El bacallà d'hivern es diu Skrei | Gastronosfera\nInici > Tendències > El bacallà d'hivern es diu Skrei\nEl bacallà d'hivern es diu Skrei\nAquest incansable viatger amb memòria, és un tipus de bacallà adult que només està disponible entre gener i abril. Cada any migra des del mar de Barents, situat més al nord del Cercle Polar Àrtic, on s'uneixen Noruega i Rússia, fins a les aigües fredes i pures de la costa nord de Noruega, nedant 1.000 quilòmetres a contracorrent per fresar en aquest enclavament natural únic de mars paradisíacs, tornant així al seu lloc d'origen.\nEl terme Skrei (nòmada) procedeix de "skrida", un terme del noruec antic que significa caminar i el seu nom en llatí és "gadus morhua". Aquesta gelada zona del mar alberga els bancs de bacallans gairebé durant tot l'any, a més de ser rica en areng i capelin. L'aigua està gelada i no s'escalfa a cap moment de l'any, per la qual cosa els peixos creixen molt a poc a poc i necessiten entre cinc i set anys fins a poder reproduir-se.\nCada exemplar comença la seva migració reproductiva quan aconsegueix els 5 anys i porta entre 400.000 i 5 milions de freses en el seu viatge migratori. Com a resultat d'aquest llarg i dur trajecte a través d'aigües gelades i perilloses, el Skrei desenvolupa uns músculs molt poderosos, que es tradueixen en una carn de textura més ferma i sucosa que la dels altres bacallans. La data exacta per a la seva comercialització depèn de la seva arribada a la costa noruega. Per això l'albirament del primer Skrei en les costes es considera com un miracle que se celebra amb magnificència, i que dóna el tret de sortida al ritual de la seva pesca. A partir d'aquest moment es pot sortir a pescar bacallà però, naturalment, solament la quantitat establerta, doncs cal assegurar que en el futur hi hagi bacallà suficient.\nSota un control minuciós\nCap sector de la pesca a Noruega està tan estrictament reglamentat com la captura del Skrei. Naturalment, es tracta de seguir obtenint aquest peix en grans quantitats en el futur, per la qual cosa la pesca s'ha de realitzar de manera que no posi en perill la població total de bacallans. Es controlen minuciosament tant les quantitats capturades com els mètodes de pesca utilitzats. Així, aquest peix es pot pescar amb palangre, un sedal amb hams i amb un esquer en cadascun d'ells, que es va arrossegant darrere del vaixell, gairebé de la mateixa manera que es fa en la pesca amb canyes. També es pot treballar amb xarxes fixes o d'arrossegament, però els vaixells i les xarxes no han de superar una grandària i una quantitat determinades.\nDes de fa sis mil anys aquest tresor del mar, va atreure fins a aquesta regió de Noruega als homes i va permetre que sobrevisquessin en l'extrem més meridional de l'Oceà Àrtic.\nAquest clima únic és el que busca el skrei per procrear, ja que aquí troba les condicions ideals per reproduir-se. Tots els anys a l'hivern, quan el gel arriba fins al mar de Barents, el bacallà inicia el seu viatge cap al sud en direcció a les Lofoten, en contra del càlid corrent de golf. Els peixos baixen des del fred mar de Barents cap a aquestes illes. Cada dia els pescadors de les Lofoten esperen que torni el skrei, igual que ho han fet sempre. El dia que se sent "ja vénen, ja vénen!" és dia de festa. El 1103, el rei Østein va construir una església a Lofoten per a tots els pescadors.\nPer la seva banda, Kabelvag va ser a l'Edat Mitjana una de les ciutats més importants de Noruega gràcies a la riquesa del bacallà. Al segle XIV, les Lofoten van caure sota el jou de la ciutat de Bergen, situada al sud de Noruega. Gràcies a les seves relacions amb la Lliga de Hansa, aquesta ciutat tenia excel·lents possibilitats per comercialitzar el bacallà, que llavors, com ara, es venia salat i assecat, com a "bacallà" i "bacalhau", a Espanya i Portugal.\nAquest comerç estava regit fonamentalment per comerciants que canviaven el bacallà sec per cereals i altres mercaderies. En l'actualitat la ciutat de Bergen inclou un bacallà sec al seu escut. Cal dir, doncs, que el Skrei ha determinat durant segles la història de Noruega i, a més, va ser el primer producte d'exportació que va oferir aquest país.\nLa relació bacallà noruec-Espanya és un binomi històric. Tan sols dues curiositats: Espanya va ser el primer país al qual van arribar els bacallans noruecs en salaó l'any 1692 i la capital noruega del bacallà, Kirstiansund, segueix tenint com a plat típic el bacallà a la biscaïna, après dels mariners espanyols del segle XVIII.\nAl març, la comunitat internacional de pescadors es dóna cita a les Lofoten per al concurs de pesca de bacallà. Llavors es pesquen els exemplars més grans que s'han vist a tot el món, que poden pesar fins a 36 quilos, encara que el més gran mai capturat hagi aconseguit els 55 kg.\nDepenent del tipus de bacallà, el seu color de pell pot ser entre marró vermellós, gris i verd. Viuen en bancs que, freqüentment, s'acosten bastant a la costa i es mantenen a profunditats entre cinc i sis-cents metres. Allí cacen a altres peixos, però també s'alimenten de crancs, mol·luscs i freses.\nEl Skrei noruec creix de forma lenta. Mesura entre 70 cm i 1 m i pesa entre 3 i 8 kg. Es pesquen amb freqüència exemplars de 110 cm i 15 kg que solen tenir uns 20 anys. Una femella gran pot fresar aproximadament 5 milions de freses. Per a la fresa, el Skrei busca la zona límit entre les càlides aigües profundes (càlid pot significar 4 °C) i les fredes aigües superficials. Després retorna amb els corrents cap al mar de Barents.\nUn alt valor gastronòmic\nEls pescadors noruecs asseguren que la diferència amb altres bacallans és notable, tant en sabor com en textura. El Skrei conté menys quantitat de greix que els bacallans que no van a fresar i que s'alimenten regularment tot l'any. A més, els seus músculs es fan més forts i per tant la carn és més blanca i ferma. És sucós però no gras i posseeix aquestes marcades lascas de carn blanca que tant agraden als adeptes a aquest peix.\nLes seves freses, fetge i llengua són bocades amb un alt valor gastronòmic. A Noruega es prepara tradicionalment en forma de rodanxes escalfades, acompanyat de patates bullides amb mantega salada fosa i puré de pèsols. El fetge i la llengua, es bullen per separat i el plat resultant rep el nom de mølje.\nEl Skrei és un miracle que, com les pluges, la neu, el vent, el sol o l'aurora boreal, torna a obrar-se cada any, des dels temps antics. En l'actualitat s'ha convertit en una joia gastronòmica, estrella de cuines de tot el món. A Espanya, l'interès creixent de professionals i consumidors ha elevat el lloc que ocupa el mercat espanyol com a destinació del Skrei fins al cap de l'escalafó. Des de febrer i fins a abril (depenent sempre de les captures) es pot trobar en restaurants, peixateries, supermercats, hipermercats i grans superfícies de tota la geografia espanyola i conté un segell de qualitat.\nAquest segell de qualitat garanteix: un pes mínim de 3 kg, que ha estat pescat entre l'1 de gener al 30 d'abril, a les àrees naturals de fresa pel skrei de la zona econòmica noruega, que entre la pesca i el seu envasament per a enviament no han passat més de 12 hores, que està refrigerat entre 0 °C - 2 °C durant tota la cadena de valor i que s'etiqueta amb una vida útil màxima de 12 dies des de la data d'envasament.\nA més de la seva comercialització en fresc, els bacallans que arriben a Lofoten són penjats en estructures de fusta, conegudes com a "Catedrals del Bacallà". Allí, l'aire, de les Lofoten, asseca la carn. En països com Itàlia, té un enorme prestigi gastronòmic i rep el nom de stoccafisso. Així mateix, una altra delícia és l'anomenat "bacallà salat" o "verd", que no s'asseca, sinó que es comercialitza filetejat, salat i preparat en porcions.\nLlengües de Skrei, el dret dels més petits\nEls escolars de la regió es guanyen una paga extra tallant llengües de bacallà (el que a Espanya anomenem cocotxes) després d'anar a classe. Tal com marca la tradició, els nens són els únics que tenen dret a tallar-les i a comercialitzar-les. És la seva iniciació en l'activitat pesquera.\nEl peix capturat es porta a la petita llotja que es troba en el mateix moll. Allí es neteja, és víscera i classifica el mateix dia de la seva captura i es comercialitza fresc a tothom. Peix, freses i fetge són emmagatzemats per separat en recipients especials. El segell de qualitat Skrei garanteix la frescor del producte, i no és aplicable a peixos congelats ni en salaó.\nSeafood from Norway és la marca de pesca sostenible de la indústria pesquera noruega, una indústria que data de fa milers d'anys i que fa que en l'actualitat sigui el segon país exportador del món, per darrere del Japó. Aproximadament el 75% de la població de la zona nord de Noruega, tres de cada quatre persones, està vinculada directament o indirectament amb la pesca, una indústria que ha arribat a ser més important que la del petroli.\nEn l'actualitat, Noruega exporta una àmplia varietat d'espècies de peix a 145 països i és el segon exportador de peix i marisc del món. El 2017 Noruega va exportar a Espanya productes per valor de més de 455 milions d'euros, un 8% més que el 2016. Les espècies noruegues més benvolgudes pels espanyols són salmó, bacallà, skrei, truita del fiord i cranc vermell real.\nEspanya és un dels cinc països amb el creixement més gran en importació de peix de Noruega i se situa com el setè mercat en rellevància per a aquest país. Consumim al voltant de 159.000 tones de bacallà cada any, dels quals al voltant de 38.200 tones, gairebé el 25%, procedeix de Noruega.\nSkrei a la cuina\nAmb el skrei es poden fer infinitat de receptes i totes les parts d'aquest peix són aprofitables. Per exemple, la galta és una autèntica delícia que presenta una consistència ferma i es pot gaudir de diverses formes: al vapor, saltejada o fregida. El llom és la part més noble i l'estrella de centenars de receptes dels xefs més exigents. La pell és ideal per fer-la fregida. Es pot utilitzar com topping cruixent per als plats més originals.\nExisteixen també moltes receptes per elaborar la cua d'aquest increïble bacallà. El ventre es pot utilitzar per elaborar brous i les freses és un menjar per als més sibarites. Habitualment es couen en brou curt, es tallen en rodanxes i es marquen a la planxa. El fetge també s'utilitza per extreure l'oli de fetge de bacallà, un oli ric en Omega 3 i vitamines A i D, del que els noruecs prenen una cullerada cada matí. I la carn ferma i melosa de la llengua o cocotxes és deliciosa per elaborar-la en un tradicional pil-pil o simplement a la brasa d'una graella. La imaginació, segur que ens ajuda.


Operari/a d'encaixats - NA - wijobs.es\nOperari/a d'encaixats - NA\nBusques feina per la Garrotxa? Si la resposta és que sí, aquesta oferta et pot interessar. Cerquen una persona per tal de poder realitzar tasques d'encaixar peces de xarcuteria. Si ets la persona seleccionada, treballaràs de dilluns a divendres, de 7h...\nBusques feina per la Garrotxa? Si la resposta és que sí, aquesta oferta et pot interessar.\nCerquen una persona per tal de poder realitzar tasques d'encaixar peces de xarcuteria.\nSi ets la persona seleccionada, treballaràs de dilluns a divendres, de 7h a 17h amb el descans per dinar.\nSi t'interessa l'oferta, apunta't!\n- Nocions bàsiques d'informàtica


Activitats Aplec de La Salut, 9 de maig | UES\nHome / Notícies / Activitats Aplec de La Salut, 9 de maig\nEl 9 de maig celebrem l’Aplec de La Salut i us proposem dues activitats i recuperem, aquest any sí, al presencialitat.\nRecuperem el format de sempre, amb la coca i la xocolata per agafar forces abans de la sortida. Farem un recorregut d’uns 7 km sortint de la Plaça de La Sardana, anirem a buscar el riu Ripoll per la baixada de la Cobertera; al Molí d’en Torrella creuarem el riu Ripoll per diriginr-nos a la Torre del Canonge; des d’allà continuarem per anar a buscar el Camí Ral de la Serra i i arribar al Santuari als volts de les 12h. On donarem per acabada la sortida. Des del Santuari podreu tornar a Sabadell amb línia 4 del servei de bus de la TUS.\nInscripcions obertes fins el divendres 6 de maig. També es podran fer el mateix dia de la sortida de 9 a 9:30 h\nSortida caminada: 10 del matí\nBuscafites a La Salut, 2a edició\nInscripcions obertes fins el dijous 5 de maig!\nMés informació sobre el funcionament del Buscafites de La Salut.\nData publicació 26/04/2022 Admin a Notícies


Recuperant l’espai, municipalitzant. – Embat – Organització Llibertària de Catalunya\nRecuperant l’espai, municipalitzant.\n22 març, 20160\nUn article d’Edurne Bagué, militant d’Embat, antropòloga, doctoranda CIESAS, especialitat aigua, societat i cultura, membre de la Taula de l’Aigua de Terrassa, i d’Aigua és Vida.\nMunicipalització de l’aigua: una porta cap a la millora del futur.\nAquests mesos, la ciutat de Terrassa viu una conjuntura important entorn de l’aigua en un moment on aquest tema té gran transcendència política i social, ja que a finals de l’any en curs acaba el contracte de concessió que l’ajuntament d’aquesta ciutat té amb la companyia Mina Pública d’Aigües de Terrassa S.A., per això en un dia com avui, dia internacional de l’aigua, val la pena aturar-se i dedicar unes línies al tema de la municipalització i la gestió del servei d’aigua a les ciutats, per tal d’entendre la importància que comporta la participació de la ciutadania en un punt d’inflexió com l’actual, en el qual hi ha la possibilitat, de recuperar la gestió 100% pública d’aquest element vital per la vida, tant humana com dels ecosistemes, amb criteris de sostenibilitat ambiental i social.\nMunicipalitzar en temps globals\nSi la literatura de les Ciències Socials de la dècada dels 2000 es centrava en els efectes de la globalització i el seu perill homogeneïtzador, entrats en la segona dècada del segle XXI, les anàlisis es centren en els efectes de la globalització i posen de relleu, que aquest fenomen ha estat un punt d’inflexió en termes d’estructura i els seus efectes en l’economia i les relacions socials, però aquests efectes comporten, almenys dues grans tendències: d’una banda, agafen formes locals o particulars en les diferents parts del món, i per l’altra, una tendència equidistant d’arrelament.\nDiversos autors com Harvey, Sennet o Escobar, apunten que el model de la globalització, es caracteritza per promoure relacions on espai-temps trenquen les formes estipulades, donant lloc a la simultaneïtat d’escales -econòmiques, socials, polítiques i geogràfiques. Les noves tecnologies han afavorit les relacions simultànies en llocs situats a les antípodes els uns dels altres, on la linealitat del temps i l’espai es perden. Traduint en exemples quotidians, això seria, principalment una economia de mercat deslocalitzada, que opera en diferents escales, i l’augment de les operacions econòmiques transnacionals. Aquest model de virtualitat i excés de velocitat, com també apunta Díaz- Polanco, no permet la construcció de relacions profundes -entre les persones, però tampoc amb l’espai. Polanco parla de les identificacions, coincidint amb Harvey. Les identitats són fruit del temps. Per tant, el model global, és aquell que afavoreix i promou una economia basada en la deslocalització i la concentració dels capitals, i també dels espais de preses de decisions, cada vegada més allunyats i abstractes i on els objectius a assolir, també són abstractes i allunyats, deixant la ciutadania, les persones i les societats immerses en una espècie de societat poc material i veloç.\nEn el cas de l’aigua, aquest marc ha comportat situacions de monopoli, on grans empreses transnacionals, autèntics lobbys de poder, tenen el control de la gestió i l’accés, i en alguns casos, de la propietat d’aquest element, en diferents parts del món. No entrarem aquí a descriure la complexitat de l’entramat normatiu i de discurs que permet i afavoreix aquest fet, però sí en els efectes que produeix, i que ens encamina vers el tema que ens ocupa. Per tant, observem, que la resposta d’aquestes pressions de la globalització, ens porten al segon efecte que comentàvem: l’arrelament, la construcció del territori, la recuperació de la sobirania, entesa com el dret a decidir sobre el propi entorn en tant que afecta de forma directa les vides de les persones. Així doncs, ens trobem front la realitat de que com efecte de la tendència neoliberal, descrita per Harvey o Sennet, com desarreladora, que impedeix la materialitat o la construcció de comunitat, és a dir, l’establiment de vincles, sorgeix la cerca de la creació d’espais de solidaritat i construcció de relacions palpables, reals i materials, un interès en la construcció del bé comú, que es regeix pels principis de la cura, el respecte i el quefer col·lectiu, com l’única manera d’aconseguir entorns socials i ecològics que permetin vides de qualitat.\nSobre aquests efectes en la literatura i els imaginaris col·lectius tenim els referents molt coneguts de les lluites dels pobles indígenes en la defensa del territori, la construcció de territori i sobirania popular basada en els coneixements i formes d’organització social locals. D’aquestes lluites contra l’economia extractivista de l’aigua i els recursos fòssils com petroli o gas, sorgeix tot el referent que es coneix com la re-territorialitat o territorialitat. Ara bé, com dèiem, les formes de construcció de realitat agafen formes diverses, i directament vinculades a cada lloc. En el cas de Catalunya, i com resposta als efectes d’aquest context neoliberal, l’arrelament agafa forma de municipalització. En un context com el nostre, els municipis simbolitzen la part de l’entramat institucional més concreta i propera a la ciutadania, i per tant, aconseguir un municipi que es regeixi de principis d’equitat social, és el marc que garanteix, en primera instància, els drets i les condicions mínimes per dur a terme una vida on els drets socials i els drets humans siguin una realitat.\nEn aquest context hem d’entendre l’onada municipalitzadora en la qual estem immerses. En el cas de l’aigua, implica que les decisions, sobre els talls, sobre les prioritats, sobre com s’estipulen les despeses i el manteniment per l’exercici d’aquest dret fonamental passa per un control públic d’aquest fluid, ja que permetria la construcció d’un marc que fomenti la recuperació dels vincles locals amb l’aigua, amb la finalitat d’una gestió basada en la cura dels ecosistemes com garants de qualitat de vida per les generacions futures.\nEls orígens del servei d’aigua urbana\nEl servei bàsic d’abastament municipal apareix a la segona meitat del segle XVIII a ciutats com Londres o Paris, i s’estén de forma generalitzada a principis del segle XIX, coincidint amb l’impuls tecnològic de la Revolució Industrial i la seva extrapolació del coneixement de l’enginyeria aplicat a la millora dels serveis urbans. També en aquella època sorgeixen conceptes tècnics entorn els recursos i l’aigua per al seus usos que comencen agafar nova volada transformant les formes de relació i concepció de l’aigua fins la data d’avui i que impliquen canvis estructurals en les formes de gestió.\nEn aquest context, la implementació apareix sobretot de la mà d’empreses privades familiars que s’encarreguen d’oferir aquest servei a les elits benestants dels entorns urbans. No és fins l’esclat de les epidèmies de còlera, que sorgeix el que es coneix com el moviment higienista que promou la necessitat de garantir l’accés a aigua de qualitat apte per al consum humà per evitar aquesta epidèmia i aconsegueixen que es contempli l’accés a l’aigua com un principi de dret social bàsic. Així, el moviment higienista genera un punt d’inflexió a partir del qual moltes ciutats decideixen municipalitzar el servei d’abastament bàsic.\nLa casuística catalana és molt variada, per això és important distingir entre gestió municipal en entorns urbans i rurals. I dins els entorns urbans també es troben gran varietat de situacions. En alguns municipis, la gestió, tot i l’impacte de l’higienisme, mai es va traduir en processos de municipalització, de la mateixa manera, a nivell d’Estat Espanyol, el període de la Dictadura Franquista també contribueix a dotar els processos viscuts amb diferències respecte els genèrics europeus, com ho és el fet que gran part dels contractes de renovació de les concessions es van produir en aquest període fent ús de les relacions de confiança entre les elits favorables al règim, amb concessions per períodes que van, en gran mesura, dels 50 fins els 90 anys, per tant, extremadament llargues, afavorint la creació de xarxes clientelars i la dificultat de mecanismes de transparència i accés a les dades.\nHistòricament, s’ha vist que el sector privat no vol assumir certes inversions ni certes parts del cicle que conforma el sistema d’abastament i distribució de l’aigua a les ciutats, com ho és el sanejament, perquè implica més inversió que rèdit econòmic. De la mateixa manera, també hi ha dades, a nivell històric, de que l’interès pel manteniment de la xarxa és quasi nul i deficient quan la gestió d’aquest servei ha estat en mans d’empreses privades, mostrant-nos dues coses importants: la primera, que no és quelcom nou la falta de responsabilitat de les empreses en donar un servei de qualitat, si no ans al contrari, sempre s’han regit per l’objectiu d’aconseguir el màxim benefici amb la inversió mínima. I en segon lloc, els registres històrics posen en evidència que la gestió concessionada d’aquest servei, mai ha estat més econòmica i eficient, si no que ha estat més costosa pels ciutadans i pels organismes públics. El sociòleg Esteban Castro, en un dels seus articles, destaca que hi ha una intencionalitat en reescriure el passat per tal de justificar la necessitat de les reformes estructurals i introduir una gestió neoliberal, o en les seves paraules, neo-privatista, dels serveis públics. Un discurs que no podem oblidar que sorgeix amb les propostes de l’Escola de Chicago impulsades per Reagan i Thatcher i que agafen volada a Europa amb la signatura del Consens de Washington i de l’Acord General de Comerç de Serveis (AGCS), després de la caiguda del mur de Berlin, a partir dels quals, els serveis que eren responsabilitat de l’Estat, passen a estar desvinculats del mateix i entren en el camp del mercat (sanitat, educació i serveis bàsics).\nGarantir els drets, fer comunitat.\nSegons els diccionaris, municipalitzar és l’acció d’assignar un servei públic al municipi, per tant, portar la gestió o propietat d’un servei a l’ens municipal. Però què implica aquesta acció? Quin tipus de gestió predomina actualment a Catalunya?\nL’aigua a l’Estat Espanyol, com en molts d’altres, és propietat de l’Estat, des de les primeres constitucions redactades durant el segle XIX, i el que es licita són les concessions per la gestió dels diferents usos i àmbits, en alta, en baixa, usos agrícoles, etc. Això implica en última instància, quan hi ha deficiències en la gestió, en els usos, els controls de qualitat, i d’altres aspectes que puguin sorgir, que la responsabilitat recau sobre les institucions públiques. Dit d’una altra manera, quan les empreses concessionàries no compleixen amb els criteris d’una bona gestió, la responsabilitat recau sobre els ens públics, tot i que aquests en la majoria dels casos, quan concessionen els serveis a empreses privades, perden, de facto, qualsevol accés a les dades que li permeten l’exercici de l’autoritat, en una relació de desigualtat exacerbada.\nAixò ens porta a plantejar la gravetat que suposa no tenir accés a dades fonamentals, imprescindibles i que haurien de ser d’abast públic, entorn la gestió del servei com les inversions en el manteniment de la xarxa, en els preus del cost de portar l’aigua des de punt de captació per la seva posterior distribució, el procés de potabilització, l’energia del bombeig, que són la base per un ajust del preu, que hauria de ser pagat en concepte de taxes i no de tarifa.\nCom dèiem, un efecte del marc de context global en termes d’aigua és la deslocalització, en l’àmbit municipal, tot i la varietat de noms existent, AGBAR és la que ostenta quasi la totalitat de les concessions per operar el servei d’abastament municipal, per tant, en termes reals, la gestió d’un element bàsic, està en mans de grans poders econòmics de concentració de capitals però de deslocalització dels beneficis i dels objectius, en una economia d’escala on s’acaben controlant tots els nivells d’accés a l’aigua, amb les afectacions socials i ecològiques associades a aquest model. Per això és important, una recuperació localitzada i pública, vinculada a les persones. No podem oblidar que actualment, a Catalunya, el 81% de la població està en municipis on la gestió de l’aigua està en mans de fórmula mixta o privada. Davant aquesta situació, és imprescindible que l’ens municipal tingui informació referent a l’estat del manteniment de la xarxa de distribució, accés als costos reals de portar l’aigua i la seva distribució, a partir dels quals es poden establir preus socialment justos, rigorosos amb el cost real i tenint present la ciutadania, en aquest sentit, la recuperació de la gestió pública és important perquè permet crear escenaris per garantir el compliment dels drets fonamentals.\nCastro, exposa que, en el marc actual de gestió concessionada dins un espai més ampli, on l’aigua és l’element que mou un dels mercats més importants, l’objectiu de la gestió del servei d’aigua ha deixat de ser l’abastament i el bon servei, per passar a ser, la subsistència i els beneficis econòmics de les empreses encarregades de la seva gestió. Beneficis extrets de l’àmbit públic per la seva acumulació en mans dels privats, limitant, per no dir impossibilitant, una redistribució justa entre la ciutadania que podria afavorir les condicions d’accés.\nAquest fet ens porta a tenir present un altre element de vital importància que distingeix la gestió pública de la de la fórmula partenariat públic-privat (mixta), i és el tipus de relació que s’estableix que comporta l’existència o l’absència de drets de la ciutadania. En un model de gestió concessionada a una empresa en fórmula mixta o privada, la relació s’estableix en termes de servei-client, mentre que en un model de gestió pública, aquesta relació és en termes d’ens públic-ciutadania. Aquest element és de vital transcendència ja que en un model institució-ciutadania, hi ha (o hauria d’haver) vincles de reciprocitat entre ambdós grups, doncs en principi, l’ens públic, és el vessant polític de la gestió social, de la societat, i per tant, emana d’ella. En aquest sentit, la ciutadania, existeix com subjecte de dret i per tant, està legitimada per vetllar, reclamar, incidir o fins i tot participar en les preses de decisions entorn les formes de gestió. D’altra banda, en la situació actual, la relació és empresa-ens públic, en una relació comercial, on l’empresa privada és proveïdora d’un servei i la ciutadania només existeix en tant que client-consumidor. És des d’aquest model actual que s’estipulen els criteris propis de serveis no vitals, on si no es paga, es procedeix al tall de subministrament, vulnerant un dret fonamental com ho és de l’accés a l’aigua.\nUn altre aspecte que es important, i que es relaciona amb la gestió pública, és la referent a la qualitat de l’aigua i principalment que, en tant que institució pública, en principi es regiria per criteris de servei públic i no empresarials. Ara bé, una gestió pública, pel fet de ser-ho no implica fórmules de transparència real vers la ciutadania que continua abocada a la dependència de la voluntat de l’ens d’informar.\nEl debat sobre la gestió de l’aigua, no és de dicotomies públic o privat, sinó que és més complex. També té un pes important la presència de la ciutadania en les preses de decisions, doncs, històricament s’ha vist -i hem pogut comprovar- que els ens públics, per si sols, no sempre tenen present les persones com els seus objectius principals i en canvi, trobem experiències aquí Catalunya que són privades, però més participatives com és el cas d’Olesa de Montserrat, que el servei d’aigua està concessionat a una cooperativa dels habitants del poble. Per això, el debat inclou l’element del control per part de la ciutadania. O dit d’altra manera, un nou model hauria de contemplar tres grans eixos: ecològic, públic i més democràtic i participatiu. Això ens porta a reflexionar sobre la necessitat de buscar i trobar fórmules que garanteixin que el ciutadà/ana és un actor, un agent actiu, un subjecte de ple dret i l’objectiu principal del servei. I no és feina fàcil, però és una feina necessària, tant per la situació actual, hereva d’aquesta falta de presència històrica en un aspecte tan important per les vides de les persones, com ho és l’aigua, com pels sistemes ecològics que proporcionen aquest element vital, per garantir les condicions que afavoreixin la seva resiliència, és a dir, que permetin la recuperació que permet la renovació dels recursos.\nEls contractes de concessió acostumen a tenir clàusules desproporcionades de penalització davant la seva rescissió, no cal anar massa lluny per recordar un cas recent com el del projecte Castor a la costa sud de Tarragona. En el cas dels ajuntaments, els preus abusius de la penalització, fan quasi impossible que es pugui fer front, per això és important aprofitar quan els contractes acaben. L’objectiu és evitar endeutar l’ajuntament, en tant que no es rescindeix el contracte, si no que aquest acaba, i no hi ha ni penalització ni la obligació de convocar nou concurs per la concessió. Ara bé, les empreses concessionàries, busquen no perdre mai i empren fórmules per al xantatge als ens públics -que sobretot en àmbit municipal, moltes vegades veuen que el poder institucional, els recursos dels quals disposen, estan molt per sota d’aquestes grans empreses multinacionals, com AGBAR-, reclamant com va publicar Mina de Terrassa en el Diari de Terrassa, el passat 11 de març, 60 milions euros, com la quantitat que calculen, segons criteris d’estimació amb els quals fan valorar el Fons de Comerç de la Companyia Mina, és a dir, els beneficis no gaudits a futur, que l’empresa considera que deixarà de tenir.\nTot i els nombrosos avantatges de la gestió pública, no hem d’oblidar, que aquesta no és més democràtica per se, el que permet és crear i introduir mecanismes que es tradueixin en un model de gestió més democràtic, pel destacat unes línies amunt, en tant que la relació que s’estableix, des de la concepció pública és d’institució-ciutadania. Per tant municipalitzar és important perquè obre la porta a la democratització i per tant a pensar com es vol que sigui la gestió de l’aigua en l’àmbit municipal i quin paper vol o es creu que hauria de tenir la ciutadania.\nA mode de conclusió, atesa la situació, el debat públic sobre la matèria és necessari i impostergable, en el qual s’ha de pensar, des de la ciutadania, quin model de gestió d’aigua es vol i com s’hi vol ser en tant que part implicada, per això en aquests anys on finalitzen contractes a diverses poblacions catalanes, cal formar-hi part i ser veu activa en els diferents processos oberts, ja que no es tracta només d’aigua, si no de (re) pensar en mans de qui han d’estar els aspectes dels quals en depèn el Dret Humà a la vida digna, i les pròpies vides en el quefer quotidià. Dit d’una altra manera, el debat sobre qui, com i segons quins criteris s’ha de gestionar l’aigua, vol dir, prendre part en decidir sobre com i qui gestiona la vida.\nEdurne Bagué, Antropòloga, doctoranda CIESAS, especialitat agua, societat i cultura, membre de la Taula de l’Aigua, d’AeV i EMBAT.\nArticle escrit per a Malarrassa, periòdic independent i gratuït de Terrassa\nRelated tags : barris institucional municipalisme municipalitzacions serveis públics sobirania\nVideo: Kurdistán, guerra de chicas\nEls set pecats capitals de les esquerres\nXavier Diez / @herodot10 A l’escena inicial del serial nord-americà The Newsroom, Will McAvoid, un escèptic presentador de notícies assisteix resignat a un diàleg de sords, en un acte acadèmic\nArticle del company Iru Moner, militant d'Embat i membre de l'Associació Veïnal Assemblea de Vallcarca, publicat a la revista Carrer, núm. 144 de juny de 2017, de la FAVB, Federació d'Associacion


La granota toro, a punt de desaparèixer del Delta de l'Ebre\nLa ràpida actuació dels tècnics i l'eficàcia de les mesures preses aturen l'expansió d'aquesta espècie exòtica a l'espai natural\ndivendres, 16 d’agost 2019 - 09:26h\nCapgrossos de granota toro trobats a les llacunes del Delta de l'Ebre. | ACN\nEls tècnics del Parc Natural del Delta de l'Ebre confien poder donar per eradicada la granota toro l'estiu que ve. El juliol del 2018 saltaven un cop més les alarmes al Delta, amb la detecció d'exemplars de granota toro, que per primer cop a l'estat espanyol, s'havien reproduït en un espai natural protegit. De capgrossos de granota toro, originària de l'Amèrica del Nord, se'n va trobar més de 900 entre el juliol i l'agost de l'any passat. Es tractava de l'enèsim grup d'invasors a què s'havien d'enfrontar els tècnics del Parc Natural però aquesta vegada s'han aconseguit resultats contundents i positius.\nLa ràpida reacció dels tècnics va ser clau\nA la tardor farà un any que no es detecta cap exemplar adult o capgròs ni se'ls sent raucar, però els tècnics deixaran passar un nou cicle reproductiu per assegurar-se'n. El confinament del nucli infestat, amb una tanca física que es va construir a contrarellotge, va ser clau per aïllar els exemplars que algun particular va alliberar a la zona del filtre verd i que es van reproduir.\nAra es fan mostrejos d'ADN ambiental, que faciliten la feina, garanteixen que l'espai estigui net i permeten detectar si queden granotes toro sense albirar-les ni capturar-les. A través de mostres d'aigua es pot detectar la presència d'aquests invasors i de moment, els resultats són també negatius. Un fet que s'ha produït en part gràcies a la salinització de l'espai, ja que la granota toro té poca resistència a l'aigua salada.\n«S'ha fet allò que calia en el moment adequat»\nUna tanca terrestre de més de sis quilòmetres i la salinització dels espais humits al nucli infestat del filtre verd del Delta han estat determinants per evitar la propagació, però la feina no es donarà per bona fins que no passi un altre cicle reproductiu, a l'estiu vinent. «Ha de passar un any sense que es detecti cap exemplar», ha recordat la tècnica del Parc Natural del Delta de l'Ebre, Nati Franch. Tot i això, se senten molt satisfets pels resultats aconseguits. «S'ha fet allò que calia en el moment adequat. Ara continuaran les tasques de vigilància per assegurar-nos que no queda cap granota», ha afegit.\nLa granota toro prové de l'Amèrica del Nord i ja està estesa per moltes zones del món. | Animales en la web\nContenir una espècie invasora al Delta és «molt complicat», assegura, i més si es tracta d'un amfibi que es pot moure per l'aigua i, feta la metamorfosi, per terra. «Havíem d'avançar-nos. No podem només aïllar a l'aigua», continua. De fet, com ha apuntat Franch, amb la tanca ja feta, es van trobar exemplars de granota toro d'un any fora del perímetre de confinament. «Van sortir abans d'acabar de fer la tanca i vam fer una campanya extra de mostrejos intensius i de salinització fora. Des de llavors no hem trobat res més», ha explicat la tècnica del Parc.


El PP ara vol que el Consell millori la seguretat del Túnel de Sóller » Balears » Balears » Setmanari Sóller\ndiumenge, 22 de juliol de 2018 14:39h\nEl PP ara vol que el Consell millori la seguretat del Túnel de Sóller\n#túneldeSóllerConsell de MallorcaPPTúnel de Sóller\nEl PP vol que el Consell millori la seguretat del Túnel de Sóller independentment del seu rescat.\nEl grup del PP al Consell de Mallorca, per mitjà del seu portaveu, Mauricio Rovira, presentarà en el pròxim ple, previst per al dia 11, una moció per la qual instarà al departament de Territori i Infraestructures «a licitar abans de que finalitzi l'any 2017 dos projectes de millora de seguretat del Túnel de Sóller, consistents en una xarxa d'hidrants i un grup electrogen per garantir el funcionament dels sistemes de ventilació i il·luminació en cas de pana elèctrica».\nEls dos projectes, redactats durant el govern del PP, tenen un cost total aproximat als 900.000 euros i «corresponen al capítol d'inversions, pel que estan fora de l'àmbit del contracte de manteniment de la concessionària i han de ser assumits pel Consell».\nRescat del túnel\nDes del grup popular afirmen que la institució insular «té l'obligació de realitzar aquelles inversions que siguin de la seva competència independentment que el Túnel de Sóller sigui rescatat o no» i recorda que aquesta infraestructura "necessita una sèrie de reformes per solucionar mancances en matèria de seguretat".\nAixí, els populars sostenen que «és una qüestió molt important mantenir la instal·lació en òptimes condicions perquè els usuaris puguin fer ús de la mateixa amb totes les garanties de seguretat».


El túnel de Sóller romandrà tancat en sentit Sóller, del 22 al 27 de setembre, per tasques de manteniment - Consell de Mallorca\nnull El túnel de Sóller romandrà tancat en sentit Sóller, del 22 al 27 de setembre, per tasques de manteniment\nEl túnel de Sóller romandrà tancat en sentit Sóller, del 22 al 27 de setembre, per tasques de manteniment\nEl túnel de Sóller es tancarà les nits del 22 al 26 i la matinada del 27 de setembre, concretament, entre les 23 hores i fins a les 6 hores del matí. D’aquesta manera, la carretera de Sóller (Ma-11) romandrà tancada al trànsit entre el quilòmetre 17 i el 28, només en sentit Sóller. En sentit Palma romandrà obert. Els vehicles afectats hauran de dirigir-se a la carretera del coll de Sóller (Ma-11A).\nLes actuacions de millora del túnel varen començar a mitjan juny. Aquestes se centren, d’una banda, en la instal·lació de grups electrògens per alimentar el sistema de ventilació en cas d’emergència i, de l’altra, en l’arranjament d’una xarxa d’hidrants contra incendis en els tres quilòmetres que comprèn tot el recorregut.\nLa finalitat de les obres és adaptar el túnel al Reial decret de requeriments mínims de seguretat dins els túnels de carreteres. Està previst que aquesta darrera fase estigui enllestida per complet a mitjan octubre.


DUGi: Item | Recercat - Visualització de models fusionats\nVisualització de models fusionats\nL’objectiu principal d’aquest projecte era implementar la visualització 3D de models fusionats i aplicar totes les tècniques possibles per realitzar aquesta fusió. Aquestes tècniques s’integraran en la plataforma de visualització i processament de dades mèdiques STARVIEWER. Per assolir l’ objectiu principal s’ han definit els següents objectius específics:1- estudiar els algoritmes de visualització de models simples i analitzar els diferents paràmetres a tenir en compte. 2- ampliació de la tècnica de visualització bàsica seleccionada per tal de suportar els models fusionats. 3- avaluar i compar tots els mètodes implementats per poder determinar quin ofereix les millors visualitzacions\nMartínez García, RubénMartínez García, Rubén\nAuthor: Martínez García, Rubén\nAbstract: L’objectiu principal d’aquest projecte era implementar la visualització 3D de models fusionats i aplicar totes les tècniques possibles per realitzar aquesta fusió. Aquestes tècniques s’integraran en la plataforma de visualització i processament de dades mèdiques STARVIEWER. Per assolir l’ objectiu principal s’ han definit els següents objectius específics:1- estudiar els algoritmes de visualització de models simples i analitzar els diferents paràmetres a tenir en compte. 2- ampliació de la tècnica de visualització bàsica seleccionada per tal de suportar els models fusionats. 3- avaluar i compar tots els mètodes implementats per poder determinar quin ofereix les millors visualitzacions\nDocument access: http://hdl.handle.net/2072/373561\nTitle: Visualització de models fusionats\nMathematical statistics -- Congresses Dret català -- Congressos Catalan law -- Congresses Anàlisi multivariable Tecnologia educativa Discursos acadèmics Professors -- Formació\nMinisterio de Ciencia e Innovación (Espanya) Universitat de Girona. Servei de Publicacions Universitat de Girona. Departament d’Enginyeria Química, Agrària i Tecnologia Agroalimentària Santaló, Lluís Mutjé Pujol, Pere Brunet i Solà, Manuel Boada, Imma


query_builder 5 juny 2014 10:15\nEl conseller d'Empresa i Ocupació, Felip Puig, presidirà demà la presentació de la prova de mountain bike Transpyr 2014\n· Transpyr, que arriba enguany a la seva cinquena edició, està considerada com una de les cinc proves de mountain bike més exigents del món.\nEl conseller d’Empresa i Ocupació, Felip Puig, presentarà demà a Barcelona, al Palau Robert, la cinquena edició de Transpyr 2014. El conseller, acompanyat del secretari general de l’Esport, Ivan Tibau, i del director adjunt de la prova, Oriol Sallent, presidirà la presentació oficial d’aquesta prova de mountain bike i bicicleta de carretera que començarà el proper 29 de juny a Roses.\nTranspyr, coneguda també com la Travessa Dos Mars, està actualment considerada com una de les cinc proves de mountain Bike més exigents del món, juntament amb la Cape Epic (Àfrica), la Transalp (Alemanya/Itàlia) o la Ruta dels Conquistadors (Costa Rica). La prova, amb més de 800 quilòmetres de recorregut, recorre en 7 etapes, el trajecte entre Roses i Hondarribia.\nLa presentació comptarà també amb la presència del director de l’Agència Catalana de Turisme, Xavier Espasa, el president de la Federació Catalana de Ciclisme, Josep Bochaca, i l’alcalde de Cadaqués, Joan Figueras, en representació dels municipis que acullen la Transpyr. També hi haurà representants dels principals patrocinadors de la prova.\n11:00|Presentació de la prova de mountain bike Transpyr 2014.Palau Robert. Sala Cotxeres (pg. de Gràcia, 107)|Barcelona (Barcelonès)\nEl conseller d’Empresa i Ocupació, Felip Puig, presidirà la presentació de la prova de mountain bike Transpyr 2014.


El bloc de les Pinediques: d’abril 2018\nEls nens i nenes de cinquè hem portat a terme un projecte d'anglès sobre diferents països i ciutats. L'explicació del projecte s'ha fet de manera oral i amb l'ajuda d'una presentació digital, ho vam presentar de manera individual.\nLes conferències estaven obertes a les famílies. Per nosaltres això és molt difícil perquè mai havíem presentat un projecte en anglès i a més davant de molta gent.\nAquí us deixem algun dels vídeos perquè us en feu una idea.\nPublicat per Ceip Pinediques a dilluns, d’abril 30, 2018 0 comentaris\nTemes cicle superior, English\nEls infants de les clases Taronja i Groga de P3 han visitat la secció infantil de la biblioteca Antoni Pladevall de Taradell. La Noèlia, que és la bibliotecària, els va acollir i ja tenia preparats uns quants contes que va explicar amb l’ajut d’en Sebastià, l’esquirol que viu a la biblioteca.\nDesprés d’esmorzar el pa amb xocolata, vam fer una ruta per la biblioteca per poder conèixer els espais, les exposicions i tot el material que hi ha a la bilbioteca dels adults.\nAquesta ha estat la primera de les iniciatives que hem preparat pels infants de 3 anys per la proximitat de la festa de Sant Jordi.\nAprofitem per agrair a la Noèlia i a tot l’equip de la biblioteca la seva acollida. Gràcies!!\nSi voleu veure imatges cliqueu aquí.\nPublicat per Ceip Pinediques a dijous, d’abril 26, 2018 0 comentaris\nEls i les alumnes de 2n us volem desitjar una BONA PRIMAVERA!\nPublicat per Ceip Pinediques a dimecres, d’abril 25, 2018 0 comentaris\nTemes cicle inicial, Educació musical\nEls alumnes de 1r, el segon trimestre, vam treballar la cançó “Don Pepet”. La voleu sentir i veure com la vam representar? A més, hi vam afegir l’acompanyament d’alguns instruments.\nEl dijous dia 19 d’abril els nens i nenes de tercer vam anar d’excursió al Cim d’Àligues, a St. Feliu de Codines, a veure les aus rapinyaires i a conèixer les seves característiques. Allí vam poder veure moltes aus rapinyaires tant diürnes com nocturnes com per exemple l’àliga de cap blanc, tota mena de voltors, mussols, òlibes, el secretari, xoriguers, entre d’altres. Va fer un dia esplèndid i vam poder gaudir de les diferents activitats que vam fer com la visita a les gàbies on ens explicaven les característiques de les aus, el petit recorregut pel bosc, la sessió de vol de les aus i una gimcana.\nAquí us deixem unes quantes fotos perquè us en feu una mica a la idea. Esperem que us agradin.\nPublicat per Ceip Pinediques a dimarts, d’abril 24, 2018 0 comentaris\nEls alumnes de 6è han après una cançó amb un idioma africà. A més, és força difícil perquè la canten a dues veus. Quins artistes!\nPublicat per Ceip Pinediques a dilluns, d’abril 23, 2018 0 comentaris\nTemes cicle superior, Educació musical\nPublicat per Ceip Pinediques a dimecres, d’abril 18, 2018 0 comentaris\nEl dimarts dia 10 d’abril les nenes i els nens de primer vam visitar el Castell de Montesquiu. Vam poder veure com eren els diferents espais, els objectes, els vestits, … També, vam fer una volta pels jardins i vam acabar la sortida fent un recorregut pel parc natural. Ens va agradar i ens ho vam passar molt bé. Mireu\nTemes cicle inicial, projectes, sortides\nEls alumnes de 6è hem practicat amb l’instrument que sempre portem a sobre: el cos i la veu. Per grups hem interpretat una partitura de percussió corporal. Mireu amb quina força ho toquem!\nEl passat dimecres dia 4 els infants de P5 van fer una sortida a Vic per tal de continuar fomentant la motivació pel món escrit. En la primera part de la sortida van visitar la biblioteca de Vic, Joan Triadú, de la mà de l'Ester (la mare de l'Olvan). Van fer una volta per l'espai, una activitat molt divertida on van jugar amb les paraules i finalment van tenir temps de gaudir tot mirant contes. Després d'esmorzar i recuperar força van començar el gran joc de Vic. Consistia en la lectura d'unes endevinalles, les respostes de les quals eren llocs del nucli antic de Vic. Si voleu veure més imatges, cliqueu aquí\nPublicat per Ceip Pinediques a dijous, d’abril 12, 2018 0 comentaris\nEl passat dimecres 21 d'abril els i les alumnes de quart van fer el taller "Un forat al moneder" on van poder veure petites representacions que els van fer reflexionar sobre l'estalvi, el reciclatge, la reutilització... com també de com i què comprem, de quina informació tenim sobre el producte que estem comprant o sobre els drets dels compradors.\nAl final de tot els alumnes van fer les seves pròpies representacions on explicaven situacions on es malgastava o d'altres on es feia un consum responsable. Ens ho vam passar molt bé i vam aprendre coses molt interessants!\nAquí podeu veure un recull de fotos del taller.\nPublicat per Ceip Pinediques a dimarts, d’abril 10, 2018 0 comentaris\nTemes cicle mitjà, taller\nEls alumnes de 3r hem treballat l’audició “El Matí” de l’obra Peer Gynt musicada per Edvard Grieg. N’hem diferenciat els instruments, l’hem interpretat amb moviment i finalment hem expressat el què ens fa sentir amb pintura. Ens ho hem passat molt bé!\nAquí podeu veure un recull de fotos de l'activitat.\nTemes cicle mitjà, Educació musical\nEl passat 13 de març els alumnes de cinquè van fer una visita a les instal·lacions del 9 Nou i una mica de ruta pel casc antic de Vic.\nEn aquest enllaç podem veure'n les fotos.\nPublicat per Ceip Pinediques a dilluns, d’abril 09, 2018 0 comentaris\nL'última tarda del 2n trimestre les nenes i els nens del parvulari van gaudir d'una tarda assolellada i molt agradable amb les seves famílies.\nCom cada any el pati sud va reunir un munt de boníssimes tortades que les famílies els havien preparat.\nDolços, música, riures i bon ambient.\nUs deixem unes imatges.\nPublicat per Ceip Pinediques a dijous, d’abril 05, 2018 0 comentaris\nEl divendres al matí es van reunir tots els infants del Parvulari al patí sud per tal de cantar cançons i gaudir del dolç regal que ens va fer en Raül.\nL'Anna i la Katia van ser les encarregades d'esmicolar la dolça gallina.\nSi voleu veure com en van gaudir, cliqueu aquí.\nL'últim dijous del trimestre els infants de P5 i les seves famílies van poder gaudir d'un tast molt especial.\nAl patí Sud les mestres vam preparar un assortit de diferents raïms i una taula amb el vi que havien creat les nenes i els nens de P5 amb la col·laboració d'en Roger Reig de la vinya de la Masia Vila-rasa.\nVa ser una activitat molt agradable!\nSi voleu veure més imatges, us convidem a clicar aquí\nTemes Activitats TIC, Ed. Infantil\nPublicat per Ceip Pinediques a dimarts, d’abril 03, 2018 0 comentaris


El Pont Cooperativa de Lletres » Joan Andrés Sorribes » Print\nPosted By Joan Andrés On 28 Juliol 2011 @ 11:45 In Autors | Comments Disabled\nJoan Andrés Sorribes. Nat a Castelló de la Plana (1947), al present comparteix la residència a Castelló amb Vistabella del Maestrat. Mestre, llicenciat en història i ensenyant al llarg de quaranta anys ben complits, aquesta circumstància li ha permès conèixer gents diverses i terres variades; un bon bagatge d’experiències i coneixences sobre les quals escriu. Per més que sempre havia manifestat una tendència a escriure, no fou fins a la dècada dels anys 90 que va decidir-se a publicar els seus treballs. Al 1995 va escriure amb el seu amic Vicent Marçà Les campanes del fadrí, un estudi etnogràfic sobre les campanes del Campanar de Castelló.\nPer tot açò se’l considera una de les veus de referència de la actual narrativa valenciana.\n«Les campanes del Fadrí», Ajuntament de Castelló, 1995. Estudi etnològic de les campanes del campanar de Castelló, realitzat amb Vicent Marçà.\n«La forja de Lessera» (Tàndem;2000). Aborda el món mediterrani sota la mirada dels ibers.\n«Noverint universi» (Tàndem; 2000) relata la vida de Vallibona, petit poble de la comarca dels Ports, al temps de la pesta negra de la meitat del XIV.\n«La creu de Cabrera» (Bromera; 2003). L’acció té com a fons la primera guerra carlista i la mesura de Penyagolosa a l’hora d’establir la xarxa topogràfica que enllaçava la península amb les Illes.\n«Parlaràs de mi» (Brosquil; 2007). És un retaule de la nostra realitat plural i contradictòria mitjançant la mirada polièdrica de dotze personatges diferents.\n«Pedres marcades» (Bromera; 2015) Dos històries paral·leles, una del segle XIVi l’altra de l’època actual interactuen, barrejant realitat i ficció, a través dels set-cents anys que les separen en el marc de la ciutat de Morella.\nRecull de narracions breus\n«L’altra mirada» (Brosquil; 2007).\n«Set narracions curtes per a una setmana llarga» (Onada; 2010).\nTambé he participat a les campanyes de promoció de la lectura de 2013 i 2014 organitzades per la FUNDACIÓ BROMERA i el diari Levante-EMV amb les narracions breus.\n«La corona de la reina Esther» (Bromera; 2013)\n«La contalla de l’avenc» (2014)\n«El campanar de la vila de Castelló» i «El món de la festa amb el campanar de la vila» (Ajuntament de Castelló; 2004). Amb motiu del «400 aniversari del Campanar»\n«Fraternitas saecularis» (Diputació de Castelló; 2005). Amb motiu de les festes setenals de Vallibona\n«Un pont sobre el meridià» (Onada; 2012). Recull de narracions de 13 autors d’El Pont Cooperativa de Lletres\n«Les llengües vespertines» (Editorial Hapálage; 2012). Recull de treballs d’estudiants i col·laboradors del Taller d’escriptura de la UJI de Castelló\n«Comunicar el passat». Presentada al Ve Seminari d’arqueologia i ensenyament de la Universitat Autònoma de Barcelona. (2004)\n«El simbolisme del campanar de Castelló» conferència amb motiu del 400 aniversari del campanar de Castelló (2004)\n«La figura de Cabrera a la literatura de ficció». Taula rodona a Morella amb Andreu Carranza i Fernando Martínez Láinez al «Bicentenari de Cabrera» (2006)\n«Les Guerres Carlistes a les nostres terres». Conferència a Vilafranca amb motiu del «Bicentenari de Cabrera» (2006)\n«Del llibre dels Fets a la novel·la històrica». Taula rodona amb Joan Olivares i Vicent Ortega. Premis Octubre. (2008)\n«La meua llengua literària. Préstecs i deutes». Ponència presentada a les «Jornades sobre la llengua literària i els escriptors valencians» organitzades per la Universitat de València a Gandia (2008)\n«La novel·la històrica». «Diàlegs a tres» compartit amb Josep Lozano; organitzats per l’A.E.L.C a la Llotja de Cànem de Castelló (2009)\n«Dels fets històrics a les pàgines de ficció». Conferència-col·loqui per els Tallers d’escriptura literària organitzats per la Universitat Jaume I (2010)\nCorreu-e: joanandressorribes [arrova] gmail [punt] com\nUna entrevista de Josep San Abdon  (PDF )\nCiutat de Castelló d’Humanitats per «Les campanes del Fadrí», 1995\nUlises de Narrativa per «Noverint Universi», 1999\nEnric Valor de novel·la en valencià per «La creu de Cabrera», 2002\nPasqual Tirado de narrativa breu per «L’altra mirada», 2007\nCiutat de Sagunt de narrativa per «Parlaras de mi», 2007\nVila d’Almassora de narrativa per «Set narracions curtes per a una semana llarga», 2010\nURL to article: https://www.elpontdeleslletres.cat/2011/07/28/joan-andres-sorribes/\n Una entrevista de Josep San Abdon: http://sqlectures.blogspot.com/2011/06/entrevista-amb-joan-andres-sorribes.html


ALERTA: Tres morts, una persona cega i tres més en estat crític per beure gel hidroalcohòlic\nALERTA: Tres morts i una persona cega per beure gel hidroalcohòlic\nTres persones mortes, una altra que ha quedat cega de per vida i tres més en estat crític; aquest és el balanç del mes de maig pel consum d'alcohol d'un gel hidroalcohòlic per a mans a Nou Mèxic, els Estats Units.\nLes autoritats que investiguen els casos estimen que aquests fets es deuen a l'enverinament per metanol, una substància que contenen aquest tipus de productes de tant ús durant la pandèmia de coronavirus. En tots els casos es tracta de persones amb problemes per l’addicció a l'alcohol.\nL'Administració d'Aliments i Medicaments dels Estats Units ja va advertir als ciutadans del perill que hi havia amb aquest tipus de gels i va fer un llistat de fins a nou marques que desaconsellava utilitzar.\nEl risc del metanol\nIngerir grans quantitats de metanol pot provocar des de problemes lleus, per exemple mal de cap, nàusees o visió borrosa, però també problemes molt més greus com la ceguesa permanent, que qui el consumeixi entri en coma, danys permanents en el sistema nerviós o fins i tot la mort, com ha estat el cas a Nou Mèxic.\nALERTA: Posar-se gel hidroalcohòlic a l’estiu pot ser molt perillós\nInternes d'una presó de Barcelona s'emborratxen amb gel hidroalcohòlic i Coca-cola\nESTAFA: Venen líquid de netejar el terra com a hidrogel contra el coronavirus


Agències Moscou 31/05/2012 21:33\n260x366 Un manifestant rus sosté una pancarta en la que s'hi llegeix "Buscant la llibertat per part del règim" / EFE Un manifestant rus sosté una pancarta en la que s'hi llegeix "Buscant la llibertat per part del règim" / EFE\nProp d'un centenar de persones han estat detingudes aquest dijous a Moscou durant una protesta no autoritzada convocada per l'oposició no parlamentària en defensa de la llibertat de reunió. "A la plaça Triumfàlnaia han estat arrestades gairebé 80 persones que intentaven organitzar una acció no autoritzada", ha informat un portaveu de la policia.\nLa protesta –a la qual han assistit unes 200 o 300 persones, segons la font– havia estat convocada per l'organització Altra Rússia. Aquest grup estableix el 31 de cada més una acció en defensa de l'article 31 de la Constitució que legitima el dret a reunir-se. "Rússia sense Putin", han cridat els assistents, entre d'altres lemes en contra del seu president, acusat pels seus detractors de frau electoral, autoritarisme i corrupció.\nLa Duma –cambra de diputats de Rússia– té previst aprovar pròximament una controvertida llei que castigarà amb multes desorbitades els manifestants que incompleixin les normes de celebració d'actes públics. D'altra banda, l'oposició considera que la llei pretén silenciar l'ànim contestatari de la societat russa, escenari des del desembre passat de les protestes més multitudinàries contra el govern des de la caiguda de la Unió Soviètica.


Apartment Vestergade III0 Romo Kirkeby Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nApartment Vestergade III0\nMés informació sobre Apartment Vestergade III0\nAl visitar Romo Kirkeby, vosté es sentirà com a casa a Apartment Vestergade III0, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Vestergade III0 també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Romo Kirkeby. Aparcament de cotxes, habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Apartment Vestergade III0 sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Apartment Vestergade III0 es reflexa en cada habitació. plat de dutxa, renta vaixelles, reproductor de DVD/CD, aparell de televisió, rentadora són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartment Vestergade III0.


Les cinc notícies que has de saber avui, 9 de novembre del 2018\nExteriors no avala noves 'ambaixades' del Govern i altres notícies que has de saber avui, en un minut\nBarcelona - Divendres, 09/11/2018 | Actualitzat a les 20:54 CET\n1) Borrell desautoritza més 'ambaixades’ del Govern. El Ministeri d’Afers Estrangers controla de prop el nou impuls a la política exterior de la Generalitat, i ha deixat clar per escrit que no avala l’obertura de noves delegacions a l’estranger que projecten Quim Torra i el conseller Ernest Maragall.\n2) Detingut un tirador que pretenia matar Sánchez. Manuel Murillo Sánchez, de 63 anys i fill d’un alcalde franquista de Rubí, era una amenaça real per a Pedro Sánchez, segons els Mossos. En grups de Whatsapp, l’arrestat va demanar recolzament "logístic" per assassinar el president espanyol. Iglesias, Rufián i Garzón han criticat que l’Audiència Nacional no consideri el cas terrorisme.\n3) Sánchez tornarà al Govern el poder escolar que li va arrabassar el PP. El nou text del Ministeri d'Educació i Formació Professional proposa tornar més competències a la Generalitat i a la resta d'autonomies amb llengua oficial (fins a un 45%) per redactar els temaris curriculars, tot i que continua reservant a l'Estat el 55% de la “distribució de competències”r;.\n4) El vigilant de Sants es va equivocar de maleta al buscar la falsa granada. L’home que estava dimecres a l’escàner del control d’equipatges de l’AVE va demanar a un altre passatger que obrís les seves maletes per comprovar l’existència de la presumpta granada que estava veient a la pantalla. Mentrestant, el paquet sospitós era recollit de la cinta per una altra passatgera, que va poder embarcar tranquil·lament i aliena als fets.\n5) Prepara el teu calendari: les malalties infeccioses sorgeixen per estacions. Una nova investigació classifica 69 patologies segons l’època de l’any en què tinguin més incidència.


Els no empadronats a Reus podran adquirir els Bons Reus | Aj. Reus\nLa campanya Bons Reus entra en la tercera fase i els podran demanar persones no empadronades\nActualment hi ha 415 establiments adherits\nper Redacció 16/11/2020 13:07h\nLa campanya Bons Reus entra en la tercera fase amb la posada en circulació de 60.000 euros adreçats a persones no empadronades a Reus. L'Ajuntament de Reus, a través de l'Agència Reus Promoció, ha impulsat aquesta campanya inclosa al Pla de Reactivació Econòmica i Social.\nLa regidora de Promoció de Ciutat, Montserrat Caelles, ha remarcat l'excel·lent acollida que ha tingut la campanya. Després de les dues primeres fases dirigides per als empadronats a Reus, ara s'ha rellançat per a les persones que no estan empadronades a la ciutat. S'han obtingut uns resultats positius tant pel que fa als establiments com per part dels consumidors. La regidora ha remarcat el treball en equip realitzat entre el consistori, Unió de Botiguers, Tomb de Reus i la Cambra de Comerç.\nEl funcionament és el mateix que en les anteriors fases. Tothom qui ho desitgi podrà descarregar-se els bons i gaudiran d'un descompte de 20 euros a partir de la utilització de 4 bons. Aquests es poden descarregar des de qualsevol dispositiu mòbil o ordinador, a través de la web, o bé al Gaudí Centre o al Punt d'Informació a la plaça del Prim (de dilluns a dissabtes, de 10:00 h a 14:00 h i de 16:00 h a 20:00 h; i els diumenges i festius, de 10:00 h a 14:00 h).\nLa tercera fase dels Bons Reus s'ha iniciat aquest dilluns 16 de novembre i s'allargarà fins al 13 de desembre o exhaurir existències. Així mateix, l'ús d'aquests serà fins al dia 27 de desembre, dia que es posa fi a la campanya. D'altra banda, els bons caduquen al cap de 15 dies des de la seva emissió, són d'ús personal i intransferibles. A l'hora de bescanviar-los es requerirà el DNI.\nA la campanya Bons Reus hi ha 415 establiments adherits i se'n poden continuar apuntant-se tots els que ho desitgin. Durant la segona fases es van incorporant els establiments del sector d'alimentació, quan es van posar en circulació 38.948 bons, que suposen 194.740 euros que l'Ajuntament de Reus ha invertit en la campanya i als quals caldrà afegir 60.000 més de la tercera fase.\nFins a aquest dilluns, s'han descarregat un total de 73.542 bons dels 80.000 emesos i només en queden disponibles 6.458. Pel que fa a l’impacte econòmic és en aquests moments de 1.258.095 euros, fet que multiplica gairebé per cinc la inversió municipal, superant les expectatives inicials, que eren triplicar-la.\nEl parc per a famílies de Reus torna al punt de sortida i no té data d'execució


Autoritat Catalana de Protecció de Dades. Autoritat Catalana de Protecció de Dades\nL'Autoritat Catalana de Protecció de Dades (APDCAT) és un organisme independent que vetlla per garantir, en l'àmbit de les competències de la Generalitat, els drets a la protecció de dades personals i d'accés a la informació que hi està vinculada. Des d'aquest organisme, s'informa sobre quins són els drets en aquesta matèria, com s'exerceixen i què s'ha de fer si no es respecten. L’APDCAT també informa i assessora sobre les obligacions que preveu la legislació i controla que les entitats les compleixin.\nL'àmbit d'actuació de l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades comprèn els fitxers i els tractaments que duen a terme:\nLes institucions públiques.\nL'Administració de la Generalitat.\nEls ens locals.\nLes entitats autònomes, els consorcis i les altres entitats de dret públic vinculades a l'Administració de la Generalitat o als ens locals, o que en depenen.\nLes entitats de dret privat que compleixen, com a mínim, un dels tres requisits següents amb relació a la Generalitat, als ens locals o als ens que en depenen:\nEl seu capital pertany majoritàriament als ens públics esmentats.\nEls seus ingressos pressupostaris provenen majoritàriament dels ens públics esmentats.\nEn els seus òrgans directius, els membres designats per aquests ens públics són majoria.\nLes altres entitats de dret privat que presten serveis públics per mitjà de qualsevol forma de gestió directa o indirecta, si es tracta de fitxers i tractaments vinculats a la prestació d'aquests serveis.\nLes universitats públiques i privades que integren el sistema universitari català, i els ens que en depenen.\nLes persones físiques o jurídiques que compleixen funcions públiques amb relació a matèries que són competència de la Generalitat o dels ens locals, si es tracta de fitxers o tractaments destinats a exercir aquestes funcions i el tractament es duu a terme a Catalunya.\nLes corporacions de dret públic que compleixen les seves funcions exclusivament en l'àmbit territorial de Catalunya, als efectes del que estableix aquesta llei.\nDins d’aquest marc competencial, les funcions de l’Autoritat Catalana de Protecció de Dades són les següents:\na) Controlar i garantir l’aplicació del Reglament general de protecció de dades (RGPD).\nb) Promoure la sensibilització i la comprensió del públic respecte dels riscos, les normes, les garanties i els drets relacionats amb el tractament. Les activitats adreçades específicament als nens han de ser objecte d’una atenció especial.\nc) Assessorar, de conformitat amb el dret dels estats membres, el parlament nacional, el govern i altres institucions i organismes, sobre les mesures legislatives i administratives relatives a la protecció dels drets i les llibertats de les persones físiques pel que fa al tractament.\nd) Promoure la sensibilització dels responsables i els encarregats del tractament sobre les obligacions que els corresponen en virtut d’aquest Reglament.\ne) Prèvia sol·licitud, facilitar informació a qualsevol interessat sobre l'exercici dels seus drets, en virtut del que disposa aquest Reglament, i si escau cooperar amb les autoritats de control d'altres estats membres amb aquesta finalitat.\nf) Tramitar les reclamacions presentades per un interessat o per un organisme, una organització o una associació, de conformitat amb l'article 80 de l’RGPD; així mateix, investigar el motiu de la reclamació i informar el reclamant sobre el curs i el resultat de la investigació en un termini raonable, en particular si cal una nova investigació o una coordinació més estreta amb una altra autoritat de control.\ng) Cooperar amb altres autoritats de control, en particular compartint informació, i prestar assistència mútua amb la finalitat de garantir la coherència en l'aplicació i l’execució de l’RGPD.\nh) Dur a terme investigacions sobre l'aplicació de l’RGPD, en particular d’acord amb la informació rebuda d'una altra autoritat de control o d’una altra autoritat pública.\ni) Fer un seguiment de canvis rellevants que tenen incidència en la protecció de dades personals, en particular els relatius al desenvolupament de les tecnologies de la informació i la comunicació i a les pràctiques comercials.\nj) Adoptar les clàusules contractuals tipus esmentades a l'article 28, apartat 8, i a l'article 46, apartat 2, lletra d), de l’RGPD.\nk) Elaborar i mantenir una llista relativa al requisit de l'avaluació d'impacte relativa a la protecció de dades, en virtut de l’article 35, apartat 4, de l’RGPD.\nl) Oferir assessorament sobre les operacions de tractament que preveu l'article 36, apartat 2, de l’RGPD.\nm) Encoratjar l'elaboració de codis de conducta, de conformitat amb l’article 40, apartat 1, de l’RGPD, i dictaminar i aprovar els codis de conducta que ofereixen garanties suficients, de conformitat amb l’article 40, apartat 5, de l’RGPD.\nn) Fomentar la creació de mecanismes de certificació de la protecció de dades i de segells i marques de protecció de dades, de conformitat amb l’article 42, apartat 1, de l’RGPD, i aprovar els criteris de certificació, de conformitat amb l'article 42, apartat 5, de l’RGPD.\no) Dur a terme, si escau, una revisió periòdica de les certificacions expedides en virtut del que disposa l’article 42, apartat 7, de l’RGPD.\np) Elaborar i publicar els criteris per acreditar els organismes de supervisió dels codis de conducta, de conformitat amb l’article 41 de l’RGPD, i dels organismes de certificació, de conformitat amb l’article 43 de l’RGPD.\nq) Acreditar els organismes de supervisió dels codis de conducta, de conformitat amb l’article 41 de l’RGPD, i els organismes de certificació, de conformitat amb l’article 43 del mateix Reglament.\nr) Autoritzar les clàusules contractuals i les disposicions a què es refereix l'article 46, apartat 3, de l’RGPD.\ns) Aprovar normes corporatives vinculants, de conformitat amb el que disposa l'article 47 de l’RGPD.\nt) Contribuir a les activitats del Comitè europeu de protecció de dades.\no) Portar registres interns de les infraccions de l’RGPD i de les mesures que s’han adoptat, de conformitat amb l'article 58, apartat 2 del Reglament.\nv) Dur a terme qualsevol altra funció relacionada amb la protecció de les dades personals.\nEn aquest sentit, la Llei 32/2010, de l'1 d'octubre, de l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades, entre d’altres funcions regula les de:\nRespondre les consultes que formulen les entitats del seu àmbit d'actuació sobre la protecció de dades de caràcter personal en poder de les administracions públiques i col·laborar amb aquestes entitats, en la difusió de les obligacions derivades de la legislació reguladora d'aquestes matèries.\nEmetre l’informe preceptiu sobre les disposicions que afecten la protecció de dades de caràcter personal.\nElaborar plans d'auditoria.


Primera visita del Barça d’handbol a l’Asobal, a Gijón - FC Barcelona\nHomeSeccionsHandbolPrimer EquipNotíciesPrimera visita del Barça d’handbol a l’Asobal, a Gijón\nPrimera visita del Barça d’handbol a l’Asobal, a Gijón\nEls blaugranes juguen el primer partit, en Lliga Asobal, a Gijón davant el Juanfersa Grupo Fegar\nRaúl Entrerríos, protagonista en el seu retorn a Gijón/FOTO:ARXIU-FCB\nDimarts a les 20.30 h, el Juanfersa Grupo Fegar i el FC Barcelona d’handbol jugaran el seu primer enfrontament a la Lliga Asobal. Per primera vegada el Barça d’handbol s’enfronta al Gijón Jovellanos a l’Asobal, que viu la seva primera temporada a la màxima competició estatal.\nSeguir com sempre\nEl Barça d’handbol afronta el partit de Gijón com a líder invicte de la Lliga Asobal 2013/14, després d’11 jornades. Els blaugranes tenen l’objectiu de seguir imbatuts i de sumar dos punts que els consolidin al capdamunt de la taula classificatòria.\nLes claus les apuntava el mateix Xavi Pascual, entrenador del FC Barcelona d’handbol, a la prèvia davant els mitjans: “Seguim amb el nostre plantejament habitual: que tothom pugui participar del joc i que podem posar a la pista un ritme important”, declarava Pasqui, en resposta a com afrontava el partit de dimarts.\nPer a aquest partit Pascual ha convocat David Balaguer, en substitució de Joan Saubich. Un partit que serà molt especial per a l’asturià del FC Barcelona, Raúl Entrerríos. El central blaugrana retorna a la ciutat que el va veure néixer i on va créixer en el món de l’handbol.\nRevelació de la temporada\nEl Juanfersa Grupo Fegar viu la primera temporada en Lliga Asobal, després d’assolir l’ascens el curs passat. En aquella temporada els de Gijón van ser segons de la Divisió d’Honor Plata, per darrere del FC Barcelona B.\nLes seves primeres passes a la màxima competició estatal li estan donant el títol de ser un dels equips revelació d’aquesta temporada. Novens, amb un equilibri quasi perfecte de victòries, 5, un empat i 5 derrotes, demostren la bona adaptació dels homes entrenats per Alberto Suárez a la competició.\nUn fet més a afegir és el seu pavelló. L’ambient que viu el Pabellón de La Guía de Gijón ajuda enormement els asturians, en una ciutat abocada en l’handbol Asobal i en l’equip del Gijón Jovellanos.\nEntrerríos: “Tinc ganes de jugar aquest partit”


Calella en Comú reclama tota la informació de les multes de trànsit posades per la càmera de Sant Joan | Ràdio Calella Televisió\nEntre el 3 d’abril i el 22 de juny del 2018, les càmeres de trànsit del carrer Sant Joan van captar 843 conductors saltant-se la prohibició d’accés en horari d’entrada i sortida d’escola. Va ser durant les setmanes posteriors a la inauguració del Far, però després que se’n millorés la senyalització les sancions van reduir-se pràcticament a una quarta part. A la represa del curs, entre el 12 de setembre i el 30 de novembre del 2018, es van posar 283 multes. Les dades les ha facilitat la Síndica Municipal al grup de Calella en Comú, que ha estat al darrera d’aquest tema i ja en el mandat anterior -i en nom d’ICV-EUiA- va elevar al Ple la petició de retirada de les multes al·legant deficiències en la senyalització. Finalment no es va sotmetre a votació: van avenir-se a posposar-la a l’espera de tenir tota la informació. Ara critiquen que encara no se’ls ha facilitat totes les dades que havien demanat.\nEl regidor portaveu dels comuns, Sebastián Tejada, ha detallat quina és la informació que disposen actualment.\nEl període inicial: des de l’obertura de l’escola fins el dia de Sant Joan. En 50 dies, 844 multes. Potencialment l’Ajuntament hauria d’haver cobrat un màxim de 70.000 euros, i volem saber quants se n’han recaptat.\nEls comuns critiquen la falta de transparència de l’equip de Govern Municipal en aquesta qüestió. Van demanar la informació en seu plenària, farà 11 mesos, i han recorregut a la Síndica Municipal i fins i tot a la Comissió de Garantia d’Accés a la Informació Pública per obtenir-ne resposta. Quan tinguin totes les dades -explica Tejada- analitzaran si tornen a sol·licitar a l’Ajuntament de Calella que rectifiqui i deixi sense efecte les sancions. Assenyala que tot apunta en aquesta direcció.\nEstem a l’espera de les dades. Hem rebut una comunicació a través de la Síndica -curiosament el tinent d’Alcalde Torres no s’ha dirigit a nosaltres- però la informació no està completa. Nosaltres seguim pensant que efectivament la normativa era en aquell moment difícil de complir, que es van millorar les senyals, però quan tinguem les dades veurem si tirem endavant la petició de retirar les multes. Entenc que lògicament ho farem.\nI tot i reconèixer que s’han anat adoptant mesures per millorar la senyalització de la part alta del carrer Sant Joan, Tejada diu que el número de multes que es continuen posant a diari indiquen que no són suficients.\nContinuem pensant que tot i la reducció, una quantitat important de conductors segueixen saltant-se la norma: aproximadament 5 al dia a l’inici del curs passat. Haurem de fer un seguimen de l’evolució però sembla que caldria implementar mesures noves.\nLa prohibició de circulació pel carrer Sant Joan per accedir a l’Avinguda del Parc està indicada amb senyals verticals a la carretera N-II en els dos sentits de la marxa i amb un semàfor que es posa vermell a les hores d’entrada i sortida escolar.\nSegüent Tarinas organitza un concurs de redacció\nAnterior La remodelació de la Zona esportiva de la Muntanyeta es portarà a ple


Una marxa lenta de camions col·lapsa la Ronda Litoral a Barcelona\nLa mobilització preveu durar fins les 3 de la tarda\n© Imatge d'arxiu de la Ronda Litoral de Barcelona.\nLa Ronda Litoral de Barcelona registra llargues cues des de primera hora d’aquest matí, de fins a 17 quilòmetres en sentit Trinitat, a causa d’una marxa lenta que duen a terme els transportistes per reclamar poder circular per aquesta via. Més d’un centenar de camions participen en la protesta, que ha estat convocada per l’Associació de Transportistes del Port de Barcelona (Sintraport) després que l’Ajuntament, assegura l’entitat, hagi incomplert els acords assolits perquè els camions de gran tonatge puguin circular per la Ronda.\nLa mobilització s’ha iniciat les 6 del matí i preveu durar fins les 3 de la tarda, segons ha explicat el president de Sintraport, Vicente Rodríguez, que ha demanat disculpes als usuaris que puguin veure’s afectats per la protesta, però ha recordat que "això s’ho ha buscat l’ajuntament per no respectar els acords pactats". Encara que els camions duen a terme la marxa lenta pel carril dret de la Ronda, la via, molt freqüentada habitualment a primera hora del matí, s’ha vist ràpidament afectada i s’han format llargues retencions. Segons el Servei Català de Trànsit|Tràfic (SCT), les cues assoleixen els 17 quilòmetres en sentit Trinitat i els 8 en direcció al Nus del Llobregat.\nA més, segons ha informat la Guàrdia Urbana de Barcelona, s’han hagut de tallar al trànsit els accessos a la Ronda Litoral en sentit Besòs des de Ciutat Vella i fins el Nus de la Trinitat.\nSintraport ha fet una crida a la participació de tots els seus associats en aquesta marxa "atesa la importància que requereix actuar davant aquest tipus d’actituds".\nEl passat 15 de novembre, la Generalitat va anunciar un principi d’acord amb l’Ajuntament de Barcelona i les associacions de transportistes del Port perquè els camions carregats amb contenidors poguessin circular per la Ronda Litoral. Sintraport assegura, tanmateix, que la Guàrdia Urbana de Barcelona continua multant amb 500 euros els camioners que circulen per la B-10, la qual cosa els ha portat a convocar aquesta marxa lenta per denunciar l’incompliment de l’acord.\nUna trentena de camions a la marxa lenta per l'A-2 a Lleida


Els museus de Govern recuperen l'alè i freguen els 40.000 visitants | BonDia Diari digital d'Andorra.\nTarrés i Lizarte han presentat aquets matí el balanç de visitants als equipaments del Govern i al cicle Nits d'estiu.\nDv., 01/10/2021 - 14:30\nEls museus de Govern recuperen l'alè i freguen els 40.000 visitants\nNo s'han recuperat les xifres prèvies a la pandèmia, però l'afluència ha sigut superior en un 20% a la de l'estiu passat.\nEls museus i monuments del Govern han rebut entre l'1 de juliol i el 31 d'agost 37.838 visitants. Ho ha anunciat aquest matí en roda de premsa el tècnic de l'àrea de museus i monuments del ministeri de Cultura, Eduard Tarrés, qui ha manifestat que la xifra suposa un increment de poc més del 19% respecte al mateix període de l'any passat. D'aquesta manera, tot i que les xifres assolides durant la temporada d'estiu no s'assimilen a les registrades abans de la pandèmia, Tarrés s'ha mostrat satisfet del volum de visitants a les 15 instal·lacions, vuit museus i set monuments, tot destacant que les mesures sanitàries "segueix limitant l'afluència, només permeten visites de nou persones per cada guia". El tècnic també ha exposat que la recuperació de les xifres a nivells prepandèmia es podria produir en el moment en què tornin els visitants estrangers "provinents dels tour operadors", els quals ha detallat que han tornat a iniciar l'activitat. I ha apuntat que un dels elements clau d'aquesta temporada estival ha estat l'increment dels visitants individuals, aquells que venen sense formar part d'un grup organitzat.\nD'altra banda, Tarrés ha animat a la població a assistir el pròxim 7 d'octubre al vespre a l'espectacle La llanterna màgica, de Sergi Buka, en el marc de l'exposició Abracadabra al Museu Casa Areny-Plandolit, que es va inaugurar dissabte passat. Buka és l'únic il·lusionista que utilitza la llanterna màgica a Espanya. Hi haurà tres sessions (19, 20 i 21 hores) i el preu és de sis euros.\nPle total a les Nits d'estiu als museus\nLes activitats en el marc de les Nits d'estiu als museus han assolit el ple total durant aquest estiu. Ho ha manifestat el tècnic del comú d'Encamp Robert Lizarte, qui ha assenyalat les iniciatives han rebut un total de 1.300 visitants. En aquest sentit, el tècnic comunal ha puntualitzat que quasi la totalitat de les persones que han participat en les activitats, el 95%, són públic local. "Els assistents a les iniciatives són del país, fidels i familiars, ja que porten els infants", ha indicat, tot apuntant que també han rebut algun turista. Segons Lizarte, aquesta temporada han apostat per millorar en qualitat que no pas en quantitat de visitants, per la qual cosa consideren que el públic s'ha sentit atret per les ofertes proposades, destacant que hi ha hagut una "llista d'espera molt important". Així doncs, ha incidit en el fet que estan treballant per poder oferir rutes i visites amb un nombre major de participants per obrir l'oferta a més població.


Eclectic Apartment Bucarest Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBd. Hristo Botev nr 3 sector 3, Bucharest Centre, Bucarest, Romania, 030231 - Veure al mapa\nMés informació sobre Eclectic Apartment\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Eclectic Apartment es troba a la zona de Bucharest Centre de la ciutat de Bucarest. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEclectic Apartment ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, ascensor.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Eclectic Apartment és una elecció inteligents per a viatgers a Bucarest, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (12) Parelles (3) Viatgers en solitari (2) Famílies amb infants petits (3) Famílies amb infants grans (1) Grups (3)


La Seu FC s'enfronta al Vallfogona de Balaguer — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / La Seu FC s'enfronta al Vallfogona de Balaguer\nLa Seu FC, en el partit a Butsènit (@fclaseu)\nLa Seu FC té partit a casa aquest dissabte a la tarda (18.15 h), quan rebrà el Vallfogona de Balaguer, dotzè classificat de Tercera Catalana amb 22 punts. Després de treure un empat de la visita a Butsènit, l'equip urgellenc intentarà sumar tres punts més als 36 que té actualment i que el situen en la cinquena posició provisional.\nEl líder del grup, el CF Organyà, també juga aquest dissabte, en aquest cas com a visitant. A partit de les 4 de la tarda, els ganxos es mesuraran al Solsona, que ocupa el desè lloc amb 24 punts després d'haver perdut tres dels quatre darrers partits.\nDe la seva part, el CE Oliana visitarà el Tornabous, diumenge a les 4 de la tarda. El rival dels olianesos és 13è classificat, amb 21 punts. També diumenge a la tarda (15.45), el CF Coll de Nargó rebrà el cuer de Quarta Catalana, el Balàfia B. Els lleidatans no han guanyat cap partit i de moment només sumen un punt.


Els carrers seran sempre nostres - CENT PER CENT\n1. T’han afectat recentment obres públiques a prop de casa?\n2. Quin moment de l’any penses que és el més adequat per fer les obres?\n3. Tens la impressió que quan acaben els 4 anys de mandat a l’Ajuntament s’incrementa el nombre d’obres al carrer? Què en penses?\n4. Creus que els carrers estan ben mantenguts? L’asfaltat és correcte? Les voreres estan en condicions i sense vegetació?\n5. Hi ha cap zona o carrer que consideris que ha de ser remodelada amb urgència?\nI aquestes són les seves respostes:\nJoan Tur: “L’asfalt s’arregussa i no hi ha cap herba que no faci la seva floreta”\n1.No, a dir vera sempre he estat un poc sortat.\n2. Sense cap dubte del novembre al febrer, 4 mesos. Quan se’n vagi el darrer turista ja podria entrar el primer obrer, però sempre és bo somiar, mal que sigui de despert. La bona voluntat dels polítics no és suficient. Jo d’ells resaria a un altre Sant.\n3. Encara hi ha gent que ho dubta? Tot jugador sempre es guarda un “triunfo” per a la darrera vasa!\n4. Sempre es pot millorar, l’asfalt s’arregussa i no hi ha cap herba que no faci la seva floreta. Darrerament els fanals no il·luminen gaire. Quan festejava feien més claror.\n5. Els cans són uns amics fantàstics però on juguen nins i nines no n’hi hauria d’haver cap. Em referesc a espais públics. La plaça del Sol i la Lluna podria ser molt bé la primera on donar exemple.\nCatalina Maria Riera: “Els carrers no estan ben mantenguts”\n1. No hi ha hagut obres a prop de casa.\n2. Qualsevol època de l’any és bona si les obres són necessàries. Però sí que és cert que a l’estiu tenim les finestres obertes i les obres impliquen pols i renou, cosa que a l’hivern s’evita un poc.\n3. Enguany ha estat així, mig Manacor i mig Portocristo estan a l’aire. Tenint en compte l’estat en què es troben alguns carrers o barris, crec que hi hauria hagut feina per a tota la legislatura. Han fet molt bé asfaltant alguns carrers, però en queden d’altres en què només hi han pogut tapar un parell de clots… En canvi, diria que la plaça del Convent estava en prou bon estat abans de la remodelació, no sé fins a quin punt aquesta era una obra necessària.\n4. Exceptuant els carrers del centre, els carrers de Manacor no estan ben mantenguts. Hi ha carrers plens de clots, i damunt les voreres sembla que hi cap tot: vegetació, cotxes mal aparcats, residus voluminosos devora els contenidors de fems… I, a segons quines zones de Manacor, la il·luminació és insuficient, hi fa molta fosca, un exemple n’és el carrer Lleó XIII, que és el carrer d’entrada al poble des de l’estació i a segons quines hores fa com a por anar-hi.\n5. Sí, el barri del Barracar, per exemple, necessita una bona reforma. Però bé, la reforma no basta, també fa falta vigilància, i que la gent prengui consciència que el carrer és un espai comú i que hi hem de poder conviure tots. I una altra cosa que caldria revisar són les ratlles grogues que prohibeixen aparcar. Al barri del Barracar damunt les ratlles grogues (i, si cal, damunt la vorera) és freqüent que hi hagi cotxes aparcats, si hi són i no els passa res, vol dir que la ratlla groga no és necessària.\nMargalida Amengual: “S’han d’arromangar els quatre anys”\n1.No m’han afectat. Visc a foravila.\n2. De l’any diria abans del bon temps que es quan tenim finestres obertes i també hi ha més gent amb els turisme.\n3. Jo crec que sí. Supòs que volen que tenguem un bon record abans d’anar a votar. Trob que són els 4 anys, que s’han d’arromangar.\n4. No gaire. L’asfaltat tampoc. Amb la il·luminació sí que tenim un problema greu: és insuficient. Anam a les fosques per Na Camel.la.\n5. Jo diria que les zones més enfora del centre és on es necessita un poc més de mà de metge.\nAntònia Blanes: “Moltes vegades es fan reparacions temporals i es posen pedaços”\n1. A prop de casa, afortunadament o no, no m’han afectat les obres públiques. Tot i que si ho han fet a trams de Manacor per on sol transitar bastant, com és el cas del carrer Historiador Truyols, dificultant l’aparcament.\n2. Depèn de la zona. A zones poc comercials, possiblement els mesos d’estiu serien els més apropiats, ja que la circulació és menys intensa i hi ha menys habitants. A les zones més cèntriques, sempre és difícil de gestionar, tot i que caldria evitar les temporades amb més circulació (Nadal, Sant Antoni, primavera i estiu).\n3. Clarament, especialment si l’equip de govern ha fet poques millores pel poble durant el mandat, és una “rentada de cara” de darrer moment.\n4. Manacor té un aspecte bastant brut. A la meva barriada, Crist Rei, hi ha moltes males herbes i la neteja deixa molt a desitjar. Ben igual que la il·luminació, en molts de carrers és deficient o intermitent (dies si, altres no). I pel que fa a l’asfalt, moltes vegades es fan reparacions temporals, “pedaços”, que en poc temps tornen a estar en mal estat.\n5. Amb l’asfaltada de la zona dels multicines s’ha reparat un dels punts més negres de Manacor, en aquest aspecte. Ara no puc valorar la urgència d’asfaltament de les zones, perquè no les transit totes. Però cal fer un plantejament de la il·luminació, la neteja i el reciclatge per millorar la ciutat.\nMarina Fuster: “La plaça del Sol i la Lluna, el Riuet i ses Comes estan bruts i abandonats”\n1.No, no m’han arribat ha afectar cap vegada.\n2. Tal vegada s’haurien de proposar durant l’hivern, ja que és l’època en la qual el Port està menys saturat\n3. Sí, s’hauria de planificar millor durant tota la legislatura. Així mostren el llautó.\n4.No tots, a Porto Cristo hi ha voravies que no estan asfaltades, i a d’altres falta manteniment i neteja,va per zones. Hi ha llocs on la il.luminacio és insuficient\n5. Els tres parcs: plaça del Sol i la Lluna, el Riuet i ses Comes, sobretot aquest darrer estan bruts i abandonats.\nIldefons Muñoz: “L’asfaltat sempre ha estat un problema endèmic de Manacor, que darrerament millora”\n1. Sí, pols i renou.\n2. Supòs que no hi ha bons moments per això però preferesc que les facin en l’hivern. I dies laborables, és clar.\n3. Sempre, és habitual que els governs de tot color vulguin que les millores siguin properes a les eleccions i que la gent les tengui fresques a la memòria.\n4. L’asfatat sempre ha estat un problema endèmic a Manacor, trob que darrerament s’està millorant. El tema de les voreres continua essent una assignatura pendent.\n5. Trob que s’ha d’escometre un pla d’embelliment global però tal vegada hi ha barris més abandonats com pugui ser sa Torre, sobretot la zona de la plaça de la Indústria\nJoana Huguet: “Manacor és un femer”\n1. Crec que a prop de casa no n’han fet, però sí per diferents llocs del centre que han obligat a fer canvis de direcció i a canviar les meves rutes habituals.\n2. Mai és bon moment per fer obres. Però supòs que depèn de la zona concreta on s’hagi de fer, no és el mateix davant la mar que a un polígon industrial o una zona residencial. El més important és que és tengui en compte la població, està clar q no s’acontentarà mai a tothom, i que com ja he dit, mai és bon moment. En el meu cas concret m’estim més que no faci calor, el renou i la pols molesten més a l’estiu.\n3. Impressió? No és una certesa? Vull pensar que la gent té memòria i que no valora només pel quart any i que té en compte molts altres factors.\n4 i 5. Els carrers de Manacor són un desastre , especialment la zona del centre, tant pel que fa a l’asfaltat, a les vores per on no pots caminar tranquilament, ple de barreres arquitectòniques, vegetació, com pel que fa a la neteja. Manacor és un femer, no només està ple de fems per tot i de tot tipus, sinó també que fa la sensació de brutor incrustada, com si no es fessin mai nets a fons. Hi ha molts carrers que són un desastre: Barracar, Verònica, Pou Fondo… per dir-ne només tres, però tot el centre està fet un desastre, també.\nEsperança Martí: “Hi hauria d’haver eleccions cada any”\n1. Si. La canalització del gas. Brutor, pols, renou…\n2. Millor de dilluns a divendres i si pot esser que no sigui a l estiu\n3. Sí! Segur que es una estratègia perquè la gent els torni votar. Crec que sempre s’ha fet així! (sempre dic que hi hauria d haver eleccions cada any).\n4. Els carrers es van millorant. Hi ha carrers encara bruts sobretot prop de punts de recollida selectiva. També destacar l’incivisme de la gent que no recull els excrements dels cans… La il·luminació crec que és suficient.\n5. A Portocristo crec que estaria bé remodelar la zona del Riuet. Podria quedar una zona verda important!\nQuan Pedro Sánchez va anunciar que decretarien l’Estat d’Alarma havia acabat de llegir Alta Fidelidad, de Nick Horby, i em trobava en el difícil però també encisador moment de decidir…\nA manades desfetes\nL’Ajuntament de Manacor anunciava al tancament d’aquesta edició nostra que un tros de l’avinguda del Colesterol i també la costa d’en Blau de Porto Cristo romandran tancats al trànsit durant…\nprevious post: Maria Antònia Truyols serà la número 2 de Núria Hinojosa\nnext post: Neus Homar s’acostarà a la labor dels educadors amb les persones majors al Dilluns de l’Obra


El Comú de Lleida denuncia que Arnó-Sice reclama més de 2 milions d'euros a la Paeria per la mala gestió dels radars - 7accents\nLleida 17.01.2015 15.00 h\nEl Comú de Lleida ha presentat la denúncia aquest matí. (Foto: Comú de Lleida)\nEl Comú de Lleida ha presentat aquest matí una denúncia en què l’empresa concessionària Arnó-Sice reclama més de 2 milions d'euros a la Paeria després que l’alcalde de Lleida, Àngel Ros, pugés el llindar de sancions a 65 km/h i ajornés més de quatre mesos la posada en funcionament dels radars.\nSegons el Comú, en cinc mesos de radars i deu de semàfors en vermell els ciutadans de Lleida han rebut multes que superen de llarg el milió d'euros. La concessionària del servei, Arnó-Sice, s'emporta el 31,5% de l'import de cadascuna de les més de 20.000 multes que s'han imposat en aquest curt període de temps més el 5% de la recaptació en via executiva.\nEl grup explica que al setembre aquesta UTE ja tenia garantits ingressos per valor de 444.325 euros, una quantitat que cobria sobradament la previsió de despeses de l'empresa per a tot l'any, amb encara tres mesos de coll per fer més calaix a cop de multa. “Però ni aquesta astronòmica quantitat de multes, ni la ‘generositat’ de l'equip de govern cedint gairebé un terç de l'import de cada sanció sembla haver saciat la concessionària, que el passat 8 de gener va presentar un informe de reclamacions que, en cas de prosperar, podria multiplicar per cinc els ingressos d'aquesta empresa i, de retruc, convertir els radars en una operació absolutament deficitària per a la Paeria”, expliquen els representants del Comú de Lleida. Només fins al setembre, la UTE reclama més de 2 milions d'euros.\nDurant la presentació dels radars, la Paeria va fer públic que multaria a partir dels 55 quilòmetres per hora, atenent a la tolerància que estableix la normativa de trànsit vigent, d’entre el 4 i el 7%. El Comú denuncia que aquest missatge no s’ajustava en absolut a la realitat, ja que “el propi alcalde de Lleida va donar ordres expresses que els radars només multessin aquells vehicles que superessin els 65 quilòmetres per hora”.\nPer aquests motius, el Comú de Lleida exigeix explicacions públiques a l'alcalde Àngel Ros. “Exigim que a partir d'ara compleixi amb les seves obligacions com a servent de la ciutat i que ho faci atenent les prioritats de la ciutadania, amb tota la transparència i honestedat que entenem que mereix la gent de Lleida”, demana el col·lectiu, que té previst presentar-se també a les eleccions municipals.


Dos detinguts per vendre cocaïna en patinet a l'Hospitalet de Llobregat\nActualitzat 11/02/2020 18:37 CET\nTambé distribuïen la droga en una sastreria i un domicili\nEls Mossos d'Esquadra han detingut dos homes, veïns de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelona), com a presumptes membres d'un grup dedicat a vendre cocaïna en un pis i una sastreria, i que també repartia en patinet a domicili.\nEn un comunicat aquest dimarts, la policia ha explicat que van detenir els sospitosos el dimecres 5 de febrer per presumptes delictes contra la salut pública i integració en grup criminal, i que també han denunciat dues dones que "havien participat de manera activa per assegurar l'activitat delictiva".\nEls agents van engegar la investigació l'estiu del 2019 quan van identificar un home que mantenia "contactes esporàdics amb possibles consumidors de substàncies estupefaents" i van determinar que subministrava cocaïna al seu habitatge a més de desplaçar-se en patinet per repartir-la a domicili.\nTambé van comprovar que el sospitós feia servir una sastreria de l'avinguda Severo Ochoa, durant l'horari d'obertura al públic, per rebre consumidors: la policia ha explicat que l'amo del negoci és familiar del primer sospitós i també col·laborava presumptament en la venda de cocaïna.\nEls Mossos van escorcollar el pis del primer investigat i la sastreria a començaments de febrer, i van trobar unes 80 dosis de cocaïna preparades per vendre, a més de cocaïna sense adulterar i diversos quilos de substàncies per tallar la droga i preparar les dosis.\nTots dos detinguts han quedat en llibertat amb càrrecs després de passar a disposició del Jutjat d'Instrucció 1 de l'Hospitalet de Llobregat, i els Mossos mantenen la investigació oberta i no descarten més detencions.