SIGNIFICATS DE LES CARTES DE TAROT DE TRES PENTÀCLES - VESTIT DE PENTÀCLES: SIGNIFICATS DE LES CARTES DEL TAROT\nPrincipal Vestit De Pentàcles: Significats De Les Cartes Del Tarot Significats de les cartes de tarot de tres pentàcles\nSuit of Pentacles: Significats de les cartes de tarot > Tres de Pentacles Significats de les cartes del tarot\nTres de pentàcles Paraules clau\nVERTICAL:Treball en equip, col·laboració, aprenentatge, implementació.\nINVERTIDA:Disharmonia, desalineació, treball en solitari.\nTres de pentàcles Descripció\nEl Tres dels Pentàcles mostra un jove picapedrer treballant amb les seves eines en una part d'una catedral. Davant seu dos arquitectes sostenen els plànols del disseny. Els sostres alts i els gravats complexos signifiquen que ambdues parts són hàbils en els seus respectius oficis. El picapedrer sembla estar discutint els seus avenços fins ara amb els arquitectes i, tot i que té menys experiència, valoren la seva opinió i els seus coneixements especialitzats. El seu llenguatge corporal insinua que aquest jove és un col·laborador essencial per a la finalització de la catedral i els arquitectes volen assegurar-se que tothom estigui en la mateixa pàgina.\nTres de Pentàcles Verticals\nEl picapedrer no podria construir la catedral sense l'ajuda dels arquitectes, i ells no la podrien construir sense ell. Cada persona té un paper important a jugar, i quan s'ajunta com a equip, pot crear quelcom molt més significatiu que si emprengués el projecte pel seu compte. Així, quan aparegui el Tres de Pentàcles en una lectura del Tarot, preneu-ho com un signe de col·laboració amb els altres, creant sinergies per aconseguir grans resultats.\nThe Three of Pentacles representa el valor de diferents idees i nivells d'experiència en col·laboració. Els arquitectes respecten els coneixements especialitzats del picapedrer, i el picapedrer aprecia la saviesa i l'experiència dels arquitectes. Tot i que els seus antecedents, nivells d'experiència i coneixements són molt diferents, poden unir-se per compartir la seva visió d'una manera que creï sinergia i millori el producte acabat. No hi ha 'nosaltres i ells' ni cap sentit de superioritat. En canvi, cada persona té alguna cosa a oferir i està disposada a aprendre dels altres implicats en el projecte. Tothom està fent la feina col·lectivament i contribueix al grup mitjançant l'escolta activa i el compartir. A mesura que treballeu en projectes amb altres, reconeixeu el valor que aporta cada persona a la taula. També aprendràs de cada membre de l'equip quan veieu la seva contribució única.\nEl Tres de Pentàcles, com els Tres dels altres patges, marca les etapes inicials d'implementació que segueixen la fase d'idees de l'As i el pas de planificació del Dos. Ja saps què vols crear; Has dissenyat els plans, has reunit els teus recursos (diners, persones i temps) i has posat mans a la feina; és possible que ja hagis assolit la teva primera fita significativa. Per descomptat, encara no estàs a prop de la meta, però tens la pilota en marxa i estàs fent que les coses passin.\nA mesura que implementeu els vostres plans, us adonareu que teniu les habilitats, capacitats i recursos que necessiteu per assolir els vostres objectius. Vegeu el Tres de Pentàcles com un ànim que esteu pel bon camí. Ets competent en el que fas i estàs avançant. Segueix així! La preparació, la gestió i l'organització adequades també són components integrals del Tres de Pentàcles. Assolir objectius importants, com ara construir una gran catedral, requereix una planificació detallada. Aquesta targeta, per tant, us indica que heu de crear un pla integral i de seguir un calendari. Ara és quan una bona gestió de projectes donarà els seus fruits.\nTres de pentàcles invertits\nAl revés, el Tres de Pentàcles suggereix que pot estar lluitant amb una falta d'harmonia amb els companys de l'equip, cosa que dificulta la realització d'un projecte. No esteu en la mateixa pàgina, o no esteu escoltant ni valorant les opinions i idees dels altres. Si això ressona, cal que us alineeu amb els objectius originals del projecte i fer nous acords sobre com treballareu junts per assolir aquests objectius. És possible que hàgiu de renegociar els terminis, els recursos i la quantitat d'energia que poseu cadascun al projecte. Atès que el Tres de Pentàcles verticals tracta sobre la planificació i l'organització adequades, la inversió d'aquesta targeta pot suggerir que necessiteu aportar una energia més sistemàtica a la vostra feina. Si no teniu una visió clara de com aconseguireu els vostres objectius, serà beneficiós deixar de treballar momentàniament i planificar els vostres propers passos a un nivell detallat.\nTambé pot haver-hi una falta de respecte entre els membres de l'equip, amb individus que intenten demostrar-se i guanyar superioritat sobre els altres. Si aquest és el cas, estableix pautes clares per a l'equip, especialment pel que fa al respecte i la col·laboració. Reconeix la contribució única que fa cada persona, independentment de la seva experiència o coneixements.\nThe Three of Pentacles invertit també pot assenyalar que esteu treballant en una feina relativament mundana en la qual les vostres contribucions i experiència no s'aprecien i no es valoren. No hi ha gaires oportunitats de creixement i progrés, i sents com si les teves habilitats i capacitats no s'estiguessin utilitzant. Pot ser un bon moment per fer un moviment professional i trobar una organització que valora els teus talents.\nDe vegades, el Tres de Pentàcles invertit pot indicar que prefereixes anar-ho sol i fer la feina tu mateix. És possible que estiguis fart d'esperar als altres o et sentis inclinat a fer-ho tot sol. Pot ser que sigui correcte. Tanmateix, si us trobeu lluitant, estigueu obert a demanar ajuda.\nla princesa margaret i la princesa diana\nés donald trump casat encara està casat amb melania\nquè vol dir la carta d'ermità\nels amants en una lectura amorosa


radical lliure: Sense un nou país, mai no podrem fer un país nou.\nHumbert Roma de Asso 11 d’abril de 2013, a les 15:29\nPispo ben de gust. Per si voleu tenir dues visions més o menys properes d'allò que tant al Michael com a mi ens preocupa hores d'ara, podeu llegir també això que vaig escriure ahir també per al facebook:\n"Estem entrant –si més no al territori català admnistrat per la Generalitat de dalt– en un període preinsurreccional obvi per qualsevol que conegui una mica la història de les revolucions, per molt pacífiques que hagin estat (pacífiques per part de la bona gent contra les maleses del malvats, que bé que els han atonyinat només per demanar una vida una miqueta, però és que només una miqueta, millor. I no hi ha giragonses que hi valguin quan els malvats responen amb la violència (jutjats, legislacions, decrets llei, constitucions i martingales diverses inclosos tancs, avions i altres artificis mortals amb només apretar un gallet...). El més important ja no és on trobaran els Masos (Artur i Colell) la xavalla, buscant i pidolant pels racons dels ministeris de Madrid i de genollons davant la trinitat galdosa de Brussel·les, per quadrar uns pressupostos que no es poden quadrar de cap de les maneres sense obrir el procés insurreccional, mesura rere mesura per posar la bona gent com a protagonista de la insurrecció social i nacional. I això, des del punt de vista polític, té un preu que només pot ser –si volem guanyar la batalla, que serà dura– si la fem a favor de la bona gent i en contra –fins allí on puguem amb les nostres pròpies forces i les que aconseguim aplegar a l'entorn d'objectius semblants en altres col·lectius nacionals del nostre entorn– dels malvats que només busquen el seu benefici i la ruïna de la bona gent i d'aquesta comunitat d'humans que anomenem país (Països Catalans). D'això hauríem d'estar parlant ja ara –ERC, sisplau, poseu-vos-hi d'una vegada amb la CUP i ICV, ANC i tants d'altres col·lectius i persones connacionals nostres que hem fet del dret a decidir un element clau del nostre objectiu polític immediat. I el primer que necessitem saber, més enllà de càlculs destinats a la propaganda fàcil, és què és el primer que hem de salvaguardar del nostre país en favor de la nostra bona gent i a favor de qui ha d'anar aquesta insurrecció. Quines peces fonamentals hem de moure en aquesta llarga lluita, quins patrimonis no podem perdre per res del món (educació pública catalana i en català, sanitat pública i amb recursos propis suficients, capacitat pública d'inversió en sectors clau de l'economia, les recerca les infraestructures i les finances, quin deute hem de cobrir als banquers i quin no volem cobrir perquè de cap de les maneres no ens pertoca; quins dels nostres connacionals han d'anar a la garjola i per quant de temps, després de tornar al país –això és, a la bona gent catalana– fins el darrer euro d'allò que ens han pres; mitjans públics de comunicacio en català d'abast nacional que hem d'enfortir, millorar i potenciar, i a tots els nivells territorials (des de mitjans de barriada –parlo de comunicació, no de propaganda, ep!–, districte, població, comarca), drets socials i civils de tots els nostres connacionals tinguin o no papers que hem de cuidar de protegir, garantir i millorar...). Mireu si en tenim de feina com per anar perdent el temps llepant les sabates als buanes de torn...\nAnònim 11 d’abril de 2013, a les 17:45\nSí Humbert, hi ha molta feina per fer al nostra país i fins i tot em fa il·lusió la idea de fer-la (també la de fer net), només cal que tinguem un país sobirà per fer-ho, Llorenç\nCarme Pont Bonsfills 11 d’abril de 2013, a les 19:31\nLes dues persones que han endegat aquest procés constituent no són del meu gust, però entenc que si ni el Parlament ni la societat civil que s'hi havia compromès (=ANC) estan fent la seva feina (o la fan massa poc a poc), algú ha de prendre la iniciativa. Jo no crec que estiguin embolicant res, volen tornar a tibar del poble que ja s'havia adormit i que en una Espanya feixista ja començava a veure la independència com una utopia. És normal avançar, anar endarrera, tornar a avançar...\nLlorenç Prats 11 d’abril de 2013, a les 19:59\nPerò aquestes persones no tiben en el sentit de la independència, al contrari, pel fet de posar-li tans condicionaments li resten forces, la fan pràcticament inviable. Això és el que volen a madrid, que tibem cadascú cap a un costat diferent. Si tibem tots junts, abans que res, com a condició sine qua non, cap a la independència, ja veuràs com criden, perquè llavors sí que podrem feu un nou país i començar el procés constituent d'un nou país. Aquesta iniciativa, he de pensar que de bona fe, va en la direcció equivocada i pot fer mal, molt de mal. Llorenç Prats\nIsabel S. Altet 12 d’abril de 2013, a les 6:14\nMolt clar i estic amb tu, ja ho saps. També saps el comentari que els he fet als del Procés Constituent que, sigui dit de passada, estan complint les meves expectatives de no publicar el que no els interessa perquè el meu comentari encara està en moderació, no l'han publicat com jo ja pensava. I és que alguns ja estem de tornada i coneixem el percal. La seva és una proposta i res més que aixó, una proposta de tantes que es poden fer, i bastant defectuosa, tot sigui dit de passada. Acaben d'arribar -perquè veuen que tirem endavant- i volen dir com s'han de fer les coses, Altres sumem, ens mirem d'unir, de fer pinya, integrar tanta gent com es pugui. El país és plural i així ha de ser, no a gust de capelletes. Però res, el poble empeny. Empeny als polítics i, si cal, estem empenyent l'Assamblea que JA existeix. Aquesta evolucionarà si nosaltres estem per la feina.\nLlorenç, hi haurà gent que ara es sumarà a la iniciativa de la Forcades i en Oliveres. Gent que he hagut de blocar a twitter perquè m'insultaven i perseguien per defensar la independència abans de res, sense perdre'm en autocomplacències per anar fent xerrades i conferències, cartells i ponències sobre la sanitat pública, educació o el que sigui mentre ens els estan robant i cada vegada estem pitjor. "És que jo protesto! Jo ja faig!" "Sí, però, què has aconseguit?". Ara, ells seran els "bons" independentistes"... però és el que molts diem: tenim pressa, nosaltres, a la nostra, I com a la Iliada, no ens deixem entabanar per cants de sirenes i seguim el viatge sense aturar-nos.\nUnknown 12 d’abril de 2013, a les 9:08\nPrimer de tot una gran abraçada a tu i a Isabel.\nSeguir el viatge, però sols? es el problema de sempre, la manca d'unitat, la por, l'ignorància, els interessos dels polítics.....\nCada cop veig mes lluny la llibertat del meu pais. Si la iniciativa de la Forcades y en Oliveres tingués força, benvinguda sia. !!!\nLlorenç Prats 13 d’abril de 2013, a les 16:33\nEm temo que, des del 15 M, hi ha persones que en la lluita contra l'ofensiva neoliberal han trobat un nou sentit a la seva vida, com quan érem jovenets i vivíem "contra Franco". Alguns busquem el camí més ràpid per sortir-ne, recuperar una societat que permeti una vida digna per a tothom, i tornar a les nostres rutines, per dir-ho així. D'altres, en el fons del seu cor, voldrien que no s'acabés mai, sigui per la popularitat que això els ha atorgat -no ho dic per ningú en concret-, sigui perquè, volens nolens, se senten més vius que mai i tenen un objectiu que abans no tenien.\nAnònim 14 de maig de 2013, a les 23:32\nBona nit, acabo de trobar aquest blog, és molt maco. Jo sóc asturià, he anat aprenent català pel meu compte, llegint coses a la xarxa... des de fa uns mesos estic molt interessat per la qüestió nacional catalana. Em va sorprener molt aquest recolzament tan generalitzat a l'independència, i he de dir que aquí a Astúries mai no vaig veure cap catalanofòbia, ans al contrari.\nFa un temps vaig llegir un article interessant i crític amb aquest projecte independentista, escrit des de posicions d'esquerra que crec són semblants a les aquí defensades. M'agradaria conèixer la seva opinió, senyor Prats.\nMoltes gràcies. Una salutació ben cordial des de Oviedo.\nJoan Olivé i Mallafrè 6 de juliol de 2013, a les 19:38\nAgrairia si poguèssiu fer algna difussió a la vostra web de la següent proposta:\nMés enllà de les accions que podem anar fent per la independència, com sigui la cadena humana, etc. hem pensat ara fa poc, al Juny de 2013 que podriem enjegar una campanya relativament sencilla i barata, a base d'escriure milers de cartes, a títol personal, a les diferents embaixades radicades a Madrid, demanant als embaixadors d'aquest països, que li reclamin al govern de Mdrid que simplement, admeti que es faci el referendum.\nLa idea té un primer origen en una conferència d'en Vicenc Partal, en la que explicava que al capdavall, els països el que tenen, son únicament interessos. Per exemple, a Polònia li aniria bé una independència de Catalunya per la sencilla raó de que una España més petita en habitants i pib, esdevindria menor en comparació a ells, en un seguit d'organismes internacionals, i simplement, ells tindríen més rellevancia i pes internacional.\nFa anys vaig colaborar activament amb Amnistia Internacional escrivint cartes a militars, dictadors de tots els calibres, jutges, directors de presons i altres personatges de dubtosa reputació... Aquesta acció de milers de persones anònimes en favor de presos de consciència, periodistes, sindicalistes, etc va millorar en els darrers 30 anys el panorama dels drets humans.\nUna humil carta, escrita en un tò educat, demanant una acció concreta per part d'un Embaixador, sumades a altres milers, totes diferents, totes correctes, adreçades des de tots els racons de Catalunya pot ser determinant en el moment en que el govern de Madrid es trobi al cap del carrer.\nJo he preparat una llista d'embaixades a les que podriem escriure, i a títol únicament personal ja vaig escrivint alguna cosa. Per exemple, acabo d'escriure a la embaixada de Bolivia, just després del conflicte amb l'avió de Morales. M'he permés de recordar que Catalunya no va participar en la colonització d'Amèrica. Igualment, he esmentat que un petit pais com nosaltres, sense ínfules colonitzadores ni militars pot fer molt de bé a Amèrica Llatina en el futur.\nPodeu entrar a www.hemisfera.cat i trobar la llista de les embaixades, deixar-hi comentaris, demanar consells si s'escau, etc. etc.\nAnònim 12 de setembre de 2013, a les 0:04\nLes meves felicitacions, i les meves gràcies, a tots aquells que heu fet possible (organitzativament) que la Via Catalana hagi estat un èxit.


La brutícia dels diners i l’ètica periodística\n"Money Monster", de Jodie Foster (EUA, 2016)\nDijous, 14 Juliol 2016 12:35\nLee Gates presenta un programa televisiu associat al periodisme espectacle centrat a parlar d’economia amb la voluntat d’orientar a petits estalviadors. Però un dia l’emissió en directe es veu sotragada per la irrupció d’un jove en el plató que segresta al presentador davant les càmeres. El noi sent que ha estat estafat pel programa i no té diners.\nGates i la seva productora s’involucraran en el desemmascarament de les operacions fraudulentes d’un magnat de Wall Street, Walt Camby. Camby representaria l’emblema del capitalisme sense ànima, voraç i depredador.\nNo cal dir que el cinema popular de Hollywood s’ha caracteritzat sovint per adreçar missatges positius i tranquil·litzadors de les bones consciències, tot jugant amb les lleis de l'entreteniment, però en aquesta ocasió, Jodie Foster i els guionistes s’han passat de rosca. En l’esforç d’intentar oferir un producte que abordés o s’inspirés en els estralls de la crisi financera, fa que tot resulti massa recargolat.


L'edat mitjana by eplaneco7 62041 views\nEdat mitjana vida al castell by dtors 14940 views\nL'Edat Mitjana by Col.legi Sant Andreu 30070 views\nPower point edat mitjana by SILOCOS 9436 views\nTreball edat mitjana by Laia 50646 views\nL’Edat Moderna A Espanya by zerriuavall 6255 views\n, Maestra at Colegio Público Voramar de Alicante\nL'edat dels castells, els nobles, els cavallers...\n1. Ledat mitjana\n2. • Ledat mitjana va ser una època molt antiga.• Va passar fa més de 1.500 anys !!! 2\n3. • En l’Edat Mitjana no hi havia televisió, ni cotxes, ni avions, ni vídeo jocs !!• Hi havia gent molt pobre, sense res, ni coses per menjar, que havia de treballar molt per viure.• Hi havia gent molt rica amb molts diners i moltes coses per menjar que no treballava. 3\n4. La societat de l’edat mitjanaPrivilegiatsNo privilegiats 4\n5. Els reis • Són els més importants i els més rics. • Comanen a tothom en el seu regne • Tots els nobles i cavallers els obeeixen. • Viuen en grans castells.Els nobles • Són rics i també viuen en castells. • Li agraden les festes i les caceres. • Obeeixen al rei. • Comanen en el seu castell i les terres dels voltants són seves. • Comanen als cavallers, als soldats, als pagesos i a tots els que viuen en les seves terres.Els cavallers • Són guerrers • Munten a cavall i fan servir tot tipus d’armes. • Estan a les ordres dels nobles i defensen el castell i terres del seu senyor dels atacs. 5\n6. Els pagesos • Cultiven les terres dels voltants dels castells. • Les terres no són seves, son del rei, de lesglésia o dels nobles. • Han de donar una part de la seva collita als nobles, al rei o a lesglésia. • Eles pagesos són pobres i la seva vida és molt duraEls artesans i mercaders • Els artesans fan coses com sabates, mobles de fusta, bótes, roba, cadires per muntar a cavall, treballen el ferro fent armes, la pedra fent cases, monestirs i castells, treballen el vidre, etc. • Sanomenen: sabaters, fusters, ferrers, boters, armers... • Sagrupen en gremis i sajuden uns als altres • Els mercaders venen aquestes coses que fan els artesansEls serfs • Són els esclaus medievals. • Treballen molt. • No tenen cap dret i viuen molt malament. 6\n7. ELS CASTELLS MEDIEVALS • En els castells els reis i els nobles viuen protegits dels seus enemics. • Es construeixen a dalt de muntanyes o turons. • Tenen murades envoltades dun fossat ple daigua. • Per entrar al castell hi ha una porta llevadissa. 7\n23. Idees i recursos: Disfressa de cavaller medieval: http://www.caxigalines.net/carnaval/caballero-medieval/ Caballeros y castillos un viaje a la edad media: http://nea.educastur.princast.es/caballeros/principal.htm L’edat mitjana: http://clic.xtec.cat/db/act_ca.jsp?id=3323 23\n24. Els castells medievals: http://pedagogoterapeuta.blogspot.com/2010/04/els-castells-medievals.html 24


L’alcalde d’Algerri ha estat l’únic conseller comarcal d’ERC que s’ha postulat pel càrrec i ha estat elegit per unanimitat\nMiquel Plensa, actual alcalde d’Algerri, serà el proper president del Consell Comarcal de la Noguera. Així s’ha decidit aquest vespre en una reunió que han mantingut els 10 consellers comarcals d’ERC a la Noguera. Plensa ha estat l’únic candidat que s’ha postulat pel càrrec i ha estat elegit per unanimitat.\nEls consellers comarcals d’ERC són el mateix Miquel Plensa (Algerri), Xavier Terré (Vilanova de Meià), Anna Calvís (Menàrguens), Isabel Planas (Montgai), Lidia Ber (Avellanes), Maria Cusola (Artesa), Toni Sala (Ponts), Eugènia Puig-gròs (Albesa), Jaume Montfort (Bellcaire) i Ester Guarné (Balaguer).\nEl ple de constitució del Consell Comarcal serà el dilluns 8 de juliol. ERC té majoria amb 10 dels 19 consellers mentre que JxCat en té 8 i PSC 1.\nInforma: Redacció / Foto: Miquel Plensa amb la resta de consellers comarcals.\nCarmen Plensa Carrera\nCom sempre has fet trasperencia i dedicasio


Gangues de Nadal? Trucs per evitar enganys | Consumer\nGangues de Nadal? Trucs per evitar enganys\nCal desconfiar de productes d'alta gamma a un preu de ganga, especialment en comprar per Internet, i mai s'han de donar dades personals ni bancaris\nPernils ibèrics que resulten no ser-ho, bosses de signatura a preus molt baixos, una ganga de tableta…. Cuidat! Les gangues falses són el número u de les estafes, especialment en Nadal. En aquesta època, en la qual es fan moltes compres, resulta més fàcil ser víctima d’un engany, especialment si s’adquireixen els regals per Internet. Però per aquesta raó no cal deixar de fer-ho! N’hi ha prou amb seguir una sèrie de consells per descobrir una possible estafa i evitar que les falses “gangues” arruïnin les festes de Nadal.\nProp d’onze milions d’espanyols realitzen les seves compres per Internet, sobretot en Nadal, segons els especialistes en seguretat tecnològica del Cos Nacional de Policia. No és d’estranyar ja que les adquisicions on line permeten comparar preus d’un cop d’ull i evitar llargues cues en les tendes en haver de provar-se alguna cosa o en pagar. Però, en ocasions, els comerços a la Xarxa són un calador de víctimes, doncs els estafadores mostren gangues a les quals és difícil resistir-se i pot ocórrer que s’acabin el Nadal sense ganga i sense diners! Per evitar-ho, convé seguir les següents pautes\n1. Desconfiar de les “gangues”\nLes gangues existeixen, però són poques. No obstant això, qualsevol persona està disposada a intentar caçar-les, i els estafadores ho saben. Per això, ofereixen articles de gamma alta a preus baixos. Però si un producte està molt per sota del cost de mercat, s’ha de sospitar, com indica Ruth García, tècnic de seguretat de l’Institut Nacional de Ciberseguretat (INCIBE). Si es clica en algun dels enllaços d’aquestes ofertes, aquests conduiran a pàgines infectades de malware o a falses tendes on line i, una vegada en elles, poden robar les dades bancàries i personals durant la compra.\nImatge: Need A Haircut\n2. Mai proporcionar dades personals ni bancaris!\nSón les dues informacions que més anhelen tenir els timadores! Trobar unes sabates increïbles o el mòbil més complet del mercat a bon preu no han de fer baixar la guàrdia. L’objectiu és aconseguir les dades bancàries i personals del client durant el procés de compra per Internet. Així que no cal emplenar camps en els quals demanin dades bancàries innecessàries, ni el pin de les targetes, sota cap circumstància.\n3. En pagar: ni diners per endavant ni abonar amb més d’una targeta\nÉs un consell archiconocido, però hi ha qui segueix caient en aquest engany. Si mentre la compra sol·liciten un avançament del pagament, sempre cal desconfiar! I el consell és vàlid tant per a comerços com per a les transaccions realitzades entre particulars.\nA més, si s’adquireixen els regals a la Xarxa, és millor utilitzar una sola targeta i unificar totes les compres en ella. A més de resultar més còmode, és més senzill seguir la seva pista en cas que hi hagi qualsevol incidència.\n4. Pagar amb seguretat mitjançant plataformes de pagament\nLes plataformes de pagament, com la coneguda PayPal, són intermediaris que comuniquen a la tenda on line amb l’entitat bancària. Són un dels mètodes més segurs i eficaços per abonar un producte a través d’Internet, ja que realitzen un xifrat de la informació del client i, a més, garanteixen que tot el procés és legítim.\n5. No comprar en qualsevol tenda on line\nAbans de realitzar una compra, cal estar segurs que la tenda on es farà és de fiar. És de la major rellevància llegir els termes i condicions legals i tot el referent a despeses d’enviament, etc., com assenyalen des de G DATA, multinacional amb una dilatada experiència en el desenvolupament de solucions de seguretat informàtica. Si el comerç on line no és molt conegut i aixeca sospites, s’hauria d’esbrinar alguna cosa sobre la seva reputació digital i consultar què opinions hi ha en Internet d’altres compradors i valorar si el lloc web proporciona la suficient confiança.\n6. Cerciorar-se que s’està en una web segura\nSempre que es tingui la intenció de dur a terme una compra a través d’una pàgina web, cal assegurar-se que la seva URL té les lletres https. La “s” final significa “Secure Sockets Layer” (protocol criptogràfic que proporciona comunicacions segures) i sempre que estigui present en el lloc web en el qual es navegui, es pot estar segur que les dades que allí s’introdueixin estaran en bones mans.\n7. No comprar per Internet des d’una xarxa wifi pública\nLa Brigada de Recerca Tecnològica (BIT) del Cos Nacional de Policia assenyala que mai s’han d’adquirir articles per Internet en xarxes wifi públiques (un hotel, un cibercafé, al carrer…), ja que les dades viatgen a través d’una radiofreqüència pública i qualsevol persona amb les eines i el coneixement adequats podria capturar-los.\n8. Guardar els justificants de pagament\nCom en qualsevol compravenda, cal guardar una còpia de la confirmació de la compra i del justificant de pagament. La tècnic de l’INCIBE explica que si hi hagués algun problema durant l’operació, “aquesta informació és necessària per efectuar una reclamació”.\nA més, després de realitzar una adquisició per Internet, “cal revisar els últims moviments del compte bancari o de la targeta, per descartar possibles cobraments indeguts”.\n9. Eliminar el correu brossa sense obrir-ho\nCada cert temps s’ha de revisar la safata de correu brossa del correu electrònic i mai obrir els seus missatges! Encara que semblin gangues d’una marca molt coneguda, o una ganga impossible de trobar que ha arribat a aquesta safata “per equivocació”, no cal ser incautos. Els missatges de correus brossa són una de les fonts principals d’estafes a la Xarxa.\nCuidat amb el teu WhatsApp!\nQui no té WhatsApp avui dia? Des dels quinceañeros als jubilats, aquesta aplicació manté a tots pegats al telèfon i els seus missatges. Per aquesta afició, els delinqüents han trobat en aquesta app un nou espai per a les seves operacions.\nI és que a través dels missatges que per WhatsApp circulen també és possible ser víctima d’una d’aquestes estafes. En ocasions, es reben gangues i superofertas amb descomptes espectaculars provinents de missatges que semblen ser enviats per una gran empresa. Cuidat! Poden venir carregats de regals, sí, però no els desitjats, sinó un malware per al dispositiu mòbil.\ncomerç electrònic drets del consumidor economia domèstica rebaixes seguretat internet


Fukushima. Una proposta expositiva de Pablo de Soto - Transversalia\nFukushima. Una proposta expositiva de Pablo de Soto\nInici / Planeta / Fukushima. Una proposta expositiva de Pablo de Soto\nEl planeta està en transició: l’atmosfera ha sigut danyada per haver cremat bilions de tones de combustibles fòssils, el clima és cada vegada més extrem i impredictible, desertificació creixent, esculls coral·lins en extinció, masses de gel reduïdes i nivell del mar en ascens, extincions massives d’espècies i empobriment de la biosfera penetrada pels productes químics, plàstics i radionúclids.\nAquestes transformacions han portat els científics ha establir que estem en una nova època geològica, l’Antropocé: l’època dels humans, en la qual l’activitat de la nostra espècie ha modificat els sistemes de la Terra de tal manera que aquests canvis són observables amb les eines de l’estratigrafia i la geologia.\nEn aquesta època de crisi ambiental, a més de les ciències, les pràctiques artístiques són fonamentals per a recalibrar els nostres sentits i ajustar-los a la contradicció i volatilitat dels perills industrials. En aquesta activitat explorarem l’habilitat de l’art i l’activisme per a construir altres maneres de mirar, conéixer i posicionar-se davant de la devastació en curs.\nProposem, a més de les pràctiques artístiques i activistes, aproximar-nos a la crisi ambiental a través de tres perspectives diferents, tres maneres de veure i de conéixer complementàries vinculades a visions del món diferents i que, en certes ocasions, produeixen mons diferents.\nLa primera perspectiva és l’antropocèntrica. Està lligada a la ciència hegemònica, amb el traç d’una línia des de l’il·luminisme fins als nostres dies. L’espècie humana és entesa com un tot indiferenciat, i com la mesura de totes les coses. Aquesta és la perspectiva que diríem de l’Antropocé.\nLa segona perspectiva és la de dimensió del treball i del capital. És una perspectiva històrica que entén les transformacions actuals a partir de les relacions de producció i del seu impacte sobre la natura. És una perspectiva que en diríem ecomarxista, i que prefereix anomenar la nostra època no com l’Antropocé sinó com el Capitalocé.\nUna tercera mirada s’acosta a la crisi ambiental des de la perspectiva dels animals i dels ecosistemes. És una perspectiva no occidental i no antropocèntrica. Ací entrarien les cosmogonies indígenes i alguns coneixements tradicionals, però també lectures de la natura/cultura en clau de ciència-ficció com la idea del Chthulucé, de la filòsofa de la ciència Donna Haraway.\nA continuació, proposaré un cas d’estudi d’una catàstrofe ambiental observat a partir d’aquestes tres perspectives i d’una sèrie d’obres d’art i treballs. La idea és que aquest exemple servisca per a il·lustrar aquest acostament a partir de múltiples perspectives, en què vosaltres trieu un tema.\nEl meu objecte d’estudi és la catàstrofe nuclear de Fukushima.\nVídeo 1 min\nL’11 de març de 2011, un terratrémol de magnitud 9 en l’escala sismològica, el quart més intens registrat en la història, va fer tremolar durant sis minuts la Terra al voltant del seu epicentre en l’oceà Pacífic davant de la ciutat de Sendai. Consecutivament, un tsunami que va arribar a fer més de deu metres d’altura va arrasar 300 quilòmetres de la costa de Tōhoku i la vida de més de 18.000 persones, entre morts i desapareguts. El xoc de les ones sísmiques i de les ones gegants contra la central nuclear de Fukushima Dai-ichi, una de les més grans del món, van provocar que fallaren un darrere l’altre tots els sistemes de seguretat. Sense refrigeració, la calor de latència va fer que els nuclis dels reactors de les unitats 1, 2 i 3 se sobrecalfaren i es fongueren, i les subsegüents explosions d’hidrogen van rebentar els edificis de contenció que els albergaven. Totes les barreres de protecció van fracassar. La radiació es va propagar en totes les direccions.\n“És el final de la vesprada. El sol es pon en un món devastat. Al final del carrer un\nenorme dosímetre. És un aparell que mesura la radioactivitat que d’ara en avant\nforma part del paisatge, imposant a tots el seu raig pesat, obtús i indiferent.”\nKenichi Watanabe, El món després de Fukushima.\nFukushima i l’Antropocé\n“El tsunami que va colpejar el nord-est del Japó i les explosions consecutives a la central nuclear de Fukushima constitueixen un tot implacable, una interconnexió de catàstrofe humana, geològica i psíquica. L’entrellaçament d’elements naturals amb objectes industrials ha fet del nostre planeta un laboratori a l’aire lliure. Ja no hi ha cap lloc a la Terra que escape a aquesta experimentació. Si hi ha un epicentre geològic del terratrémol que va devastar el nord-est de l’illa d’Honshu, Fukushima i la seua planta d’energia representen l’epicentre simbòlic de l’Antropocé.”\nL’enigmàtica instal·lació titulada “Under nuclear threat” (Sota l’amenaça nuclear) va ser feta per Luz Interruptus, un col·lectiu anònim que fa propostes artístiques que consisteixen en intervencions efímeres amb elements lumínics en espais públics, utilitzant la llum com a matèria primera i la nit com a llenç. En paraules dels artistes, es tractava de simular una vida sota l’amenaça constant d’una fuita radioactiva. La seua intervenció pretenia posar en evidència la paranoia que patim des del començament de l’accident nuclear de Fukushima al Japó, un esdeveniment que demostrava, una vegada més, la fal·libilitat dels sistemes de seguretat de les centrals nuclears.\nVídeo 12 min\nEl govern japonés va emetre l’ordre d’evacuació el 12 de març per als residents que vivien dins del radi de 20 quilòmetres de la planta d’energia nuclear Fukushima Dai-ichi. Des d’aleshores, els residents van deixar les seues llars, i la terra de ningú ha estat sense contacte amb la resta del món. Un periodista japonés, Tetsuo Jimbo, es va aventurar per la zona d’evacuació el diumenge passat i va presentar el següent informe en un vídeo. Diu que, dins de la zona d’evacuació, les cases, els edificis, els camins i ponts, que van ser enderrocats pel tsunami, estan completament intactes, i el ramat de bestiar i gossos domèstics, abandonats pels seus amos, es pregunta per la ciutat mentre el nivell de radiació continua molt més alt del límit legal.\nRadiation Measure Station\nA Fukushima, la natura s’ha convertit en la zona, on la sensorialitat, resultat de milions d’anys d’evolució, no és capaç de percebre la presència de la radioactivitat en l’ambient. Aquesta nova època es caracteritza per la desorientació i per la necessitat de recalibrar els nostres sentits per a comprendre les transformacions biofísiques en curs.\nAyesta & Bression\nPrenent com a marc la figura d’Antropos, la fotografia d’Ayesta i Bression d’un salary man embolicat en una bambolla transparent exemplifica de manera expressiva la perplexitat d’un espai físic i mental transformat per la presència de la radioactivitat. L’escena forma part de la sèrie “Bad dreams” (Mals somnis), en què els fotògrafs van crear diverses escenes amb bambolles de plàstic i cel·lofana d’embolicar com una manera de representar les fronteres entre el que pot estar contaminat i el que no. Les fotografies de “Bad dreams” van ser fetes a la zona taronja, a les àrees on està prohibit viure però les visites durant el dia són permeses. En paraules dels fotògrafs, a través de l’ús de la ficció, pretenien revelar el que és invisible, les transformacions antropogèniques resultat de l’emissió radioactiva.\nEn la sèrie “Retrace your steps” (Tornar sobre els nostres passos), Ayesta i Bression van decidir centrar-se en els evacuats, als quals van demanar tornar a la zona d’exclusió per a retratar-los com si no haguera succeït res. Les fotografies, en un estil contrapublicitari, es van fer als espais que havien sigut quotidians d’aquestes persones —bugaderies, bars, poliesportius, botigues de discos i les seues pròpies llars—, convertits ara en llocs poc amistosos.\nOtake & Johnston\n“A body in Fukushima” (Un cos a Fukushima) és una sèrie de vídeos i fotografies en color presentats per la ballarina i coreògrafa Eiko Otake i el fotògraf i historiador William Johnston, feta als paisatges desolats de les estacions i vies abandonades de tren, i els inquietants camps buits de Tomioka. En la tradició del butoh, a vegades amb gestos vulnerables i en altres ocasions amb un semblant feroç, Otake encarna el dolor, la ira i el remordiment pels llocs perduts.\nVídeo 6 min\nLa projecció del curt de creació “Blind”, del cineasta Yukihiro Shoda, va donar obertura a la Nuclear Free World Global Conference, que va tindre lloc a Yokohama el gener de 2012. El treball aborda amb la ficció el problema de la incertesa i l’angoixa dels pares al Japó davant del temor que els seus fills puguen emmalaltir per efectes de la radiació. En el context del fallout radioactiu, no fer-se preguntes sobre si els aliments o la pols del sòl estan contaminats condueix, segons Shoda, a la ceguera.\n“Blind” està ambientada en un escenari hipotètic en què es podria haver convertit la ciutat de Tòquio en cas que els vents hi hagueren portat el núvol radioactiu. La història segueix les aventures d’un típic salary man que viu en una megalòpolis convertida en una societat postnuclear on les màscares de gas són un requisit de la vida diària. En el clímax oníric del curt, el protagonista és turmentat per un malson en què una xiqueta que segueix per la ciutat li revela el seu collaret de Txernòbil, la cicatriu al coll resultat de l’operació de càncer de tiroides.\n“We are all radioactive” (Tots som radioactius) és un documental per episodis dirigits per la periodista Lisa Katayama i el creador de TED Talks Jason Wishnow. Conta la història d’un grup de joves surfistes que ajuden a reconstruir la petita comunitat costanera de Motoyoshi, una destinació predilecta per als amants del surf que havia sigut arrasada pel tsunami del 3/11. Els episodis acompanyen els surfistes que acampen als trossos de terra no danyats i que ajuden a la reconstrucció del modus vivendi dels pescadors.\nEncara que moltes àrees havien sigut reconstruïdes i els seus residents reubicats, altres estaven lluitant per tornar a les seues vides d’abans del desastre. Part de les imatges del documental van ser filmades pels mateixos surfistes i vilatans amb càmeres subaquàtiques. Per a aquells que viuen per a estar en l’aigua, com els surfistes, o de l’aigua, com els pescadors, les preguntes sobre l’efecte de la radiació són fonamentals. La qüestió de la normalització de la radioactivitat ambient és una de les qüestions que aborda “We are all radioactive”, que reflecteix la complexitat de les respostes personals davant d’aquestes incerteses.\nFukushima y el Capitaloceno\nIn Post-Fukushima Japan\nThe third bomb will never die\nEn uns adhesius que van aparéixer a les parets dels carrers de Tòquio després de l’incident, dissenyades per l’artista anònim 281_Anti Nuke, el logotip de TEPCO és presentat com la tercera bomba, una que no morirà mai. És la consagració del poder de les megacorporacions com a subjectes històrics globals, amb una capacitat d’agència, almenys segons l’art de 281_Anti Nuke, en l’ordre de les bombes atòmiques.\nEn una acció similar feta l’any següent, un treballador treia una targeta roja a l’edifici destruït del reactor 3 de Fukushima, com si d’un àrbitre de futbol es tractara. Es va tractar d’una de les intervencions del grup d’art de guerrilla de Chim↑Pom. Com Takeuchi, un dels membres del col·lectiu s’havia enrolat com a treballador subcontractat temporal a les tasques de neteja de la planta, i duia a terme la seua acció en un lloc on es registraven nivells de radioactivitat molt alts.\nNo owner substance\nEn la retòrica corporativa postcatàstrofe, “les substàncies radioactives que s’adhereixen a les plantes i als camins no són nostres”, “no pertanyen a ningú”, “són substàncies sense amo”. Aquestes eren les afirmacions del comité per a la defensa de TEPCO l’agost de 2011 al tribunal regional de Tòquio, reflectida en la pintura “Oblit a Fukushima”, de l’artista Akira Tsuboi.\n“Shit, he’s dead”\nLa pintura “Sh*t, he’s dead” d’Akira Tsuboi denuncia l’ocultació de les víctimes laborals dins de la central de Fukushima i el mantra dels 0 morts mantingut de manera constant per part de TEPCO i de la indústria nuclear: “no va morir ningú a causa de la radiació a Fukushima”.\n“The darkness of Fukushima Daiichi”\nUn dels pioners va ser l’escriptor Kunio Horie, quan en 1979, l’any de l’accident de la central de Three Mile Island als Estats Units, es va infiltrar en la central de Fukushima fent-se passar per un treballador subcontractat a fi de registrar de primera mà què ocorria allí. Basat en les seues experiències dins de la central, Horie va publicar un llibre titulat Genpatsu Jipushi (Gitanos nuclears). Els seus textos van ser acompanyats pels dibuixos de Shigeru Mizuki, un dels mestres del manga d’horror de l’època. Intuint què ocorreria 32 anys després, les il·lustracions de Mizuki mostraven uns treballadors que lluitaven dins de la calorosa planta per a contindre una fuita de material radioactiu provocada per un error de gestió. Les il·lustracions de Mizuri van ser publicades per primera vegada en el llibre Fukushima Genpatsu no Ya mi (La foscor de la central nuclear de Fukushima).\nFukushima i el Chthulucé\n“Per a fer un món millor per a la vida, el Chthulucé\nha de recollir el fem de l’Antropocé,\nl’exterminisme del Capitalocé, i fer una pila\nde compost molt més calent per als possibles\npassats, presents, i futurs.”\nMirar, pensar, sentir els paisatges de la zona de Fukushima, a partir de la figuració del Chthulucé, ens incita a la recerca d’històries entre el fet científic i la ciència-ficció. Ens porta a l’aprehensió del problema des de la hibridació i el diàleg compromés entre l’art, la biologia i l’activisme; quines són les històries que esdevindran entre espècies en les contingències de la crisi nuclear? Finalment, si Haraway concedeix al Chthulucé una capacitat regeneradora a partir de la figura del compost, què passarà en les aigües, els boscos i els fangs convertits en unes ecologies de la radiació? Com estan, humans i altres criatures de la Terra, que conviuen amb el problema a Fukushima?\n“The radiation is under control”\nEl terratrémol, el tsunami i l’accident nuclear de l’11 de març de 2011 van suposar un seguit de grans desafiaments a les comunitats de les zones afectades; va ser un esdeveniment que va canviar la vida per a un gran nombre de persones. La gent que vivia al voltant de la planta nuclear de Fukushima va rebre informació molt contradictòria sobre els nivells de radiació alliberats i els seus efectes per a la salut. El mantra oficial repetia des del començament: “no hi ha perill immediat”, “la radiació està sota control”.\nLa creació de la xarxa independent i cartografia digital de dades lliures sobre radiació Safecast és un exponent de l’escala actual d’aquest fenomen. La plataforma va ser creada ad hoc tres setmanes després de l’inici de l’accident com una reacció al buit d’informació per part del govern i de TEPCO. Com assenyala Sean Bonner, un dels seus cofundadors i codesenvolupador del programari de la plataforma, si haguera existit Safecast quan el govern va declarar la primera evacuació amb simples cercles concèntrics, els resultats de l’evacuació haurien sigut probablement diferents.\n“Alone in the Zone”\nLa història més famosa és la de Naoto Matsumura, un arrosser de Tomioka, localitat coneguda pels seus bells cirerers en flor, que va ser devastada pel terratrémol i el tsunami. A causa de la seua proximitat a la planta de Fukushima Dai-ichi, els 16.000 habitants van ser evacuats. Matsumura va fugir amb la seua família a la veïna ciutat d’Iwaki per a refugiar-se a casa d’uns parents, però aquests van rebutjar acollir-los per si portaven contaminació radioactiva. Com que no tenia plaça disponible en els refugis habilitats pel govern, Matsumora va decidir tornar a Tomioka i encarregar-se dels seus animals. Els animals de Matsumora, com els de totes les granges de l’àrea d’evacuació, havien sigut abandonats a la seua sort quan les famílies van haver de deixar-los arrere\nL’afirmació de Haraway que els mites del passat no van ser derrotats per la modernitat industrial és literal. Construïda a la costa sobre el Cinturó de Foc del Pacífic, la zona de més activitat sísmica del planeta, les forces tectòniques del terratrémol i de la col·lisió del tsunami amb la planta nuclear de Fukushima Dai-ichi van desencadenar l’inici de la catàstrofe. Com en la il·lustració de l’artista gràfica Laurie Greasley, en què el model simulat de contaminació per cesi radioactiu del Pacífic pren la forma d’un Godzilla de mida oceànica; la ciència i la ciència-ficció solen confondre’s a Fukushima.\nVídeo experimental sobre dos xics que exploren la zona d’exclusió postapocalíptica de Fukushima. El vídeo combina gravacions trobades i visuals generats per ordinador a partir de dades GPS i càlculs de radiació recopilats per ciutadans japonesos.\nTakeda necessitava veure un registre sòlid, físic, del desastre, visualitzar la devastació invisible d’alguna manera. El seu treball “Trace” (Rastres): registres sense càmera de contaminació radioactiva, estrenat a la biennal d’art de Fukushima de 2012, recull mostres de sòl de dotze llocs diferents de valor històric i cultural, com temples, santuaris, camps de batalla, ruïnes i un hospital. Takeda va utilitzar la tècnica d’autoradiografia per a exposar les mostres de sòl a materials fotosensibles en una caixa de llum que va segellar per un període de més d’un mes. El decaïment de les partícules emissores de radiació ionitzant escampades pel sòl van imprimir una pel·lícula d’halur de gelatina de plata, amb la creació de belles imatges monocromes. Takeda ha ideat i posat en pràctica una manera accessible per a registrar i visualitzar les reaccions químiques i radiològiques inherents als ingredients actius del sòl. La seua obra és un registre físic del desastre en imatges abstractes que contraresten la narrativa imperant i permeten percebre amb més claredat la presència de la contaminació radioactiva en la vida quotidiana a Fukushima després de les fusions dels reactors. Manifesten la radiació en aquesta materialitat innegable.\nMasamichi Kagaya és un dels artistes que, en el context post-Fukushima, utilitza aquesta tècnica per a mostrar els efectes normalment invisibles de la radiació. En col·laboració amb científics de la Universitat de Tòquio, Kagaya ha fet una sèrie d’impressions a partir de mostres contaminades d’animals i objectes recollits a la zona d’exclusió. Des de la intersecció d’art, biologia i activisme, les autoradiografies de Kagaya són representacions visuals de la trobada material dels cossos biològics dels animals en llibertat amb els radionúclids antropogènics que abans estaven dins dels reactors. Són imatges fantasmagòriques que ens recorden que, en el drama, alhora abstracte i concret, de la catàstrofe nuclear, els humans no són els únics actors ni les úniques víctimes.\nEls boscos radioactius són el tema d’una de les fotografies incloses en “Invisible Pain” (Dolor invisible), un projecte de l’artista visual Florian Ruiz. Amb un equip fotogràfic rudimentari format per una càmera estenopeica que va emprar amb temps d’exposició llargs, el treball de Ruiz planteja la presència de la imperceptible radiació als paisatges de Fukushima i la capacitat de representar-la. Les seues fotografies són una acumulació de fragments visuals que van agafar al mateix lloc però des de diferents angles, acompanyats del nivell de radiació en sieverts (Sv) a la qual va estar exposada la pel·lícula. Un procés d’impressió sobreescalonada crea una vibració, una eixida de la realitat que pretén revelar la presència de radiació en la imatge que dona lloc a una espècie de vertigen o malestar relacionat amb la tremolor del que és invisible i perillós.\n“Investigation on Radioactive Contamination in Japan”


La vareta màgica d'Infantil: febrero 2011\nELS VIATGES DE POMI\nHem començat a treballar un nou projecte: "Els viatges de Pomi".\nPomi és un personatge que hem adaptat d'una imatge trobada en internet. Es tracta d'un extraterrestre que ha vingut del planeta Brr per conèixer nous mons i èssers vius. Investigant mentre estava al seu planeta va descobrir La Terra i es va endinsar en una aventura per conèixer diferents països, ciutats i cultures.\nAra mateix els xiquets de 3 anys han conegut, mitjançant fotografies, a tan curiós amic. A través d'un conte s'han apropat un poc a la seua vida i què és el que ha vingut a fer.\nCom que ens interessava treballar la nostra ciutat, Benidorm, Pomi ha viatjat cap ací amb la seua nau espacial. La meua companya i jo s'el vam trobar una vesprada, ens va contar que volia conèixer Benidorm i li vam fer una ruta turística per tal que coneguera els llocs més representatius. Ens vam fer fotos amb ell, les quals han vist els xiquets posteriorment.\nA partir d'ací estem treballant els diferents llocs i espais de la nostra ciutat, els mitjans de transport amb què ens moguem, la cultura, alimentació, música, festes i tradicions, poesies típiques, etc...\nEls xiquets estan portant a la classe material molt divers: postals, llibres de Benidorm, llibrets de festes, plànols de la ciutat, mapes de rutes de muntanya del Parc Nacional de la Serra Gelada, mapes de la Comunitat, pòsters de Benidorm, etc.\nCal remarcar que al llarg del curs, el nostre amic anirà viatjant per diverses ciutats i països i que depenent del grau de motivació dels alumnes, ho treballarem en projectes més o menys amplis, dedicant una, dues o tres sessions per setmana.\nPublicado por Isabel en 0:01:00


ELS 3 POUS DIGITAL: Valoració inicial del Pla de Mobilitat\nValoració inicial del Pla de Mobilitat\nComunicat adreçat a la premsa:\nDesprés d’haver pogut tenir accés a la proposta del Pla de Mobilitat presentat en les jornades de treball i participació realitzades des de fa anys per l’àrea de mobilitat.\nDesprés que la nostra entitat ha participat activament en tot el procés de vianantització del centre de la ciutat, presentant propostes i al•legacions en tots els projectes i amb respostes diferenciades en funció dels carrers.\nDesprés d’haver presentat propostes de pacificació del trànsit en l’àmbit del nostre barri, i millores en les vies urbanes per ajudar a una millor convivència pel barri.\nDesprés d’haver presentat altres propostes de vianantització de carrers que avui dia encara no ho estan però que entrarien en el marc d’aquesta vianantització globalitzada del centre.\nDesprés d’estar 10 anys presentant diverses propostes perquè la plaça Lluís Millet quedés alliberada del pas dels autobusos per la seva superfície, i després de presentar un projecte racional dignificant la parada de taxis de l’estació (ubicada actualment al carrer andana).\nDesprés de veure l’acord marc entre els grups polítics de CiU, PSC, ICV i la CUP, l’Associació Veïnal del Centre-Estació de Sant Cugat del Vallès només pot congratular-se i seguir treballant per la millora del barri.\nPer tot això, la nostra entitat fa una valoració molt positiva del seu contingut especialment a aquells aspectes que fan referència en l’àmbit del nostre barri, entenent com un dels principis bàsics la racionalització, pacificació del trànsit, prioritats invertides i vianantització, i tenint present que després d’anys d’experiència d’aquesta manera de conviure la ciutat ha estat positiu pel veïnatge i pels comerços que hi ha. Només cal veure les zones de Santiago Rossinyol, carrer Valldoreix, Doctor Murillo o plaça Barcelona.\nEls punts que voldríem destacar per sobre dels altres són:\n- La semi vianantització de la plaça dels 4 Cantons, afavorint el contacte i les relacions humanes, així com un nou gran espai lliure i de gaudi ciutadà i l’activació d’un nou eix comercial.\n- El compromís de la futura eliminació del pas dels autobusos per sobre la plaça de Lluís Millet.\n- Millora de la cruïlla Av. Lluís Companys, Av. Rius i Taulet i Av. Can Magí, així com el carrer Solà com a vertader camí escolar del centre d’accés a l’escola Joan Maragall i Angeleta Ferrer i Sensat, que són els dos centres de referència del barri.\n- L’aposta decidida per un canvi de prioritats en els desplaçaments afavorint als vianants en detriment dels vehicles privats.\n- Un ampli suport polític a velles reivindicacions del barri.\nCom a punts negatius i que esperem poder-hi dir la nostra en el moment de l’exposició pública són:\n- Garantir l’accés als veïns i veïnes al seus domicilis i poder facilitar aparcament en cas que no en disposin.\n- No veure’s plasmat un projecte de millora de l’entorn de l’escola Joan Maragall.\n- Haver d’esperar a la fase 2 que els autobusos deixin de passar per la plaça Lluís Millet, el que ens emplaça en un escenari d’un mínim de 6 anys a un màxim de 12.\n- No haver-se reconegut en la fase inicial el canvi d’ubicació o l’estudi d’un nou emplaçament de la parada de taxis.\n- Hi ha poca concreció pel que respecta als carrils bicis i la seva racionalitat amb la convivència en zones de vianants.\n- Lamentar que no hagi estat un acord polític unànime i seguirem demanant que així pugui ser en un futur.\nLa nostra entitat estarà emetent en tot el procés d'exposició pública i valorarà la presentació d'al·legacions si es considera oportú.\nPublicat per CENTRE-ESTACIÓ a 9:03 a. m.\nEtiquetes de comentaris: AV Centre-Estació, centre-estació, mobilitat, pla de mobilitat, política, sant cugat, taxis\nFelicitats a les personas de AVCE que molt activament, han traballat i lluitat en tots els fronts per fer posible aquetas milloras del poble de S.C. em be de la ciutadanìa.\nNo entenc, que el Plà 2 tingui un plaç d ´ejecució de 6 a 12 anys i crec que es una pressa de pel per part de L`Ajuntament.Com es justifica aquest plaç? i per que no 15 anys ó 1 any. Malament i disgustat.\nRepercusió en premsa local del comunicat sobre la ...


Appartementhaus Schleiblick Rabenkirchen-Faulück Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 23 allotjaments a Rabenkirchen-Faulück.\nKarschau 55, Rabenkirchen-Faulück, Rabenkirchen-Faulück, Alemanya, 24407 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Appartementhaus Schleiblick\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Rabenkirchen-Faulück, Appartementhaus Schleiblick és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAppartementhaus Schleiblick també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Rabenkirchen-Faulück. Express check-in/check-out, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, lloguer de bicicletes són només algunes de les comoditats que fan que Appartementhaus Schleiblick sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, mini bar, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable a cada habitació. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com platja privada, pesca, jardí, esports d'aigua (no motoritzats) que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Rabenkirchen-Faulück, faci de Appartementhaus Schleiblick la vostra llar.\nRabenkirchen-Faulück Hotels apartament


Què ens ha semblat Érase una vez… pero ya no - Moixa Mental\nQuan infumable agafa un nou significat\nBuff. No sabeu el que he fet: No tenia gaires esperances, però he mirat els sis capítols d’Érase una vez… pero ya no només per vosaltres. Vos ho resumiré per si no voleu llegir tota la crítica: Quina embafada! L’havia deixada a la meitat del segon capítol, però vaig sentir al Ja m’entens que hi sortia en Carlos Cuevas i l’he mirada fins al final (i no) quina estafa. Ho degué entendre malament.\nA aquesta sèrie d’en Manolo Caro, li sobren moltes coses: per començar cinc capítols, males actuacions (no, no està fet a posta, la direcció dels «actors» i les «actrius» és dolenta) (3 Sebastián Yatras), un elenc que va perdut, sense força, i qualque actor que no vocalitza (un clàssic) i d’altres que fan pauses rares d’aquelles que fan pudor d’haver-se oblidat el text, però que han continuat rodant (2 Sebastián Yatras). Tot trempat amb versions fades de cançons oblidables (4 Sebastián Yatras) i un guió repetitiu que no va enlloc (i que amb l’excusa que és un conte, conté inconsistències) (4 Marc Ferrers). Ah, espera, que se suposa que és d’humor i es confien en el fet que els anacronismes faran gràcia més enllà del primer o el segon: Error (2 Mónica Maranillos). Coses bones? Sí. El vestuari, maquillatge i fotografia (3 RuPauls).\nAi, ni tan sols vos he contat de què va: Per culpa d’un descerebrat i la seva amada, un poble cau sota l’encís d’una bruixa, pel qual ningú es podrà enamorar fins que junts alliberin un drac. Això durant unes tres hores.\nVos agradarà si vos fa riure en Benny Hill i la provau de mirar a x32, voldríeu saber com seria n’Arévalo si fos gai, teniu un cartell a l’habitació d’en Miguel Noguera o del dessustanciat d’en Tom Cruise.\nActualment, si no em voleu fer cas, la trobareu a Netflix.\nPublicat originalment al dBalears\nTags: cultura marica, lgtbi, Sèries\nBy Joan CiberSheep / 2.07\nBy Joan CiberSheep / 25.06\nBy Joan CiberSheep / 18.06\nBy Joan CiberSheep / 11.06\nQuè ens ha semblat Drag Race España\nBy Joan CiberSheep / 4.06


VIGÈNCIA DEL MANDAT DEL 1O DE 2017 – El Republicà\nEscrit el abril 22, 2021 abril 22, 2021 per El Republicà\nVIGÈNCIA DEL MANDAT DEL 1O DE 2017\nReactivar el mandat 1O\nHi ha diputats al Parlament de Catalunya que defensen l’aplicació del mandat de l’1-O 2017 com a única via democràtica per arribar a la independència. Reactivar la independència suspesa podria ser una reacció contundent a la permanent posició contrària del govern espanyol.\nReactivar el mandat, conseqüències?\nPerò està per veure quina seria aquesta vegada la reacció, si l’acte es queda en ser merament institucional i no compte amb el suport popular com va ser l’1 d’octubre.\nNoves destitucions? Nova dissolució anticipada del Parlament? Intervenció de la Generalitat? Infraestructures ocupades pels serveis policials? Llistes negres? Control estatal de Ràdio i Televisió a Catalunya? Il·legalització dels partits independentistes? Més accions judicials contra l’independentisme? Més violència contra Catalunya?\nNoves vies per la independència\nHem de pagar aquest preu altra vegada per dir allò al que tenim dret? La pregunta és, què convé fer ara que els partits independentistes han obtingut la majoria d’escons al Parlament de Catalunya i poden constituir un govern amb un objectiu comú? Hem de fer una Declaració Unilateral d’Independència?\nDel 10 al 27 d’octubre 2017 es va malmetre l’oportunitat de declarar la independència davant el món. No es va mantenir el pols amb l’Estat a l’espera d’una negociació. Ara és que ens la neguen directament i ens obliguen a pensar noves vies per assolir-la.\nRepública virtual: un encert\nLa creació d’una República virtual ha estat una decisió encertada per marcar diferències de progrés tecnològic amb l’Estat espanyol i comptar amb un espai lliure de qualsevol forma d’opressió. Però la reacció del govern espanyol no s’ha fet esperar i han descobert el que és i com pensen implantant la dictadura digital.\nL’Estat espanyol segueix disposat a complicar la política catalana i mantenir la via repressiva contra els catalans. S’han acabat les bones paraules del president Pedro Sánchez. El PSC voldrà que VOX tingui escó de senador, servint-se del Tribunal Constitucional si convé.\nFeina internacional activa i efectiva\nAquesta situació que comença a ser odiosa, ens obliga a plantar cara i invocar el nostre dret a la llibertat d’expressió, això sí, pacíficament i democràticament. També els drets que les Nacions Unides reconeixen als pobles com Catalunya amb voluntat de convertir-se en Estat. L’acció exterior no ha de parar a partir d’ara, s’hi posi com s’hi posi l’Estat.\nLa lluita més eficaç està a posar el govern espanyol contra les cordes de la Il·legalitat internacional i exigir en tots els fronts el reconeixement dels nostres drets a recobrar l’Estat propi. No es tracta de fer manifestacions cridaneres, sinó de fer una feina internacional activa i efectiva. Cal pensar també en el Tribunal Internacional de Justícia de La Haia.\nReactivar el mandat, no. Nou referèndum acordat\nDos partits catalans han plantejat celebrar un nou referèndum, aquesta vegada acordat amb l’Estat. L’Estat s’ha avançat a dir que no hi haurà referèndum. Però ens queda el dret a la insistència i a fer tasca parlamentària al Congrés dels diputats sense facilitar res al partit de govern. Potser és el que convé fer davant de qui ens nega el dret a l’existència com a poble.\nI com és natural, que el poble català sàpiga qui són i com són els que ens governen a Madrid. Millor mentalitzar-se que el combat serà llarg i no oblidar qui som ni que són.\nEns toca com hem dit altres vegades, resistir i persistir. Tenim uns drets inalienables i imprescriptibles que no ens poden prendre ni seguir prohibint.\nLa fórmula és ara construir república i guanyar pes internacional, construir més país i consolidar una societat cohesionada, igualitària i fidel a Catalunya i la democràcia.\nEl Tribunal d’Apel·lació del Quebec ha desestimat el passat divendres 9 d’abril una demanda contra la Llei del referèndum aprovada el 2000 per l’Assemblea Nacional del Quebec.\nEscrit a General Tagged 1O, independència, noves vies, reactivar mandat, referendum acordat\n← El català està en perill d’extinció, per culpa nostra\nUn dia al SAD: els ulls de la nostra gent gran →\nOne thought on “VIGÈNCIA DEL MANDAT DEL 1O DE 2017”\nRetroenllaç: ELS SERRELLS ES FAN ESPERAR – El Republicà


Paper Mullat: 2011\n502. El nombre del viento, de Patrick Rothfuss\nCastellà, trad. de l'anglès de Gemma Rovira [The name of the wind. The Kingkiller Chronicle: Day One]\nEl nombre del viento és una novel·la de fantasia heroica diferent. Des del primer moment es nota que l'autor té una gran destresa en l'escriptura i que no li importa tant explicar fets sorprenents i emocionants com fer-nos entrar en el món que crea, un món que pertany al gènere de la fantasia heroica però que podria ser perfectament el nostre món.\nRothfuss no es recrea en el desenvolupament del món que ha fabricat sinó que l'usa de manera natural en les interaccions i els diàlegs dels personatges. En cap cas para per explicar-nos detalls del seu món sinó que deixa que a poc a poc aquest ens impregni i al final acabi sent del tot natural i fins i tot anticipem algunes descripcions basats en el que ja sabem de determinats països, monedes o cançons.\nCançons. La música té una importància vital en aquesta història, ja que a través dels texts de les cançons populars és com penetrem en la cultura popular i els seus coneixements i temors i també perquè l'art de la interpretació és un dels motors que mouen el protagonista.\nLa història ve narrada pel protagonista, Kvothe, que, retirat del món en una taverna solitària, decideix explicar la història de la seva vida a un cronista. Aquest llibre relata només el primer dia de conversa, d'un total de tres. Els altres dos llibres encara no han aparegut.\nNo hi ha res original ni en la història que explica ni en el món que crea (en aquest sentit G.R.R. Martin és molt més ric) però la gràcia d'aquest llibre és deixar desfilar el text a poc a poc i assaborir-ne les paraules.\nLa meva opinió: un llibre molt entretingut de llegir, amb un llenguatge fabulós i molt ben traduït. Fa venir ganes de llegir la resta de volums de la història.\n494. Harry Potter i les relíquies de la mort, de J. K. Rowling\n493. Harry Potter i el misteri del Príncep, de J. K. Rowling\n492. Harry Potter i l'orde del Fènix, de J. K. Rowling\n491. Harry Potter i el calze de foc, de J. K. Rowling\n481. El canto del cisne, de Robert McCammon\n480. Bartleby, l'escrivent, de Herman Melville\n478. Ricard III, de William Shakespeare\n477. La dama del llac, de Raymond Chandler\n458. La clau de vidre, de Dashiell Hammet\nescrit a les 8:00 p. m. 1 comentaris\nEtiquetes de comentaris: literatura, Patrick Rothfuss\n501. Biblioteca de partitures en línia\nLa International Music Score Library Project (IMSLP) és una col·lecció de més de 100.000 partitures musicals en un projecte col·laboratiu.\nPer exemple, Wagner és aquí:\nVoleu fullejar la partitura de la Tetralogia de l'Anell mentre l'escolteu? Doncs aquí la teniu, en partitura completa:\nDas Rheingold (Acte 1)\nDas Rheingold (Acte 2)\nDas Rheingold (Acte 3)\nDas Rheingold (Acte 4)\nSiegfried (Acte 1)\nSiegfried (Acte 2)\nSiegfried (Acte 3)\nDie Walküre (Pròleg i Acte 1)\nDie Walküre (Acte 2)\nDie Walküre (Acte 3)\nGötterdämmerung (Acte 1)\nGötterdämmerung (Acte 2)\nGötterdämmerung (Acte 3)\nescrit a les 10:50 a. m. 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: música, partitures\n500. Història de la música clàssica\nNo us perdeu aquest excel·lent article de Limelight Magazine, que aprofita els recursos de YouTube per presentar-nos una història de la música clàssica.\nescrit a les 10:25 a. m. 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Limelight, música, YouTube\n499. Hi ha senyal\nTot ahir molts blogs i web van posar el fons en negre per protestar perquè TV3 va deixar d'emetre al País Valencià. La catosfera va reaccionar amb contundència i al mapa de Twitts l'etiqueta #sensesenyal es va convertir en la més piulada i dibuixava clarament la geografia dels Països Catalans.\nI és que ja li podeu posar el nom que volgueu i ja podem tenir els polítics més totxos que es fan i desfan, que la societat tossuda continua existint.\nCopio l'editorial d'en Vicent Partal "Som tots el senyal":\nDesprés de vint-i-quatre hores #sensesenyal tornem a obrir VilaWeb i ho fem dient tan fort com sabem que #hihasenyal, que tots i cadascun som el senyal, que el País Valencià ha reaccionat com feia anys que no passava, que s'ha vist acompanyat per la resta del país, i que no te'n podràs amagar, president.\nNo és tan sols el tancament d'un canal de televisió que ens revolta. Ens revolta la teua por de la llibertat, la teua misèria intel·lectual, la immoralitat política que t'ix de dins quan parles i quan calles, el teu odi a tot allò que siga valencià de veres, a tot allò que qüestione aquesta 'valencianía' inventada i de fireta que pregones.\nNo és tan sols el tancament d'un canal de televisió que ens revolta. Ens revolten les coses que has d'amagar, els judicis a què t'hauràs de sotmetre i la vergonya de saber que un dia, molt probablement, et veurem entre reixes, a tu que et dius president de tots els valencians i que tot just si ho ets d'una part.\nNo és tan sols el tancament d'un canal de televisió que ens revolta. Però, si t'havies pensat que tallant TV3 ens castigaves, ara més valdrà que t'adones que no has fet més que despertar-nos, que donar-nos energia, que donar-nos arguments, que fer créixer les nostres ganes de tancar aquesta etapa fosca, de renovar el nostre país.\nPerquè aquestes darreres vint-i-quatre hores ens hem sentit units com feia anys que no passava. Ens hem sentit poderosos, capaços de tornar-te cada un dels colps i més. I hem vist com Twitter ensenyava a tot el món el nostre mapa, aquest que tu vols amagar amb una obsessió malaltissa. Hem sabut, president, que és possible tenir un altre País Valencià, que, si volguéssem, podríem posar-te de cara a la paret i que, si tots volguéssem, podríem fer-te fora del digne Palau que has convertit en cau dels teus.\nHas tancat un senyal, però ara el senyal som tots nosaltres. I és que hi ha #hihasenyal, i no tens manera de tancar-lo.\nescrit a les 11:38 a. m. 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Paco Camps, País Valencià, TV3, Vicent Partal\n498. Sense senyal\nescrit a les 2:23 p. m. 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Paco Camps, País Valencià, sensesenyal, TV3, Vilaweb\n497. Com forçar el 3G en Android\nM'ha passat una cosa força rara amb el meu telèfon. Es tracta d'un HTC Hero amb Android (2.1). D'un dia per l'altre, de fet durant el dia, m'ha deixat de connectar a a UMTS (3G) i a HSDPA (3.5G o H). La connexió de dades només anava per GPRS (2G) i això és extremadament lent. I exasperant.\nRemenant per la web he trobat aquesta solució en castellà.\nLa idea és que el telèfon està agafant la connexió 2G perquè té millor cobertura que la 3G o la H. Hem de forçar que el telèfon usi la connexió 3G o H (si existeix) enlloc de passar a 2G, sigui quina sigui la cobertura.\nPer aconseguir-ho cal accedir a un menú secret dels Android. Cal anar al marcador telefònic i marcar la cadena (sense cometes) "*#*#4636#*#*". Observeu que l'ordre de l'asterisc i el coixinet és diferent al principi i al final. Tant bon punt entrat aquest codi ens apareix un menú d'opcions. Cal triar "Informació sobre el telèfon", tirar cap avall i buscar l'opció "Tipus de xarxa preferida". Allà cal triar "WCDMA only".\nAixí el telèfon agafarà 3G o H enlloc de 2G i podem continuar usant Internet.\nSi la cobertura millora, podem tornar a fer el mateix per deixar l'opció original de "WCDMA preferred". Sembla ser que deixar el "WCDMA only" pot fer empitjorar la qualitat de la conversa telefònica ja que impedim que el telèfon passi a 2G per tenir més cobertura de veu.\nescrit a les 11:22 p. m. 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: 3G, Android, GPRS, HSDPA, UMTS\n496. El Día D, d'Antony Beevor\nAntony Beevor, 2009\nCastellà, trad. de l'anglès per Teófilo de Lozoya i Juan Rabasseda (D-Day. The battle for Normandy) .\nAntony Beevor és un reconegut historiador militar que es va fer famós fa alguns anys amb dos llibres excel·lents: Stalingrad i Berlín. Beevor va poder accedir a arxius de la NKVD que fins llavors eren secrets i va escriure uns llibres que combinaven molt bé els grans moviments de tropes amb els combats individuals, les difícils decisions de despatx amb les vivències personals dels soldats, i tot sempre documentat a la font original.\nJo vaig disfrutar molt amb aquests dos llibres (no tant amb el de Creta i el de París) i, quan vaig veure que en treia un sobre el Dia-D, no vaig trigar a comprar-lo.\nAquest llibre és un llibre llarg, complex i alhora assumible. Llarg perquè relata des de la prèvia al sis de juny de mil nou-cents quaranta-quatre fins a la Bossa de Falaise de l'agost i la desbandada dels alemanys a França (empalma molt bé amb Un pont massa llunyà de Cornelius Ryan), complex perquè abarca tots els fronts de la campanya, a tots els nivells i dels dos bàndols, però assumible perquè el relat et va portant sempre endavant i no és necessari recordar cada detalla del que s'ha llegit per poder disfrutar del que queda del llibre.\nEn general, crec que aquest llibre és una mica inferior tant a Stalingrad com a Berlín, però molt més bo que Creta i París o la mitjana de llibres sobre batalles de la Segona Guerra Mundial. I per què dic que aquest és una mica inferior? Doncs perquè li faltava una miqueta de repassada final: hi ha alguns temes que es repeteixen, alguna anècdota que ja l'hem sentida unes pàgines enrere, alguna frase conclusiva repetida... Detalls que ens fan creure que molts capítols s'han acabat sense integrar-los en el conjunt de capítols, suposo que s'han tractat agrupats segons campanyes, i això pot haver fet que alguna anècdota que pot aparèixer a més d'un lloc... aparegui als dos llocs. Al llegir el llibre de manera contínua això xoca.\nPerò la qualitat del text i de les fonts són molt altes i el llibre es disfruta molt. Normandia és una campanya coneguda pel lector mitjà, però hi ha tants i tants detalls per conèixer que mai es té la sensació de déjà-vu o d'avorriment.\nLa meva valoració: un llibre recomanat tant per a lectors amb força bagatge com per a qui vol començar a llegir bons llibres sobre la campanya de Normandia.\nescrit a les 11:57 p. m. 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Antony Beevor, assaig, autors\n495. El futur immediat de les pantalles\nEn Vicent Partal ha penjat aquest clip força impressionant:\nescrit a les 8:22 p. m. 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: informàtica, pantalla multitàctil\nJ. K. Rowling, 2007\nCatalà, trad. de l'anglès de Xavier Pàmies [Harry Potter and the deathly hallows]\nAquest és el setè i darrer llibre de la saga de Harry Potter. El trio protagonista decideix abandonar l'escola per buscar els horricreus de Voldemort, tal i com Dumbledore els havia demanat. El fet de no ser a l'escola li dóna al llibre un toc força diferent que la resta de llibres, on ja ens trobàvem còmodes amb el món de Hogwarts. Ara són jovent de disset anys que vol viure pel seu propi compte en el món real i s'adonen que no és tan fàcil com sembla. Alguns passatges d'aquestes escenes els trobo fluixos, ja que no tenen la força del conflicte constant la persecució incansable a que estàvem acostumats.\nQuan finalment tornin a Hogwarts, Harry i els seus amics veuen que allà la vida ha continuat, amb coses que continuen igual i coses que han canviat, però reconeixibles. És una bona metàfora del que significa fer-se gran i abandonar els llocs de la infància.\nSi en el llibre anterior apreníem moltes coses del passat de Voldemort, és en aquest darrer llibre que aprenem moltes coses del passat d'en Harry i dels seus pares. Finalment descobrim la connexió que hi ha entre els personatges i sorprèn veure com tota la història dels set voluminosos llibres queda ben travada.\nLa meva opinió: un final de la saga prou digne i concloent, que tanca bé tota la història, tot i que amb massa concessions als lectors joves; jo hagués preferit un final un pèl més fort.\nescrit a les 6:13 p. m. 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: autors, Harry Potter, J. K. Rowling, literatura\nJ. K. Rowling, 2005\nCatalà, trad. de l'anglès de Xavier Pàmies [Harry Potter and the half-blood Prince]\nEl sisè llibre de la saga de Harry Potter ens prepara per al gran final. Ara que ja coneixem bé el món màgic dels mags i els conflictes existents entre personatges actuals i passats i fins i tot entre institucions (Hogwarts i la Conselleria), ara toca centrar-nos en la figura de Voldemort, concretament investigar la seva infantesa per saber per què és com és.\nEn aquest llibre les relacions entre els personatges s'extremen. Secundaris com Draco o Ginny prenen més paper i històries i situacions que havien aparegut en llibres anteriors com a simples curiositats que començaven i acabaven allà mateix ara prenen més volada.\nLa possibilitat de fer mal és molt més present i continuen morint personatges propers a Harry. Igualment, la seva vida sentimental també creix. Finalment, un personatge secundari que sempre s'ha mogut en l'ambigüitat, en Severus Snape, farà un pas endavant molt important.\nLa meva opinió: un nou tour de force argumental amb moltíssima informació sobre el passat de Voldemort i moltes explicacions de per quès de fets de llibres anteriors. Anticipa el final de la saga.\nescrit a les 5:39 p. m. 0 comentaris\nCatalà, trad. de l'anglès de Xavier Pàmies [Harry Potter and the order of the Phoenix]\nAquest és el cinquè llibre de la saga de Harry Potter i els seus protagonistes, que ja tenen quinze anys, han de lluitar per primer cop contra un mal no gaire màgic... la burocràcia! És clar que sent un llibre de Harry Potter, estem parlant de magiburocràcia.\nLa Conselleria d'Afers Màgics, que està mig controlada per seguidors de Voldemort, conspira per desactivar Hogwarts com a centre de resistència al retorn del malvat mag. Per això aconsegueixen fer fora el director, Dumbledore, i posar-hi una directora que cruixirà els alumnes amb una colla de normes absurdes i autoritàries que els faran perdre l'oremus.\nRowling capta bé les emocions dels adolescents de quinze anys al fer-los enfrontar-se a una burocràcia d'adults que no entenen mentre veuen com aquests mateixos adults ignoren les coses que a ells realment els interessen. En el cas de Potter i els seus amics, impedir que Voldemort refaci el seu grup de mags malvats, estrènyer el seu cercle d'amistats i relacionar-se amb el sexe oposat.\nLa colla protagonista ressucita el nom del grup d'amics que havien tingut els seus pares quan eren joves, llavors per destruir Voldemort, ara per impedir que agafi poder. Així, en Harry es veu confrontat al passat d'uns pares que no recorda i se sent dipositari d'una herència que accepta voluntàriament. Una herència de caràcter i d'actituds enfront la vida, que al ser acceptada forma la línia de continuïtat d'una societat, com la dels mags, però també d'un país.\nAra ja van morint cada cop més personatges perquè el llibre ja és per joves, no per nens, té un gruix de mil pàgines i hi apareixen moltíssims personatges, tots ben caracteritzats i lligats. I el pes que té la trama burocràtica, diluïda en les películes, fa que no sigui lleuger d'empassar.\nLa meva opinió: un llibre més complex que els anteriors, amb més arcs argumentals i amb situacions cada cop més dures.\nescrit a les 5:22 p. m. 0 comentaris\nJ. K. Rowling, 2000\nCatalà, trad. de l'anglès de Laura Escorihuela i Marc Alcega [Harry Potter and the goblet of fire]\nLa quarta entrega de la saga de Harry Potter ens porta a uns protagonistes de catorze anys que ja són plenament adolescents. La relació entre els personatges torna a canviar i la línia argumental també.\nEn aquest llibre se'ns presenten per primer cop dues noves escoles de màgia, situades més o menys a França i a Rússia, pel que es dedueix. I també hi ha el mundial de quidditch, on en Harry i els seus amics hi assisteixen per primer cop. Precisament és en aquest mundial on els seguidors de Voldemort es tornen a fer presents, espantant a tot tipus de mags i muggles per igual.\nAquest any toca campionat de paladins: joves mags figures de cada escola de màgia, que competeixen entre ells en proves de gran risc i valor. Tots els estudiants que volen participar han de posar el seu nom en un calze de foc (el del títol), el qual triarà els 3 valents concursants, un per cada escola... o potser al final seran quatre?\nLes proves del concurs tenen una barreja de preparació i acció que fan excitar la imaginació dels lectors (sobretot en l'edat adequada) i que permeten mostrar més conjurs màgics i més habilitats màgiques.\nPer primer cop, també, els protagonistes s'han d'aparellar per al ball de celebració del torneig, cosa que produirà molts conflictes entre els joves alumnes adolescents.\nFinalment, crec que és el primer llibre on un dels protagonistes és mort per la colla de Voldemort.\nLa meva opinió: una nova millora en la saga de Harry Potter. L'argument és ric i imaginatiu i cada cop hi ha més informació i connexions entre els personatges.\nescrit a les 5:04 p. m. 0 comentaris\n494. Harry Potter i les relíquies de la mort, de J...\n493. Harry Potter i el misteri del Príncep, de J. ...\n492. Harry Potter i l'orde del Fènix, de J. K. Row...\n491. Harry Potter i el calze de foc, de J. K. Rowl...


ESCOLA MUNICIPAL BELLES ARTS ALCOI ESCUELA MUNICIPAL BELLAS ARTES ALCOY: Noves Escultures * Nuevas Esculturas\nEm pareix una horribilitat, i em sap mal per l'autor, però aixó ni és escultura ni és res. Pareix un ninot de falles.\n22 d’octubre de 2010 a les 15:06\nEn la de bons escultors que hi han, senyor !!\n22 d’octubre de 2010 a les 15:08\njajajaja... crei en un primer momento que eran de corcho blanco.... jajaja.\npues si me sabe mal por el escultor pero no se si me gustan.....\n26 d’octubre de 2010 a les 11:08\nESQUE EN ALCOI, TOMAN LAS DECISIONES A LO QUE EL ARTE SE REFIERE QUE NO TIENEN MUCHO CRITERIO, PERO MIRA QUE TENEMOS QUE HACER, CON TANTO ARTISTA QUE HAY\n29 d’octubre de 2010 a les 12:56\nSón fatals com diuen molta gent, és pareixen als ninots del Tirisiti. (amb tot el respecte pel ventero)\n29 d’octubre de 2010 a les 13:11\nCada volta que les veig m'entren ganes de pegar-li amb el martell....jajajajajajajaj\nsi que es verdad, parecen las caras a los del Tirisiti\nigual eso tiene una explicación..no sabemos pero no se..\n6 de novembre de 2010 a les 9:37


Costa (JxC) i Espejo-Saavedra (Cs), vicepresidents de la Taula del Parlament\nActualitzada 17/01/2018 a les 13:35\nEls partits independentistes han renovat la seua majoria absoluta a la Mesa del Parlament, a l’haver obtingut la Presidència de la Cambra, una Vicepresidència i dos Secretaries, mentre que Ciutadabs ha aconseguit dos llocs i el PSC l’altre restant, en detriment dels comuns, PPC i la CUP.\nLa votació de les Secretaries ha posat punt i final a la composició de la Mesa del Parlament, presidida a partir d’avui pel republicà Roger Torrent, que relleva Carme Forcadell i qui als seus 38 anys és el president del Parlament més jove de la història de l’hemicicle català.\nEn aquesta última votació de les Secretaries, en la qual són elegits els quatre diputats que obtenen més vots, Eusebi Campdepadrós (JxCat) ha sumat 41 vots; David Pérez (PSC), 30 vots; Joan García (Cs), 27 vots; i Alba Vergés (ERC), l’única dona d’aquest organisme, 24 vots. Torrent serà doncs al capdavant d’una Mesa que novament té majoria absoluta independentista entre els seus set membres, ja que a més del president del Parlament, la Vicepresidència Primera recau en Josep Costa (JxCat), mentre que la Secretaria Primera és per a Eusebi Campdepadrós (JxCat) i la Secretaria Quarta recau en la republicana Alba Vergés.\nPer la seua part, Ciutadans -la força més votada el 21D-- estarà representat per José María Espejo-Saavedra, que repetirà com a vicepresident segon, mentre que Joan García s’estrenarà com a secretari tercer del Parlament.\nI també reeditarà el seu lloc a la mesa el socialista David Pérez, de nou al capdavant de la Secretaria Segona de la Cambra catalana. Per tant, dels set membres de la Mesa, cinc d’ells s’estrenaran en aquest òrgan, mentre que només repeteixen Espejo-Saavedra i David Pérez.\nNo tindran representació en canvi al màxim òrgan del Parlament ni PPC, ni CUP, ni Catalunya En Comú-Podem, ja que en aquest últim cas Joan Josep Nuet ha perdut el seu lloc de la passada legislatura, llavors a les files de Catalunya Sí Que Es Pot i com a secretari tercer del Parlament.\nMaragall expressa ‘indignació’ per l‘absència de diputats presos o en ’exili'\nJxCat proposa Eusebi Campdepadrós i Josep Costa per a la Taula del Parlament\n1. Societat digital en femení\n2. Descobreix la Ruta del Císter mentre t'allotges al paradís de la hidroteràpia\n3. L'Opel Astra entra en l'era de l'electrificació\n4. BMW Sèrie 2 Active Tourer, funcional i més dinàmic\n5. Renault Twingo Urban Night, una sèrie limitada basada en el Twingo E-Tech elèctric


L’Ajuntament adjudica els horts urbans del barri de la Marca de l’Ham | figueres.com\nHomeNotíciesL’Ajuntament adjudica els horts urbans del barri de la Marca de l’Ham\n/ 16 de maig de 2013\nEl Govern municipal ha impulsat la creació dels horts com espais on la ciutadania pugui conrear verdures i hortalisses per al seu propi consum, seguint els criteris de l’agricultura ecològica. Amb aquesta iniciativa, es promouen valors de sostenibilitat i de respecte a la natura, s’estimula la participació i l’autoestima de les persones que cultiven els horts i es dota la ciutat d’un nou espai de convivència i d’intercanvi d’experiències.\nEl regidor de Medi Ambient, Pere Giró destaca que “la posada en marxa dels horts urbans té un doble objectiu social i ecològic. Per un costat es generen espais d’horticultura que promouran la trobada entre hortolans i famílies i, per l’altre, es promou l’agricultura ecològica, que serà obligatòria”.\nA la ciutat, els horts urbans s’ha ubicat en espai de 1.250 metres quadrats al carrer de la Closa Rasa, situat entre els barris de la Marca de l’Ham i de les Moragues. S’han habilitat 27 parcel·les d’entre 41 i 54 metres quadrats, a banda d’un espai comunitari amb bancs, taules i lavabos, així com uns armaris individuals per guardar-hi les eines. Els horts es reguen amb aigua freàtica i cada parcel·la disposa d’un comptador. Hi ha diversos espais destinats a la generació de compost, és a dir, adob d’origen vegetal.\nEl Museu de l´Empordà celebra el Dia Internacional dels Museus.


Avís legal - Brugarolas fabricante de lubricantes industriales\nBRUGAROLAS SA és la societat titular d’aquesta Web. Per donar compliment a la Llei 34/2002 de Serveis de la Societat de la Informació i comerç electrònic comuniquem a continuació les següents dades:BRUGAROLAS, S.A.\nL’usuari s’obliga a utilitzar la informació continguda a la present pàgina Web per a les seves pròpies necessitats exclusivament i a no realitzar directa o indirectament cap tipus d’explotació comercial dels continguts i serveis als quals té accés. L’usuari tindrà dret a l’accés lliure i gratuït de la informació pública recollida en la mateixa, si bé BRUGAROLAS es reserva el dret a restringir l’accés a determinades seccions i serveis del Portal. És intenció de BRUGAROLAS oferir a tot moment una informació veraç i actualitzada. No obstant això, aquesta informació pot contenir incorreccions tipogràfiques o fins i tot tècniques i BRUGAROLAS no es responsabilitza de la idoneïtat de la informació continguda a la Web.\nAquesta Web pot oferir diferents enllaços amb altres pàgines Web de tercers, el contingut dels quals pot variar, de forma ràpida, per les característiques pròpies d’Internet. Per tant, BRUGAROLAS no es fa responsable de les informacions, serveis i contingut en general d’aquestes pàgines Web de tercers.\nQualsevol pàgina externa a la qual s’accedeixi des de la pàgina de BRUGAROLAS és independent i BRUGAROLAS COLÓN no té cap control del contingut d’aquesta pàgina. A més, un enllaç amb qualsevol altra pàgina que no sigui de BRUGAROLAS no implica que aquesta recolzi o accepti cap responsabilitat pel seu contingut o ús.\nEn el cas que BRUGAROLAS tingués coneixement efectiu que l’activitat o la informació a la qual remeten aquests enllaços és il·lícita, constitutiva de delicte o que pot lesionar béns o drets de tercers susceptibles d’indemnització, actuarà amb la diligència necessària per suprimir o inutilitzar l’enllaç corresponent com més aviat millor.\nEls drets relatius a la propietat industrial i intel·lectual (a títol enunciatiu i no limitatiu les marques, logotips, textos, fotografies, icones, imatges, etc., així com el disseny gràfic, codi font i altres elements de software continguts a la present pàgina Web), són propietat de BRUGAROLAS. Per tant, estan subjectes a drets de propietat intel·lectual i industrial protegits per la legislació espanyola i internacional.\nSense la prèvia autorització escrita de forma fefaent de BRUGAROLAS, no està permès utilitzar, reproduir, transmetre, manipular, així com qualsevol ús que excedeixi de la utilització necessària per a la visita de la pàgina i l’ús dels serveis oferts. L’accés als serveis subministrats no suposa per part de BRUGAROLAS renúncia, transmissió, ni cessió total o parcial dels drets derivats de la propietat intel·lectual i industrial, ni atribueix drets d’utilització, alteració, explotació, reproducció, distribució o comunicació pública sobre aquests continguts sense la prèvia i expressa autorització per escrit dels respectius titulars de d’aquest drets, sense perjudici del dret de visualització i obtenció de còpia privada de seguretat d’aquests continguts, sempre que aquest dret s’exerciti segons els principis de bona fe i sempre que es mantingui inalterada la propietat intel·lectual i industrial del titular d’aquests drets, s’utilitzi sense finalitats comercials i exclusivament per a informació personal de l’usuari. La responsabilitat derivada de l’ús de materials protegits pels drets de propietat intel·lectual i industrial continguts en aquesta pàgina correspondrà exclusivament a l’usuari.\n4.- Ètica i responsabilitat de l’usuari de la pàgina Web corporativa:\nBRUGAROLAS no serà en cap cas responsable de l’ús de la Web Corporativa que realitzi l’usuari. L’usuari s’abstindrà de dur a terme qualsevol conducta en l’ús de la Web corporativa o dels recursos posats a la seva disposició que atempti contra els drets de propietat intel·lectual o industrial de BRUGAROLAS o de tercers, que vulneri o transgreda l’honor, la intimitat personal o familiar o la imatge a tercers, o que siguin il·lícits o atemptin a la moralitat i deixarà en tot cas indemne a BRUGAROLAS front qualsevol reclamació, judicial o extrajudicial, que es present enfront d’ella com a conseqüència d’aquest ús. L’usuari s’abstindrà de dur a terme per qualsevol mitjà qualsevol destrucció, alteració, inutilització o danys de les dades, programes o documents electrònics pertanyents a BRUGAROLAS, així com d’introducció o difondre a la Xarxa programes, virus, applets, o qualsevol instrument físic o electrònic que causin o siguin susceptibles de causar qualsevol tipus d’alteració a la Xarxa, en el sistema, o en els equips de tercers.


Un jutjat d'instrucció admet a tràmit la querella de Torrent i Maragall pel cas d'espionatge als mòbils - Diari de Girona\nUn jutjat d'instrucció admet a tràmit la querella de Torrent i Maragall pel cas d'espionatge als mòbils\nacn | barcelona 22.10.2020 | 21:04\nRoger Torrent i Ernest Maragall ERC\nRoger Torrent i Ernest Maragall\nEl jutjat d'instrucció número 32 de Barcelona ha admès a tràmit la querella presentada pel president del Parlament, Roger Torrent, i l'exconseller i diputat d'ERC Ernest Maragall, pel cas "d'espionatge polític" dels seus telèfons mòbils, segons expliquen aquest dijous a la tarda fonts de la presidència de la cambra.\nTorrent i Maragall haurien estat víctimes de l'espionatge durant el 2019 dels seus terminals mitjançant l'Spyware Pegasus, de l'empresa israeliana NSO Group, que només pot ser adquirit i utilitzat per estats. El cas el van fer públic el 14 de juliol els diaris 'The Guardian' i 'El País', i ho van confirmar les empreses Whatsapp i el grup d'investigació Citizen Lab.\nL'atac va produir-se l'any 2019 aprofitant una vulnerabilitat de Whatsapp a 1.400 persones arreu del món, i permet accedir a totes les dades i missatges del mòbil, a més d'activar el micròfon i la càmera de manera remota. Es tracta d'un programa que s'utilitza en la lluita contra el terrorisme i el narcotràfic, que ha estat denunciat múltiples vegades per organismes internacionals de defensa dels drets humans per la seva utilització "abusiva i injustificada" contra activistes, polítics, advocats i periodistes.\nTorrent va afirmar el mateix dia que va sortir a la llum que el cas demostra que "a l'Estat es practica l'espionatge polític" per "perseguir la dissidència" en el marc d'una "causa general contra l'independentisme". Torrent va instar el govern espanyol a investigar els fets, i ho va refermar en una conversa telefònica amb la ministra de Defensa, Margarida Robles, de qui depèn el Centre Nacional d'Intel·ligència (CNI).\nA més, juntament amb Maragall, va informar de l'atac a instàncies internacionals com Amnistia Internacional, el relator de les Nacions Unides sobre llibertat d'expressió o la comissària pels Drets Humans del Consell d'Europa, amb qui Torrent s'hi va reunir durant el període en que va ser víctima de l'atac. En paral·lel, s'han impulsat diverses iniciatives parlamentàries al Parlament e Catalunya, al Congrés i al Parlament Europeu.\n«O el Parlament no coneix la seva llei, o la norma és propaganda».\nEls exmembres de la mesa del Parlament , inhabilitats per desobeir.


Catalunya: 11 de Setembre i la Via Catalana. Tram 0\nWritten by T.G. Redacció La Independent\tSaturday, 07 September 2013 19:16\n"Resseguir el país amb una cadena humana per tal de convertir en realitat l’anhel majoritari de les catalanes i dels catalans, esdevenir un nou Estat d’Europa" és el gran acte massiu que ha organitzat l'Assemblea Nacional Catalana (ANC) per aquest 11 de Setembre de 2013.\nL'ANC ha obert en el seu web la possibilitat de fer la inscripció tram 0 aquelles persones que ja no poden apuntar-se al lloc on volien fer la cadena.\n"El món ha de tornar a mirar cap a Catalunya per a que vegi quina és la voluntat majoritària i democràtica del poble català i, alhora, reforçar el procés que ha de permetre als catalans i a les catalanes d’assolir la llibertat no més tard del 2014. Ara és l'hora de la Via Catalana" afirma l'ANC en el web destinat a l'organitzacio de la cadena humana que travesserà Catalunya de Nord a Sud, i encara més..., aquest 11 de Setembre a un quart menys un minut de sis (les 17.14).\nCarme Forcadell - que a data 10 de setembre ha explicat a Els matins de TV3, que hi ha més de 600 periodistes amb acreditació per a cobrir la cadena humana, a 11 de Setembre ja en són més d'un miler- ha assenyalat la importància de donar-li una dimensió internacional a la Via Catalana.\nPer a l'ANC, diu Forcadell, l'objectiu és la independència però el primer pas és la consulta amb una pregunta clara de SI o NO es vol un Estat propi i sobirà. I ha de ser el 2014, de cap manera el "mentrestant" pot durar fins el 2016. A partir del dia 12 i en les properes setmanes l'ANC espera el gest de convocatòria de la Consulta per part del Govern de la Generalitat.\nMarxa de Torxes 10 de setembre a Barcelona. Fotografia d'Andreu Solsona\nMarxa de Torxes 10 de setembre a Barcelona. Fotografia d'Amada Santos\nEl web de la Via Catalana té enllaços amb materials de les experiències a Estònia, Letònia i Lituània, quan el 23 d'agost del 1989 la seva ciutadania va fer la Via Bàltica enllaçant amb una cadena humana les seves tres capitals per a reivindicar la independència. La cadena va representar una gran mobilització i va obtenir molta repercussió internacional. La Independència fou aconseguida la primavera següent.\nManifest de la Via Bàltica\nExposició de la Via Bàltica\nViquipèdia Via Bàltica\n*Al web Via Catalana s'hi poden seguir les darreres actualitzacions i comprobar el gruix de gent que hi ha apuntada a cada tram\nContent View Hits : 25114143


BASES DEL CONCURS "SEGUINT LES CONSIGNES" DEL CARNESTOLTES 2022 A SANT ANdREU DE PALOMAR | Comissió de Festes de Sant Andreu de Palomar\nBASES DEL CONCURS “SEGUINT LES CONSIGNES” DEL CARNESTOLTES 2022 A SANT ANdREU DE PALOMAR\n1. Des del dia 21 al 26 de Febrer segueix les consignes de les Reines Carnestoltes on cada dia anunciaran una consigna, que cal seguir fil parranda.\n2. Aquestes consignes seran publicades cada nit a les xarxes socials de l’Eix Comercial de Sant Andreu\n(@eixsantandreu) i la Comissió de Festes de Sant Andreu de Palomar (@festessantandreu).\n3. Hi ha dues modalitats per demostrar que s’han seguit les consignes de les Reines Carnestoltes, i així\noptar els premis.\na. Modalitat 1: Fotografia individual davant o dins d’un comerç associat a L’Eix Comercial (els\naparadors trobaràs un adhesiu blau “aquestcomerçesteu”…..).\nb. Modalitat 2: Fotografia en grup davant o dins d’un comerç associat a L’Eix Comercial (els aparadors\ntrobaràs un adhesiu “aquestcomerçesteu”…..) Entenem per grup la teva família, els amics,… amb un\nmàxim de 5 persones.\n4. Tots els post que pengeu han d’anar amb els hastags #carnavaleixsantandreu2022 i #decarnaval2022\ni etiqueta o menciona a les xarxes socials @eixsantandreu i @festessantandreu.\n– Modalitat 1: Fotografia individual davant o dins d’un comerç associat a l’Eix Comercial seguint els missatges de les Reines Carnestoltes. Un menú complet sorpresa per dues persones al Versalles més camiseta, gorra i bossa de la Comissió.\n– Modalitat 2: Fotografia en grup davant o dins d’un comerç associat a l’Eix Comercial seguint els missatges de les Reines Carnestoltes. Un esmorzar sorpresa al Versalles (5 persones màxim) més camiseta, gorra i bossa de la Comissió.\n– Teniu temps de penjar les vostres fotografies a les xarxes socials fins el dia 27 de Febrer del 2022.\n– Els premiats es faran públics, el 7 de març per les xarxes socials.\n6. Només s’acceptaran post a les xarxes socials, no stories. No es tindran en compte aquelles fotografies que no tinguin els hastags: #carnavaleixsantandreu2022 i #decarnaval2022 i que tampoc que no ens hagin etiquetat o mencionat a: @eixsantandreu i @festessantandreu. Els dos hastags i les dues comptes han d’estar incloses.\n7. Els membres del jurat seran: un membre de la Comissió de Festes, un membre de l’Eix Comercial i un\nmembre d’una entitat de Sant Andreu. Tots els participants que segueixin tots els missatges de les Reines de Carnestoltes.


Comprar als barris, torna a tenir premi: els 6000 lliurats aquí!\nPublicat per Comunicauta el dia de gener 10, 2011\nDesprés de la visita a la ciutat del Patge Shelin i Ses Majestats d'Orient (que van tenir la col·laboració de les entitats de Can Calders i la Salut) i la multitud de regals rebuts, encara avui els barris han rebut un darrer, ja que la butlleta guanyadora en el sorteig fet avui de la campanya dels 6.000€, ha estat lliurada per un comerç associat de Can Calders.\nEl número premiat ha estat el 183.243 i l'ha entregat un comerç del barris que de ben segur molts coneixereu: Bar Granja Snoopy, situat al carrer Santa Creu, 10, i que és membre associat de l'entitat Can Calders Comerç. De fet, aquest emplaçament comença a ser estratègic, ja que l'any passat a la mateixa campanya dels 6.000€, un altre comerç del mateix carrer i número, Plataforma Cárnica, va lliurar també la butlleta premiada.\nAfanyeu-vos a mirar si sou l'afortunat poseïdor o poseïdora de la butlleta premiada, ja que teniu de termini fins el proper dimecres, 13 de gener a les 20 h. per presentar-la a l'Ajuntament. En cas que no aparegués la butlleta, s'han previst quatre números més que han quedat com a reserva i que podeu consultar aquí.\nSi heu consumit a l'establiment afortunat en les darreres semtanes, de ben segur que heu rebut alguna butlleta de la campanya, i si en teniu us instem a que mireu si alguna de les vostres té premi. Us recordem que la recompensa bé que s’ho val: el guanyador o guanyadora disposarà de 6.000 euros per gastar-se en un sol dia, el proper dia 22 de gener, en el comerços associats de tot Sant Feliu. Ha de complir, això sí, dues condicions: comprar en un mínim de dos comerços per associació, i gastar-se un màxim en cadascun d’aquests de 500 euros.\nAmb uns comerços tocats per la sort en aquest 2011, també Fem Barri!\nCiutat Comerç als barris Treball als Barris