Mireia Pellicer Martí: Puno hvala i Vidimo se uskoro BiH (Moltes gràcies i fins aviat! BiH)\nPuno hvala i Vidimo se uskoro BiH (Moltes gràcies i fins aviat! BiH)\nEstat actual dels edificis situats al front de guerra.\nArribada al camp de refugiats de Mihatovici\nMemorial 11 de juliol al cementiri de Potocari.\nSahbegovici. Distància amb diferents ciutats bombardejades.\nPintada a Sarajevo\nComenço aquest article sense paraules. Fa ja força dies que penso en com redactar-lo i no me’n surto. Vull transmetre tantes sensacions que m’és impossible posar ordre a tot el batibull d’imatges que recorren el meu cervell.\nLa culpa la té Bòsnia. He visitat Bòsnia. He tingut la sort de poder visitar i gaudir d’un país encisador, d’una gent molt especial i d’uns paratges que, tot i estar acostumada als del Pirineu, m’han semblat espectaculars.\nAlgú segurament diria que no ha estat un viatge de plaer, però sí, sí que ho ha estat. Ha estat un plaer viure, conviure, compartir, gaudir, aprendre, escoltar, treballar amb i per la gent d’allà. Conviure en un camp de refugiats. Sí, encara n’hi ha!\nL’any 91 esclatava un greu conflicte als Balcans, tots n’estem al corrent. Van ser un anys de molta crueltat, notícies a la televisió, imatges de bombes i canons disparant, imatges a les que, a còpia d’anar seguint retransmissions de guerra ens hi hem anat acostumant. Ens preguntem tot dinant qui són aquelles víctimes que són noticia per uns segons, per un instant?\nAquí organitzàvem uns jocs olímpics mentre a 3 hores d’avió els tancs causaven baixes, els homes violaven nenes, i a les mares els hi era arrencat el que un dia van parir, i aquí? Aquí, ballàvem al ritme de “Los Manolos” i continuem encara ara, fent broma amb la ja mítica frase de “atletas, bajen del escenario”\nM’acullen a casa seva la Lutvija i en Mirsad, un matrimoni de 31 i 34 anys. Un vespre expliquen com van passar la guerra, van tenir sort, “només” va morir el pare del Mirsad. Ell va lluitar al front, l’única manera de sobreviure. L’Armada iugoslava era en aquells moments una de les més ben preparades d’Europa, els sèrbis anaven ben armats. Els bòsnis no tenien res, ni armament, ni preparació. Ens ensenya fotos; neu, camuflatge, algun fusell provablement robat a un sèrbi que hauria pelat. Disparar o morir. Sarajevo queda en setge durant 3 anys. Sense aigua, sense llum, amb franctiradors per arreu, en silenci. Silenci trencat tan sols per bombes i trets. Es pretén la neteja ètnica i la creació de la Gran Sèrbia.\nEl Samed és un veí. Va fugir durant la guerra, va escapar de la matança de Srebrenica. va aconseguir refugiar-se i no acabar enterrat en una fossa comuna compartida amb animals. Dic una com bé podrien ser-ne cinc, el que sigui per tal de dificultar-ne la identificació. I el seu germà? Demà farà 13 anys que no en sap res. Demà anirem a Potocari, al memorial de la matança de Srebrenica. Les dades: 8372 desapareguts, més de 300.000 desplaçats, 3.000 enterrats, 30.000 assistents, 40ºC, desenes d’insolacions, 308 identificats enguany, 308 famílies hauran aconseguit un raconet més de pau a la seva vida.\nHomes morts, dones vídues, fills orfes, mares sense fills, dones violades, nenes violades, infants mutilats, civils disparats, gent esguerrada, la història d’un poble encreuament de cultures en orris, llibres cremats, els orígens resten tan sols en la memòria.\nL’últim dia, a la posta de sol ens acomiadem de Sarajevo des d’un dels turonets del seu voltant. Acaben els camps de treball, els sentiments són estranys. Pena, tristor, enyorança...? Crec que és tot això barrejat amb ràbia, ràbia perquè els vam donar l’esquena. Ràbia perquè a finals del S.XX una Europa aparentment ideal permetés que Bòsnia caigués en l’oblit. A Bòsnia no hi ha guerra, a Bòsnia no hi ha tancs al carrer, les flors que engalanen façanes i balcons comparteixen espai i temps amb els testimonis de la guerra, forats de metralla i marques d’obús. Habitants innocents, víctimes sense sentit d’uns quants que per ells van decidir. Testimonis oblidats d’una Europa “ideal”, que a ulls del món es va acabar però, aquí encara no hi ha Pau, no hi ha guerra, no hi ha tancs, però la Pau no ha arribat, i porten ja més de tretze anys.\nAls peus hi tinc, un cementiri i a continuació la ciutat. Milers de casetes, a cadascuna una història. Penso, imagino, invento. Fixo la mirada en una casa, a dins una família, un pare, una mare, una noieta de 13 anys i un infant de 8. Al voltants de la ciutat, muntanyes amb tancs, artilleria, soldats, trinxeres, barricades pels carrers, franctiradors amb el dit al gallet , la biblioteca nacional fumejant... Qui són aquella gent? No puc evitar transportar la meva família, casa meva a Sarajevo l’any 92.\nPublicat per Mireia Pellicer i Martí a les 21:39


Sílvia Bel: 'No hi ha retorn'\nSílvia Bel: ‘No hi ha retorn’\nEntrevista a l'actriu de cinema, teatre i televisió\nSílvia Bel, dimecres a Barcelona (Fotografia: Albert Salamé)\n23.12.2018 - 20:50\nActualització: 23.12.2018 - 18:09\nSílvia Bel (1970) és actriu de teatre, cinema i televisió. Actualment treballa al serial de TV3 Com si fos ahir i té quatre projectes de teatre embastats al Teatre Lliure, la Sala Beckett, la Biblioteca de Catalunya, i el TNC. Alhora és políticament activa, i durant el procés polític actual ha pres una posició ben evident. Sense anar més lluny, va ser l’encarregada de llegir el manifest a la manifestació unitària ‘Tombem el règim’ convocada a Barcelona divendres passat per a protestar contra la repressió. En aquesta entrevista, feta dimecres passat a Barcelona, ens parla de la seva trajectòria professional i vital a la primera part, de política nua i crua a la segona i dibuixa clarament el lligam entre totes dues.\n—El teatre us ve de família?\n—No. El meu pare va treballar tota la vida en una fàbrica de vidre, la Torrassa, de l’Hospitalet, i la meva mare era mestressa de casa. Tots dos del Baix Llobregat: la mare de Molins de Rei i el pare de Corbera de Llobregat. Es van casar i van tenir dues nenes. Ell va entrar a treballar a la fàbrica a catorze anys, i fins que es va jubilar.\n—Ben estrany. Jo em pensava que els independentistes eren tots de famílies de l’alta burgesia catalana.\n—Nosaltres sabem que no és així i que no és cert tampoc que no hi hagi classe treballadora d’aquí. Els meus pares són vius tots dos i viuen tothora amb l’esperança que les coses milloren i que ho puguin veure. Fins que jo tenia deu anys vam viure a Hostafrancs, en un pis diminut de la Gran Via, un setè. Llavors vam anar a viure a Molins de Rei, on el meu avi tenia un hort i va acabar fent un pis. Hi vaig créixer.\n—Als pares no els devia fer gaire gràcia que féssiu teatre.\n—Quan vaig dir al meu pare que volia estudiar per a actriu, al principi va dir que ell creia que nosaltres havíem de tenir l’oportunitat que no va tenir ell: tenir estudis. I em va dir: ‘Això no és per a tu, Sílvia. Nosaltres no som d’una família que ens puguem permetre aquestes coses. Has d’estudiar i buscar-te un futur una mica més prometedor del que jo vaig tenir.’\n—I què li vau respondre?\n—Que això no ho havia triat jo, que ja és triat per algú altre. Jo ho sento així i és una cosa que sento per dins. No puc triar una altra cosa. Aquell any, per primera vegada l’Institut del Teatre era carrera universitària, títol universitari. Llavors el meu pare va dir: ‘Bé, d’acord.’ I si no passava les proves d’accés, faria filosofia, que m’agradava molt. A mi m’agradaven més les ciències i la lògica, però vaig entrar a l’Institut del Teatre.\n—I de seguida vau trobar feina.\n—Vaig començar a treballar molt d’hora. I he tingut sort en aquest ofici, perquè cal un punt de sort.\n—I el 1998 cap a Madrid.\n—Jo vaig conèixer al pare de la meva filla, l’actor Karra Elejalde, perquè feia teatre a Barcelona i vam estar junts uns quants anys. Vam estar a Madrid, sí, i vam fer-hi uns quants films. Vaig tenir la nena, a 29 anys, i quan vaig tornar a Barcelona, després haver estat uns anys amb el Karra, vaig tenir la sort de trobar Josep Maria Mestres, director de teatre, que em va oferir un paper en un teatre molt petit, l’Espai Brossa.\n—A La Xarxa, l’obra que us dóna el reconeixement.\n—Exacte, perquè en realitat havia fet films molt taquillers però professionalment no m’havien aportat cap canvi. En canvi, el text de Joan Brossa, en un teatre petitíssim a Barcelona, va fer que vinguessin molts crítics i que rebés crítiques molt bones, i sempre he anat tenint feina.\n—Estar tan políticament marcada us ha tancat portes?\n—És molt difícil de dir aquestes coses, no és tan fàcil. Pot ser que passin i que no en siguis conscient. Jo això no ho sé i per tant no puc dir que m’hagi passat. Però penso que, al marge d’això, un no pot deixar de dir allò que pensa sempre que no ofengui ningú. No hem de tenir por. Si un viu amb la por, ‘ai si dic això’…Al final què tenim? En l’autenticitat també hi ha això de tirar endavant.\n—He vist que vau treballar amb Amos Gitai.\n—Vaig anar a un càsting via Teatre Lliure. Era un espectacle basat en el llibre de Flavi Josep que narra la guerra dels jueus contra els romans el segle I dC. Allò va ser una experiència inoblidable, perquè l’home era un dèspota, i amb perdó. Però ho era: no es portava bé amb la gent del seu equip. Cal reconèixer-li que té molt de talent i a París era un fenomen, que estigui clar. Però en el tracte personal era complicat, feia plorar a la gent. Jeanne Moreau hi era, en aquest espectacle, i van acabar fatal; se’n va anar emprenyada. No estava disposada a permetre segons quines coses i l’obra es va aturar, no es van fer més funcions. Des de llavors la vaig admirar profundament. Defensant els companys i a mi, així la recordo.\n—I, d’experiències molt positives, quines tindríeu?\n—En general, el teatre és per a passar-ho bé. I jo, sempre que n’he fet, n’he gaudit. He treballat mot amb Josep Maria Mestres i Sergi Belbel i sempre he gaudit moltíssim.\n—Quan us polititzeu?\n—Jo sempre havia tingut l’ideal de poder viure en un país que fos lliure. Em considero una persona amb ideals independentistes de fa moltíssims anys. De sempre, diguéssim.\n—Aquesta setmana heu anat als Lledoners. Us hauríeu arribat a imaginar mai que visitaríeu presos polítics?\n— No. Mai. Vaig escriure-ho en una carta a Toni Comín que vau publicar a VilaWeb. Som molt amics i li deia que des de casa meva es veu casa seva i que jo em pensava que, un fet així, no hauria passat mai. Tot això era inimaginable. I la presó també. Quan hi vaig entrar, un noi que havia tingut un permís em diu: ‘Véns a veure l’Oriol Junqueras. És molt amic meu. Digues-li “llibertat!”‘ D’una banda em va fer molta il·lusió veure’ls i poder-hi parlar, però quan vaig arribar a casa vaig sentir una profunda tristesa. Allà dins no em va sortir, perquè era més gran la il·lusió de poder-los veure. Però ja en sortir de la presó, amb les portes que es tanquen i deixant enrere una gent que… escolta, que hi hagués pogut ser qualsevol del meu entorn. De fet, els coneixia personalment tots. Junqueras és de Sant Vicenç dels Horts i jo de Molins de Rei, havíem coincidit a molts llocs. Vaig veure Jordi Sánchez, Joaquim Forn, Raül Romeva i Oriol Junqueras. A casa vaig estar pensant amb la imatge d’ells rere el vidre. Llavors, sola, em va venir una cosa aclaparadora, com si allò no fos real. Costa tant d’assimilar.\n—Abans del 21-D dèieu que sortiríeu al carrer sense por.\n—Jo explico que nosaltres hem estat un moviment pacífic i que jo em considero pacífica i no violenta. Jo no vaig pegant ni cremant res. I que ens diuen violents? Si us plau. Això és com, si vas pel carrer, et diuen porc i, en lloc de mirar-te’l i somriure-li perquè vas dutxat, doncs no, t’olores, vas cap a casa i et preguntes si ho ets. Violents?! No podem creure que ho som, perquè no ho som. No puc entrar en aquest marc mental.\n—Com veieu el moment actual?\n—Mira, no podem caure en el parany que l’independentisme es divideixi per matisos. Ja sabem que en la política hi ha hagut un cert trencament, un cert estupor. En aquest període han sortit a la llum un conflicte que ha desorientat la gent. Els qui teníem clar que anàvem cap a un lloc no deixem que ens facin caure en el parany de dividir-nos entre nosaltres. La repressió, l’han sentida molt de prop aquests polítics, encara que siguin de partits diferents. I ni ells ni nosaltres hem de caure en el parany de barallar-nos i dividir-nos quan l’objectiu és comú.\n—Sou crítica envers la manera com s’ha portat el procés després de la DUI?\n—De crítica, se’n pot ser sempre, i de comprensiva també. D’una banda, jo sóc critica envers algunes coses, però, naturalment, veient la responsabilitat enorme que tenien i la que et cau a sobre, no els faria retrets destructius. No va amb la meva manera d’entendre les coses. Continuem endavant, construint. Això és un pas que vam fer i n’hem de fer més. No és contra ningú i és legítim que pensem que tenim dret de poder fer un referèndum i de triar el futur.\n—Fer un referèndum o desplegar el que ja vam fer?\n—Ara cau una mica lluny, el desplegament. I si no hi ha cap altre referèndum, doncs s’obren uns altres escenaris. Però, òbviament, el que no considero és el de ‘tots calladets i cap a casa’. Això no, després del que ha passat és impossible. No hi ha retorn. I com més repressió han exercit, més s’han equivocat i menys retorn hi ha. Continuen amb aquesta idea i així no se’n sortiran. Per tant, no és que digui que estigui segura que nosaltres ens en sortirem, és que estic segura que ells no se’n sortiran. Ells no se’n sortiran. Per aquest camí, segur que no. És impossible. No es pot reprimir la gent, tu. Han triat la repressió i això els treu la raó. Quan un té la raó, per què la vol, la violència? Si tenim la raó, per quin concepte hauríem de fer servir la violència? La violència, l’han de fer servir ells, que potser no tenen raó.


Sala d’Estudi per a Músics – Sagunt Jove\nEn la Sala d’Estudi per a joves músics podràs practicar amb el teu instrument sense molestar. Els veïns, el germà, la germana, la mare, el pare, la iaia, el iaio, fins el canari i el gat… tots t’ho agraïran!!\nCONDICIONS: Local de 16 m2 (4×4) sense mobiliari ni equipament. Està destinat a persones que vullguen assajar amb el seu instrument musical, joves preferentment, que en faran un ús individual (o col·lectiu en cassos justificats). El local NO es podrà utilitzar per grups musicals, xarangues, batucades, ni per a impartir classes.\nPer a reservar el local hauràs de seguir els següents passos:\nComprova que el local està disponible. T’has de posar en contacte amb el Casal Jove (96 268 3439 / dina@aytosagunto.es) i et reservaran el local en les dates que vullgues.\nVine al local els dies que has reservat. Recorda portar el teu DNI, i signar la fulla que et donaran en Consergeria.\nSi ets menor d’edat, has de dur una autorització firmada per mare/pare, que al Casal Jove et facilitem.


El 2013 s’ha celebrat el bicentenari del naixement de dos dels més grans compositors d’òpera del segle XIX i de tots els temps, Verdi i Wagner. Els darrers mesos s’han representat moltes de les seves òperes i s’han organitzat arreu tota mena de conferències i actes divulgatius de la seva obra.\nAvui, per afegir-nos també des del Blog a l’efemèride, us presentem un vídeo “Verdi vs Wagner” molt simpàtic, que en Ramón Gener va difondre a través del seu facebook. Assistireu a l’enfrontament dels dos compositors, l’obra dels quals sempre ha tingut partidaris aferrissats.\nJo haig de confessar que, tot i que reconeixo la qualitat de l’obra wagneriana i que m’agraden molt alguns dels passatges de les seves òperes, sobretot les obertures, em resulta difícil escoltar-les senceres. Les trobo llargues, sovint grandiloqüents i amb uns llibrets que em superen. Soc, en canvi, un fervent admirador de Verdi, que, com ja he dit més d’una vegada, és el meu compositor d’òpera favorit.\nAquí teniu el vídeo que us farà somriure una estona mentre escolteu fragments de la música d’aquests dos monstres - ara en diríem cracks - musicals.\nPublicat per Josep M.Cortina a 1/12/2014


Affittacamere Due Mori Monselice Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Verdi 19, Monselice, Monselice, Itàlia, 35043 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Affittacamere Due Mori\nAl visitar Monselice, vosté es sentirà com a casa a Affittacamere Due Mori, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Affittacamere Due Mori, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, habitació familiar, servei de bugaderia són només algunes de les comoditats que fan que Affittacamere Due Mori sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Affittacamere Due Mori es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, caixa forta a l'habitació són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Affittacamere Due Mori és una selecció idònia per a la vostra estada a Monselice.


WORKSHOP: Com "vendre" el teu currículum en pocs minuts (elevator pitch).\nEn aquest taller ens ensenyaran com elaborar un bon currículum des de l’òptica del reclutador: què es valora i què cal destacar-ne. Repassarem les línies generals del currículum, aprendrem a emfatitzar els punts forts, a diferenciar-nos, i a fer el currículum més atractiu perquè generi més impacte.\nTambé coneixerem els diferents models tradicionals de currículum (europeu, per competències, cronològic, en vídeo, etc.) i repassarem què és una carta de presentació. Així mateix, introduirem estratègies de màrqueting enfocades a l’autovenda, com ara la micropresentació (elevator pitch) o el win-win.\nSortiràs d’aquest taller sent capaç de definir-te de manera ràpida, concisa i original.


Actualització sobre les mesures COVID\nMantenir la seva tranquil·litat i seguretat és el nostre principal objectiu. A l’Hotel The Wittmore treballem cada dia per assegurar el seu confort i la seva seguretat de que, a la nostra casa, estarà sempre en bones mans. Davant les últimes novetats sobre el Coronavirus, volem enviar-li un nou missatge de compromís amb el seu benestar. La nostra ciutat segueix essent una referència mundial per al turista, una ciutat que sempre brilla amb llum pròpia i que enamora amb cada nova visita. Actualment, Barcelona està vivint temps de canvis però tota la ciutat està treballant per adaptar-se i recuperar-se.\nA l’Hotel The Wittmore ens mantenim informats sobre cada actualització del Govern per tal d’assegurar la seva tranquil·litat i seguretat.\nQuedem a la seva disposición per a qualsevol dubte que pugui tenir, si us plau, no dubti en contactar-nos a info@thewittmore.com\nTot l’equip de The Wittmore queda a la seva disposició i desitja poder rebre’ls molt aviat!


Calidoscopi d'Educació Social: Una ‘patrulla veïnal’ assetja migrants i assalta un centre de menors a Sant Salvador de Guardiola\nEls atacs, durant els quals se sentien consignes xenòfobes i amenaces de mort segons testimonis presencials, arriben després que grups de veïnes s’hagin organitzat en 'sometents' de vigilància contra els robatoris\nVidre del vehicle del d'acollida de menors Estrep\ndesprés que un veí propinés cops amb una barra metàl·lica,\nmentre un educador i un jove estaven dins\nTres persones del barri del Calvet de Sant Salvador de Guardiola han estat detingudes pel Mossos d’Esquadra, acusades de participar en els atacs contra el Centre d’Acollida l’Estrep, situat a la mateixa població. L’actuació policial es deriva de la denúncia interposada per la direcció del centre per incitació a la violència i la xenofòbia. Per altra banda, també han estat denunciades diverses veïnes per agressió a dues persones el 21 de setembre a la tarda a l’esmentada urbanització.\nEls robatoris que hi ha hagut durant les darreres setmanes a la urbanització del Calvet han estat el detonant dels fets. Arran aquesta situació, es van començar a muntar patrulles veïnals, alguna de les quals hauria protagonitzat incidents i agressions contra persones migrants. El primer incident va efectuar-se el dilluns 21 de setembre al pàrquing del Calvet, quan dues persones d’origen magrebí van aturar mentre anaven a buscar un corder pel dia del Xai. Minuts després, segons relata un dels agredits a la Directa –el qual es vol mantenir en l’anonimat–, va acostar-se un grup de veïns i sense preguntar-los res el van començar a colpejar acusant-lo de robar a una de les cases de la urbanització. També van causar desperfectes al seu cotxe.\nL’alcalde del municipi, Albert Miralda (CDC), es va personar al centre durant un dels atacs, i des de l'Ajuntament s'ha demanat explicacions als mossos per les tres detencions\nLes dues persones van refugiar-se a un bosc proper i van trucar als Mossos d’Esquadra. Més tard, efectius policials van aparèixer i van detenir-les, sota la denúncia veïnal per un presumpte robatori. Van passar 72 hores a comissaria. Una d’elles va sortir en llibertat el dijous 24 de setembre, després de corroborar la seva versió, i l’altra persona actualment està al CIE de Zona Franca. Ambdues han posat una denúncia per les agressions viscudes i els danys al vehicle.\n“Vamos a matar a esos moros”\nPer altra banda, el Centre d’Acollida Estrep, un centre d’acollida de menors adscrit a la Direcció General d'Atenció a la Infància i a l'Adolescència (DGAIA) el qual allotja menors amb situació d’exclusió social i on hi ha un tant per cent elevat de joves d’origen migrant, també ha estat objecte d’atacs aquests dies.\nEl detonant d’aquestes agressions també ha estat l’acusació dels diversos robatoris que hi ha hagut durant les darreres setmanes cap als joves que viuen a l’Estrep. Emma Torres, directora del centre, ha negat les acusacions i ha expressat que “cap dels menors esta darrere dels esmentats robatoris”. Segons Torres, l’acusació “és fruit d’estereotips xenòfobs”.\nSegons testimonis presents en l’atac al centre, una de les consignes més cridades entre els veïns durant l’atac de la nit del 21 de setembre va ser: “Vamos a matar a esos moros”.\nAmb navalles i bats de beisbol\nEls fets contra l’Estrep es remunten als dos atacs que va haver-hi el dilluns i dimarts d’aquesta setmana. El primer se situa el 21 de setembre cap a les 2/4 de 10 de la nit, quan van aparèixer entre deu i quinze vehicles, amb més d’una quarantena de persones davant del centre. Segons Emma Torres, algunes de les persones atacants duien “bats de beisbol, navalles i alguna arma de foc” i d’altres anaven amb unes grans llanternes que enlluernaven les finestres de les habitacions dels menors, tot cridant “moros de mierda, bajad si tenies cojones”.\nAlgunes d’aquestes van aconseguir entrar dins del recinte amb intenció d’anar a buscar algun dels interns. Dos vehicles del centre de l’Estrep van ser apedregats. Enfront de l’agressivitat algunes de les educadores van trucar als Mossos d’Esquadra, els quals van dispersar l’enfrontament.\nAlguns testimonis presents relaten que les amenaces de mort als joves, i també als educadors, eren constants ique alguns dels assaltants anaven “amb la mà alçada, cridant consignes racistes i ‘Viva España’”\nAlguns testimonis presents relaten que les amenaces de mort als joves, i també als educadors, eren constants i que l’atac era d’índole feixista i racista, ja que alguns dels assaltants anaven “amb la mà alçada, cridant consignes racistes i ‘Viva España’” a més de lluir estètica ultra. Algunes internes al centre van contestar als atacants amb pedres llançades des de dins.\nCal destacar que una de les persones que va aparèixer al centre va ser l’alcalde de Sant Salvador de Guardiola, Albert Miralda (CDC). Segons relata un testimoni dels fets, l’actuació de l’alcalde va ser de “permissivitat total” i quan un dels educadors va dirigir-se a ell dient-li perquè no feia res, l’alcalde el contestà dient “que és normal que passi això, després del que feien els menors del centre”.\nLa segona agressió es va produir l’endemà, 22 de setembre, quan unapatrulla veïnal va atacar un dels vehicles del centre, on hi anaven un jove i un educador. Tot seguit, van trencar els vidres del cotxe amb les dues persones dins.\nAssetjaments i estigma\nSegons ha informat Emma Torres, arran els greus atacs diversos joves van patir crisis d’ansietat, un dels quals fou traslladat a l’hospital. Un altre intern també va patir lesions lleus en un d’aquests atacs. La situació que és viu a Estrep és de “molta por”, “indefensió” i també “d’indignació” segons ha explicat Torres.\n“Alguns d’aquests joves tenen por a sortir fora del recinte i sobretot tenen més inseguretat a les nits”, ha expressat la directora. I és que segons han explicat fonts properes a l’Estrep –que no han volgut identificar-se– a principis de setmana es van produir diversos seguiments dels vehicles del centre per part de patrulles veïnals, amb amenaces a les educadores del centre. Algunes persones veïnes impulsores de les patrulles veïnals han fet declaracions per TV3 desmarcant-se d’aquests atacs violents i negant les agressions que des del centre se’ls imputa. Després dels atacs de principis de setmana, tan el Centre com la població de Sant Salvador de Guardiola han estat sota vigilància regular dels Mossos d’Esquadra.\nAlgunes persones veïnes impulsores de les patrulles veïnals han fet declaracions desmarcant-se d’aquests atacs violents i negant les agressions que des del centre se’ls imputa\nSegons Emma Torres, aquests actes el que fan es crear més estigma als joves, ja que aquest col·lectiu ja és molt vulnerable de per si. Cal recordar que els menors de l’Estrep provenen de problemàtiques socials greus i de situacions d’exclusió social. Segons fonts del centre, l’Ajuntament sempre ha discrepat amb l’Estrep, “fomentant així una rumorologia sobre les suposades actuacions dels menors”. Des de l’Ajuntament de Sant Salvador de Guardiola, s’ha fet una crida “a la calma i la responsabilitat” de la població i també, segons ha publicat un mitjà de comunicació local, han demanat explicacions als Mossos d’Esquadra per les tres detencions.\nSegons han informat fonts de l’ Estrep, la setmana vinent hi ha prevista una reunió entre Mossos d’Esquadra, la DGAIA i l’Ajuntament de Sant Salvador de Guardiola.Per altra banda, col·lectius socials de la comarca, entre els quals hi ha Unitat Contra el Feixisme i el Racisme, han convocat una assemblea aquest dissabte a la tarda, per tractar el cas i generar possibles mobilitzacions i actes de suport a les agredides.\nPublicat per Educador Social a 11:03 a. m.


SANT LOUIS - SENEGAL\n2.500 “nens talibés”, de Sant Lluís, necessiten la nostra ajuda per a garantir un plat de menjar a el dia. Estem donant suport a la Maison de la Garé a aconseguir aquest objectiu, APOYALES TU TAMBÉ, amb només 5€, ajudes a 10 NI i ntilde; a +informació\nPatrocina hores d'estudi de l'Olimpíada Solidària amb les que donarem suport a més de 1.700 persones. Volem conscienciar sobre la importància de l'accés i dret a l'educació universal. + informació\nSOL - SENEGAL\nAjuda'ns a evitar l'abandonament escolar de nens i nenes de famílies amb escassos recursos econòmics. Amb aquest suport poden continuar a l'escola: 15€ al mes = cost d'un nen d'infantil / 18€ al mes = cost d'un nen de primària. + informació\nDÓNA SUPORT A LA NOSTRA ENTITAT\nSi no saps a quin projecte ajudar però vols formar part de la nostra revolució solidària, fes-te soci de Cooperació ONG o aporta el teu granet de sorra i nosaltres ho destinarem al projecte que més ho necessiti.+ informació


L’Ajuntament promourà un procés participatiu per tal de decidir sobre la Fira - Portal de Xàtiva\nL’Ajuntament promourà un procés participatiu per tal de decidir sobre la Fira\nEs debatrà sobre assumptes com els bous o la reina de la Fira per a la pròxima edició\nUna vegada passe l’edició de 2015, l’Ajuntament de Xàtiva iniciarà un procés de participació ciutadana per tal de definir el model de Fira d’Agost. La voluntat dels grups polítics de l’equip de govern és sotmetre a la deliberació dels veïns i veïnes de Xàtiva qüestions com ara la realització de festejos taurins, la programació d’espectacles, el disseny de la fira comercial o la existència o no d’una alta representant de la festa, siga reina o festera.\nL’alcalde Roger Cerdà ha manifestat que “s’ha optat per mantenir qüestions com els bous o la reina perquè el que s’ha intentat és que la Fira arribe a la major quantitat de públic possible. De tota manera, això no vol dir que s’impose un model a la resta. Per això, hem pensat en obrir un procés participatiu per donar la veu a la gent i que expresse quin tipus de festa vol”.\nCerdà ha volgut remarcar que l’actual equip de govern ha disposat de poc de temps per organitzar la Fira de 2015. “Entràrem amb només dos mesos d’antelació al moment de celebració de la Fira. En el seu moment ja vàrem deixar clar que faríem alguns canvis però que no acabaria de ser la Fira que volem. Les coses s’han de fer bé i sense precipitacions. I sobretot s’ha de poder establir una participació ciutadana a la qual ens comprometérem durant la passada campanya electoral”.\nPublicado el julio 10, 2015 Autor Portal de XàtivaCategorías Eventos, Ferias, XàtivaEtiquetas agost, ajuntament, ciutadana, espectacles, festejos, fira, model, participacio, participatiu, procés, reina, taurins, Xàtiva\nAnterior Entrada anterior: La web del atleta García Mascarell cumple diez años\nSiguiente Entrada siguiente: El nou president del CD Olímpic de Xàtiva visita l’Ajuntament


l'impost de begudes ensucrades: ciència, acció i consciència\nBegudes ensucrades: ciència, acció i consciència\nVicente Ortún i Beatriz González López-Valcárcel\nDilluns, 26/06/2017 | Actualitzada 27/06/2017 - 16:07\nEls més antics del lloc deuen recordar com la marca de refrescos més coneguda al món torna a Espanya amb la primera obertura del règim franquista: temps de Concordat, visita d’Eisenhower, pacte amb els EUA, llets en pols i mantega distribuïdes a les escoles públiques. Els uniformats i atractius conductors contrasten amb els escombriaires que ara veiem pels carrers vestits de groc; les flotes de repartidors i la publicitat en tanques posen la nota de color a l’Espanya negra.\nEn certa forma, per als escolars de l’època la promoció gratuïta del producte als col·legis venia a ser l’equivalent civil a la visita de la VI Flota dels Estats Units. La concentrada indústria de les begudes ensucrades (BA) ha sigut far de la cultura que els EUA han exportat al món, detenta marques globals icòniques i respectades, patrocina Jocs Olímpics, col·labora amb Greenpeace i World Wide Fund... L’aura de prestigi que les envolta fa difícil entendre que s’oposin al coneixement científic independent i que se les associï amb un cigarret líquid.\nLa majoria d’efectes negatius derivats de l’obesitat els suporten els mateixos afectats: l’únic cost que imposen a la resta de la societat es deriva del seu increment mitjà del 30% en despesa sanitària. Certament, l’obesitat té diverses causes, entre altres, que els humans no disminuïm la ingesta quan afegim BA. Tampoc les actuacions encaminades a posar remei a l’epidèmia d’obesitat han de passar únicament per l’impost sobre BA, però de la mateixa manera que en la lluita contra l’epidèmia del tabaquisme, l’impost pot acabar sent la intervenció més efectiva.\nCatalunya ha seguit el camí de països com Hongria, França, Noruega, el Regne Unit, Sud-àfrica, Mèxic, l’Equador i molts llocs dels Estats Units implantant des del primer de maig del 2017 un impost específic sobre BA (0,08 euros/litre amb més de 5 grams de sucre/litre i 0,12 euros/litre si se superen els 8 grams de sucre/litre) amb diversos trets positius. L’objectiu es compliria amb baixades en el consum, ja que no es tracta d’acontentar Hisenda sinó Sanitat; l’alta sensibilitat del consum de BA al preu més alt apunta en aquesta direcció.\nEs tracta d’un impost neutral, ja que la recaptació es pot dedicar a les mesures que necessàriament han d’acompanyar el tribut en la lluita, per exemple, contra l’obesitat infantil, un dels poquíssims aspectes en què Espanya, i Catalunya, no obtenen matrícula d’honor en el quadro mundial d’indicadors de salut i factors de risc. L’impost no destrueix llocs de treball, estimula la innovació en la indústria envers productes més saludables i contribueix a la millora de l’equitat en la mesura que disminueixi l’acusat gradient socioeconòmic en la prevalença d’obesitat (particularment en dones).\nCertament se n’ha de valorar l’impacte en el benestar social. L’obesitat no resulta tant d’una feble voluntat individual sinó del fracàs de la voluntat social per enfrontar-se amb els interessos creats allà on el benestar social ho aconselli. La ciència necessita també acció i consciència per ser aplicada.\nTemes: Política fiscal Begudes ensucrades Obesitat Impostos Generalitat


Prob1_forçes_solucio  | Didàctica de la matèria (UB) | Unybook\nExemple de solució dels problemes 1 i 7 1.- En Joan vol fer moure el seu gos que s’ha estirat a terra i estira la corretja però no aconsegueix fer-lo moure. Davant d’aquesta situació uns espectadors fan els següents comentaris: .”El Joan vol fer moure el seu gos a la força.” .”El Joan estira amb força però el seu gos té més força que ell.” .”El Joan ha de fer més força per estirar si vol moure el gos.” .”El que passa és que el Joan està cansat i s’ha quedat sense forces.” a) Digues el significat que té la paraula FORÇA en cadascuna de les frases anterior. Quines s’ajusten al sentit científic de força.\n.”El Joan vol fer moure el seu gos a la força.” significat d’imposició, obligació, …: no científic .”El Joan estira amb força però el seu gos té més força que ell.” amb ganes; és més forçut,...: no científics .”El Joan ha de fer més força per estirar si vol moure el gos.” científic .”El que passa és que el Joan està cansat i s’ha quedat sense forces.” sense esma, ànims o energia: no científic b) S’ha demanat a uns alumnes que diguin i dibuixin les forces que es fan en la situació anterior i, entre d’altres, hem obtingut les següents respostes: “la força (1) que fa el Joan per estirar el gos.” “la força (2) que fa el Joan amb tot el cos, però sobre tot amb les cames, cap enrera”.\n“la força (3) de resistència que fa el gos”.\nExplica fins a quin punt és correcta cada resposta i relaciona-les amb les concepcions de sentit comú.\n(1) És correcta; la fa el Joan sobre la corda (encara que la intenció és estirar el gos, el Joan estira la corda) (2) És incorrecta; la força que fa el Joan és amb els peus cap endavant i avall sobre el terra. Per estirar la corda ha d’empènyer amb els peus (model de forces amb el cos) (3) És incorrecta; el gos fa una força sobre la corda que ha de tenir la direcció d’aquesta (com sempre passa amb les cordes) i el sentit és el contrari de la que fa el Joan sobre la corda. El valor d’aquesta força és igual a la que fa el Joan ( per mantenir tibada una corda s’ha de fer la mateixa força pels dos costats) c) Digues i dibuixa totes les forces que fa el Joan.\nF1 és la força que fa el Joan sobre la corda, comentada a l’apartat anterior.\nF3 és la força que fa habitualment el Joan amb els peus sobre el terra, simplement perquè està d’en peus sobre el terra, i que té un valor igual al seu pes (però no és la força pes, perquè aquesta la fa la Terra sobre el Joan) D’altra banda, per a fer la força F1, el Joan ha de fer també la F2 amb els peus, que és contrària a la F1, tal com hem vist que passa al construir el model de fer força amb el cos. Si posem una bàscula sota els peus del Joan, veurem que si no estira la corda la bàscula marca el seu pes (valor igual a F3), però quan estira marca més perquè s’hi afegeix la component vertical de F2.\nDidàctica de la matèria - ForcAuto (2012) Apunte\nDidàctica de la matèria - Teoria bloc 6 (2012) Apunte


Campionat d’Espanya Infantil i Cadet – Nucli de Tecnificació Barcelona Nord\nmaig 10, 2017 Admin Judo Barcelona 0\nDesprés d’obtenir un classificat que hi assisteix directe per Copes d’Espanya, un altre per assolir la primera posició al rànking català i dos més per ser repescats per la selecció catalana; quatre han estat els judokes del NTBN que van marxar divendres cap a València per disputar-hi el Campionat d’Espanya en edat escolar.\nEl programa va ser el següent; dissabte al matí van competir les noies cadets i els dos pesos més grans d’infantils, a la tarda va ser el torn dels nois cadets i dels dos pesos més grans dels nois infantils, i l’endemà, van competir tots els infantils restants.\nPer tant, l’Aakriti Dagupta (-57kg) va ser l’encarregada del nucli d’estrenar el pavelló. L’Aakriti va perdre el primer combat contra Alba Juan (MAD) però al arribar la madrilenya a semifinals, va poder repescar. A repesca va guanyar els dos primers randoris davant de Lucia Martín (MUR) i Angela Gil (VAL) però va perdre el pas a lluitar per la medalla, contra Eva Pérez (RIO) i, per això, ens vam quedar amb una 7a posició.\nA la tarda va ser el torn de l’infantil Ermias Valls (-66kg) i el cadet Marc García (-66kg).\nEl judoka infantil va guanyar el primer combat vs Daniel Delgado (AND) i va perdre el segon amb Sergio Lazaro (MAD). Al caure a repesca va guanyar tres enfrontaments abans de lluitar per la medalla, aquests van ser contra; Diego Reinares (RIO), Soni Pardo (BAL) i Sergio Roldan (MAD). El combat per fer-se amb la medalla no va resultar bé, al perdre amb Illya Timchuk (VAL) i això el va col·locar en una 5a posició.\nEn el cas del judoka cadet va anar guanyar a Adrián Romero (EXT) i Sergio García (ARA), fins arribar a semifinals, on va perdre davant d’Ernesto Morales (AND). El Marc va caure a lluitar per la medalla de bronze contra Juan Jose Callejas (AND) i al guanyar, va aconseguir una 3a posició.\nL’endemà hagués estat el torn de Gabriel Guillamón (-60kg) però dies abans va lesionar-se del genoll i per això no va competir, però va disfrutar de l’experiència amb la selecció.


Dit a la manera de Tony Blair - Editorial - VilaWeb\nExpliquen que una de les frases favorites de Tony Blair és que un bon líder polític és capaç de dir no quan sembla que diu sí, o sí quan sembla que diu no. I que és un líder magnífic si, a més, s'entén quan fa això.\nDoncs bé, ahir vàrem assistir a una demostració pública de fins a quin punt, això que afirma el cap del nou laborisme, ho saben fer els seus correligionaris de casa nostra. L'enfrontament entre Iceta i Maragall va ser històric, perquè es feia amb llums i taquígrafs i perquè varen saber combinar la duresa de l'enfrontament amb unes formes exquisides.\nAvui al parlament no hi haurà sorpreses, (ep!, si no en fa cap el president, que ja sabem tots que no és exactament un home previsible). El tripartit refarà la unitat i mirarà de tirar endavant com siga.\nPerò la ferida que ha restat oberta és massa grossa. I la humiliació pública de Pasqual Maragall, impossible de dissimular. Tothom accepta que cal esperar al 2 de novembre. Tothom ja sap que el president té les ales completament retallades i per sempre més. Tothom sap que els partits, les direccions corresponents, es faran càrrec de l'endemà d'aquest govern. I tothom sap que el PSC cerca relleu per al seu cap de llista. Acceptem que ens diguen sí quan diuen no, i acceptem que es puga salvar aquest govern i començar una nova era. Però el país es mereix més coses que artificis verbals i trucs de prestidigitador. La crisi que hem viscut obliga que no n'hi haja ni una més. Perquè, si n'hi ha cap més, de res no valdrà dir que sí o que no a la manera de Tony Blair.


La Piazzetta Prato Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Mascherone 47 , Altres, Prato, Itàlia, 50020 - Veure al mapa\n"Everything. Perfect view!!!Nice rooms, helpfull stuff :) Pon..."\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Prato, no busqui més enllà de La Piazzetta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA La Piazzetta, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com servei d'habitacions, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, restaurant, servei de bugaderia.\nL'ambient de La Piazzetta es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, La Piazzetta no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (308) Parelles (190) Viatgers en solitari (16) Famílies amb infants petits (34) Famílies amb infants grans (14) Grups (54)


Llar d'infants l'arc de Sant Martí: Benvingudes!\nAquesta setmana han començat la seva estada de pràctiques 5 noies.\nA una d'elles ja la coneixeu, és l'Alba, que ens acompanyarà a les tardes per tal de fer les pràctiques del Grau d'Educació Infantil que està acabant a la Universitat Autònoma de Barcelona. Com sabeu, l'Alba és divertida, valenta i intel·ligent.\nA la fotografia de sota ,començant per l'esquerra veieu a la Belén, una noia molt treballadora, agradable i carinyosa amb els infants. Estarà amb el grup de grans. Com l'Alba, també està finalitzant el Grau a la UAB. Ens acompanyarà tot el mes d'octubre i gener, i tots els dijous de novembre i desembre.\nA continuació les altres tres noies venen de la Universitat de Vic i estan cursant tercer curs del Grau d'Educació Infantil. Estaran amb nosaltres dimecres 16, dijous 17 i divendres 18 d'octubre, del 18 al 20 de novembre i del 20 de gener al 28 de febrer.\nLa primera que veieu és la Laura, estarà amb el grup de grans. La Laura és de Taradell, sempre\nestà rient, és molt amable i té moltes ganes de treballar amb nens/es.\nAl costat hi ha la Gemma, estarà al grup de petits. És una noia aventurera, responsable i generosa. Viu ben a prop, a Aiguafreda.\nI per últim la Marina, que estarà al grup de mitjans. És una noia simpàtica, treballadora i és de Menorca.\nJa formen part de l'arc de Sant Martí! Benvingudes!\nL'hora del dinar\nCARTA TARDOR GRANS\nCARTA TARDOR MITJANS\nCARTA TARDOR PETITS


Manual App Preguntes freqüents sobre l'app\nPreguntes freqüents sobre l'app\nDes d’on s’activen o es desactiven els mòduls per tal que siguin o no visibles a la plataforma dels pares?\nPer activar o desactivar els mòduls, cal fer-ho des d’Administració > Acadèmic > Estructura de cursos > Visió de les famílies > Vincles del sumari.\nDes d’on activem que els pares puguin fer inscripcions als serveis (menjador, acollida o transport)?\nPer activar o desactivar els mòduls, cal fer-ho des d’Administració > Acadèmic > Estructura de cursos > Visió de les famílies > Vincles del sumari. Entreu a editar els mòduls de serveis i activeu si voleu que puguin donar d’alta o de baixa una inscripció, veure l’assistència o el possible pagament del servei amb targeta.\nCom podem fer que els pares puguin fer avisos de consergeria?\nCal activar-ho des d’Administració > Acadèmic > Estructura de cursos > Visió de les famílies > Permetre als pares crear un avís de consergeria.\nPer què a algunes etapes no els apareix el botó Gestions?\nNomés apareix el botó Gestions si s’ha activat algun dels següents mòduls: entrevistes, avisos de consergeria o bé si hi ha alguna autorització activa.\nPer què els pares no veuen els rebuts?\nPer tal que els rebuts siguin visibles a la plataforma dels pares, cal que un cop feta la remesa es marqui l’opció Visible als pares. També cal que tinguin activat el mòdul.\nEs poden pagar els rebuts des de l’app?\nSí que és possible, però cal activar una passarel·la de pagament electrònic (Redsys o UniversalPay).\nEs poden escriure missatges als grups de difusió des de l’app?\nSí, i també es poden respondre.\nEs poden descarregar els butlletins des de l’app?\nÉs possible descarregar els butlletins trimestrals, els finals i els de les prèvies.\nPer fer-ho, els responsables hauran d'accedir, quan hagin passat dos dies des del tancament de l'avaluació, a Dia a dia > Notes.\nCal desconnectar la sessió de Clickedu del mòbil cada vegada que es deixi d’utilitzar?\nNo és necessari, ja que caldrà que cada vegada introduïm l’usuari i la contrasenya de nou.\nPer què no rebo les notificacions push al mòbil?\nPer rebre les notificacions al mòbil cal que estigui activat des de Clickedu (Administració > Tipus, configuracions i importacions/exportacions > Altres configuracions > Apartat ‘Comunicació’) i que el mòbil tingui el permís per rebre les notificacions d’aquesta aplicació.\nEls pares poden justificar absències o retards des de l’aplicació?\nEls responsables poden avisar de faltes o retards, però no poden fer justificacions ni des de la versió web ni des de l’aplicació.\nEs pot utilitzar l’app com a agenda electrònica a l’etapa de la llar d’infants?\nSí. Cal crear paràmetres de passar llista i fer-los visibles als responsables. Si s’utilitzen certes paraules clau, apareixeran unes icones davant dels paràmetres (veure al manual Control de l'aula).\nEls responsables poden sol·licitar entrevistes des de l’app?\nÉs possible que els pares sol·licitin una entrevista al tutor des de l’app, però des d’aquesta opció no podran escollir dia i hora (només ho poden fer des de la versió web).\nUn cop se sol·licita l’entrevista, el tutor rebrà un avís al seu sumari i ja podrà concertar l’entrevista amb la família.\nSi s’activa que els pares puguin demanar entrevistes, també podran veure el resum i els acords de la reunió. Aneu amb compte amb el que escriviu en aquest apartat perquè els responsables ho podran llegir. El que no hagin de llegir els responsables, es pot escriure a comentaris interns.\nEls responsables poden avisar des de l’app de les absències o retards del seu fill?\nSí que és possible, activant el mòdul d’avisos de consergeria.\nEs poden autoritzar o no autoritzar les autoritzacions des de l’app?\nSí que és possible si l’autorització es fa visible als responsables.


Sanromà denuncia l’ús de les ‘clavegueres del Govern’ en l’afer de la bassa de reg – Marfanta\nSanromà denuncia l’ús de les ‘clavegueres del Govern’ en l’afer de la bassa de reg\nLa presidenta del Consell Comarcal de la Terra Alta i regidora d’ERC a Arnes, Neus Sanromà, ha denuncia l’ús partidista i les irregularitats en la tramitació i en la filtració de l’expedient d’Urbanisme de la Generalitat per la construcció d’una bassa de reg per a ús agricola a càrrec del seu marit. Sanromà afirma que s’ha tramitat i presentat tota la documentació que havia requerit l’Ajuntament d’Arnes per la construcció de la bassa, i que els responsables tècnics d’Urbanisme van visitar dos vegades i d’una manera exprés la construcció, “en ple mes d’agost i sense previ avís”. La republicana ha fet un comunicat arran de la publicació d’una notícia este dimecres a La Vanguardia, en què s’explica que el marit de Sanromà ha estat sancionat amb 8.400 euros per Disciplina Urbanística de la Generalitat, que ha entès que no es tracta d’una bassa de reg, sinó d’una piscina construïda sense llicència d’obres en una finca rústica.\n“A hores d’ara, no s’ha rebut cap notificació, ni comunicació per part d’Urbanisme de la Generalitat com a resposta a la visita dels tècnics d’urbanisme ni a la documentació presentada”, ha afirmat en un comunicat. “És lamentable veure que hi ha partits polítics que pretenen convertir l’Administració de Catalunya en les clavegueres del Govern per intentar atacar l’honorabilitat de determinats càrrecs polítics, i per judicialitzar la rivalitat en l’àmbit privat en lloc de fer política”, hi afegeix Sanromà.\nLa presidenta del Consell Comarcal de la Terra Alta ha recordat que la primera notícia sobre la bassa va aparèixer, “fruit d’una filtració, al diari ARA”, i que ara apareix una nova informació a La Vanguardia, un altre diari d’abast nacional, “fruit d’una filtració interessada”. “En tots dos casos, arriba primer la notícia que no pas la comunicació de les administracions, l’Ajuntament d’Arnes i Urbanisme de la Generalitat”, ha advertit la republicana. “Quan es tingui notificació oficial de l’esmentada sanció, es presentaran els recursos i la denúncia pertinents per la vulnerabilitat de la confidencialitat d’informació administrativa i per l’ús fraudulent i partidista d’aquesta informació”, ha conclòs.\nTags: ArnesConsell Comarcal de la Terra AltaERCGeneralitat de CatalunyaNeus SanromàPolíticaTerra AltaUrbanisme\nL’hospital d’Amposta suspèn intervencions i ingressos per un brot amb quatre positius\nEls cribratges a escoles de Tortosa detecten un 1,3% de positius sense símptomes\nMóra d'Ebre contracta agents cívics i més vigilants municipals per combatre coronavirus i vandalisme\nAlbiach cita el cas de Padesa per demanar a Aragonès 'mesures més contudents'


Més d'un centenar de denúncies a Tarragona per abocaments il·legals de runa, mobles i deixalles a la via pública | NacióTarragona\nMés d'un centenar de denúncies a Tarragona per abocaments il·legals de runa, mobles i deixalles a la via pública\nEl govern promet aplicar "sancions realment fortes" contra els infractors i lamenta que sovint el cost de treure-ho és més car que la mateixa multa\nper Josep Maria Llauradó , Tarragona, 4 de novembre de 2020 a les 12:35 |\nUn abocament, a tocar d'un polígon industrial de Tarragona. | Ajuntament de Tarragona\nEl govern municipal de Tarragona ha imposat més d'un centenar de denúncies contra presumptes autors d'abocaments il·legals. Jordi Fortuny, regidor de l'àrea de Neteja, ha explicat en roda de premsa virtual que s'han notificat 186 denúncies per incompliment de l'ordenança de neteja -de les quals, 103 són per deixar voluminosos al carrer-, mentre que 20 més han estat contra la llei de residus. Mentre que les primeres poden suposar sancions de fins a 4.001 euros, les segones poden arribar als 300.000. Tot i així, de vegades aquests imports no arriben ni tan sols a cobrir les despeses de treure tota la runa dipositada a l'espai públic, segons ha detallat Fortuny.\nEls abocaments s'han incrementat durant el confinament de la Covid-19. Persones que feien mudança "han tret el pis sencer al carrer", un cas que s'ha repetit en diverses ocasions, per exemple, al barri de la Part Alta. "Ens perjudica des d'un punt de vista ambiental i també econòmic", ha dit Fortuny aquest dimecres.\nDe les 20 sancions per delicte ambiental, se n'ha cobrat una i dues més estan en tràmits de pagament. Pel que fa a l'incompliment de l'ordenança de convivència cívica en matèria de neteja, la Guàrdia Urbana ha imposat 16 denúncies per llençar o abandonar als espais públics qualsevol tipus d'objecte o producte, una per no dipositar a les papereres residus sòlids de petit format, 103 per abandonar residus de gran volum que haurien d'anar a la deixalleria, 27 per dipositar la brossa fora de l'horari fixat per l'Ajuntament, 28 per posar-la fora dels contenidors, 8 per no separar bé les deixalles i una per netejar o reparar vehicles a l'espai públic.\nFortuny ha insistit en l'existència de la deixalleria, que per primer cop s'obre ara a les empreses petites que no poden fer-se càrrec dels seus residus, això sí, passant per caixa. Després de la fase inicial de la pandèmia, s'han doblat les peticions al telèfon verd (de 25 a 50 diàries), però això no ha evitat veure imatges impactants als carrers de la ciutat.\nEls polígons i el camí de la Coma, els més concorreguts pels infractors\nTant el polígon Francolí, com els terrenys del Pla Parcial 9 -rere els barris de Parc Riu Clar, l'Albada i la Floresta-, així com el camí de la Coma o el camí vell de Salou són alguns dels punts més "calents" pel que fa a abocaments no autoritzats. En alguns casos aquests han costat a l'erari públic desenes de milers d'euros, tal com han detallat. Bidons de tinta, pneumàtics, runa, mobles, entre d'altres, són els principals residus que s'hi poden veure habitualment.\nEn aquest sentit, el conseller ha assegurat que hi haurà "una acció de comunicació important" perquè la població conegui quines maneres té de llençar allò que ja no li fa servei. A banda d'això, Fortuny ha assegurat que "en algun cas anirem a buscar sancions realment fortes" i no ha descartat la presència de càmeres de vídeo-vigilància en els llocs amb més infraccions.\nUn abocament il·legal a Tarragona. Foto: Ajuntament de Tarragona\nPolítica, PP-9, camí de la Coma, polígon Francolí, Tarragona, neteja, Jordi Fortuny, contenidors, pneumàtics, runa, deixalles, abocadors il·legals, Ajuntament de Tarragona


Bàsquet Pàlcam: Cap de setmana 11-12 de febrer\nPREBENJAMÍ MIXTE: PÀLCAM 24- 33 COL·LEGI SHALOM “A”\nAquest dissabte pel matí jugàvem contra el Col·legi Shalom. Un equip que era superior físicament a nosaltres. De totes maneres, nosaltres teníem unes altres armes amb les que podríem treure avantatge.\nEl que més ens importava era realitzar una bona defensa i no permetre cistelles fàcils, ja que al ser superiors físicament podrien anotar amb facilitat. Així doncs una defensa asfixiant de cada un dels nostres jugadors ens va permetre anar al descans per davant del marcador. Vam robar moltes pilotes on acabem contraatacs de 1x0 amb facilitat. A més, vam mostrar un gran encert en el tir exterior. La segona part per això, segurament degut a la fatiga acumulada de la gran primera part, vam concedir cistelles fàcils degudes a errors de marca de defensa.\nEn quant a mi, ha estat el primer partit amb aquest equip i m’han sorprès positivament. Els considero uns guerrers que es deixen la pell en cada defensa i que poden arribar molt lluny amb esforç i perseverança. Molt orgullós del partit que hem fet i ha estat un plaer poder-vos ajudar!!\nSOTS-25 MASCULÍ “B”: PÀLCAM 78 – 67 CB GUINARDÓ\nPARTIDAZO. No hi ha cap altra descripció pel partit que vam disputar dissabte a casa contra els líders de la lliga.\nEl partit va començar amb un ritme molt alt de joc, però per contra, bastant desencert. La defensa predominava en ambdós costats de la pista. Amb la primera rotació de canvis, la nostra segona unitat va superar a la seva i vam aconseguir la primera avantatja clara, marxant vuit punts a dalt (25-17) a mitjans del segon quart. Però els líders no s’anaven a rendir, i aprofitant la superioritat interior amb el seu jugador número 5 i dos triples del 15, van retallar distàncies abans d’arribar al descans. Als dos primers quarts ja van haver discussions entre ambdós equips, cosa que marcava el significat del partit, i les ganes de guanyar de tots dos equips. 34-29 al descans.\nEsperàvem que la crispació desaparegués a la reanudació, però el que va passar fou que va augmentar encara més. Era un partit dur, les defenses cada vegada eren més dures, i cada rebot era una batalla. Vam sortir a córrer i ser més verticals, i ho vam aconseguir: 42-30 a favor. Però un altre cop el 5 rival i un triple va fer disminuir la diferència als 5 punts (43-38). A partir d’aquí, intercanvi de cistelles fins tancar el quart 51-50 a favor. Quedava tot per decidir al darrer període.\nEls últims deu minuts van començar amb un triple visitant que donava la primera avantatja des del primer quart als de Guinardó. Vam començar amb un intercanvi de cistelles, cada equip aprofitant les seves superioritats respecte el rival. Arribàvem al final del partit i els nervis anaven creixent. Al minut cinc ens van xiular una tècnica, i un minut després una altra, a un servidor. Un altra minut després, amb dos punts a dalt, una molt més que dubtosa antiesportiva xiulada a l’Iñaki, va desencadenar una sèrie de protestes que van acabar amb una tècnica i una desqualificant pel nostre equip. Massa càstig en només tres minuts quan va ser l’altre equip el que va iniciar les protestes contra l’àrbitre a l’inici del partit i va iniciar aquesta tensió. Estàvem al límit i ens havíem de tornar a centrar en el partit. No podíem perdre el partit per culpa de la diferència de criteri de l’àrbitre en controlar el partit. Del 62-64 després del carrusel de tirs lliures vam avançar-nos 67-64, però el rival ens va empatar. La última possessió va ser per ells, en què quan quedaven cinc segons vam aconseguir recuperar la pilota i fer-li arribar a l’Iñaki sol a mitja pista. El jugador va avançar i al realitzar la entrada li van fer una falta amb el cos que el mateix àrbitre, que feia tres minuts havia senyalitzat una dubtosa antiesportiva per una situació semblant, es va empassar el xiulet. Desconcertant però real. Anàvem a la pròrroga.\nCinc minuts més d’emoció per un partidàs. Havíem perdonat una vegada, no podíem permetre fer-ho una segona. La nostra intensitat i duresa va ser superior, i sobretot la nostra defensa que va desquiciar als visitants. Amb un parcial 11-0 ara si que vam tancar el partit, un partit que va durar dues hores i ens va esgotar en tots els sentits. Però la recompensa de la victòria va merèixer la pena.\nFelicitats per la victòria i per aquesta ratxa que hem capgirat guanyant a Alisos i Guinardó, dos molt bons equips. Ara a aconseguir ser més regulars els pròxims mesos.\nJÚNIOR FEMENÍ: PÀLCAM 48 – 40 CB VILADECAVALLS\nPartit entre dos equips a diferents parts de la taula, però que sabríem que ens costaria treure ja que han perdut molts partits però han competit tots. I dissabte no va ser diferent.\nVam tenir un bon començament però no sé si per relaxació nostra o bé un augment a la intensitat del rival, el marcador es va tornar a igualar. Estàvem bé en atac, però tenim desconnexions defensives que ens perjudiquen i no ens deixaven marxar al marcador. Vam arribar al descans amb bastanta igualtat (27-24).\nUn tercer quart amb bastanta intensitat defensiva va propiciar un període de baixa anotació, en el qual a sobre, vam perdre 6-8, deixant el marcador en 33-32. Al darrer període elles es van avançar amb un 2+1 (33-35) i els nervis començaven a aparèixer. Però les nostres jugadores van treure el seu gran caràcter lluitador. Amb una excel·lent defensa i una bona ratxa de set punts de la nostra capitana vam aconseguir un parcial de 9-0 deixant el marcador 42-35 i el més important, fent desaparèixer els nervis pels darrers minuts de partit. Les de Viladecavalls es van apropar a quatre punts, però un altre parcial de 6-0 vam tancar el partit. El gran darrer quart (15-8) a favor va marcar la diferència a l’hora de la veritat.\nFelicitats per la victòria noies! Demostrant que després d’una derrota dura la setmana passada a camp de Collblanc, no llançarem la tovallola abans de temps i seguirem molestant a les de dalt fins el final.\nPREMINI MASCULÍ: PÀLCAM 35 – 34 OUTLETMOTO.COM CB GRUP BARNA VERMELL\nPartit molt disputat per part dels dos equips on els dos van donar el màxim per aconseguir jugar un bonic partit de bàsquet.\nEls parcials dels quarts queien per les dues parts on les defenses s'imposaven als atacs i aconseguir una cistella es convertia en un autèntic desafiament. L'equip visitant cap a pràcticament impossible que els nostres jugadors puguin botar la pilota, atacant una vegada i una altra el pot, pràcticament cada jugada acabava en lluita.\nAmb tanta intensitat en el joc es van arribar a sancionar fins a 26 faltes i 21 faltes sancionades a Barna que es va quedar sense dos dels seus jugadors, per la mateixa situació però tot fruit de l'esforç de tots dos equips entestats a demostrar que no donaven cap pilota per perduda.\nTot i la victòria ajustada per un punt i que ells també van ser mereixedors de la mateixa, el ressenyable va ser el gran partit que van deixar els dos equips sobre la pista. Només bàsquet en un bonic partit.\nJulia Domenech i Dani Martin (entrenadors)\nMINI MASCULÍ: UB MIR 79 – 29 PÀLCAM\nAquest cap de setmana ens tocava anar a casa del UB Mir, els líders de grup. Sabíem que seria complicat el partit, però volíem sortir a competir al màxim.\nMalauradament vam començar bastant malament el primer quart, degut a que el camp era gran i tenien dos jugadors molt grans físicament. La tònica del partit va ser marcada des de l’equip local en els quarts imparells i quarts més igualats als quarts parells.\nMarxem amb sensacions estranyes ja que no acabàvem de trobar les coses practicades als entrenaments. No queda una altre que seguir millorant.\nMINI FEMENÍ "A": PÀLCAM “A” 76 – 26 LA SALLE BONANOVA “2”\nAquest divendres passat ens enfrontàvem a La Salle Bonanova. Tot i la diferència en la classificació, els nostres últims partits no havien estat del tot bons. D’aquesta manera devíem de realitzar un partit molt sòlid des del principi.\nEl primer quart vam sortir molt forts amb un parcial de 13-0. Però els dos següents quarts ens vam desconcentrar i ens va passar factura, ja que La Salle Bonanova no ens anava a posar les coses fàcils. Sobretot ens costava atacar 5x5 en estàtic degut a que no treballàvem per rebre. A partir d’aquí vam començar a jugar millor, realitzant millors talls i passes que acabaven amb cistella. A més, vam posar una marxa més en defensa que ens permetia realitzar contraatacs i acabar amb cistelles fàcils.\nA destacar els dos últims quarts on vam treure el bot en camp ofensiu. Això ens va servir per treballar més les 5 posicions i realitzar més passades. Ho vam resoldre en èxit i ens ha de servir pels pròxims partits. A seguir treballant!!!\nINFANTIL MASCULÍ: SAGRADA FAMILIA CLAROR 54 - 36 PÀLCAM\nAquest dissabte l'infantil masculí visitàvem la pista del Claror a primera hora del matí. Després d'aconseguir la primera victòria en el partit anterior, afrontàvem aquest partit amb l'objectiu clar de seguir millorant per tal d'anar sumant victòries. Tot i això, el partit no va anar com volíem i vam sumar una derrota novament.\nVem iniciar el matx amb encert i volent seguir la dinàmica del partit anterior, tot i que aquest cop jugàvem contra un rival més físic, que jugava amb més velocitat i que sabia aprofitar al màxim la seva pista, una pista de grans dimensions. Al final del primer període el resultat era de 6-8 al nostre favor, però en els períodes següents ens va resultat molt difícil poder mantenir el ritme d'anotació, la qual cosa va provocar que el rival aconseguís posar-se per davant i fins i tot assolir una bona distància d'uns sis o vuit punts en el marcador. Tot i la voluntat de seguir enganxats en el marcador, el rival practica un millor joc que nosaltres i aconseguia, període rere període, anar mantenint la seva distància en el marcador i fins i tot anar augmentant-la en alguns moments, fins als dotze punts.\nEn la segona meitat, malgrat els esforços, no vam ser capaços de connectar-nos de nou al partit. Vam aconseguir retallar la distància fins a sis punts però el Claror va refer-se de nou i va tornar a marxar en el marcador. Al marge del evident cansament que ja pesava en les nostres cames després d'una primera part intensa, el principal problema va ser la falta d'actitud en molts moments per a disputar-li el partit al nostre rival, cosa que es traduïa en una defensa molt feble, passiva i desconnectada i un atac molt irregular, on intentàvem apropar-nos a base d'accions individuals. Finalment el partit es va tancar amb un resultat final de 54-36.\nDura derrota per les sensacions que ens deixa, ja que considerem que es podria haver fet molt més, contra un rival que no era massa diferent a nosaltres i que, per tant, va tenir el fet diferencial en la motivació per encarar el partit.\nMINI FEMENÍ “B”: C.B. CASTELLAR 68 – 21 PÀLCAM “B”\nAquest dissabte jugàvem a primera hora del matí a la complicada pista del líder de la lliga, el C.B. Castellar. Els dos equips veníem de no perdre cap partit encara, així que sabíem que hauríem de fer un partit molt complet per a poder endur-nos la victòria.\nPerò dissabte no vam poder fer un dels nostres millors partits. Ja des d’un inici l’equip contrari ens va posar les coses complicades. La seva defensa a mitja pista feia que no poguéssim córrer el contraatac i aconseguíssim punts fàcils, tal i com havíem fet en partits anteriors. Tampoc vam tenir una bona selecció de tir, fet que els hi permetia també agafar el rebot i aprofitar la pista gran per córrer en atac. Tot això, juntament amb els nostres errors en el balanç defensiu i la baixa intensitat defensiva, feia que el C.B. Castellar s’anés distanciant període rere període, fins a aconseguir un ample marge en el marcador.\nMolts ànims noies!!! Aquests partits ens serveixen també per veure els nostres punts més febles i poder incidir molt més als entrenaments per a intentar millorar-los. Hem d’apendre a no baixar els braços en cap moment, a mantenir l’intensitat i a lluitar fins a l’últim moment. Tal i com diuen els pares, les derrotes dures també ajuden a fer créixer l’equip!\nSeguirem treballant, però sobretot seguirem gaudint i passant-ho bé. Sou unes cracks!\nPublicado por Bàsquet Pàlcam en 13:43


Hotels a Bèlgica - Bruselas - Hoteles Catalonia\nHome Els Nostres Hotels Hotels a Europa Bèlgica Brusel·les Reserves\nHotels a Brusel·les Brussel•les\nCapital administrativa europea i centre neuràlgic de la UE, Brussel•les va viure en l'Edat Mitjana el seu moment de major esplendor. Fundada al segle X, es va fer famosa pels seus treballs amb el drap, el lli i els tapissos. Reserva una habitació a un dels hotels de Brussel•les i xopa't de l'encant d'una de les capitals europees més belles.\nBrussel•les combina de forma harmònica el seu passat medieval, gràcies les seves ben conservades edificacions, amb l'estil cosmopolita que li atorga ser el punt de trobada de la vida política i financera del continent.\nEl nostre passeig per la ciutat comença a la Grand Plau. Desenes d'edificis envolten aquesta plaça, creant un conjunt arquitectònic impressionant. A prop ens trobem amb un dels símbols de Brussel•les: el Manneken Pis, un querubí que orina sobre una font. Aquest té el seu contrapunt femení en la Jeanneke Pis. Després els nostres passos des de l'estada en un dels hotels a Brussel•les, ens portaran cap al Palau de Justícia.\nEn el centre històric ens trobarem amb la Catedralde Brussel•les, la Basílica del Sagrat Cor, d'estil Art Decó i la gòtica Notre Dame du Sablon, punt de peregrinació durant l'Edat Mitjana.\nSi volem gaudir d'un moment de descans al centre urbà, ens dirigirem al Parc de Brussel•les. Al seu costat s'aixeca el majestuós Palau Real. En l'actualitat la reialesa ja no resideix en ell, però segueix sent la seva seu oficial.\nL’Atomium és, juntament amb Manneken Pis, el símbol més recognoscible de la ciutat fins i tot a l'estranger. Dissenyat i aixecat amb motiu de l'Exposició Universal de 1958, és un lloc de visita obligada.\nSi volem xopar-nos de l'esperit europeista, hem de visitar el Barri Europeu, on es troba el Parlament, i Mini Europe, un parc amb més de 350 maquetes de diferents monuments i símbols de les principals ciutats de la Unió, del que gaudirem després de reservar una estada en un dels hotels a Brussel•les.\nDurant la nostra visita a Brussel•les hem de provar els moules frites, les patates fregides adquirides en qualsevol friterie, les seves més de 80 varietats de formatge, la famosa xocolata i com no, regar tot això amb alguna de les seves cerveses d'abadia. La diferent oferta d'hotels de Brussel•les està propera als bars en els quals a la seva carta podrem trobar una àmplia selecció de cerveses per degustar.\nL’hotel Catalonia Grand Place està totalment renovat i es troba situat a pocs metres de la magnifica Grand Place, visita obligada durant la seva estada a Brussel·les. L’hotel està ubicat en un edifici del segle XIX d’estil neoclàssic i bella façana. El classicisme de l’exterior contrasta amb la decoració moderna i minimalista de l’interior. Espais acollidors i tranquils per fugir del bullici del centre històric i comercial de Brussel·les en què es troba aquest hotel. 54 acollidores habitacions totalment renovades i amb les màximes comoditats. Esmorzar buffet i connexió WiFi gratuïta a tot l’hotel. Reservar


Ràpides de Sant Andreu de LLavaneres i Esparreguera – Club d’Escacs Mollet\nRàpides de Sant Andreu de LLavaneres i Esparreguera\nJuliol 20, 2009 wassabi actualitat\nAquest dissabte dia 18 de juliol han tingut lloc dos campionats de partides ràpides a les que han assistit tres jugadors del nostre club, Pere Garriga Jr., Jordi Arnau Montañà i Pere Garriga fent un bon paper en la classificació final. El primer d’aquests torneigs ha estat el de ràpides de Festa Major de Llavaneres 2009 que s’ha celebrat a Sant Andreu de Llavaneres al matí i on hi han participat 65 escaquistes, majoritàriament de les poblacions costaneres però també d’altres indrets. En Pere Garriga Jr. amb 5 punts de 9 partides, ha obtingut el trofeu com a segon de la categoria sub-16 per desempat.\nA la tarda, a Esparreguera, s’ha celebrat el torneig de ràpides de Festa Major 2009 on hi ha hagut 54 participants amb un grup de jugadors força potent encapçalant el rànking inicial. Cal destacar la bona actuació dels jugadors del nostre club, en particular del Pere Garriga Jr. que ha guanyat el trofeu al millor del tram d’ELO menor de 1900, quedant 9è de la general pel davant de jugadors amb molt més ELO.\nPodeu veure les classificacions finals dels dos torneigs als següents\nINAUGURACIÓ DE LA NOVA SEU DEL CEM »\n« XXVII Open Internacional d’Andorra


Conferència: Com viure el Nadal després d’una pèrdua | Asfuncat\nConferència: Com viure el Nadal després d’una pèrdua\nSant Boi de Llobrega – Quan ens trobem en un procés de dol, afrontar les festes nadalenques pot resultar especialment difícil, més encara davant el context excepcional que estem vivint per la pandèmia. Amb l’objectiu d’oferir recursos d’ajuda per a les famílies que han patit una pèrdua, Àltima organitza la conferència online gratuïta «És Nadal… i a casa hi ha una cadira buida», que tindrà lloc el proper dijous 10 de desembre a les 18.30 hores. Per assistir virtualment a la ponència, que anirà a càrrec d’Inma Ferrer, llicenciada en Medicina i Màster en Counseling de Dol i Pèrdues, és necessari registrar-se gratuïtament al web https://bit.ly/3omPsKR.\nÀltima organitza un webinar dirigit a les persones que passen per un procés de dol, amb l’objectiu d’oferir-los pautes d’ajuda per afrontar aquestes festes, en un context, a més, molt excepcional\nLa xerrada exposarà algunes de les estratègies mes freqüents que adopten les persones que han patit una pèrdua per protegir-se del dolor durant aquestes dates tan assenyalades i donarà pautes útils per poder fer una bona gestió emocional de la situació. Tal i com afirma la ponent Inma Ferrer, “el Nadal és una data molt important a la nostra cultura, al voltant de la qual es crea un ambient que acostuma a ser alegre. Tanmateix, si has perdut un ésser estimat, aquestes festes poden suposar un estímul dolorós perquè et recorden encara més que aquella persona ja no hi és. Aquest any, a més, el context especialment complicat que estem vivint per la pandèmia, ho pot posar encara més difícil”.\nSota el títol ‘És Nadal… i a casa hi ha una cadira buida’, la ponència estarà impartida per Inma Ferrer, metge psicoterapeuta especialitzada en dol i pèrdues\nLa conferència es dividirà en quatre grans apartats: una introducció on s’explicarà què és el dol en el marc concret de les festes de Nadal, tenint molt en compte el moment excepcional en què ens trobem marcat per la Covid-19; un segon bloc on s’analitzaran algunes formes per fer front a aquest dolor; una tercera part on es facilitaran pautes per gestionar emocionalment aquest procés de la millor manera; i, finalment, la ponència es tancarà amb un espai obert a intervencions de les persones assistents, amb l’objectiu de resoldre dubtes o compartir experiències personals. Les preguntes es podran enviar per escrit en el moment de fer el registre d’inscripció o bé deixar en el xat, el mateix dia de la xerrada.\nÀltima i l’atenció al dol\nEn l’àmbit del suport al dol, Àltima ofereix a tots els seus centres un servei d’atenció psicològica gratuït per a aquelles famílies que necessiten una atenció individualitzada davant una pèrdua, des del primer moment. Així mateix, davant el context especial marcat per la Covid-19 i per evitar desplaçaments a les famílies, la companyia ha reforçat el servei d’atenció davant la pèrdua a través d’un telèfon gratuït, les 24 hores del dia, permetent a més una atenció immediata i des de casa. Àltima també col·labora amb entitats d’ajuda mútua al dol, en cas que les famílies necessitin rebre un suport emocional a través de grups de dol, de forma més continuada.


Miquel López Crespí - Memòria històrica | Stalin, Cèsar, Napoleó, Franco, Churchil, De Gaulle... Les falses memòries de Felipe González (VIII)\nStalin, Cèsar, Napoleó, Franco, Churchil, De Gaulle... Les falses memòries de Felipe González (VIII)\npobler | 01 Abril, 2009 17:37 | Compartir:\n(4 vídeos) Amb el temps, no hi ha cap dubte, aquest llibre que escric cada nit després d'haver vist el telediario, a la Moncloa, serà una obra de capçalera com ho poden ser les memòries de Churchill damunt la Segona Guerra Mundial o les encícliques papals per a tots els catòlics de la Cristiandat. Vull que les generacions del futur em respectin, que tenguin a l'abast, de mà del propi President, una versió autèntica, no manipulada, exacta, científica, dels principals esdeveniments que la meva visió política excepcional ajudà a solucionar.\nSempre he admirat els grans estadistes: Juli Cèsar, Napoleó, el general De Gaulle, Churchil, alguns aspectes de Stalin... Stalin fou un gran dirigent, diguin el que diguin. Oposat, ben cert, al que nosaltres defensam: la llibertat, l'economia de mercat, la lliure circulació de mercaderies, el catolicisme i el respecte a les idees del contrari. Però Stalin, en la seva lluita intransigent amb el trotskisme i el nacionalisme disbauxat, va saber mantenir unes fermes posicions de principi que portaren l'URSS a bastir un Imperi i engrandir, encara més, les conquestes civilitzadores del tsars. Perquè... ¿què hagués estat de l'URSS si en els anys vint i trenta, en la lluita que s'establí dintre del Partit Comunista Rus, en lloc de guanyar la posició estalinista, l'èxit hagués estat per a Trotski, Bukharin o qualsevol dels deixebles fanatitzats de Lenin que volien portar a terme la revolució mundial? L'Europa Occidental podia haver patit un segle de convulsions socials, l'Exèrcit Roig podia haver arribat fins a Budapest per a reforçar els Consells Obrers de Béla Kun i, a Alemanya, qui sap si els espartaquistes -la ferotge ala esquerra del socialisme radical berlinès-, ajudats per la cavalleria soviètica, no haurien desfermat la segona revolució socialista del món. Stalin, amb els seus partidaris, malgrat una certa repressió sagnant d'aquesta folla oposició, pogué dedicar-se a enfortir el seu país, i, a l'any quaranta-tres, quan, espitjat per Churchill, va dissoldre la Internacional Comunista, esdevengué, aliat amb els EUA, el Regne Unit i França, el capdavanter en la lluita per una Europa democràtica. Els estadistes hem de tenir sempre en la memòria i recordar que va ser ell personalment qui, amb les seves encertades instruccions als partits comunistes d'Occident, ordenà, manà efectivament, que, ni a París ni a Roma, ni a Atenes o Belgrad, els guerrillers proclamassin la República Popular, el comunisme, en poques paraules.\nPer això pens que amb els grans personatges no podem tenir una actitud tancada. Dir, per exemple: "aquest ho va fer bé", o "aquell altre tot ho va fer malament". Ben al contrari. Una actitud racional, civilitzada, lliberal, que realment tengui en compte les cabdals aportacions que els grans homes fan a la Humanitat, procurarà destriar allò que hi pugui haver de positiu en cada un dels estadistes que han governat la massa. Franco és un altre exemple que ha de ser analitzat i considerat des de noves perspectives. Tant a la Facultat, amb els marxistes d'aquella època, com més endavant, dins del partit, en plena tasca de donar-li una nova ideologia, una orientació més d'acord amb el temps, sempre em vaig barallar amb els qui, mecànicament, d'una manera dogmàtica, deien que Franco era un criminal. Argumentaven, sense poder aportar altres raons, el fet de la repressió dels miners d'Astúries l'any trenta-quatre, la mateixa insurrecció militar del divuit de juliol, el milió de morts a la guerra, els tres-cents mil afusellats a la postguerra, la fam, la misèria de mitja Espanya... Jo era l'únic, a les assemblees -i em deien feixista!, infiltrat!-, a defensar els aspectes positius de la dictadura: la nostra neutralitat en temps de la Segona Guerra Mundial, la defensa del folklore de les regions espanyoles feta per la Secció Femenina que dirigia Pilar Primo de Rivera...\nA Hendaia, en aquella històrica entrevista que tingué amb Hitler, ¿no li va plantar cara? No li digué que Espanya no entraria en el conflicte? ¿No defensà, per tant, la pau enfront sectors més reaccionaris que volien intervenir molt més activament en la batalla? L'episodi de la División Azul no va ser més que una forma intel.ligent de desfer-se dels grups falangistes més il.luminats, gent, alguna, provinent de l'anarquisme -basti recordar els colors de la bandera de Falange-, que volien portar endavant una hipotètica revolució nacional antiburgesa. En Franco, talment el geni que era, amb decisió de formidable estadista, els envià a morir a Rússia. Molt pocs regressaren de l'expedició. I els que tornaren del fred de les estepes de Rússia, perderen les ganes de continuar predicant la Revolució Nacional-Sindicalista. Per això crec que hem de revisar permanentment les concepcions que tenim damunt els capitans de pobles que han obert portes lluminoses a la humanitat. I és per això mateix que escric aquest dietari. Voldria que cap de les meves genials idees no pogués arribar a perdre's. Els historiadors del futur poden modificar els fets, donar una versió equivocada del que de veritat s'esdevengué. Els comentaris de Napoleó a El Príncep de Maquiavel són essencials per a arribar a copsar la fondària del genial militar francès. Els escrits de Juli Cèsar entorn a la guerra de les Gàl.lies formen part, són els fonaments, de la moderna història. Crec que el dietari servirà a les generacions futures per a saber tota l'alçària i categoria de gran dirigent que tenia el President del Govern espanyol a les acaballes del segle XX. Els èxits que per a la cultura occidental ha significat la purga de partits revolucionaris que hem fet a Espanya -amb l'ajut desinteressat dels seus propis dirigents!-, l'aportació cabdal de la nostra incorporació a l'OTAN i al Mercat Comú, la manera com hem pogut crear un atur estructural que ha enfortit el sistema, fent més dòcil la xurma que encara treballa -per allò de perdre el lloc de treball!-, l'ajut tècnic i militar al Rei Hassan del Marroc per a finir amb la guerrilla maoista del Polisario... són fets tan importants com en el passat ho pogueren ser la conquesta de l'Índia pels anglesos o l'extermini dels trotskistes soviètics per part de Stalin. Les meves troballes en els aspectes del control dels mitjans de comunicació -principalment la televisió- per a poder guanyar sempre les eleccions, són lliçons que cap dirigent de categoria no pot deixar de tenir en compte si vol continuar governant. Amb el temps, no hi ha cap dubte, aquest llibre que escric cada nit després d'haver vist el telediario, a la Moncloa, serà una obra de capçalera com ho poden ser les memòries de Churchill damunt la Segona Guerra Mundial o les encícliques papals per a tots els catòlics de la Cristiandat. Vull que les generacions del futur em respectin, que tenguin a l'abast, de mà del propi President, una versió autèntica, no manipulada, exacta, científica, dels principals esdeveniments que la meva visió política excepcional ajudà a solucionar.


Treballadors veremant en una vinya. ACN / Àlex Recolons\nEn el cas del ciutadà/na de la Unió Europea, d'Estats membres de l'Acord sobre l'Espai Econòmic Europeu (Islàndia, Liechtenstein i Noruega) i Suïssa, pots accedir lliurement al mercat de treball espanyol, amb els mateixos drets que els nacionals.\nEls estrangers poden estar tres mesos al país buscant ocupació o establint-te pel teu compte, passat aquest període, s’han d’inscriure al Registre Central d'Estrangers.\nPer obtenir el certificat de registre, han d’esdevenir treballadors per compte aliè o per compte propi, cal disposar dels recursos econòmics suficients i per la seva família a banda de tenir una assegurança de malaltia amb cobertura completa. També ho poden fer els estudiants matriculats en un centre reconegut\nTambé per als ciutadans de la Unió Europea existeix la xarxa EURES, el portal europeu de la mobilitat professional, proporciona recursos per la mobilitat laboral de les persones de països membres de la Unió Europea. Aquest servei ofereix un cercador de feines als diferents països de la UE, un espai pel currículum vitae i gestionar les candidatures. També ofereix informació sobre l'estil de vida i el mercat de treball, oportunitats d'aprenentatge pels diferents països.\nExisteix un programa de mobilitat "El teu primer treball Eures" dirigit a joves d'entre 18 i 35 anys que vulguin treballar, realitzar unes pràctiques o formar-se durant, com a mínim, 6 mesos.\nQuin és l’accés al mercat laboral per a ciutadans no comunitaris, que no pertanyin a la Unió Europea? Per poder treballar han de tenir un visat de residència i treball.\nContractar agències especialitzades en la recerca de feina a l'estranger, aquestes empreses cobren per el servei de cercar-te feina (normalment com a cangur o au-pair, cambrer, ajudant de cuina...). Poden ser un bon mètode per facilitar-te els tràmits i estalviar-te temps, i, a més a més, acostumen a incloure també l'allotjament i la manutenció.\nCal tenir en consideració que la situació nacional d'ocupació permeti la contractació o que l'ocupador pugui acreditar la dificultat per cobrir aquest lloc de treball mitjançant un certificat del Servei Públic d'Ocupació. L'empresari ha d’estar inscrita en la Seguretat Social i al dia amb els pagaments a aquesta i a l'Agència Tributària, que garanteixi una activitat continuada al treballador. Aquest/a ha de tenir mitjans econòmics, materials i personals per al seu projecte, i el contracte de treball ha de respectar la normativa laboral vigent.\nLes feines més buscades pels estrangers són, en el sector turístic com recepció, animació i serveis de tot tipus en hotels, càmpings, pubs, centres de vacances i creuers; cambrers en pubs, restaurants, hotels, clubs, etc. D’altres feines en el sector cultural i d’oci: recepció, animació i serveis en museus, galeries d’art, pistes d’esquí, parcs temàtics, etc.\nLes feines d’au-pair per cuidar de nens i ajudar als pares en una família, les agrícoles i collita de fruites, suport en granges, feines de temporada i les feines mecàniques i en fàbriques.\nEl treballador no pot estar en situació irregular, no ha de tenir antecedents penals i gaudir de la titulació o qualificació professional exigida per exercir la professió l’estat espanyol.\nLa targeta d’identitat de l’estranger (TIE), és el document físic expedit per la comissaria de policia competent (brigada provincial d’estrangeria i fronteres) a la persona estrangera, després d’haver regularitzat la seva situació en territori espanyol, i que conté les seves dades d’identificació, la seva foto, número de NIE i el tipus d’autorització d’estada o residència a Espanya.\nPer evitar que les persones sense autorització de treballar puguin ser contractades per persones jurídiques, o bé, per persones físiques com podria ser en l’àmbit del servei domèstic, a la part posterior del TIE apareix la frase “NO AUTORIZA TRABAJAR”.\nPer contractar a un estranger amb permís de residència, s’han de tenir en consideració les condicions del titular del permís d’estada o residència i depenent de la seva situació en algunes ocasions tampoc estarà autoritzat a treballar si no s’indica concretament a la targeta.\nHem de saber les característiques específiques dels professionals estrangers altament qualificats (Targeta blava UE), per l’ estranger no comunitari dels que es requereix una titulació superior, podran obtenir un permís de residència temporal i treball.\nEn els investigadors estrangers si volen realitzar una recerca, en el marc d'un conveni d'acolliment podran tenir la residència temporal i treball per a recerca i si volen desenvolupar una activitat no laboral de recerca han de demanar un visat d'estudis.\nPer la contractació de treballadors no comunitaris en origen, els empresaris poden contractar a persones que no es trobin ni resideixin a país mitjançant ofertes genèriques d'ocupació. Es tenen en consideració els països amb els que Espanya hagi subscrit acords sobre regulació i ordenació de fluxos migratoris. En tot cas, l’empresari/a ha de presentar l'oferta d'ocupació a l'oficina d'estrangeria de la província a que pertanyi l’oferta laboral.\nEs promouen les ofertes de feina de caràcter estable, les de caràcter temporal, els visats de cerca de feina també van adreçats a fills i nets d'espanyols, aquestes ofertes estaran limitades a certes ocupacions i àmbits geogràfics. El permís de residència temporal, es podrà ampliar si s'amplia el contracte de treball, es podran reagrupar els familiars quan s’hagi residit un any i el permís per fer-ho un any més.\nEn el cas de posseir la targeta blava, pels investigadors o els residents de llarga durada, en un altre estat membre de la Unió Europea, es poden reagrupar els familiars des del primer moment sempre que es tingui solvència econòmica.\nEs poden consultar al portal d'immigració del Ministeri de Treball, Migracions i Seguretat Social on apareixen totes les normatives referents a l'accés al mercat de treball espanyol, com també tota la documentació i tràmits necessaris.\nEn la darrera sentència del Tribunal Suprem ha posat unes condicions pel permís de treball gairebé impossibles d’acomplir per a qualsevol jove. S’ha de tenir una oferta de feina a any i horari complert o tenir ingressos mensuals superiors als 537€, en la primera renovació, o de 2.148€ en la segona, sempre que no vinguin del treball ni de les ajudes socials. “Si no poden venir ni del treball ni de les ajudes socials, d’on es pretén que els joves treguin aquests recursos?” Els joves en situació de vulnerabilitat, no viuen de rendes, aquesta sentència els marca un futur sense definir.\nAra, per obtenir o renovar una autorització de residència, l’Estat demana als joves tutelats que fan 18 anys que acreditin que disposen de recursos econòmics suficients per a la seva manutenció, o bé un contracte de treball a temps complet i d’un any sencer, condició igualment difícil.\nLa crisi sanitària i econòmica dificulta encara més la possibilitat d’aconseguir un contracte de treball d’un any per la majoria de joves catalans i suposa impossible pels joves estrangers, que comencen a conèixer la nostra societat i no han completat els seus estudis.\nMolts joves poden perdre la seva situació regular a causa de la llei del TS per tant no tindran cap opció per sortir-se’n, cal concedir una residència de llarga durada en arribar als 18 anys per la vinculació de molts joves amb la societat d’acollida, sabedors que a molts d’ells els han tutelat fins la majoria d’edat. Hem de pensar també en els joves reagrupats si el progenitor està en aquestes condicions.\nMolts dels joves acaben al carrer, sense residència i sense feina, i amb el risc de ser expulsats en qualsevol moment. A més, les dades ens han de fer reflexionar, només el 10% dels menors estrangers tenen permís de treball a Catalunya, la meitat dels joves tutelats per la Generalitat segueixen sense tenir el permís de residència. En aquests moments, només la meitat dels joves estrangers tutelats, 2.284 dels 4.241 (53,8%), tenen el permís de residència.\n"Són xavals de 18 anys amb la responsabilitat a l'esquena d'haver arribat a Espanya i de procurar un sosteniment a la família. No han vingut de vacances, sinó a enviar diners a la família. I tenen aquesta responsabilitat, que se'ls menja cada dia," Eneko Lecumberri és educador Social y Coordinador en EDUVIC SCCL.\nPensem-hi!, “si no pots volar, corre; si no pots córrer, camina; si no pots caminar, gateja; però facis el que facis, has de seguir endavant”, va dir Martin Luther King Jr.


Barbara Kendall - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n30 d'agost de 1967 (50 anys)\nWindsurfer i regatista\nOr Barcelona 1992 windsurf\nPlata Atlanta 1996 windsurf\nBronze Sydndey 2000 windsurf\nBronze mundial 1987 mistral\nBronze Fremantle 1997 mistral\nOr Brest 1998 mistral\nOr Nouméa 1999 mistral\nOr Pattaya 2002 mistral\nPlata Càdis 2003 mistral\nPlata Cezme 2004 mistral\nPlata Cascais 2007 RS:X\nPlata Auckland 2008 RS:X\nBarbara Kendall (Papakura, Nova Zelanda 1967) és una regatista de vela esportiva neozelandesa, ja retirada, guanyadora de 3 medalles olímpiques. És l'única dona del seu país en participar en cinc Jocs Olímpics.\nVa néixer el 30 d'agost de 1967 a la ciutat de Papakura, un suburbi de la ciutat d'Auckland. És germana del també regatista i medallista olímpic Bruce Kendall.\nVa participar, als 24 anys, en els Jocs Olímpics d'estiu de 1992 realitzats a Barcelona (Espanya), on aconseguí guanyar la medalla d'or en la prova femenina de windsurf. En els Jocs Olímpics d'estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units) aconseguí guanyar la medalla de plata en aquesta mateixa prova, metall que es transformà en bronze en els Jocs Olímpics d'estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia). Posteriorment participà en els Jocs Olímpics d'estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia), on finalitzà cinquena, i en els Jocs Olímpics d'estiu de 2008 realitzats a Pequín (Xina), on finalitzà sisena. Amb la seva participació en aquests Jocs Olímipcs es convertí en l'única esportista neozelandesa que ha participat en 5 Jocs Olímpics.\nAl llarg de la seva carrera ha guanyat 9 medalles en el Campionat del Món de vela en la classe mistral o RS:X, destacant les medalles d'or de 1998, 1999 i 2002.\n(anglès) www.sports-reference.com - Barbara Kendall\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Barbara_Kendall&oldid=18021366»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 gen 2017 a les 13:14.


Els mèrits de CiU | momenthistoric\nEls mèrits de CiU\nCiU ha estat, des de després del franquisme, el partit hegemònic del catalanisme i el que ha representat la centralitat de cada moment. Sort n’hem tingut que el primer govern català fos presidit per CiU i no per un socialista. Només cal veure en quina situació es troben actualment les Illes Balears i el País Valencià.\nAvui Catalunya no es podria explicar tal com és sense dos dels grans èxits dels primers governs del President Pujol: la immersió lingüística i la creció TV3 i posteriorment tota la CCRTV. Tots dos projectes, claus per al país, van topar amb una duríssima oposició de tots els partits espanyols: UCD, PP (AP) i PSOE. Tots, per igual, van demostrar i demostren (els que queden) la seva total oposició a aquests elements de normalitat en qualsevol país normal. Per a entendre la dificultat de la tasca i el grandíssim èxit que va suposar ens hem de posar en el context de l’època. Després de la dictadura franquista, amb els militars amenaçant a l’ombra, aconseguir tirar endavant aquells dos projectes va ser molt, molt complicat. Llavors, CiU es va mostrar ferma en el seu desig.\nUn error que encara avui estem pagant va ser la negativa per part catalana d’acceptar un sistema de concert econòmic com el basc. Llavors, PSC-PSOE i PSUC eren les principals forces polítiques i es van negar en rodó al fet que Catalunya pogués disposar d’aquest sistema. De res van servir les paraules de Trias-Fargas i d’ERC. Tot i l’asfíxia econòmica i amb un greu dèficit fiscal, CiU va aconseguir bastir un sector públic català que funcionava prou bé. Un sistema que la crisi i el dèficit fiscal ha fet entrar en crisi. Un altre punt a destacar de l’obra del President Pujol és la creació dels Mossos d’Esquadra. Per un país, disposar d’una policia pròpia és molt important. I més quan estàs sotmès a un Estat que amenaça amb la violència en cas que en vulguis deixar de formar part. La supressió de la mili també va ser gràcies a la pressió de CiU. Totes dues coses, vés per on, van aconseguir-se a partir d’un acord amb el PP i amb l’oposició frontal del PSOE.\n23 anys són molts. Hi ha qui els critica per haver donat suport a pressupostos del govern espanyol molt lesius amb Catalunya. El famós “peix al cove”. L’anar esgarrapant el màxim encara que sigui manifestament injust i insuficient i qui dia passa, any empeny. Hi ha qui diu que podrien haver fet el pas abans, que això també hagués provocat que la societat catalana hagués pres consciència abans de l’espoli que sofrim. El que crec que és indiscutible és que els calia el pas a l’oposició. Després de tants anys governant havien entrar en una dinàmica d’excés conservadurisme i conformisme que ens impedien avançar. Des d’un punt de vista intern, els calia un canvi de forma urgent. El primer tripartit era imprescindible i va posar sobre la taula molts temes que havien estat ignorats i silenciats.\nArrel de la manifestació de la Diada, els constants incompliments i atacs del govern espanyol i el cop de porta al pacte fiscal, el President Mas va decidir fer el pas i abandonar el peix al cove. La seva victòria el 25N serà indiscutible. L’únic dubte és si aconseguiran la majoria absoluta. Després del ridícul perpetrat per Esquerra i SI l’altre dia, hi són més a prop.\nHi ha moltes esperances dipositades en el President Mas. Per a molts, és vist com l’única persona capaç de conduir-nos cap a l’Estat propi. La realitat és que, agradi o no, és així. És l’única persona amb els coneixements, el caràcter, la responsabiltat i amb un partit prou fort i cohesionat com per a poder encarar el procés. Que hagi decidit liderar el país cap a l’Estat propi dins de CiU otoga al seu pas un valor afegit, perquè la federació sempre ha estat vista per a molta gent com aquells que millor defensen els interessos dels catalans. Hem de confiar en ell, recolzar-lo en tots els passos endavant que faci en aquest sentit i fer sentir la nostra veu, assegurar-nos que no fa cap pas enrera. D’aquí la importància dels resultats d’altres partits sobiranistes, en especial ERC. Els atacs que vindran de fora seran molt durs. Ens caldrà resistir, anar units i no defallir.\nCategoria : Mèrits\nEtiquetes : Artur Mas, CiU, Jordi Pujol\n← Els mèrits d’ERC


Anuari 2020 | Fundacio Bofill\nD’acord amb aquest plantejament, l’Anuari posa de manifest que, malgrat els esforços que s'han fet i els avenços assolits, el nostre sistema educatiu té encara assignatures pendents: estancament de les trajectòries educatives i abandonament, bretxa digital, desigualtats d’accés a l’educació 0-3 anys i al lleure, dèficits en la cobertura de beques i en la despesa educativa, entre d’altres.\nPartint d’aquesta realitat, els autors analitzen i ofereixen propostes al voltant dels desafiaments que planteja la necessitat d’avançar cap a un sistema educatiu capaç de satisfer les necessitats d’aprenentatge de l’alumnat en aquestes primeres dècades del segle XXI: innovació educativa, noves necessitats d’aprenentatge, temps i espais educatius, formació docent, TIC, equitat. Un darrer capítol, a càrrec dels directors de l’Anuari, esbossa un seguit de propostes per afrontar i superar tant les febleses i mancances que arrossega el nostre sistema educatiu com els nous desafiaments a què s’enfronta.\n18/01/2022 Teresa Mauri, investigadora en Psicologia de l’Educació a la UB, i Antoni Tort, catedràtic a la Universitat de Vic\nTransformar la formació inicial de mestres des de la perspectiva...\n5 gràfics per ser optimistes sobre l’estat de l’educació a...\nEls reptes de l’educació a Catalunya: uns desafiaments compartits...\nL’estat de l’educació a Catalunya. Síntesi de resultats i p...\nConseqüències educatives de la crisi de la covid-19: balanç i...