quan Alberto Frau-Esteve Valls li endossen 25 segons a David García-Rudy Hensen que tenen un lleuger contratemps. L’últim tram seria de pur tràmit i un nou escratx atorga la victòria final a Alberto Frau-Esteve Valls.\nA poc més de mig minut la segona plaça és per a David García-Rudy Hensen mentre que el tercer calaix del podi es confirma per a Sebastià Galmés-Miquel Perelló que controla sense problemes a Miguel Socias-Pablo Sánchez. Cinquè escratx per a Óscar Fernández-José J. Gálvez, mentre que a continuació se situa Toni Novo-Bartomeu Florit (Citroen Saxo) que al costat de Raúl Moreno-Guillermo Cuart (Peugeot 208 Ral·li 4) ascendeixen posicions en l’últim tram en avançar a Josep X. Serra-Juan Serra (Peugeot 205) i Javier Ferrer-Josep V. Torres (Citroen Saxo) respectivament.\nEn Regularitat Sport tan sols prenien la sortida cinc dels deu equips inscrits. Federico Rodríguez-Biel Gual (Ford Sierra Cosworth) començaven amb problemes i perdien tota opció al podi. Des de l’inici els germans Carbonell van prendre el comandament amb el seu VW Golf GTI mentre que es produïa un bonic faci mal per la segona plaça entre Pere Barrer-Bernat Frau (Opel Kadett GTE) i Joan B. Vidal-Joan C. Vidal (Peugeot 205 GTX) que es van mantenir en aquest ordre en la primera i segona secció.\nNo obstant això en la tercera les coses van canviar quan l’equip del Kadett “punxa” en la primera passada per Puigmajor-Caimari i és avançat per Juan B. Vidal-Joan C. Vidal. Però no acaben aquí els problemes per a Escombrar-Frau ja que en l’últim tram perden una altra posició en ser avançats també pels eivissencs David Montero-Verónic Montero (Renault GT Turbo).\nautomobilisme baleares balearsports Federació d'Automobilisme de les Illes Balears illes balears mallorca rallye Rallye Dijous Bo\nL'Avarca Menorca torna a la victòria\n5è Meeting Campionat de Karting 2021\nGran estrena de la 1ª 550 Challenge


Bolsonaro vol obrir l'Amazònia a les grans empreses i amenaça la supervivència indígena\nUn manifestant indígena subjecta una pancarta en què es llegeix "Fora Bolsonaro" (Adriano Machado / Reuters)\nUns 4.000 manifestants indígenes protesten davant del Congrés Nacional del Brasil, on es debaten les lleis que els podrien expulsar de la majoria de les seves terres\nJordi Brescó Montserrat 25/08/2021 - 18.54\nLa comunitat indígena brasilera representa un 0,5% de la població nacional, i ocupa el 12% del territori. El president del país, Jair Bolsonaro, sempre ha estat un ferm defensor de la idea que aquestes comunitats ocupen massa territori per la quantitat de gent que són.\nPer això, durant la campanya presidencial del 2018, va prometre que no crearia ni una sola terra indígena durant el seu mandat.\nDit i fet. Bolsonaro s'ha convertit en el primer president dels últims 35 anys que es nega a col·laborar amb els indígenes, però no només això: ha ideat uns projectes de llei que amenacen directament la seva supervivència, a més de malmetre el medi ambient.\nLa mesura estrella de Bolsonaro és l'anomenat "Marc temporal", que només reconeixeria com a terres ancestrals aquelles que estaven ocupades pels indígenes abans de 1988, l'any en què es va promulgar la Constitució vigent al país.\nLa llei obriria la porta de bat a bat a les grans empreses perquè explotessin aquests terrenys per al seu profit.\nEl president brasiler, Jair Bolsonaro (Adriano Machado / Reuters)\n"Lluita per la vida"\nL'Articulació de Pobles Indígenes del Brasil ha convocat uns 4.000 indígenes de 117 ètnies diferents a Brasília, la capital brasilera, per protestar contra les lleis de Bolsonaro.\nSota el lema "Lluita per la vida", tenen previst acampar durant una setmana davant el Congrés Nacional del Brasil, on aquests dies es debat l'aprovació del Marc Temporal i d'altres lleis similars.\nEntre aquestes es troben autoritzacions per a la mineria i altres activitats d'extracció en reserves indígenes, a més de propostes que facilitarien la regularització de les terres ocupades il·legalment.\nProtesta indígena davant l'edifici del Congrés Nacional del Brasil (Adriano Machado / Reuters)\nEnvair terres pot tenir premi\nHistòricament, els territoris rics en fusta, or o simplement amplis per transformar-los en espais de pastura han estat envaïts il·legalment per part d'explotacions agropecuàries i mineres.\nAquests delinqüents mantenen la seva activitat il·legal, mentre esperen que un president els amnistiï, regularitzant així el que va començar amb una invasió. Bolsonaro podria ben bé ser el seu home.\nI és que la demarcació de terres en territoris ocupats per indígenes és un procés que sol allargar-se anys. Més enllà de la dificultat d'internar-se dins la selva per traçar els límits, sol haver-hi batalles legals. Alguns aprofiten aquesta lentitud burocràtica per tirar pel dret.\nEls manifestants han fet nit davant el Congrés Nacional i pretenen quedar-s'hi durant tota una setmana (Adriano Machado / Reuters)\nUn drama medioambiental que surt car\nLa gran majoria d'aquestes reserves indígenes es troben en territoris amazònics, que són claus en el panorama medioambiental brasiler, així com a nivell global.\nDavant la inacció governamental, la desforestació creix sense aturador a l'Amazònia, provocant així una distorsió en les pluges que ha comportat un augment del preu de l'energia.\nA poc més d'un any de les eleccions presidencials, previstes per a l'octubre del 2022, la crisi energètica amenaça de perjudicar la imatge de Bolsonaro, de per si ja força malmesa després de la seva criticada gestió de la pandèmia.\nEn previsió d'uns resultats electorals que l'apartarien de la presidència del Brasil, Bolsonaro ha encetat una campanya que posa en dubte la validesa d'aquests resultats futurs.\nEl Tribunal Suprem Electoral brasiler ja li ha demanat que aturi aquestes declaracions desqualificatives. Per la seva part, Bolsonaro insisteix en la narrativa del frau, especialment després que la seva proposta de tornar al vot imprès fos revocada pel congrés.\nMentrestant, alguns dels seguidors més fervents de Bolsonaro ja prediquen obertament un cop d'estat i el tancament de la Cort Suprema de cara al 7 de setembre, aniversari de la independència del Brasil.\nBrasilJair BolsonaroCrisi climàticaAmazònia


L’anacrònica obsessió per l’anglès - Albert Pla Nualart\nLes jornades de portes obertes a les escoles han permès tornar a constatar l’obsessió d’alguns pares perquè els seus fills aprenguin anglès: “I quantes hores d’anglès faran a P3?”, “¿Hi ha professors nadius?”... Saber anglès és un dels grans nous marcadors socials. I la idea que no anglicitzar-los des de la més tendra infància suposa un terrible hàndicap plana sobre l’inconscient col·lectiu dels progenitors. Ningú els explica que si bé dels 0 als 10 anys són portentosos adquirint una segona llengua, són també pèssims aprenent-la. Ningú els diu que si aquell fill que –amb grans sacrificis econòmics i logístics– arriba als 14 anys havent fet 10 cursos d’anglès extraescolar, l’ajuntem llavors amb un veïnet que no ha fet cap curs i els fem fer a tots dos un curset d’un mes a Anglaterra vivint amb famílies del país, és molt probable que l’acabin amb un nivell similar.\nDels 0 als 10 anys, exposar-los a adquirir una segona o tercera llengua és altament efectiu i del tot recomanable. En canvi, pretendre que l’aprenguin té uns resultats molt minsos i els condemna a un esforç que en aquesta etapa no estan preparats ni motivats per fer i que, sàviament, no fan. És cert que la frontera entre adquisició i aprenentatge no és una ratlla, hi ha zones intermèdies. Podem dir que, en general, tota persona amb un vincle fort que parli als infants en una segona llengua perquè és la seva, perquè ho pot fer amb tota la naturalitat, va en la línia de l’adquisició. Per contra, la impostació –parlar-los amb una llengua que ni se sent com a pròpia ni es parla gaire bé– ja no hi va. El que s’hi pot guanyar no compensa el que se sacrifica, sobretot si s’hi té un fort vincle. Veure pares xampurrejant als seus propis fills en anglès és un espectacle depriment i dona una idea de com pot arribar a ser d’aberrant fer passar el competir per davant del formar i estimar.\nAixò les escoles –sobretot les públiques– també ho haurien de tenir clar i no deixar-se anar alegrement en un ús vehicular de l’anglès per a altres matèries si no tenen, com passa sovint, docents prou preparats per anar més enllà d’una immersió de fireta. Si són honrades, no haurien d’exhibir el que saben que només és útil com a màrqueting per captar famílies mal informades. I encara menys quan el fracàs escolar continua sent una realitat dramàtica. Un fracàs que no se supera obsessionant-se per l’anglès sinó assolint –al final de l’etapa obligatòria– un bon nivell de lectoescriptura en la llengua que sigui.\nPerò és que, a més, l’obsessió per l’anglès ja comença a ser anacrònica. Igual que els catalans van estar segles obsessionats per parlar bé el castellà sense sortir-se’n, i avui ja no ho estan, l’anglès ha arribat a tal nivell de pressió social i de presència ambiental, digital i global que no saber-lo acabarà sent insòlit, i saber-lo gairebé una vulgaritat. El que no ho serà, en canvi, serà saber-lo bé. Com no ho és saber bé la llengua pròpia del país. Però això, per desgràcia, no preocupa tant als pares que van aquests dies a les jornades de portes obertes.


Els CAP de Barcelona es desesperen: «Fa temps que prediquem al desert» | NacióDigital\nper Andreu Merino, Barcelona, Catalunya | 17 de juliol de 2021 a les 18:53 |\nUn metge i un pacient en un Centre d'Atenció Primària | Albert Alemany\n"La setmana passada vam fer 150 proves PCR al dia. Estem desbordats i ja havíem avisat que la pandèmia no havia acabat". Qui parla és la Laia, el nom fictici d'una professional sanitària del CAP Passeig de Sant Joan de Barcelona, que està vivint en primera persona la cinquena onada des de l'atenció primària. NacióDigital ha parlat amb diversos treballadors d'ambulatoris de Barcelona i el discurs de tots ells té un denominador comú: denuncien que a la primària hi falten mans de manera estructural, i aquesta mancança es veu accentuada amb cada nova onada de la pandèmia.\nLes fonts consultades expliquen les diferències entre aquesta onada i les anteriors. "Aquestes setmanes hem vist positius que no tenien només un o dos contactes estrets, sinó 10 o 20", explica la Mercè, el nom fictici d'una metgessa del CAP Maragall. "La majoria de vegades els símptomes són lleus i, per tant, les visites són més ràpides. Però això no treu que el volum de feina sigui molt alt. Ahir [per dimecres] vam fer 59 visites, que representa un número elevat comparant onades", explica Anna Romagosa, directora del CAP Raval Nord.\nCoincidint amb l'ascens de casos de la cinquena onada, el Departament de Salut va anunciar que deixaria de fer proves als contactes asimptomàtics de positius, que han d'aïllar-se durant 10 dies sense haver-se visitat prèviament. "Si bé el rastreig perd sentit quan hi ha tants casos, la mesura hauria d'haver anat acompanyada de pedagogia i explicacions a la població. Molta gent truca dient que té mal de cap perquè volen que els facis la prova. Al final, queda la sensació que Salut fa el que surt més barat", valora la Laia.\nEl pic de casos comporta, per tant, un augment de feina que ha coincidit amb la finalització de contractes de gestors Covid destinats als CAP. "A partir d'aquí, la seva situació depenia de cada ambulatori. Alguns s'han quedat com a administratius, però hauria estat bé que se'ls hagués incorporat com a plantilla estructural", reclama Esperança Martín, metgessa de família al CAP Maragall. La pèrdua d'alguns gestors Covid se suma al fet que la cinquena onada arriba en ple període vacacional. "Ahir teníem dos professionals fent domicilis i quatre al CAP. Mentrestant, el telèfon no para de sonar", explica la Mercè.\nLa situació obliga els professionals a fer més hores per arribar a tot arreu. "Els administratius estan doblant torn cada dia", diu la Laia sobre la situació al CAP Passeig de Sant Joan. Un escenari, que porta a l'esgotament després de gairebé un any i mig de pandèmia. "Fa setmanes que ens queixem que la situació és límit. Sembla que fins que la saturació no arriba a l’hospital ningú se n’adona. Nosaltres fem el crit d'alarma, però prediquem al desert", es queixa Oriol Rebagliato, adjunt a la direcció del CAP Gòtic. Les vacances no són un caprici. A més de ser un dret laboral, les necessitem perquè no donem més de si", avisa.\nLes queixes de la primària no són noves. Ja eren prèvies a la pandèmia i la Covid-19 ha portat els CAP al límit. El setembre del 2020, el Govern anunciava una inversió de 300 milions d'euros al sector fins al 2022, que entre altres coses havia de comportar la contractació de 3.800 professionals. El Departament de Salut no ha respost aquesta setmana les preguntes remeses per NacióDigital sobre les demandes dels professionals, però aquest mitjà ha pogut traslladar directament aquest divendres la consulta al conseller, Josep Maria Argimon, en el marc d'una entrevista a El Matí de Catalunya Ràdio. "L'atenció primària té certament un dèficit de recursos important", reconeix el conseller, que centra les deficiències en la medicina familiar, la pediatria i la infermeria. Sobre la contractació de personal, Argimon detalla que fins ara s'han contractat 1.000 gestors Covid -que, en alguns casos ja han deixat de fer aquesta feina- i 340 gestors encarregats de les escoles. En total, doncs, s'han contractat menys d'un miler de treballadors i lluny encara dels 3.800 professionals compromesos fins al 2022.\nArgimon defensa que al sector de la medicina i la infermeria "no hi ha atur", però reconeix que molts professionals marxen fora de Catalunya, on tenen millors condicions laborals. Com a desllorigador del problema, el conseller assenyala la necessitat de renovar i millorar el conveni laboral de l'Institut Català de la Salut, caducat des del 2010. "Salut s'excusa en què no troba professionals. Això passa perquè els hi ofereixes el que els hi ofereixes. A un resident de Barcelona no li pots oferir ni interinitat, però en canvi en altres àmbits sanitaris poden trobar un contracte indefinit", lamenta la Laia. Rebagliato s'expressa en els mateixos termes. "Els infermers cobren molt millor en altres països i molts residents nostres també acaben treballant a l’estranger. Al final, fiar-ho tot al voluntarisme acaba passant factura", defensa.\nAfectacions en els pacients\nLa pressió assistencial als CAP no té només conseqüències per als professionals que hi treballen, sinó també per als pacients. "Estem mantenint l'assistència a altres patologies però infermeria ha hagut de reduir controls a usuaris amb malalties cròniques", relata Romagosa. "Nosaltres hem bloquejat dies per no donar visites per altres patologies i centrar-nos en la Covid", apunta la Laia.\nEls malalts crònics no són els únics que aquests dies tenen dificultats per accedir amb plenes garanties a l'atenció primària. Romagosa i Rebagliato, que formen part de la direcció de dos CAP ubicats a Ciutat Vella, alerten dels obstacles que ha de superar la població migrant. Segons dades oficials, el 51% de la població de Ciutat Vella és estrangera i els dos sanitaris insisteixen que els protocols no corresponen a la realitat. "En barris com el nostre hi ha més volum de població sense targetes sanitàries definitives, per exemple", apunta Romagosa. "A banda de no tenir targeta sanitària, molts tenen un telèfon estranger i no poden accedir al sistema, que està pensat per la realitat de fa 20 anys", diu Rebagliato.\nL'adjunt a la direcció del Gòtic també assenyala un altre greuge de la població estrangera, com és la impossibilitat de rebre la vacuna als grans centres batejats amb el nom de "vacunòdroms". "A més, nosaltres hem deixat de rebre dosis perquè es prioritzen aquests grans espais o als camions de la Seat", diu en referència a les unitats mòbils habilitades per Salut amb vehicles cedits per la companyia. Al CAP Passeig de Sant Joan, la Laia assegura que passa el mateix. Explica que els han deixat d'arribar vacunes Janssen, que són monodosis i per tant es converteixen en una eina valuosa per vacunar persones vulnerables, estalviant haver de tramitar dues cites. "Aquí treballem amb un grup de joves nouvinguts. Ho teníem tot lligat i ens van dir que els enviéssim al camió. Al final es van quedar sense vacuna", assegura.\n"Estem tips de paraules buides"\nA l'atenció primària plou sobre mullat i les queixes per manca de recursos són una constant. El Fòrum Català d’Atenció Primària (FoCAP) és un moviment associatiu format per professionals del sector que funciona com a observatori d'aquest àmbit sanitari. La seva presidenta és Meritxell Sánchez-Amat, que a més exerceix de metgessa de família al CAP Besòs. "No prediquem al desert des de fa setmanes, sinó mesos i anys", insisteix.\n"Estem tips de paraules buides que després no es tradueixen en fets", afirma. Per a Sánchez Amat, no es tracta només de recursos econòmics, sinó del paper que l'administració els dona dins el sistema sanitari. "Tenim un rol subaltern que ens limita a fer d'escarràs i a fer la feina que ningú vol fer", diu. Des del FoCAP plantegen que el sistema sanitari català està sobredimensionat en l'àmbit hospitalari i, en canvi, relega l'atenció primària a un segon pla.\nAixò fa que segons la presidenta del fòrum, cada onada de la pandèmia n'hagi evidenciat les deficiències. "La cinquena onada ha estat també un cop moral. A Barcelona hi ha un nivell d’afartament entre professionals que és perillós per la seva salut i la de la població que atenen", alerta. Des del CAP Raval Nord, Romagosa s'expressa en termes similars. "El cansament és crònic i cada cop més accentuat. "Si la pandèmia es cronifica i no hi ha més personal, acabarem fatal perquè no podem seguir aquest ritme", conclou.\nImperdibles, Barcelona, Societat, virus, Covid, Catalunya, restriccions, pandèmia, coronavirus, salut, Covid-19, vacuna, CAP, atenció primària, Barcelona, professionals, sanitaris, Josep Maria Argimon, recursos, treballadors, inversió\nPer Anònim 23 el 17 de juliol de 2021 a les 21:51\nDefinir la política es fàcil. Es l' art de vendre que fas molt quan realment fas poc per diverses causes. 1.- Manca de vocació de servir. 2.- Manca de preparació, per ser un lloc de confiança / endollat. 3.- Manca de recursos. Sempre hi ha prioritats més elevades, ex: monarquia. 4.- Serveis externalitzats o privatitzats, d' això la dreta sap molt... I altres .... La gent en general fa bé la coses, però hi ha uns quants que es pensen que viuran eternament, als quals els instints bàsics son la seva prioritat. Sanitaris, sort, molta sort i a les 8 hores de la jornada laboral, a plegar. I torneu amb els vostres.\nPer Justribó el 17 de juliol de 2021 a les 21:26\nFoto de la Omnium cultural a l´exili... que donen més importancia als cuatre carallots que no pas als focs de catalunya i menys a la pressió dels CPAS per la pandemia..així anem tenim el que hem votat, recordeu que gossos no es mosseguen...


Internet és cada vegada més mòbil - teknecultura.com\nInternet és cada vegada més mòbil\nInternet és cada vegada més mòbil, com ens demostra el darrer estudi de l’audiència d’Internet a l’Estudio General de Mitjans (EGM). No en va l’estat espanyol lidera a Europa el ranking de penetració de telèfons intel·ligents segons Comscore.\nLa nostra estratègia de continguts, doncs, ha de tenir-ho en compte. I, progressivament, dotar de més recursos i importància a tot el que passa o pot passar a través del mòbil.\nEl primer punt és la nostra primera carta de presentació amb el públic, la pàgina web. Necessitem webs responsives, que s’adapten per ser amables a totes les dimensions de pantalles. I si som un equipament i venem entrades, el nostre sistema de ticketing també ha de ser navegable a través del mòbil i la tableta.\nD’altra banda, els nostres mails han d’estar dissenyats sabent que gran part del públic els rebrà a un dispositiu mòbil. El software de gestió d’email màrqueting que més utilitzem, MailChimp, facilita una eina útil en el procés d’elaboració del mail: una finestra on veure com el nostre disseny es veurà a diverses pantalles.\nPer reforçar la idea de la importància de dissenyar els mails pensant en els mòbil (apart dels estudis estadístics com el citat a l’inici) us podem aportar la nostra pròpia experiència. Hem vist com, en el darrer any, el percentatge de receptors de mail en el mòbil ha passat de xifres al voltant del 30% a ser majoritari (més del 50% en tots els llistats que gestionem). I la tendència de creixement es manté.\nCom expliquem a aquest altre article, la diferenciació entre receptors dels mails (en el mòbil o en ordinador d’escriptori) ens permet una segmentació ben senzilla que podem utilitzar per millorar les ratis d’obertura, clic o conversió.\nFins ara hem parlat de continguts que ja teníem abans de la irrupció dels telèfons mòbils. Val la pena que ara elaborem els nostres continguts tenint en compte que la nostra comunitat cada vegada està més connectada amb nosaltres a través d’ells. Però també podem crear continguts nous pensats justament per a aquest nou canal de comunicació i contacte (que, recordem, acompanya al nostre usuari/participant pràcticament 24 hores al dia, 7 dies a la setmana).\nHan començat a aparèixer plataformes que ofereixen serveis de màrqueting mòbil que poden ser interessants. Permeten generar programes de punts de fidelització a costos assumibles i escalables segons la seva utilització; enviar missatges emergents al mòbil; o utilitzar el mòbil per efectuar reserves o com a receptor de l’entrada per ser directament validada. Per si voleu investigar, dos exemples serien Quomai i Uniclau.\nN’hi ha d’altres, i en els propers mesos veurem emergir diverses plataformes que de ben segur seran molt interessants per a la cultura. Atenció també a la geolocalització a través del mòbil i la interacció que comportarà.\nTambé podem desenvolupar o comprar la nostra pròpia aplicació. En aquest sentit, la nostra opinió és que una app ha de fer una aportació de valor: facilitar l’accés; aportar continguts diferenciats i adaptats; sumar elements de gamificació; facilitar-nos dades i estadístiques interessants; facilitar la interacció… Per tant, hem de pensar bé la decisió i no confondre finalitat i mitjà. Optem per fer una aplicació si el que volem és una funcionalitat que valorem i que no ens poden aportar altres canals. Una aplicació no és (ni substitueix) un web. Un web responsiu pot complir les funcions d’una app senzilla.\nMés enllà del màrqueting, als equipaments els mòbils tenen i tindran molts altres usos. Són ja una eina imprescindible del gestor cultural. Sempre amb el mòbil a mà, per exemple per fer una oportuna foto per compartir a les xarxes socials en el mateix moment i a través del mateix mòbil. Noves aplicacions ens permeten gravar en vídeo una cançó i editar-la socialment amb el conjunt de vídeos gravats per altres usuaris (Vyclone). D’altres ens permeten comprar el concert que acabem d’escoltar minuts després de sortir de la sala (LIvely). Mòbils que poden ser lectors dels codis QR d’entrades (ben aviat direm adéu a les inversions en pdas o pistoles lectores de codis de barres). Amb la imminent irrupció del NFC, n’hi haurà prou amb una simple aproximació dels dispositius a l’entrada, i seran el mecanisme de pagament fonamental.\nI qui sap si en uns mesos l’accés als teatres serà amb l’empremta digital o l’escanejar de la retina també a través del mòbil!\nEls mòbils són un dispositiu ideal per a accedir als nostres públics i per enfortir la nostra relació amb ells. També són una eina de gestió i de construcció de continguts propis i col·laboratius.\nLa presència total d’aquests dispositius en pràcticament tot el que fem no és aliena a la pràctica ni a la gestió cultural.


Flors amb ànima\nDelicades i perfumades, les composicions florals captiven la mirada i embelleixen amb la seva màgia racons escollits: exteriors decorats, façanes, patis o interiors càlids.\nTestos antics i gerros de vidres amb hortensies. Composicions d'aire bucólic.\nArranjament amb aire de tardor.\nLa composició d'espelmes i flors sempre resulta vistosa i sorprenent.\nFaçanes i patis revestits de flors


L’Escola de Cultura de Pau ha publicat l’Anuari 2012 | Xarxanet - Entitats i voluntaris de Catalunya per un món millor\nL’Escola de Cultura de Pau ha publicat l’Anuari 2012 Inici » Internacional » L’Escola de Cultura de Pau ha publicat l’Anuari 2012 Portada de l'Anuari 2012. Autor: Vicenç Fisas\nanuari 2012 sobre processos de pau\nconflictes al món\nEl centre situat a la Universitat Autònoma de Barcelona dirigit per Vicenç Fisas ha publicat el conegut informe anual sobre processos de pau que actualment s’estan duent a terme. Recentment ha sortit també l’Alerta 2012, un informe que busca fer una radiografia de la conflictivitat mundial.\nTweet Bookmark/Search this post with 26/07/2013 - 08:37\nL’Escola de Cultura de Pau de la Universitat Autònoma de Barcelona ha publicat recentment l’Anuari 2012 sobre processos de pau, l’autor del qual és el director de l’Escola Vicenç Fisas. En aquesta setena edició de l’Anuari s’analitzen 41 conflictes en els quals s’estan portant a terme negociacions per arribar a un acord de pau. La majoria de les negociacions que s’analitzen fan referència a conflictes armats. Tot i així, a Fisas no li han passat per alt els contextos en els quals tot i no haver-hi enfrontaments armats les parts no han arribat a un acord definitiu que aconsegueixi posar fi a les hostilitats.\nL’Escola també ha publicat Alerta 2012! Informe sobre conflictes, drets humans i construcció de pau, un anuari que mira i analitza la conflictivitat i la construcció de pau al món a partir de cinc eixos: conflictes armats, tensions, processos de pau, crisis humanitàries i dimensió de gènere en la construcció de pau. Així, l’informe representa una radiografia de la situació mundial pel que fa a l’evolució de les diverses hostilitats. Els encarregats de la seva elaboració han estat Vicenç Fisas, Patricia García, Josep María Royo, Jordi Urgell, Pamela Urrutia, Ana Villellas i María Villellas. Yesid Arteta s’ha encarregat d’analitzar el conflicte Colombià.\nAmbdós documents es poden consultar de manera gratuïta seguint els enllaços anteriors.\nNotícia > internacional "Fem films, fem pau", termini allargat fins al 10 de novembre


Quins són els misteris sobre l'esposa de Puigdemont? - El triangle\nQuins són els misteris sobre l’esposa de Puigdemont?\nD'una banda, els diners públics que li paga aquesta temporada la Xarxa Audiovisual Local (XAL) pel programa setmanal The Weekly Mag, de dues hores de durada i emès en anglès, pel qual va percebre, segons les dades oficials, 36.000 euros l'anterior temporada (6.000 euros al mes). I d'altra banda, i sobretot, com es justifica un sou d'estrella mediàtica com aquest per a la conductora d'un espai amb una audiència mínima.\nMarcela Topor ha concedit una entrevista al diari digital Vilaweb que no ha aclarit res de tot això. De fet, l'entrevistador no li ha fet cap pregunta en aquest sentit. Només cita The Weekly Mag per preguntar quina és l'entrevista que més l'ha marcada.\nLes preguntes s'enfoquen a repassar els orígens i la formació de l'entrevistada, conèixer les seves vivències durant el procés (esment especial de l'1-O) i les de Carles Puigdemont, i a interessar-se pel seu punt de vista sobre el moment polític actual i l'horitzó, a banda de suggerir a Topor que pel seu domini de l'anglès i el francès podria "fer una ronda europea de denúncia política".\nL'esposa de Puigdemont no concedeix gaire entrevistes. Pilar Rahola va fer-li una l’any 2016 pel programa de TV3 Fora de sèrie, però no és tan recordada per l'interès de les respostes -poc sucoses- com per l’exhibició de sintonia entre dues amigues que l'estiu anterior havien compartit una paella amb diversos amics famosos, entre els quals Joan Laporta, a la casa que Rahola té a Cadaqués.\nPrevEl PSC no fa experiments municipals\nLa Fiscalia mantindrà la rebel·lió


Es mantenen els problemes de trànsit a la CV-60 a Castelló de Rugat - VilaWeb\nEs mantenen els problemes de trànsit a la CV-60 a Castelló de Rugat\nLa comarca es troba en avís extrem per nevades activat per AEMET\nEls problemes en el trànsit ocasionats per la nevada d’aquest dimecres han estat solucionats, a excepció del que afecta la carretera CV-60 entre els punts quilomètrics 13 i 21,5 al seu pas per Castelló de Rugat. En aquesta localitat s’han suspés a l’escoleta, l’escola i l’institut.\nHi ha també dificultats en les carreters de Rugat a Salem, les de Fontanars dels Alforins a Moixent i a Beneixama, i la de Bocairent a Alcoi on cal l’ús de cadenes.\nLa Vall d’Albaida es troba en l’àrea de l’interior de les Comarques Centrals per a la qual l’Agència Estatal del Meteorologia (AEMET) ha activat l’avís extrem per nevades, amb previsió d’acumulacions de neu superiors als 25 cm en alguns punts, amb una probabilitat del 40-70%.\nL’avís estarà activat des de les 20.00 d’aquest dimecres fins les 0.00 de divendres. La cota de neu se situarà inicialment en 300-400 metres, i anirà pujant fins als 800-1.000 metres.\nEstació d’Ontinyent. Fotografia: M. Carmen Agulló\nEscola Elies Tormo d’Albaida\nAlbaida. Fotografia: Campaners d’Albaida\nBufali. Fotografia: Juan Capsir\n+ Neu arran de mar al sud i temperatures sota zero a tot el país


Nord-est Llibertari: Convoquen una protesta contra la nova línia d'alta tensió a Juià\nConvoquen una protesta contra la nova línia d'alta tensió a Juià\nDiumenge 23 de juliol, a les 7 de la tarda, a l’encreuament entre la carretera de Palamós i la de Juià, a l’alçada de Bordils\nTRAMUNTANA VERMELLA MAIL 19/07/2017\nJuià/Bordils (Gironès, comtat de Girona).-\nLlegim en la premsa convencional gironina que la Plataforma Salvem la Llera del Ter ha convocat les veïnes i els veïns dels pobles que conformen la llera del riu Ter a una concentració reivindicativa el diumenge 23 de juliol a les set de la tarda contra la nova línia d'alta tensió de 220 KV entre les substacions de Juià i «La Farga 3» (entre Cervià de Ter i Medinyà), i que es preveu que passi també pels municipis de Celrà i Bordils (Gironès, comtat de Girona).\nL'acte de protesta es farà a l'encreuament entre la carretera de Palamós i la carretera de Juià a l'alçada de l'entrada a Bordils.\nSegons la Plataforma, l'elecció de la localització «es fonamenta en la circumstància que en aquest punt la línia projectada creuarà la carretera amb el suport d'una torre de més de 60 metres d'alçada (les de la MAT en fan 50)». En concret, «l'explicació de l'alçada tan destacable d'aquesta torre -van explicar ahir en un comunicat- rau en el fet que, donada l'existència de les dues línies d'alta tensió de 132kV i 220kV, aquesta nova instal·lació s'ha previst que les sobrepassi». «Punt que mostra per ell mateix la manca de planificació en el disseny de la xarxa de distribució de l'alta tensió de la zona», asseguren afegint que «és l'exemple més palpable de l'incompliment de l'obligació que té la constructora a desmantellar les dues línies esmentades, les quals a dia d'avui continuen encara operatives».\nL'acte forma part d'un conjunt d'iniciatives de la Plataforma per donar a conèixer l'oposició al projecte de Red Eléctrica Espanyola (impulsora de la infrastructura i que en defensa la necessitat perquè reforçarà la xarxa i evitarà possibles talls).


Legislador - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\npolític i legislators and senior officials (en)\nSegons la teoria de separació de poders de l'estat, els membres del poder legislatiu han de ser diferents dels membres del poder executiu i poder judicial, si bé això dependrà finalment de l'organització establerta en la Constitució vigent.\nLa ingerència d'altres organismes aliens al poder legislatiu en la generació de lleis varia entre sistemes de govern. Per exemple, a Xile el President de la República té una funció de colegislador, existint una sèrie de matèries de llei en les quals solament el president pot tenir la iniciativa.\nEn altres ordenaments jurídics, la separació de poders no està clara. Un cas emblemàtic és el de la Unió Europea, on no existeixen òrgans independents per a fer-se càrrec de cadascun dels tres poders, sinó que el Consell, la Comissió i el Parlament comparteixen les diferents funcions dels poders executiu i legislatiu d'una forma molt més complexa.\nUn dels primeres legislacions de les quals tenim notícies va ser la de Hammurabi, sisè rei de Babilònia famós pel seu codi de lleis conegut com el codi de Hammurabi, el qual donava una sèrie de regles i els càstigs que patirien els infractors d'aquelles regles.\nSovint és difícil diferenciar entre la generació de lleis i la generació de manaments religiosos. Algunes societats accepten com a Llei els manaments de la seva religió majoritària, reconeguda com a font del dret a través del costum. Així, per exemple, entre els antics israelites la llei que els governava era la recollida en els seus escrits religiosos.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Legislador\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Legislador&oldid=28999164»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 des 2021 a les 13:02.


Cap a nous models d’empresa? – albert castellanos\nCap a nous models d’empresa?\n06/12/2015 a Economia, Política Laboral\nAquest dijous vaig tenir l’ocasió de poder participar al seminari organitzat per la Fundació Josep Irla “L’empresa participada. L’accés dels treballadors a la direcció i a la gestió empresarial”. Un tema cabdal en la mesura que és un dels punts que haurien d’estar més amunt en l’agenda econòmica a l’hora de construir un nou país. Per una banda, perquè la corresponsabilització en la presa de decisions a l’empresa, la democràcia econòmica, és una condició necessària per construir una democràcia de qualitat. Per l’altra, perquè és un factor de competitivitat clau per a qualsevol país que aposti per invertir en els seus recursos humans, en les persones, com a factor diferencial. I així és com, tal i com assenyalava la Montserrat Palet, ho han entès els països que situen al mateix nivell la innovació i a la internacionalització, la participació dels treballadors a l’empresa. I és precisament per la rellevància que té aquest tema i per l’interès d’algunes reflexions que s’hi van fer, que m’ha vingut de gust fer-ne una crònica breu.\nUna vegada la Montserrat Palet exposà el contingut de l’estudi que es pensa dur a terme sobre el tema, presentà dues experiències divereses de participació dels treballadors: Germans Boada i Suara Cooperativa. Dues empreses d’una dimensió considerable – tant per facturació com per nombre de treballadors -, de naturalesa molt diferent però amb un model de participació igualment interessant. Germans Boada és una empresa familiar vinculada al sector de la construcció que va plantejar la implicació dels seus treballadors com una estratègia de millora de l’eficiència en la seva presa de decisions després de la forta crisi que experimentà el sector a partir del 2008. El no repartiment de la propietat obligà als directius a plantejar altres fórmules de participació per implicar als treballadors. Com a principal instrument d’estímul a la participació, la direcció plantejà que una part de la retribució dels treballadors sigués proporcional als beneficis de l’empresa. Un mecansime que Jaume Caballé, director comercial, remarcà que era volgudament asimètric – només es distribueixen els beneficis però no les pèrdues – i que es va poder generalitzar al conjunt de treballadors un cop es demostraren els seus bons resultats. Suara Cooperativa, en canvi, és una cooperativa de serveis a les persones amb prop de 900 socis copropietaris, més d’un terç de la totalitat dels seus treballadors. És important destacar, tal i com va precisar el seu director d’innovació Jordi Picas, que el procés per esdevenir cooperativista és voluntari i va lligat a un procés d’acompanyament i formació per a poder participar activament de les decisions: com interpretar un balanç, el procés d’elaboració d’un pla d’actuacions… Així mateix, també s’assenyalà que l’assemblearisme cooperatiu és efectiu en la mesura que compta amb assemblees preparatòries prèvies de format més petit format que les plenàries: la participació no s’improvitza i necessita un treball previ! Malgrat ser models empresarials molt diferents, el diagnosi que en feien de la participació dels treballadors tenia algunes similituds importants: la participació és clarament rendible pels interessos de l’empresa i a la vegada és més autoexigent. Quan implementes sistemes de participació els has d’alimentar i perfeccionar de forma continuada per a que no generin frustració.\nLa segona taula, moderada per en Josep Ginesta, aportà la visió dels agents socials sobre la qüestió. Juan Manuel Tapia, responsable d’estudis i de l’observatori de negociació col·lectiva de CCOO de Catalunya, contextualitzà la participació dels treballadors en perspectiva històrica i política. Fou especialment rellevant recordar com aquest moviment té prop d’un segle d’història i pren més força quan hi ha la necessitat de donar resposta a demandes populars de major participació o reivindicacions dels treballadors. De fet, tant ell com l’Óscar Riu, secretari d’UGT de Catalunya al Vallès Oriental, altertaren sobre la conveniència d’obrir el debat de la participació i la co-responsabilitat no únicament en èpoques de dificultats sinó també de bonança per a que sigui creïble. Per la seva banda, els representants patronals – Jana Callis per part de PIMEC i Àngel Buxó per part de CECOT – qüestionaren la necessitat de legislar o normativitzar la participació dels treballadors a l’empresa si no va acompanyada d’un canvi cultural a les organitzacions. De fet, hi havia un consens força generalitzat sobre l’actual excés de judicialització de les relacions laborals que portava a resolucions de conflictes que no només no solien ser òptimes sinó que esdevenien fins i tot absurdes. Com a exemple se cità la sentència desestimatòria recent del cas Coca Cola, que comporta la readmissió de 350 treballadors a uns llocs treball ja inexistents. A la taula i a les intervencions posteriors va planar una mateixa idea en comú: la major participació dels treballadors exigeix un canvi cultural de les organitzacions i, a la vegada, un major implicació individual en la vida col·lectiva que actualment no és massa freqüent.\nHi ha un consens generalitzat que la major participació dels treballadors a l’empresa, en les seves diverses accepcions, és perfectament possible i desitjable. Però també és un canvi d’inèrcia que pot fer les nostres empreses més fortes a base d’exercitar activament la participació: una pràctica exigent que requereix perserverància i inversió continuada. A l’espera de les conclusions de l’estudi que la Fundació Josep Irla desenvoluparà al llarg del 2016, és raonable pensar que aquest canvi d’inèrcia no podem esperar que sigui espontani sinó que requerirà una acció política decidida que utilitzi hàbilment els diversos instruments que tindrem a l’abast com a país: fiscal, legislatiu,… Un nou motiu per a voler decidir amb il·lusió i plenament el nostre propi futur.\n05/08/2013 FMI, mercat laboral i independència\tRead More


El PSOE denuncia que pressupost del CIMe és una ficció que aplica retallades ideològiques i no dóna resposta a les necessitats\ndes. 19 El PSOE denuncia que pressupost del CIMe és una ficció que aplica retallades ideològiques i no dóna resposta a les necessitats\n"Una fal·làcia i una absoluta ficció". D'aquesta manera defineix el projecte de pressupostos del Consell de Menorca el conseller portaveu del grup Socialista al CIMe Joan Marquès. Marquès empra aquests adjectius per definir uns comptes públics "que se sustenten en una sèrie d'ingressos absolutament incerts".\nCom a exemple s'ha referit als 1,7 milions per l'impost del tabac. "Qui es creu aquest ingrés per molt que vingui avalat per una comunicació oficial del Ministeri?", ha reflexionat Marquès.\nEl conseller ha advertit que els pressupostos "no responen al que demanen els agents econòmics i socials" i denuncia que Menorca pateix les conseqüències de "la deixadesa de funcions" del President Bauzà a l'hora de reivindicar a l'Estat un finançament just per a la Comunitat. "El Consell depèn en un 95-97% d'ingressos que li han de venir de la CA, i per tant se'n ressent. I tot això amb la complicitat del nostre president que vota favorablement a la línia d'ingressos".\nMarquès denuncia que un una situació de clares dificultats com l'actual calia "un acord per establir 3-4 eixos prioritaris sobre els quals centrar la iniciativa política i econòmica....però no ho hem vist. Són uns comptes que mimetitzen l'estructura de partides d'anys anterior, que era coherent i encaixava perfectament en moments econòmics diferents. Però ara aquest equip de Govern no se n'assabenta i enlloc de transformar tota l'estructura pressupostària ho vol maquillar". El que sí fan és "donar cobertura a mesures clarament ideològiques del PP, que al Consell s'acaten d'una manera submisa".\nLa ficció, l'intent de maquillatge, d'aquests pressupostos s'evidencien a tots els departaments una cop analitzats a fons. La consellera Noemí Gomila explica que l'increment en departament Benestar Social d'un 12% anunciat per l'equip de govern del Consell és "completament irreal. A més aquests pressupostos ens creen una notable preocupació sobre com podrà la consellera fer front, durant el 2013, a l'augment de les dificultats dels ciutadans i ciutadanes".\nGomila detalla que dels 14 programes de què disposa el departament la meitat davallen l'aportació econòmica. Així l'atenció a les drogodependències es redueix un -2,5%, "aturant programes que s'havien posat en marxa al 2012 amb Projecte Home d'atenció directe al centre penitenciari". El Servei Insular de Família pateix un retall del 3,5%, "cosa que preocupa, perquè si hi ha un moment en què s'ha de tenir especial atenció amb les famílies és precisament ara". La Cooperació i Suport als Serveis Socials Comunitaris Municipals baixa un 5%. "En aquest cas resulta molt significatiu que el Consell no estigui donant el suport, molt necessari, als Ajuntaments per poder ser més efectius davant les necessitats bàsiques dels nostres conciutadans". L'atenció a la gent gran dependent i envelliment actiu es rebaixa un 1%. "Estem xerrant de programes que no suposen un cost elevat, però sí un benefici importantíssim per aquestes persones". Per últim baixa per segon any consecutiu el programa d'atenció a l'Immigrant (-22%) deixant-lo "en la mínima expressió".\nLa consellera també explica que s'ha es crea un nou programa (2311), però adverteix que "no aporta cap novetat ni actuació concreta per abordar de forma clara la necessitat de la població menorquina en serveis socials.\nFins i tot es recupera un programa que el mateix equip de govern havien fet desaparèixer al 2012. Es tracta d'una una partida d'ajuts a entitats socials per a programes d'atenció dotada amb 130.000 € (150.000 l'any 2011). Però aquesta és una recuperació fictícia: "la partida està executada en l'exercici 2012: al desembre la consellera Herràiz ha portat a aprovació del Consell Executiu aquesta partida exactament, però és per accions que ja s'han dut a terme en el 2012. El que fa la consellera és apedaçar una errada dels anteriors pressupostos. Fruit de la pressió que ha patit i de la poca resposta que estava donant en Serveis Socials ha hagut d'aprovar aquesta partida enguany, però com que no tenen pressupost la inclouen als comptes de 2013. Això és enganar i no voler reconèixer que s'han equivocat", argumenta la consellera.\nGomila també ha repassat alguns dels 6 programes restants, els que en teoria pugen. "En polítiques de gènere que es va anunciar una pujada substancial (27%), però realment ens trobem noves partides que no impliquen, en absolut, nous serveis ni tampoc millora dels existents donat que l'augment recau en prestacions de serveis com ara la neteja, o el lloguer, que apareix per primera vegada". De fet la consellera socialista adverteix que hi ha un fet coincident en tots el programes que pugen en el seu resultat final. "Sorprèn que el què augmenta en tots ells és la partida de neteja, que en alguns casos arriba a pujar 60.000€, cosa plenament increïble. Senzillament creiem que forma part d'aquest maquillatge de partides".\nPel que fa a la prestació del Servei específic de Centre de Dia Alzheimer de Maó es retalla un 70.534,40€ (-36%). "Que expliqui la consellera com portarà a terme la gestió del centre amb 70.534,40€ manco, tenint els mateixos usuaris i el mateix finançament per part govern balear" En Discapacitat, partint de la base que també s'ha augmentat la partida de neteja notablement (s'ha duplicat), es pot observar com s'introdueix una partida en el cap.4 de Transferència de Convenis 2012. "Es pot donar a entendre que és un augment de serveis. Però és enganyós ja que es tracta de la quantitat pendent de transferir del Govern al Consell del Conveni de finançament de les places concertades en discapacitat, conveni ja signat dins el 2012 i del que queden pendents de cobrament 1.665.101,27€".\nD'altra banda hi ha una "disminució de la partida en el que respecte a places del Centre Ocupacional, però també es veritat que s'estima un augment significatiu de les places d'Habitatge Tutelat i de Centres de Dia. (CO -166.960€, CD +237.919,60, HT +156.570,61€)". Un compromís que topa amb el fet que els ingressos d'aquesta àrea "no pugen sinó que es manté la mateixa aportació CAIB places concertades Discapacitat. Per tant no s'acaba d'entendre com es composaran aquestes places"\nRespecte als ingressos provinents del Govern cal advertir que desapareix un ingrés de 306.657,20 de places dependència als serveis del CIMe, desapareix el finançament Prevenció Drogodependència (106.315€) i es redueix a més de la meitat l'aportació de la CAIB en immigració (passant de 250mil a 108mil). Pel que fa al Pla de Prestacions Bàsiques es redueix de 315.135,49 a 150.000; "amb el que resulta després una davallada de l'aportació final que farà el Consell. per tant, en moments de màxima dificultat les prestacions socials bàsiques tindran menys recursos per atendre a la població".\nEn relació a Educació, Cultura i Patrimoni, la consellera Joana Caules considera que a banda "de rebaixar en Educació i augmentar en Patrimoni, els pressupostos evidencien el desconeixement i la desconnexió amb la realitat de Menorca a nivell educatiu, cultural i de patrimoni.\nCaules denúncia que es castiga entitats, associacions o col·lectius que han estat crítics o que simplement demanen diàleg enlloc d'imposició. "Són retalls selectius: s'elimina una partida de 4.800 € destinada al Moviment de Renovació Pedagògica i es redueix a la mínima expressió la del Consell Escolar, només 1.000€". La consellera lamenta que amb aquests pressupostos ideològics s'intenti "silenciar veus de professionals, de la comunitat educativa; és pretén ofegar-los un poc més perquè tinguin menys marge d'actuació, de maniobra, i per tant molestin menys. Però no se n'adonen que la comunitat educativa de Menorca no callarà perquè tingui menys suport econòmic.\n"No és un tema econòmic. No volen gent que reflexioni, no necessiten gent que pensi, no necessiten gent que opini" ha denunciat Caules qui també ha advertit que disminueix la partida d'Educació d'adults en 65.000 euros (més d'un 20%), mentre les beques per estudis fora de Menorca passa de 60.000 a 50.000".\nUns retalls ideològics que també s'aprecien en Cultura. "Desapareixen els objectius i accions encaminades a aconseguir una major presència del català en els diferents àmbits de la societat menorquina, així com donar suport a entitats i associacions que treballen en el camp de la cultura popular. També desapareixen les campanyes de promoció de la llengua catalana a revistes locals, a l'empresa i clubs esportius...i el muntant de tot això no arriba a 20.000 euros. És evident que no és un tema de reducció pressupostària, sinó un retall selectiu de suport a la nostra llengua i cultura. És una continuació de la seva manera d'actuar durant aquest any i mig. No ens sorprèn, però ens entristeix".\nEn Patrimoni els pressupostos són "fruit de la manca de transparència de gestió des que governa el PP i la falta de consens amb les entitats i associacions que treballen en aquest àmbit. L'equip de govern ven que als pressupostos hi ha una partida específica de 270.000€ per a Menorca Patrimoni de la Humanitat però no diuen a costa de què s'estableix. Però segons ens informà la consellera aquesta partida serà per contractar empresa redactora, fotos aèries, publicitat, i si sobra alguna cosa, per alguna actuació en els béns inclosos en la candidatura. No podem compartir aquest tracte al patrimoni". Caules també denúncia que desapareix el programa de turisme cultural, que estava dotat amb 144.000 euros. "El que no es pot permetre és deixar d'atendre les han de ser les prioritats: mantenir, cuidar, conservar. Esteim d'acord que Menorca sigui Patrimoni de la Humanitat, en cap cas qüestionem el projecte, però el que no podem fer amb pressupost propi és renunciar a conservar, per prioritzar una candidatura. És absurd".\nEn formació i treball la consellera socialista recorda que va ser en els anteriors pressupostos quan realment es va perdre capacitat pressupostària en aquesta àrea..."aquest any és una continuació de 2012. Per tant són els pressupostos de la resignació, de la inhibició de l'administració pública vers les polítiques actives d'ocupació". En aquest aspecte ha valorat "l'esforç que fa el departament per treure el màxim profit de tot el que pot aconseguir, però trobem a faltar una capacitat molt més reivindicativa davant d'altres administracions per assolir un fiançament adequat davant del fet que cada vegada hi més exclusió, més precarietat i misèria. No pot ser que l'administració pública renunciï al paper que li pertoca, i menys quan és prioritari que amb les xifres d'aturats que tenim s'inverteixi en polítiques actives, independentment siguin o no competències pròpies".\nOrdenació de Territori\nPel que fa a Ordenació de Territori Joan Marquès explica que els pressupostos mantenen una "línia continuista. Se sustenta i es fia a la reactivació econòmica decisions urbanístiques, quan hi ha decisions que provoquen desconcert en els promotors que el propi PP ha contribuït a alimentar fent afirmacions falses d'impediments del PTI". A més recorda que la Norma Territorial Transitòria "que havia d'estar ja vigent, porta un endarreriment que no s'acaba de justificar".\nPer a Marquès és en l'àmbit turístic on es produeix "l'error més significatiu de gestió. En època del diputat Jaume Ricard Tadeo i Florit (anterior legislatura) el Govern Balear destinava 9 milions a polítiques turístiques del Consell, mentre que en època del president Santiago Tadeo hi destina 0 euros. En definitiva amb el 1,5 milions de recursos propis per a promoció turística "Menorca finança la promoció turística de Mallorca".\nPel que fa a la innovació el conseller socialista adverteix que respecte al Parc Bit es fa una menció genèrica en els objectius d'aquesta àrea però aquest objectiu no té partida econòmica prevista".\nEn matèria de transport públic Marquès adverteix que "quan no s'incentiva suficientment en freqüències i mitjans a les hores de més demanda –com és el cas-, el servei se'n ressent".\nEconomia, Medi Ambient i Habitatge\nFinalment la consellera Gari Petrus s'ha referit a l'àrea d'Economia, Medi Ambient i Habitatge com "la gran perdedora dels pressupostos", ja que davalla 817.000 euros (16%) respecte 2012. 333.000 d'aquest 817.000 són del programa Agència Reserva de la Biosfera amb la desaparició del programa LIFE Boscos, Agendes Locals 21 i el programa d'Educació Ambiental; mentre agricultura pateix una retallada de 428.000 euros "en totes les ajudes al món agrari relacionades amb la condició de Reserva de la Biosfera".\nPetrus denuncia la incoherència entre les declaracions i els fets de l'equip de govern. "Tant que s'omplen la boca respecte a la importància del medi ambient i la conservació del territori, però deixen aquesta àrea buida de contingut", una situació que es referma amb les retallades de partides petites per a entitats que treballen per a la protecció del medi natural. Una incoherència que també queda palesa en el fet que s'obre "una partida nova sobre gestió de l'aigua, quan el Conseller sempre ha dit que no és una competència pròpia del Consell; és en el que s'ha emparat sempre que nosaltres volem incidir-hi". En relació a la no continuïtat del projecte LIFE Petrus considera que si el Consell fes feina a nivell mediambiental "per programes concrets que tenen a veure amb els objectius que marca Europa és podrien aprofitar aquestes partides pròpies per fer l'aportació que demanen les institucions europees i rebre'm així les seves ajudes...perquè així ens quedem sense pa ni panellet".\nPer concloure el secretari general del PSOE Vicenç Tur ha recordat que els comptes públics del Consell tanquen els debats pressupostaris que van començar amb els Pressupostos Generals de l'Estat. "Tots aquests debats s'han fet des de l'obsessió, única i exclusiva, de reducció del dèficit i el deute. En canvi en cap pressupost s'atén l'obsessió que defensem els socialistes d'incentivar l'economia, resoldre els problemes de la gent i, especialment, mantenir aquesta cohesió social tant necessària en moments de dificultat".\nEn definitiva es tracta d'uns pressupostos "completament submisos i en cap cas reivindicatius. És molt trist es paper del PP de Menorca davant els PGE i davant els Pressupostos CAIB. I això té una conseqüència clara i evident en els pressupostos del Consell. No han estat capaços de reivindicar ni una sola necessitat de Menorca. Ho hem vist aquests dies al Parlament quan el president Tadeo vota en contra de totes les esmenes, amb disciplina de partit, mentre vàrem veure com la Sra Salom s'alçava del Parlament en algun moment per no votar en contra de segons quines perquè no hi estava d'acord. De fet encara no té fets els pressupostos del Consell de Mallorca perquè no està d'acord amb les línies d'inversió que li marca el Govern Bauzà"


Ave Gratia Plena Salern Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nAve Gratia PlenaVia Canali snc, Salerno - Centre Ciutat, Salern, Itàlia, 84121 - Veure al mapaExcel·lent8,4Basada en475comentarisAve Gratia PlenaVeure més fotos"Great breakfast w barista hand making cappuccinos every morn..."JoanItalyVeure més fotosVeure totes les 27 fotosExcel·lent ubicació 9,1Veure al mapa9,1UbicacióParticularitats que li encantaranProp de transports públics\nSobre l'allotjamentDescripcióL'Ave Gratia Plena és un alberg acollidor situat al centre històric de Salerno que ofereix un allotjament senzill amb bany privat. L'estació de tren de Salerno és a menys d'1,5 km.\nL'alberg ocupa un edifici del segle XVII reformat i inclou els claustres originals i una font històrica. Hi ha una biblioteca que els clients poden fer servir de forma gratuïta.\nA l'estiu, l'Ave Gratia Plena ofereix un bar americà i els clients podran gaudir de les begudes al pati.\nL'alberg està situat a 5 minuts amb cotxe del port de Salerno, on podreu agafar ferris cap a Malta i Sardenya. El famós poble costaner d'Amalfi és a 30 minuts amb cotxe.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantEn arribar, els clients han de comprar la targeta del circuit Hostelling International i la del circuit nacional AIG.\nL'alberg es troba en una zona amb el trànsit restringit. Cal que us poseu en contacte amb l'establiment per obtenir les indicacions exactes per arribar-hi amb cotxe i l'autorització per entrar a la zona. Mostrar més


Ai, si Gaddafi aixequés el cap (Bru Rovira)\nAi, si Gaddafi aixequés el cap\nBRU ROVIRA 05/04/2014 00:00\nAquesta setmana s’ha celebrat a Brussel·les la quarta cimera de la Unió Europea i la Unió Africana. Malgrat que de cara a la galeria els europeus acostumàvem a prioritzar els assumptes de la política, la democràcia i els drets humans amb les nostres relacions amb l’Àfrica, la nova cimera s’ha estalviat tota aquesta retòrica -d’un cinisme desbocat si ens cenyim als fets- i ha anat directe al gra sobre els temes que realment ens preocupen, com ara els negocis, les inversions -sobretot no perdre el tren respecte als nord-americans, indis i xinesos- i el malestar que provoquen a l’interior de la UE els emigrants i refugiats que arriben a les costes europees a través del continent africà.\nVal la pena recordar el que va dir Muammar al-Gaddafi en la darrera cimera Europa-Àfrica, celebrada l’any 2010 a Trípoli, dirigint-se a l’assemblea on hi havia 80 països dels dos continents: “Fins ara -els va dir Gaddafi fent d’amfitrió- ens hem ocupat de la política i hem deixat l’economia aparcada, però del que tenim necessitat els africans és d’economia i no de política”. “Si l’Àfrica fracassa com a soci d’Europa -va amenaçar-, té altres alternatives. Països i regions que respecten els nostres règims i no es fiquen en els nostres afers interns”. Només un any després d’ensenyar les dents i marcar múscul davant els convidats, Gaddafi va morir executat amb un tret pocs minuts després que un míssil francès aturés la seva comitiva de fugitius.\nAra, a la nova cimera, descobrim astorats que els europeus han acabat donant la raó a aquell home indesitjable, i que després d’haver-lo eliminat -literalment- segueixen al peu de la lletra els seus consells: més negocis i menys política. És a dir, fixem-nos sobretot en les magnífiques oportunitats que ofereix aquest continent riquíssim en primeres matèries i en terres agrícoles i oblidem-nos de la construcció política i del benestar de la seva gent.\nLa cimera ha servit per fixar una ajuda europea a l’Àfrica de més de 28.000 milions d’euros -que s’ha de sumar a la cooperació bilateral entre estats-, fins a l’any 2020. La xifra és, sens dubte, important, però si parem atenció al que Gaddafi aconsellava -és a dir, oblidar la relació entre política i economia, que ell volia separades-, veiem com, agafant només l’exemple de l’evasió fiscal i dels impostos, l’Àfrica perd més diners cada any per aquest motiu que els diners totals que rep com a ajuda al desenvolupament. Simplificant: s’hi roba molt més del que s’hi aporta. Hi roben els europeus, els xinesos, els nord-americans i els dirigents africans. Hi roba tot déu. S’hi pot robar a mans obertes, precisament perquè els africans no tenen la sobirania i el poder polític per defensar-se del gran espoli de la seva riquesa, ni poden aprofitar-la per construir un futur raonable que els permeti sortir de la pobresa. El fet alarmant és que el nou món financer globalitzat -dominat pels estats democràtics- en comptes de voler capgirar aquesta situació, com seria d’esperar, veu cada cop més interessant per als propis interessos perpetuar la pobresa i esprémer-la. Per això, el senyor Obiang va poder entrar al funeral d’Adolfo Suárez -pobre Suárez, pobra Transició- com si estigués a casa seva. El fet que no se’l volgués saludar en públic encara va accentuar més la sensació de vergonya. “Feu veure que no em coneixeu, però no teniu nassos per barrar-me el pas”, devia pensar ell, inflat com aquells proxenetes que se senten protegits per les fragilitats i els gustos dels clients.


La COVID fa perdre l’essència de l’atenció primària | Mataró Audiovisual\nEls professionals asseguren que no poden atendre pacients crònics i domicilis per l’onada que ha representat la pandèmia en el seu dia a dia\nRedacció dj., 12/11/2020 - 19:56\nEls professionals del CAP de Mataró Centre alerten que els falten mans. El gran volum de feina que els ha generat la pandèmia, sumada a la que ja tenien, fa que necessitin més personal. La gestió i detecció de casos de coronavirus fa impossible fer seguiment a pacients crònics i recuperar les visites a domicili que feien habitualment. Tot plegat ha obligat als professionals del centre a relegar l’activitat que feien des de tota la vida a un segon pla. Ara com ara no poden atendre el dia a dia de la cura, acompanyament a les persones i prevenció i promoció de la salut. Això està fent viure un dol als professionals, que ara han d’atendre a través d’internet, telèfon o molt més puntualment, als pacients als qui segueixen des de fa molts anys.\nEl CatSalut ha destinat una partida a la contractació de personal dels seus centres d’atenció primària i el CAP de Mataró centre espera incorporar en les setmanes vinents més personal d’infermeria i administració.\nUns professionals que han d’ajudar a descongestionar la complicada situació que viu el centre, especialment les darreres setmanes, des de la segona onada de la pandèmia. Precisament en aquesta segona onada, el CAP de Mataró centre ha arribat a gestionar fins a 80 PCR diàries. Un volum de feina que s’afegeix a la gestió dels nombrosos casos positius i contactes estrets que els arriben diàriament. Des de fa 3 setmanes arriben moltes demandes de PCR i en els principals pics de peticions, s’ha hagut de donar hora a 3 o 4 dies vista per poder fer la prova.\nL’atenció presencial de pacients es fa, en aquest context, molt complicada. Els professionals compten amb una disponibilitat de cites molt més limitada perquè cal tenir en compte el temps per a la desinfecció i també evitar l’aglomeració de persones a les sales d’espera. És per això que cal prioritzar quins pacients poden ser atesos a les instal·lacions i molts d’ells s’atenen per telèfon o a través de l’aplicació de la Meva Salut.


Menús de setembre i guia 2020 de l’alimentació saludable en l’etapa escolar • AFA Escola la Llacuna del Poblenou\n12 set. Menús de setembre i guia 2020 de l’alimentació saludable en l’etapa escolar\nPosted at 11:04h in Notícies\tby\tAFAlaLlacuna\n[vc_row 0=””][vc_column 0=””][vcex_spacing size=”40px”][vcex_heading source=”post_title” tag=”h4″ color=”#838383″ font_size=”30″][vcex_spacing size=”40px”][vc_single_image image=”8983″][vcex_spacing size=”40px”][vc_column_text 0=””]Ja hem publicat els menús del mes de setembre. Hi ha 14 menús diferents per tal de cobrir totes les necessitats dels usuaris del servei.\nSi necessiteu posar-vos en contacte amb el servei de menjador ho podeu per a través del mail o per telèfon dins dels següents horaris:\nMòbil: 656826711 (només per a urgències)\n09:00 a 09:30h.\nL’Agència de Salut Pública de Catalunya, ASPCAT, va presentar el passat dia 30 de juny la nova guia de L’alimentació saludable en l’etapa escolar, en la que s’han actualitzat tant recomanacions alimentàries i dietètiques per als infants, com aspectes vinculats a la sostenibilitat mediambiental de l’alimentació.\nEn la revisió i consens d’aquesta guia hi han participat 55 professionals de 40 entitats (Departaments de la Generalitat de Catalunya, universitats, municipis, societats científiques, associacions de famílies d’alumnes, col·legis professionals, associacions de persones afectades per algun trastorn, etc.)\nAquesta publicació s’estructura en un recorregut sobre la importància de l’alimentació en la infància, l’aprenentatge d’hàbits en família i el rol del menjador escolar en tot aquest procés educatiu. La guia facilita informació, eines i recursos a les famílies, centres educatius i als serveis de restauració escolar per tal de preparar acuradament les planificacions dels àpats i alhora promoure hàbits alimentaris saludables i sostenibles entre la població infantil.\n1.- En línia amb els Objectius de desenvolupament sostenible, per reduir l’impacte ambiental associat al consum d’aliments, s’ha fet més èmfasi en:\n2.- Noves freqüències d’aliments al menjador escolar.\n3.- Incorporació dels missatges de la guia “Petits canvis per menjar millor”:\n4.- Recomanacions per als menús a l’escola.\n5.- Menús per a situacions especials i d’atenció a la diversitat.\n6.- L’aprenentatge d’hàbits alimentaris en l’etapa escolar.\n7.- Es destaca el protagonisme dels infants en la participació del procés alimentari, a casa i a l’escola, com a estratègia en l’adquisició de bons hàbits.\n8.- Inclusió de nombrosos exemples de programacions de menús i suggeriments culinaris.\n9.- Altres documents sobre alimentació infantil de l’ASPCAT.\n10.- L’activitat física en l’etapa escolar.\nS’han incorporat més idees i propostes per ajudar a augmentar l’activitat física diària, tant a l’entorn familiar com escolar.[/vc_column_text][/vc_column][/vc_row][vc_row 0=””][vc_column 0=””][vc_column_text 0=””]\nInscripció als serveis de menjador i d’acollida del curs 2020-21\nNova aplicació digital de l’AFA. Primer pas: Donar-nos d’alta\nOferta d’activitats extraescolars pel curs 2020-21\nÀrea de gestió per famílies\nacollida, afa, alimentació, curs 2020-21, La Llacuna, menjador, menús setembre


Kit Digital Empreses | ei2\nBeneficïa’t de l’ajuda “Kit Digital” de fins a 12.000 € per a Petites Empreses, Microempreses i persones en situació d’Autoocupació\n¿En qué consisteix el Kit Digital dels Fons Europeus Next Generation EU?\nEl Kit Digital és una iniciativa del Govern d’Espanya que té com a objectiu subvencionar la implantació de solucions digitals disponibles al mercat per a aconseguir un avanç significatiu en el nivell de maduresa digital a través d’un bono que permetrà financar una sèrie de serveis i solucions tecnològiques.\nAquest programa s’enmarca dins de les ajudes del Plà de Recuperació, Transformació i Resilencia i està finançat per la Unió Europea a través dels fons Next Generation UE. Es destinaran més de 3.000 milions d’euros per a la digitalització d’empreses espanyoles de 1 a 49 treballadors amb un màxim de 12.000€ subvencionables, compost per 10 categories digitals.\nCom podem ajudar-te a ei2?\nGràcies a l’acord de col·laboració d’un agent digitalitzador oficial (Royal Profit S.L.), et podem oferir els nostres serveis per tal de que puguis aprofitar aquesta ajuda i donis un pas endavant en la digitalització del teu negoci.\nFem el disseny de la web que el teu negoci necessita per a crèixer. Podem fer des de webs presencials corporatives, landing pages o solucions web més complexes.\nImport màxim de l’ajuda 2.000€\nDesenvolupem llocs de comerç electrònic escalables utilitzant les plataformes capdavanteres al mercat com Woocommerce o Shopify el que facilita la gestió ràpida i senzilla.\nDefinim amb tu els objectius i l’estratègia: canals, missatges, continguts, formats, … Seleccionem i creem els continguts que més valor aporten al teu client generant engagement y resultados visibles.\nImport màxim de l’ajuda 2.500€\nQui pot sol·licitar el bonus “Kit Digital”?\nSegment I (10<50 treballadors) : a partir del 15 de Març de 2021. Fins a 12.000€\nSegment II (entre 5 i 10 treballadors): Previst Juny / Juliol 2021. Fins a 6.000€\nSegment III: Previst Set / Oct 2021. Fins a 2.000€\nQue has de fer per accedir al bonus “Kit Digital”\nA ei2 t’oferim la possibilitat de tramitar-te la sol·licitut del bonus per a que no t’hagis de preocupar de la paperassa. Per tal d’accedir al bonus s’ha de seguir els següents passos:\n1. Test Maduresa digital\nRegsitra’t al web www.acelerapyme.es i completa el test de diagnòstic digital.\n2. Consulta les solucions disponibles\n3. Tramita la gestió de l'ajuda\nAccedeix als tràmits per a sol·licitar el teu Kit Digital. Sol·licitut es pot presentar a partir del 15 de Març\nDeixa-ho a les nostres mans i digitalitza’t!\nNosaltres ens en encarreguem de tot\nDeixan’s les teves dades i nosaltres ens posarem en contacte per tal d’entendre les teves necessitats i veure en què et podem ajudar.\nNo deixis escapar aquesta ajuda i posicionat a internet d’una vegada per totes.\nSegment I: Entre 10 i 50 treballadorsSegment II: Entre 5 i 10 treballadorsSegment III: Menys de 5 treballadors\n-- Selecciona un servei -- Lloc Web i presència a InternetComerç electrònicGestió de Xarxes socials


Eco Espai - CREA IDEA LAB\nMoltes activitats i diversió\nLa teva ampolla de plàstic = El teu objecte especial\nDemostració de creació d'objectes amb una talladora làser. Demostració de fabricació de nous objectes amb el plàstic de les ampolles d'aigua mitjançant una impressora 3D.\nPorta'ns una ampolla de plàstic i imprimeix-te un objecte especial!\nEconomia circular personalitzada\nNo tot el que brilla és Or però potser un Tresor\nTallers i jocs en grups petits per aprendre a reciclar i treure valor de les coses obsoletes. També, tallers d'avaluació dels recursos personals que anomenem tresors.\nEvalua els teus tresors aquí.\nArtesania domèstica circular\nA casa podem trobar un gran repertori d’objectes d’un sol ús que ben aviat acaben a les escombraries.\nL’objectiu d’aquest taller d’artesania domèstica és la construcció de nous objectes a partir del material d’objectes d’un sol ús, allargant així la seva vida útil i reduint el consum de matèries primeres.\nEl taller d'artesania domèstica circular et convida a despertar la teva creativitat i imaginar noves oportunitats d'usos i reciclatge que poden millorar el nostre entorn. Veure exemples.\nMercat d’intercanvi d’objectes de nens i nenes\nEntre 0 i 1 any, la despesa anual que suporta una família en roba i calçat és de 1.215 € i al voltant dels 3.000 € en joguines, complements i accessoris.\nEntre 1 i 3 anys, aquesta despesa és de 800 €/any per a roba i calçat i al voltant de 2.500 €/any en joguines, complements i accessoris.\nPorta el que ja no facis servir, canvia-ho pel que necessitis.\nFotos dels nostres esdeveniments


Jubilats de la Floresta construeixen les seves pròpies pistes de petanca\nPublicat el: 16/02/2017\tper Tere Ortega\nUn grup de jubilats de la Floresta han començat a construir cinc pistes de petanca al barri, al costat de la T-11, amb l’objectiu de fer activitat a l’aire lliure.\nCalculen que en dos mesos estaran enllestides i és aleshores quan volen convocar un campionat Interclubs amb totes les entitats que practiquen aquest esport a la demarcació.\nHan utilitzat travesseres de les vies del tren per separar les pistes, i sorra que els ha donat el Club de futbol de la Floresta.\nUn dels impulsors de la iniciativa, José Luís Gordo diu que volen reactivar el Club de Petanca de la Floresta que fa 35 anys va arribar a ser un dels importants de Tarragona. Recorda que van arribar a competir a la Primera Divisió.\nEls jubilats van decidir construir les pistes ells mateixos per donar vida a uns terrenys mig abandonats i reactivar la zona.\nAsseguren que d’aquesta manera fan exercici i donen vida al barri.