Sant Llorenç de la Muga_Darnius_La Central_Maçanet de Cabrenys_Oliveda_Puig de la Creu de Montdavà _Sant Llorenç de la Muga\nSortim de la plaça per l’esquerra de l’església. Abans d’arribar a la carretera ens desviem cap al cementiri. Passem pel pont medieval i continuem fins al camp de futbol i el voltem per la dreta. Travessem la carretera i continuem per la pista que tenim al davant. A la següent bifurcació deixem a l’esquerra la pista per on arribem al final de l’etapa. Fem una pujada entretinguda fins a un coll. Resseguim per damunt el pantà de Boadella. Arribem a una clara bifurcació en què continuem a l'esquerra en direcció a la Presa Petita. En aquest punt, sota la petita presa, deixem una pista a la dreta i continuem en pujada. Després d’una pedrera en desús arribem a uns miradors del pantà de Boadella.\nBaixem a la presa i continuem per la carretera de Darnius. La deixem quan trobem una pista a l'esquerra. Fem un bonic tram entre pins fins a una cruïlla de camins. Continuem recte (a l’esquerra es pot fer una variant per escurçar la ruta). Sortim a una pista en què anem a l'esquerra i a la següent desviació anem a la dreta. El trajecte fins a la propera bifurcació té un tram de corriol que cal seguir. Trobem una pista més bona que prenem, a l’esquerra. Passem per una urbanització a les afores de Darnius. Sortim a una carretera que travessem i continuem per la pista del davant. Trobem una altra carretera que seguim a l’esquerra. Recorrem la riba esquerra del pantà seguint sempre per asfalt fins al restaurant La Central.\nGuanyem alçada per una pista zigzaguejant fins a una bifurcació en què anem a la dreta deixant una pista que baixa al Molí d’en Robert i puja directament a l’Oliveda. La pista principal i els senyals de GR que trobem ens porten sense problemes a Maçanet de Cabrenys. Entrem al poble pel carrer Major fins a una plaça on continuem per la dreta. Continuem pel carrer de pujada fins a la urbanització la Cardona, que travessem. Sortim a la carretera de Coustoges. La travessem. Arribem sense problemes a l’Oliveda. Passada la finca deixem un trencant a l’esquerra que portaria també al punt de sortida. Prenem la pista de la dreta i a continuació la deixem per una pista a l’esquerra que ens porta, després d’un últim tram de dures rampes, fins al Puig de la Creu de Montdavà.\nFem fortes rampes pedregoses de baixada fins al fons de la vall. Deixem dues pistes a la dreta abans de sortir a una bifurcació senyalitzada. Anem a la dreta fins a trobar una carretera que seguim. A un parell de quilòmetres, just travessat un pont, deixem la carretera que gira a la dreta en forta pujada, per un corriol que baixa al riu; travessem per anar a buscar la pista que hi ha a l’altra riba. Tornem a Sant Llorenç de la Muga continuant a la dreta.\nEdifici de la “Sociedad de la Unión Masanetense”


A la Cel·la número 4 de la Reial Cartoixa de Valldemossa varen residir el compositor polonès Frédéric Chopin i l’escriptora francesa George Sand entre el 15 de desembre de 1838 i l’11 de febrer de ...\nAquest antic convent de les monges franciscanes, construït al segle xix, es va inaugurar com a centre cultural el 2011 després d’un profund projecte de rehabilitació. Disposa de tres plantes amb diferents sales per a ...\n(0034) 971 87 54 36 (Biblioteca)\nOcupa un edifici modern i funcional dissenyat per l’estudi Barceló-Balanzó Arquitectes, seleccionat en els Premis FAD d’Arquitectura i Interiorisme 2011. Té una forma rectangular singular i s’obre a una ...\nEstà gestionat per l'Ajuntament de Santa Maria del Camí i funciona com biblioteca i centre cultural. Les seves salas, i a vegades la mateixa biblioteca, mostren exposicions temporals i programen activitats culturals i de lleure.\nEspai de titularitat pública inaugurat el 2009 per l’Ajuntament de Manacor. Està gestionat per l’associació cultural Sa Xerxa i presenta una programació cultural estable amb exposicions d’art, teatre ...\nOcupa una antiga fàbrica de teixits de principi del segle xix en ple centre de la ciutat. Actualment, és un centre cultural gestionat per l’Ajuntament de Palma amb diferents espais per fer activitats. Programa tallers i cursos ...\nAquest emblemàtic edifici del centre de Palma ocupa el solar de l’antic cementiri del Camp Roig. Va començar a construir-se al segle xvii per albergar una institució benèfica dedicada a acollir persones ...


Blog d'en Xerric: GENEALOGIA DE L’ABSURD\nÉs cert que la realitat supera la ficció. Però també és veritat que la major part dels monstres i dels absurds que crea la ficció, es troben en l’exercici de la política. En la mesura que és una activitat pública on es posa en evidència el grau de coneixements, d’habilitats, de capacitats i de personalitat, de geni, de talent o d’enginy, si no es té un cert domini de la prudència, de la mesura, si no s’és prou sensat i equilibrat de caràcter, el polític, com els personatges de l’escena teatral, tant pot esdevenir l’individu més ridícul i nefast del món com un mirall de virtuts. El més absurd. El més contradictori, el més mentider, el més energumènic, el més esperpèntic. El més delirant dictador o el més pelacanyes del món. L’espectacle polític del grotesc, de l’absurd, de l’oradura delirant, de l’inaudit, des que es debat el procés consultiu i secessionista català, ha pres una dimensió estratosfèrica. Veure com s’alineaven a les Corts, dijous passat, els vots del PP, del PSOE, del PSC amb els de la sulfurosa Rosa Díez, fa venir nàusees. Sobretot, si hom encara té una mínima consciència del que està bé i del que no ho està. O si és conscient, encara, del que és coherent i del que és contradictori i absurd.\nAra, per espectacle vergonyós, esfereïdor, el de l’exhibició pornogràfica de la més absoluta ignorància. Quan algun polític, contestant el nacionalisme català, declara que la nació espanyola és de les més antigues d’Europa (el qui afirma que ho és del món, se l’hauria d’internar directament, sense pal·litius), el ministeri d’educació, d’ofici, prèvia audiència és clar, li hauria d’anul·lar tots els títols escolars que hagués pogut obtenir al llarg de la seua vida. Inhabilitar-lo fins que no hagués tornat a escola i hagués aprovat l’examen d’història corresponent. De ben segur, posat que alguns d’aquests bocamolls els va la cosa predemocràtica, l’hauríem hagut de castigar de cara a la paret amb unes orelles de ruc, de braços en creu i llibres d’història a les mans. Saber més o menys història de Catalunya pot dispensar-se callant i, en tot cas, escoltant i aprenent. Però fer ostentació de la ignorància més supina davant milions de persones que han suat la cansalada per aconseguir un títol de batxillerat responent correctament a les preguntes de l’examen sobre la corona catalanoaragonesa, és de pocavergonyes.


2-0 Com m’agrada que s’ho perdin els qui arriben tard i se’n van d’hora | Cafè Baviera\n← 1-3 Us imagineu que haguéssim fitxat David Luiz? (amb notes)\n2-0 Benvingut, Andrés Iniesta, a 21 de abril. Ben tornat →\n2-0 Com m’agrada que s’ho perdin els qui arriben tard i se’n van d’hora\n1. Entre els que arriben tard, els que tenen problemes de pròstata, el que no volen fer cua per la cervesa i els que se’n van abans per no trobar caravana, avui m’han passat per davant 14 persones que han destorbat la visió del joc. N’hi ha hagut uns que, fins i tot, han marxat a mig llançament de còrner. Celebro, doncs, el càstig pels que avui s’han perdut el gol del primer minut i el de l’últim. Avui arribaran a casa i els preguntaran, “quan han quedat?” I dirant “res, empat a zero”.\n2. Que el València, en tota aquesta Lliga, no ens hagi marcat cap gol en 180 minuts només té dos noms: Bravo i potra.\n3. Sensacional Bravo blocant el penal però, sobretot, col.locant-se molt més a prop del pal esquerre per obligar el xutador a disparar a la dreta. Ha picat i l’ha aturat. Més ben dit, l’ha blocat.\n4. Paradoxa del futbol: Luis Enrique buscant equilibri defensiu perquè el València no fes el contraatac, posa Mascherano i Busquets junts al mig del camp i, de nou, aquest invent té l’efecte invers al desitjat. El descontrol és pitjor que mai.\n5. Aconseguíem tenir massa jugadors fora de la seva millor posició: Masche rendeix més de central i feia de migcentre; Busquets és el millor migcentre i es perdia com a interior; Xavi se’n surt millor per la dreta i anava de cul per un costat esquerra on, entre la seva velocitat i la d’Adriano, el València trobava una autopista de tres carrils.\n6. Mathieu, per cert, encara que no li agradi, és molt més lateral que central.\n7. L’àrbitre s’ha equivocat des d’abans de sortir al camp. Avui s’havia de vestir de groc i no de negre amb una franja vermella a l’esquena. Semblava un jugador més del Barça. De fet, amb el 0 a 0 ja Neymar li ha donat una pilota amb el pit. Després, Piqué dues vegades i Adriano també li han passat pensant, de reüll, que era un dels nostres.\n8. I avui, González González, ha estat un dels seus.\n9. Neymar. Polleguerisme, de nou. Això sí, li comptarà assistència de gol a Messi al 93.\n10. L’any passat, contra el València a les 4, també vam marcar abans del minut 6 i vam acabar perdent. Avui, mereixen perdre al descans, hem guanyat tres punts d’or.\nEl gol 400 de Messi amb el Barça. El més fàcil de la seva carrera i se l'ha complicat de manera impròpia. El desgavell de la primera part.


Quatre morts en l’accident d’un avió militar de transport a Sevilla | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nHi ha dos ferits més, un de greu i un altre de molt greu. Tots són espanyols\nMadrid 10 MAI 2015 - 00:38\tCEST\nUna foto d'arxiu de l'A400M.\nQuatre persones han mort i dues han resultat ferides de gravetat a Sevilla després que s’estavellés un avió militar a les 13.00 hores, poc després d’enlairar-se de l'aeroport de San Pablo en el seu primer vol de proves. Un tinent coronel i dos comandants de l’Exèrcit de l’Aire (en excedència o serveis especials), a més d'un civil, van morir en l'accident, mentre que un suboficial i un altre civil continuen ferits greus, aquest últim amb ferides de més gravetat. Tots ells treballaven per al consorci europeu Airbus Defence and Space.\n— Alejandro Ortega (@SickoSeven) Maig 9, 2015\nEl guarda del vedat de caça on es va estavellar l'aparell va presenciar el sinistre i es va llançar al rescat. Amb el seu acte de valentia el testimoni va aconseguir treure vius d'entre les flames dos dels tripulants de l’A400M accidentat. Aquest model, l’avió militar d'hèlix més gran del món amb quatre motors, es va enlairar a les 12.45 hores, va detectar una fallada i va demanar permís per tornar a terra. Però, a només una milla de l'aeròdrom, va xocar amb una torre d'alta tensió.\nUn comitè de crisi d’Airbus format per experts investiga ara la causa exacta que va originar la caiguda sobtada de l'aparell numerat com a MSN023. La hipòtesi amb més força és una fallada mecànica de l'aeronau.\nImatges de l’accident de l’avió militar a Sevilla\nAccidents d’avions militars a Espanya des de l’any 2000\nEl pilot, el copilot, un mecànic i tres enginyers, tots ells espanyols, anaven a bord. Els equips d'emergència van traslladar dos d'ells, un de greu i l'altre de molt greu amb politraumatismes i cremades de segon i tercer grau, fins als hospitals sevillans Macarena i Virgen del Rocío. Minuts després d'avisar la torre de control de problemes en el vol, malgrat les excel·lents condicions meteorològiques i de màxima visibilitat, l'avió va xocar contra una torre d'alt voltatge al costat d’unes terres de cultiu que formaven part del vedat, al nord de l'aeroport.\nDesprés que l'aparell s’estavellés, les imatges mostraven les restes cremades de la cabina i el fuselatge al final d'un rastre de terra cremada de centenars de metres, rodes i altres components. La majoria de restes ja eren cendres de l'incendi amb la torre d'electricitat esfondrada, quan van arribar els bombers, els serveis d'emergència i membres de les Forces de Seguretat per traslladar els ferits i delimitar la zona.\nUn A400M. AIRBUS / HANDOUT (EFE)\n“Mentre parlava amb mi, s'ha desmaiat”. L'alcalde de San José de la Rinconada, Javier Fernández, ha destacat com havia afectat el salvament al guarda del vedat que, amb un company, va rescatar els dos tripulants ferits de gravetat. Al marge de la tragèdia personal, l'accident situa una ombra de dubte sobre el projecte de construcció de l’A400M, en què participen vuit països, principalment europeus.\nEl president del Govern, Mariano Rajoy, va confiar que l'accident “no comprometi el projecte europeu”. Rajoy va reclamar a Airbus “la màxima transparència possible” per explicar amb claredat les causes que van motivar la tragèdia, que va assegurar que desconeixia. “Un succés d'aquestes característiques no és el millor que li pot passar a una indústria com la nostra (...) Cal veure si hi ha alguna cosa merament circumstancial o s'ha comès un error”, va matisar Rajoy. El ministre de Defensa, Pedro Morenés, es reunirà avui amb els seus homòlegs de França i Alemanya per analitzar l'accident.\nAlemanya i el Regne Unit paralitzen els seus A400M\nL’Exèrcit alemany ha pres la decisió de mantenir a terra tots els seus Airbus A400M com el sinistrat a Sevilla fins que s'aclareixin les circumstàncies de l'accident. El Regne Unit ha fet el mateix. "El cap d’Estat Major de la Força Aèria ha suspès les operacions fins a nova ordre", ha informat un portaveu del ministeri de Defensa alemany, que va rebre a finals de 2014 l'únic A400M que té de moment, tot i que va fer-ne una comanda de 53. S'esperava que se n’hi lliuressin 18 més aquest any, però l'accident farà que els plans s’endarrereixin.\nLa companyia, que va manifestar estar “devastada” en un comunicat, va evitar ahir explicar la ruta exacta que va realitzar l'avió després de l’enlairament i altres detalls tècnics, en espera dels resultats de la seva investigació interna. Airbus va eludir així mateix donar a conèixer les identitats de les víctimes. L'aeronau sinistrada formava part d'una sèrie que havia de lliurar-se a Turquia. L'aparell sinistrat havia de lliurar-se al juny.\nPer atendre els familiars dels tripulants de l'avió, procedents de Sevilla, Madrid i Galícia, a l'aeròdrom es va habilitar una sala on els psicòlegs els van rebre lluny del lloc de l'accident. La Policia Judicial de la Guàrdia Civil investiga per aclarir el succés sota les ordres del Jutjat d’Instrucció 13 de Sevilla. El pla territorial d'emergències d’Andalusia va mobilitzar més de 250 efectius.\nLa caiguda de la torre d'alta tensió contra la qual va xocar l'avió va deixar sense llum la localitat propera de Carmona. Mentre, sis vols es van veure afectats —quatre d'arribada, derivats a Màlaga i Jerez— perquè l'aeroport sevillà no podia disposar dels bombers.


per Redacció - Fotografia: Teatre de la Llotja dimarts, 18 de novembre 2014 - 00:00h\nA la venda les entrades del Teatre de la Llotja per la nova temporada gener-maig| Redacció - Fotografia: Teatre de la Llotja\nEl Teatre de la Llotja posa a la venda aquest dimarts, a partir de les 17.00 hores, les entrades per assistir de públic a algun dels espectacles de la nova temporada (gener-maig) d'aquest espai. Una programació que començarà el dia 6 de gener i finalitzarà el 14 de maig.\nLes entrades es poden adquirir a la pàgina web del Teatre de la Llotja, a les taquilles del teatre (de dilluns a dissabte de 17.00 a 21.00 hores) i a l'Oficina de Turisme de Lleidam ubicada al carrer Major, 31 bis. Per aquesta temporada es posen a la venda abonaments per a les obres de Teatre i tarifa familiar per a menors de 16 anys per als dos espectacles de dansa i l'òpera.\nLa programació és molt àmplia i variada, i ofereix diferents gèneres i estils. Al mes de gener, el dia de Reis (6 de gener) començaran amb el ballet 'El Trencanous', de la companyia Russian Classical Ballet; després se seguirà amb una producció de La Perla 29 aclamada per públic i crítica, 'L’orfe del clan dels Zhao'; l’espectacle 'Celtic Legends' farà reviure al públic la cultura irlandesa amb música i 25 ballarins a l’escenari, i l’obra de teatre 'La ratonera', d’Àgata Christie, incitarà a descobrir l’assassí.\nAl febrer arribarà El Foraster més famós de Catalunya, Quim Masferrer, amb un monòleg trepidant dirigit per Ramon Fontserè (Els Joglars); el segueix un dels cantants amb més èxit de l’actualitat estatal, Sergio Dalma, i la tornada de Rosa Novell als escenaris amb l’obra 'L’última trobada', dirigida i interpretada per Abel Folk, que és també una de les cinc obres teatrals programades.\nAl març, música i diversió per als més petits amb l’autèntic xou de Disney: 'Disney Live', que ens presentarà Mickey’s Music Festival, i després un altre musical, aquest per a adults, '¡50 sombras! El musical', una comèdia musical basada en el best-seller 50 sombras de Grey.\nA l’abril, Emma Vilarassau pujarà de nou a l’escenari lleidatà amb 'Fedra', juntament amb Mercè Sampietro, Lluís Soler i Jordi Banacolocha, entre d’altres, i tots dirigits per Sergi Belbel; després tornarem a tenir ballet clàssic amb la companyia Ballet Nacional de Argentina, que surt de gira per primera vegada i ens oferirà cinc peces clàssiques; el 25 d’abril seran Sílvia Pérez Cruz & Raül Fernández Miró els que amb només la seva veu i la seva guitarra ompliran d’intensitat emocional el teatre; i el mes d’abril s’acabarà amb una de les òperes més conegudes per tots, 'Turandot', de Giamoco Puccini.\nMaig, l’últim mes de programació començarà amb un espectacle inclòs dins de la Fira de Titelles de Lleida, 'La casa flotant', coproduït pel Gran Teatre del Liceu, el Festival Internacional de Música i Danza de Granada i la companyia La Maquiné. I tot seguit arribarem a les Festes de Maig amb tres espectacles per gaudir-los amb tota la família: el nou xou del Mag Lari, 'Lari·Poppins', 'La extraña pareja' i el musical de Peppa Pig, la porqueta més famosa de la televisió.\nL’última actuació de la temporada serà el concert de Joan Manuel Serrat, que ens presentarà el seu nou disc, 'Antología desordenada', en commemoració del seu 50è aniversari als escenaris.\nAquesta programació incorpora dos nous espectacles als presentats en aquell moment: el concert 'Symphonic Rhapsody of Queen', un show simfònic sense precedents, una fusió entre el rock en estat pur i la clàssica. Un espectacle que reviu els principals èxits de la banda anglesa i que estarà a la Llotja el 6 de febrer. Al març els amants d’ABBA també tindran la possibilitat de reviure tots els èxits d’aquest mític grup suec amb el concert 'Symphonic of Abba' que es podrà veure el 26 de març.\n6 de febrer, 21.00 hores\nPreu Amic 44 euros / Preu General 49 euros / Preu Grup 41 euros\n26 de març, 21.00 hores


l'Esquella de la Torratxa: Puigcercós s'endú 'El Gato al Agua'\nPuigcercós s'endú 'El Gato al Agua'\nEl president d'Esquerra Republicana de Catalunya, el de debò, Joan Puigcercós, ha sortit en un esquetx del Polònia (TV3) enfrontant-se als tertulians de 'El Gato al Agua', programa de pensament únic espanyolista de la televisió nacionalista espanyola Intereconomía.\nJoan Puigcercós se n'ha sortit molt bé de l'esquetx muntat per Toni Soler a Polònia. En el gag, es pot veure com els tres tertulians ultra-nacionalistes espanyols passen un tercer grau al president del partit independentista. Val a dir que Puigcercós ha entomat amb molt bon humor la interpretació del seu paper al Polònia. En aquest sentit, el republicà s'ha auto-imitat dient expressions dites per la seva paròdia com ara 'Per favó!'.\nUs deixem amb el gag d'aquest programa de TV3.


La selecció espanyola supera sense problemes Grècia en la Copa del Món (22-16)\nLa selecció espanyola ha sumat la segona victòria en la Copa del Món de Nacions, que s'està disputant a Malmö (Suècia) després d'imposar-se per 22-16 a la feble Grècia. En els primers minuts, els homes de Juan Carlos Pastor han defensat amb un 5-1 amb David Davis com a avançat, mentre que els grecs ho han fet amb un 6-0 agressiu i amb el pivot Xalkidis a l'eix de la defensa. Després de la victòria davant Tunísia i Grècia, Espanya està virtualment classificada per a semifinals, a falta del partit de demà contra la selecció amfitriona, Suècia.<br>\nLa selecció espanyola ha sumat la segona victòria en la Copa del Món de Nacions, que s'està disputant a Malmö (Suècia) després d'imposar-se per 22-16 a la feble Grècia. En els primers minuts, els homes de Juan Carlos Pastor han defensat amb un 5-1 amb David Davis com a avançat, mentre que els grecs ho han fet amb un 6-0 agressiu i amb el pivot Xalkidis a l'eix de la defensa. Després de la victòria davant Tunísia i Grècia, Espanya està virtualment classificada per a semifinals, a falta del partit de demà contra la selecció amfitriona, Suècia.\n25 Oct 2006 - 20.38\nEn atac, Mateo Garralda i Alberto Entrerríos han estat molt imprecisos i això ha provocat que el combinat espanyol no s'escapés en el marcador. Aprofitant una de les nombroses exclusions gregues, Espanya ha aconseguit una renda de tres gols en el minut 21 (10-7), i gràcies a la bona actuació sota pals d'Hombrados i d'un Juanín infal·lible des dels set metres, s'ha arribat al descans amb una renda màxima de cinc gols (15-10).\nA la segona part, el conjunt hel·lènic ha sortit amb una defensa molt intensa, gairebé al límit, però que no s'ha traduït en una reducció de la diferència per culpa dels seus propis errors i dels encerts del blaugrana Barrufet a la porteria. Amb 17-12 en el minut 44, els de Pastor han sabut aguantar els minuts en inferioritat i dos contraatacs consecutius culminats per Parrondo i una altra acció de Raúl Entrerríos han sentenciat l'enfrontament.


Grup antinuclear de les comarques gironines: 23/10/2013 Aturem la pobresa energètica\nAquest dimecres 23 d'octubre la Xarxa per la Sobirania Energètica realitza la seva primera Acció i consisteix en una concentrar-se davant dels Ajuntaments per denunciar la situació de pobresa energètica que es veuen abocades moltes persones. A Girona es convoca a dos quarts de 8 del vespre a la Plaça del Vi.\nA Europa es calcula que entre 50 i 150 milions de persones pateixen pobresa energètica. A Catalunya gairebé el 13% de la població declara que no pot mantenir l’habitatge a una temperatura adequada, fet que té conseqüències sobre la salut de les persones, les relacions familiars, i el rendiment acadèmic, entre d’altres.\nLa pujada continuada de la factura elèctrica, només l'electricitat s'ha encarit un 80% en els darrers deu anys, i la creixent situació d'atur i precarietat laboral fa que cada vegada més gent no pugui fer front a la despesa energètica de la llar. Hem arribat a una situació totalment insostenible, mentre els governs resten submisos als interessos de l'oligopoli empresarial (Endesa, Gas Natural-Fenosa, Iberdrola, EON, HC Energía, Repsol, BP i CEPSA) la dependència energètica vers els combustibles fòssils i l'Urani no para d'augmentar.\nDes del grup antinuclear de les comarques gironines entenem l'energia com un bé bàsic i un dret universal inalienable per això animem a tothom a continuar donant passos cap a la Sobirania Energètica.\n>>Manifest de l'acció del 23 d'octubre.\nPublicat per Grup antinuclear de les comarques gironines a 8:12\nEtiquetes de comentaris: Canvi model energètic


Política de Cookies | Cetrex Internet Marketing\nLes cookies són petits arxius de text que les pàgines web poden utilitzar per fer més eficient l’experiència de l’usuari. La llei afirma que podem emmagatzemar cookies al seu dispositiu si són estrictament necessàries per al funcionament d’aquesta pàgina. Per a tots els altres tipus de galetes necessitem el seu permís.\nCookies d’anàlisi que permeten l’anàlisi anònim del comportament dels usuaris del web i que permeten mesurar l’activitat de l’usuari i elaborar perfils de navegació per tal objectiu millorar els llocs web.\nCookies de publicitat personalitzada que permeten la gestió dels espais publicitaris del web sobre la base del comportament i hàbits de navegació d’usuari, d’on s’obté el seu perfil i permet personalitzar la publicitat que es mostra en el navegador de l’usuari.


Enric I. Canela » Blog Archive » El conseller Maragall\nDivendres el conseller Ernest Maragall va assistir a l’acte de cloenda del curs I tu? que des de fa organitza el departament de Bioquímica i Biologia Molecular per als estudiants que acaben el batxillerat, i que té coma objectiu introduir-los en la Bioquímica. El curs, per raons logístiques només és per a 24 estudiants, hi havia 400 candidats de tota Catalunya.\nPer què destaco aquesta notícia? Per una raó molt senzilla, per segona any consecutiu el conseller ha vingut a la nostra facultat, s’ha interessat pels estudiants i ha valorat l’esforç fet per lligar la secundària i la universitat. Com feia notar el degà, agraïm el seu esforç, la seva agenda està atapeïda però va estar més d’una hora amb nosaltres, bé amb els nois i noies que havien gaudit d’aquest curs. Un petit detall que l’honora.\nI ja sabeu els que em llegiu que no soc pas del PSC. Al cèsar el que és del cèsar.


Guanyem i el PSC pugnen pel vot útil contra el candidat popular, que aquest cop busca un perfil baix\nBadalonaLa principal divisió de Badalona ha sigut sempre l’autopista. Una frontera d’asfalt que ha partit històricament la ciutat en dos. Una cicatriu sobre el mapa que és una de les grans assignatures pendents dels diferents governs que han passat per l’Ajuntament de la ciutat, el color del qual torna a decidir-se a les urnes el diumenge 26 de maig. Les eleccions municipals cobren especial rellevància a l’actual quarta ciutat de Catalunya -Terrassa la va superar el gener passat en població-, on la figura polèmica de Xavier García Albiol torna a ser l’epicentre de tot. La presència del dirigent popular condiciona sempre el debat municipal i serà el factor clau a l’hora d’afrontar la política d’aliances després de les eleccions. Estimat i odiat a parts iguals, des de fa uns anys Albiol és, al costat de l’autopista, l’altra gran frontera a Badalona.\nEleccions municipals 2019 Xavier García Albiol Ajuntament de Badalona


Castellgalí restaurarà la Torre del Breny a final d'any per garantir-ne la conservació - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCastellgalí restaurarà la Torre del Breny a final d'any per garantir-ne la conservació\nDe moment es consolidarà i es netejarà el que queda de l'antic sepulcre romà, però no es descarta reconstruir-lo en fases posteriors\njordi escudé castellgalí 09.08.2018 | 19:05\nActualment, de la Torre del Breny se´n conserva la base David Bricollé\nL´Ajuntament de Castellgalí intervindrà a final d´any a la Torre del Breny per preservar l´estructura que encara es conserva d´aquest antic sepulcre romà, originari del segle III d.C. Situat al mig d´una rotonda del poble a pocs metres d´on conflueixen els rius Llobregat i Cardener, és un dels elements arquitectònics i històrics més emblemàtics del municipi «i el volem dignificar», segons ha explicat l´alcalde, Cristòfol Gimeno.\nEls treballs es limitaran, per ara, en la consolidació, endreça i neteja de l´estructura i del seu entorn, tenint en compte que s´ha anat deteriorant amb el pas del temps. Es farà segons un projecte bàsic elaborat per la Diputació de Barcelona, que a més a més hi aportarà 111.437 euros dels prop de 124.000 que costaran el total de les obres (la resta anirà a càrrec de l´Ajuntament a partir de recursos propis).\nEs tracta de la primera fase d´una intervenció que es podria ampliar més endavant, amb la possibilitat que en algun moment es pugui acabar reconstruint la totalitat de l´estructura tal i com es preveu que hauria tingut originalment. És una opció que l´alcalde no descarta, si bé per ara no hi ha res planificat.\nI és que la Torre del Breny (coneguda popularment com la Torre dels Dimonis), en el seu temps havia estat una important construcció funerària, fins al punt que «es considera un dels principals mausoleus de tota la Península que encara es conserven», explica Gimeno, per bé que només en queda la base, que té una forma rectangular i d´uns 3 metres d´alçada.\nSe sap que les seves dimensions eren molt superiors al que es conserva a partir de la descripció i el gravat que en va fer l´historiador francès Alexandre de Laborde, quan va visitar el monument l´any 1805 (vegeu la imatge inferior). A partir de la descripció que se´n fa, se sap que a la part superior del monument s´erigia un fris que representava una dona nua, acompanyada per dos lleons i motius vegetals.\nEn aquest gravat apareix una construcció similar a una masia annexa al sepulcre, que s´hauria construït durant l´Edat Mitjana, explica Gimeno, i que s´hauria conservat igual fins que a final del segle XIX, les pedres de bona part del conjunt de l´estructura van ser utilitzades per industrials de Sant Vicenç en la construcció d´una resclosa. Anys més tard, apunta Gimeno, també es va treure la masia adjacent.


Demanda judicial contra Abacus - Notícies Cultura - Notícies Cultura - e-notícies\nCultura · 22 de Juliol de 2008. 18:50h.\nEls llibreteres catalans porten la coopertiva al jujtat per "competència deslleial"\nImma Bellafont, presidenta del Gremi de Llibreters, al mig, en una reunió amb el pesident Montilla\nEl Gremi de Llibreters de Catalunya ha presentat una demanda de judici ordinari contra Abacus, sobre competència deslleial, que es tramita al Jutjat del Mercantil núm. 2 de Barcelona, amb núm. 415/2008, segons ha sabut e-notícies. Els fets objecte de la demanda són els descomptes que realitza en el preu dels llibres l'esmentada cooperativa, superiors al 5% permès per la Llei del Llibre de 22 de juny de 2007; actuació que el gremi considera un acte de competència deslleial per violació de l'article 9 de la nova Llei del Llibre. Els llibreters catalans reclamen que es declari l'existència d'un acte de competència deslleial realitzat per Abacus i es condemni aquesta a cessar en l'aplicació d'aquests descomptes als llibres, i a la publicació en premsa de la sentència.\nLa Diputació de Lleida recupera l'escriptor Joan Baptista Xuriguera


Els Mossos d'Esquadra van detenir aquest diumenge un home acusat de matar el seu fill, de 24 anys, a Mataró. Els fets van passar la nit de diumenge al vespre al domicili familiar del barri de Cerdanyola i, segons les primeres hipòtesis, hauria estat un homicidi imprudent. L'home resta detingut a l'espera que es coneguin els resultats de l'autòpsia, que podria estar enllestida aquest mateix dilluns. Segons han apuntat algunes fonts coneixedores del cas, pare i fill haurien discutit i, com a conseqüència, el jove hauria mort accidentalment. En intentar reduir-lo després de patir un brot violent, el pare el va agafar pel coll i l'hauria escanyat.\nEls veïns del bloc de pisos on va tenir lloc l'incident asseguren que no hi havia cap mena de relació entre aquests veïns i la resta del veïnat, ja que es tracta de l'únic pis, dels deu que hi ha a la finca, que està en lloguer i on els inquilins canvien amb freqüència. Molts d'ells expliquen que la seva relació és limitava a salutacions per l'escala.\nSagrario, la dona que viu sobre el pis on van tenir lloc els fets, explica que pels volts de quarts de dotze de la nit va sentir cops al pis de baix. L'enrenou hauria durat entre un quart d'hora i mitja hora, segons el testimoni d'aquesta veïna. La majoria de veïns, però, han sabut què va passar aquest mateix dilluns.


INS BOSC DE LA COMA (OLOT) - NOTICIARI - - NOTICIARI\nTema Bones pràctiques-formació\nEscola Bosc de la Coma\nResum de les activitats principals que vam organitzar el curs 19- 20.\nResum de les activitats principals que van organitzar el curs 19- 20. Claustre final de curs 2019-2020. INS BOSC DELA COMA (Olot)\nVam començar aquest curs volent fer una gran campanya contra els dos principals impactes que produeix l’activitat humana sobre els sistemes naturals i ambdós deriven de la utilització abusiva i inadequada que fent del petroli: el canvi climàtic i la contaminació dels ecosistemes per plàstics. De seguida vam veure que ens quedaria un Pla d’acció de concurs:\nLa universitat de Vic ens va oferir participar en un projecte de ciència ciutadana, en el qual, tots els nostres alumnes de 2n d’ESO recollirien mostres de les riberes del Fluvià i de les seves aigües, per tal de quantificar la contribució que des de terra ferma fem a la contaminació del mar per microplàstics.\nVam contactar amb l’autor d’un article de la revista Quercus sobre les terribles conseqüències que té per a la fauna de vertebrats marins l’enorme quantitat de plàstics que arriben als oceans, l’Odei Garcia Garin, que ha fet el seu doctorat sobre aquest tema. L’Odei es va oferir per fer dues conferències gratis, a tots els nostres alumnes de batxillerat i als de ciències de 4rt d’ESO.\nVam veure que arribaríem a tota la població escolar amb la nostra campanya.\nAbans de venir l’Odei, l’Anna Villatoro ens va aconseguir una gran xarxa de pescador, i Greenpeace ens va donar permís per a utilitzar els seus símbols en la nostra campanya. Vam decorar el vestíbul de l’institut penjant a la paret la xarxa de pescador sortint del Rainbow Warrior, per tal de pescar els envasos de plàstic del fons del mar, que vam representat amb un aquari. Teníem l’escenari preparat.\nLa participació dels alumnes de 3r es va concretar elaborant el decorat del vestíbul el dia de Sant Tomàs i fent un concurs de dibuix per Sant Jordi, del qual sortiria l’estampació de les samarretes que vendrien pel viatge de 4rt.\nEls alumnes de 3r, principalment, també van ser els protagonistes de la bicicletada que vam organitzar la setmana d’esport, cultura i lleure, fins a Sant Feliu de Guixols i Palamós, dins la qual el grup de voluntaris de Greenpeace que s’acabava de formar a Girona ens va organitzar activitats relacionades amb la contaminació per plàstics i la necessitats de reduir el consum energètic.\nNomés ens faltava implicar els alumnes de primer. Això ho solucionaríem modificant el contingut de les tradicionals sortides que fem a final de curs al centre de recuperació del cranc autòcton.\nLa natura de seguida va decidir col·laborar, fent-nos veure una mostra dels terribles impactes que estem produint sobre ella. Aquest any ens ha portat un tast molt visible de la realitat del canvi climàtic, traslladant una impressionant mostra dels tradicionals aiguats de la tardor, al mes més eixut del nostre clima, al gener.\nAls anys 40 una riuada semblant se’n va emportar ponts i fàbriques cap al mar, aquest any només s’emportà plàstics, però quina quantitat! Tota la conca del Fluvià va quedar folrada de plàstics que va arrossegar el corrent. Els dies de la bicicletada vam poder comprovar que arribaven fins al mar.\nVam participar, junt amb el parc natural, l’associació ecologista, altres escoles i les associacions de veïns en l’organització d’una gran campanya de recollida de plàstics, faríem vídeos, filmaríem tot amb drons, i convidaríem a participar a tota la comunitat escolar. Van coordinar aquesta activitat amb la recollida de mostres de la universitat de Vic. Tot estava lligat.\nA més a més, vam anar penjant al nostre portal web noticies sobre el que anàvem fent i la revista seria un monogràfic sobre la contaminació. Vam escriure articles explicat totes les nostres accions. També vam tenir la sort que la revista El TRAÇ ens va demanar un parell d’articles sobre la nostra escola verda i el nostre pla d’acció. Teníem la difusió garantida.\nTot es va aturar amb l’arribada del coronavirus. Aquest cop les conseqüències dels nostres impactes sobre la natura colpegen brutalment la nostra espècie. Ja no són els crans qui pateixen una infecció que condueix l’espècie a l’extinció, ni el boix, ni els oms, ni les oliveres, ni els castanyers. Darrere de casi totes aquestes pandèmies, que estan produint una de les més terribles extincions en massa que està patint la biosfera, està la nostra activitat industrial, fins i tot hi ha una infecció que està a punt d’extingir tota una classe zoològica (els amfibis) no només una espècie. La sospita que el coronavirus és “más de lo mismo” és més que una hipòtesi.\nNo podem acabar d’una altra manera, igual que està fent Greenpeace en les seves campanyes, que convidant-vos a aprofitar aquesta actitud de resposta global coordinada que ha hagut en tot el món per intentar canviar el funcionament de la societat de consum globalitzada a la qual pertanyem.\nPensem que podem fer dues coses relacionades amb la nostra campanya d’escola verda:\nIntentar que aquesta trista ocasió no incrementi l’abús que fent de la tecnologia, eina de la nostra potencialitat depredadora i consumidora d’enormes quantitats de recursos materials i energètics.\nNo utilitzar ni una sola mascareta de plàstic. Les mascaretes casolanes de teixit retenen les gotetes de saliva que escampen el virus amb la mateixa eficàcia i es poden rentar i reutilitzar.\nRESUM EN VIDEO. INS BOSC DE LA COMA (Olot)


Xavi Herrero: “Guanyar un premi es la confirmació de l’esforç que es fa durant l’any” | L'Informador\nPublicat a 31 de març de 2013 el 7:00. Escrit per Juan Antonio Cloquell\nEn ple tancament de la nostra edició tenia lloc el lliurament dels Premis Cadafal en l’Antic Hospital de Xàtiva per part de les Falleres Majors de la ciutat, María Jorda i Martina Marras. Xavi Herrero ha fet doblet en aquesta edició aconseguint el Primer Premi de Secció Especial amb Ferroviària i amb el Primer Premi de Secció Primera amb Molina Claret. Amb la ressaca de Falles encara latent, hem parlat amb l’artista faller xativí.\nAquestes Falles han anat millor impossible per a tu.\nSí, la veritat es que han anat molt bé.\nJa el muntatge de Ferroviària pintava excel·lent i el premi és, ni més ni menys, el just reconeixement al treball.\nEns hem esforçat molt durant tot l’any i al final les coses han eixit com volíem.\nQuè representen per a un artista faller els Premis Cadafal?\nGuanyar un premi sempre és bonic en qualsevol competició però en el món de les Falles signifiquen el reconeixement al treball ben fet. És una confirmació de l’esforç que es fa durant l’any i en definitiva una recompensa, no solament per a l’artista sinó també per a la comissió.\nVeient el muntatge de Ferroviària vam veure molt involucrat a tot l’equip. Què representa per a l’artista aquest grup?\nXavi Herrero i el seu equip durant el muntatge de Ferroviària.\nÉs una part vital i és molt important tenir un bon equip al teu costat. Hi ha moltes coses que semblen molt fàcils però que sense ells no ho són. Tots coneixen el seu paper i el seu treball i açò s’aconsegueix a força de saber estar, de disciplina i d’estar per la labor. La gent que porte funciona a la perfecció i per açò estan amb mi. Al final tot açò suma i es nota en el resultat final. Nosaltres fem molt de treball al llarg de l’any, no solament a Xàtiva, sinó també a València, tenim Fogueres a Alacant… diversos treballs que requereixen que la direcció de tots siga la correcta i per a açò ens fa falta un grup capacitat.\nUna gent que en alguns casos ja porta molts anys amb tu.\nSí, per exemple Javier Pascual porta 21 anys amb mi, som un grup consolidat.\nCom valores l’edició fallera d’enguany en la ciutat?\nA nivell general la veritat és que estem en una decadència quant a pressupostos, el normal si veiem el panorama actual perquè estem en una situació bastant complicada. Aquesta és la situació actual, encara que hi ha dues o tres falles amb un poc més de pressupost per a treballar i d’altra banda hi ha unes altres que els falta un poc més d’imaginació per a traure recursos, perquè l’època en la qual estem realment és molt difícil.\nContrasta aquesta decadència en la riquesa d’artistes fallers que té Xàtiva?\nNo som tanta gent si comparem en altres poblacions, però sí és veritat que anem un pas per davant a les possibilitats de les comissions de la ciutat, per açò treballem molt fóra de Xàtiva ja que no podem viure exclusivament de les Falles d’ací. Per a poder viure de la festa local hauria de fer-les totes, eixa és la realitat.\nLa proximitat amb València pot ser fins i tot un condicionant?\nNo ho crec, perquè Alzira està encara més prop de València que nosaltres i el seu nivell no té res a veure amb Xàtiva. Ells tenen uns pressupostos estratosfèrics en Especial, que ens guanya en quantitat i en qualitat.\nSegueix tenint l’artista faller total llibertat per a plasmar un monument o cada vegada hi ha més imposició per part de les comissions?\nSeguim tenint total llibertat, no ens condicionen en res i hi ha molta confiança en l’artista. En les falles de Xàtiva en les quals he treballat no hi ha restriccions ni temàticament ni críticament, al contrari, moltes vegades el que fan és ajudar-te i et donen idees. Sincerament jo mai m’he sentit condicionat ni sent que m’hagen influït negativament en un monument.\nEl nom de Xavi Herrero sona amb força en places difícils.\nAra estic en un moment dolç de la meua trajectòria professional, perquè treballe també a València i està anant molt bé perquè són falles d’un nivell alt. També estic a Sant Vicent del Raspeig, a Elda, entre d’altres, i estic molt a gust. Açò es confirma en el resultat final.\nA València, a més, amb resultats notables.\nHem fet podi en Primera categoria i ha sigut un èxit tremend perquè ha sigut una victòria molt sorprenent. Portàvem un pressupost prou econòmic si ho comparem amb altres falles i hem adelantat a moltes amb major pressupost i proporcions. Jo estava segur del meu treball i la comissió del Mercat Central ha confiat moltíssim en mi. És un lloc molt bo per a plantar i és un aparador tremend.\nSuplir aquesta falta de pressupost amb imaginació i treball s’ha d’aplicar també a tots els àmbits de la festa.\nÉs que no tenim més remei. Ara fem la cultura de l’esforç i t’assegure que és així. Enguany en el taller el treball personal ha sigut bestial.\nCanviant d’escenari, i malgrat que molts ja parlen de les Falles 2014, cal fer una parada a Alacant. Com es presenten les Fogueres?\nAquesta setmana hem començat. Teníem ja un treball previ avançat quant a disseny i alguna cosa de volum. Fem tres fogueres per a Alacant capital, una de Primera, una de Segona i una de Tercera. No ens anem a avorrir aquestes setmanes de Pasqua. Finalment, anirem aa Sant Vicent del Raspeig on es cremen el tercer diumenge de juliol i aquest serà el sisè any que participe també amb ells. Sense oblidar-nos de l’escenografia de l’últim dissabte d’agost a L’Alcúdia de Crepsins amb els quals portem al voltant dels 20 anys.\nQue el reconeixement seguisca acompanyant-te i que tingues un gran èxit en les Fogueres.


La teoria de la K - Diari de Girona\nLa teoria de la K\nhugo garcia 16.09.2016 | 15:18\nFa poc, el periodista del Diari de Girona Albert Soler va escriure una columna titulada «En Mark Serra» dedicada a ell, a en Mark -amb K d'independència-. En Mr. K es va indignar de tal manera que va fer una publicació denunciant que alguns mitjans anaven contra ell -pobret- i va recalcar que tot i la «persecució mediàtica» ell no canviaria. Fins aquí cap problema. Al final del seu escrit fa referència a aquest diari catalogant-lo com a pseudodiari. Vaig estar donant-li voltes després de llegir aquest adjectiu, pensant si era un elogi o era quelcom irrespectuós per a tota la gent que treballa i col·labora amb el Diari de Girona. Vaig decidir llegir els últims posts que en Mr. K havia publicat. Al segon, vaig adonar-me que era un elogi. És un gran elogi que una persona radical, inculta i amb certs símptomes de problemes -no cal ser psicòleg per saber que hi ha alguna cosa que no funciona- titlli aquest diari de pseudodiari. El que em pregunto, com fa l'Albert al seu article, és si realment en Mark -la pseudoper-sona- és independentista o es algú contractat pel PP per fer mal al moviment independentista. En té tota la pinta.\nArran d'això vaig crear una nova teoria, anomenada «La teoria de la K». Aquesta teoria ve a explicar el fenomen de com dintre dels partits hi ha gent que treballa per a altres partits. La teoria està basada en declaracions i escrits de diversos personatge polítics. M'explico millor i poso un exemple, el de la musa d'aquesta teoria; en Mark Serra és militant del PDC, doncs segons aquesta teoria -i com he dit abans- ell està a sou del PP. No només passa amb partits independentistes. Segons els estudis i posterior resultat de «La teoria de la K», en Diego Borrego, regidor del PP a Figueres, el paga l'ANC. L'ANC pel que es veu té un pressupost molt elevat i es pot permetre «comprar» molta gent del PP, així cada cop que obren la boca un nou independentista neix. Després tenim casos estranys, com el de l'exalcadessa de Roses Magda Casamitjana, que encara ningú sap qui li paga, l'única conclusió que podem treure és que ni ella sap de quin partit és, ni el que vol ni el que és el socialisme. A Roses tenim un altre cas estrany, el del regidor Joan Plana (ERC):?és l'Església que està darrere seu a la recerca de nous fidels. En Joan és d'aquells que es caga en tot el que tingui a veure amb el catolicisme i amb la Setmana Santa però que després felicita i desitja a tota la comunitat àrab un bon ramadà, una bona festa del xai... i ho fa amb àrab.\nBé, el que ens explica la «Teoria de la K» és que la majoria de vegades quan la gent argumenta amb fanatisme o sense sentit comú l'únic que s'aconsegueix és que el receptor faci el contrari del que pretén l'emissor. Sé que és una pseudo-teoria -per no dir una merda-teoria- però no volia que s'allunyés gaire del que és la seva musa.


Ordre Blattodea - Generalitat Valenciana\nEls Blatodeus (Blattodea, del llatí Blatta, "panerola" i del grec eidés, "que té aspecte de"), coneguts també com a paneroles, constitueixen un ordre d'Insectes hemimetàbols paurometàbols, de color castany o fosc, i cos ovalat i esclafat. El cap sol estar protegida per ampli pronot en forma d'escut aplanat, quasi sempre semicircular, que cobreix el cap i sembla la part anterior del cos. En l'extrem de l'abdomen presenten un parell de cércols laterals. De grandària normalment mitjana a gran, encara que hi ha formes de gran grandària en la fauna tropical (fins de 9 cm) i de xicotetes dimensions en la fauna paleàrtica (menys d'un centímetre), l'ordre Blattodea Inclou també als tèrmits, infraordre Isoptera.\nEls primers fòssils semblants a Blatodeus daten del Carbonífer, fa 355–295 milions d'anys. Aquests fòssils difereixen dels Blatodeus moderns en què disposen d'un llarg oviscapte, i són els ancestres també dels Mantodeus. Això es pensa per la similitud del oviscapte i les ooteques en aquests animals, per això, Mantodea i Blattodea s'agrupen dins del superordre Dictyoptera. Els primers fòssils de Blatodeus moderns amb oviscapte intern apareixen al començament del Cretàcic, fa més de 135 milions d'anys.\nAltres animals que es van originar i van evolucionar de les paneroles són els tèrmits. Els tèrmits són Insectes eusocials que viuen en grans colònies, són de color pàl•lid i cos bla. Les paneroles, en canvi, no són socials, encara que algunes tendeixen a agregar-se en grups i podrien considerar-se presocials. Anteriorment, Els tèrmits es classificaven com un ordre a part, degut sobretot al fet que compartien similituds morfològiques notables amb els Himenòpters (principalment amb les formigues) però això és el resultat d'una evolució convergent. Després diversos estudis filogenètics es va concloure que els tèrmits van evolucionar a partir de paneroles primitives que van viure durant el Triàsic i Juràsic. Actualment les classificacions taxonòmiques modernes accepten a Isoptera com un infraordre de Blattodea i fins i tot unes altres les rebaixen encara més, fins a la superfamília Termitoidea.\nLes paneroles tenen una distribució mundial, a excepció dels països més freds com l'àrtic o Groenlàndia, amb major abundància i diversitat en les àrees intertropicals. Actualment l'ordre Blattodea té catalogades 4.600 espècies enquadrades en huit famílies (Beccaloni, 2014). A Europa, sense comptar els territoris que pertanyen a la subregió macaronésica, hi ha 136 espècies, i en l'àrea Iberobalear i Macaronésica, hi ha catalogades 86.\nCom la resta dels Insectes presenten el cos dividit en tres regions o tagmes:\nCap. Ortògnat i fins i tot hipògnat, de forma triangular, xicotet i molt mòbil. Ulls compostos xicotets, reniformes i molt laterals; ocells laterals en nombre de dos, i rarament ben desenvolupats. Antenes filiformes, amb escape gran i allargat, pedicel xicotet, quasi globós i flagel amb nombrosos artells xicotets. Aparell bucal mastegador, amb mandíbules, palps maxil•lars i palps labials.\nTòrax. Caracteritzat per un ampli pronot en forma d'escut aplanat, quasi sempre semicircular, que cobreix el cap i així apareix com la part anterior del cos. En les formes àpteres el meso i el metanot s'assemblen als tergites abdominals. Els tres parells de potes són similars, allargades, recobertes d'espines i amb funció locomotora. Les ales existeixen en la major part dels Blatodeus, però hi ha moltes formes que en estat adult les tenen reduïdes o són completament àpteres. Les ales anteriors (tegmines) són coriàcies, i durant el repòs l'esquerra cobreix a la dreta. Les ales posteriors, durant el repòs, estan replegades en sentit longitudinal sota les tegmines. El moviment dels Blatodeus consisteix fonamentalment en una carrera ràpida, encara que algunes espècies realitzen vols curts, sobretot de nit i al crepuscle (són animals lucífugs).\nAbdomen. Ample i aplanat, amb 10 segments; En el mascle, el nové esternit forma la placa subgenital, que porta un o dos xicotets sortints articulats, els estils, l'òrgan copulador és asimètric i molt complicat. En la femella la placa subgenital està formada pel seté esternit, sota ella hi ha un xicotet oviscapte, que no sobreïx de l'extrem abdominal. En el 10é tergit s'articulen dos cércols fusiformes.\nL'acoblament va precedit per un festeig bastant llarg, en el qual intervenen feromones i un primer contacte amb les antenes. Una vegada s'ha produït la fecundació interna, la femella posa els ous en una càpsula denominada ooteca, que queda generalment enganxada entre els últims segments abdominals, sent transportada per la femella durant un cert temps. El nombre d'ous en cada ooteca varia entre 6 i 50, depenent de l'espècie.\nDesprés de l'eclosió, les nimfes nounades són de color blanc brillant, després de la primera muda s'endureixen i enfosqueixen començant a dispersar-se per a portar la mateixa manera de vida que els adults. La seua etapa blanca ha portat a moltes persones a afirmar haver vist paneroles albines. Atés que són Insectes paurometàbols, les nimfes s'assemblen molt a la forma adulta, completant al llarg del desenvolupament la formació de les ales i de la genitalia.\nLes paneroles són generalment nocturnes i fotofòbiques (de manera excepcional, la panerola oriental és atreta per la llum). També solen ser higròfiles, buscant els llocs humits, encara que poden aguantar un cert grau de sequedat. Hi ha espècies que viuen en els matolls, sota la fullaraca dels boscos o en les grutes, sent típicament cavernícoles. Algunes formes tenen hàbits aquàtics, podent fins i tot romandre submergides durant diversos minuts, i unes altres es fan domèstiques i viuen a les cases i en els vaixells.\nEl seu règim alimentós és omnívor, encara que algunes espècies siguen preferent o exclusivament fitòfagues. Les espècies silvestres viuen d'Insectes morts o de vegetals, o de detritus, les espècies domèstiques ataquen totes les substàncies comestibles que troben. Encara que no són capaços de digerir la cel•lulosa per elles mateixes, mantenen una relació de simbiosi amb protozous que sí que els permet extraure nutrients.\nEls Blatodeus mostren una certa tendència al gregarisme, almenys en els estadis joves. Encara que si bé es troben sovint nombrosos individus adults reunits en un mateix lloc, sembla haver-se de sobretot més a una resposta comuna a determinats estímuls que a un cert instint de societat, encara que siga rudimentària.\nLes paneroles es troben entre els animals més resistents del planeta, algunes espècies són capaces de mantindre's actives durant un mes sense menjar o sent capaços de sobreviure amb recursos limitats. També tenen una major resistència a les radiacions que els vertebrats, amb una dosi letal entre 6 i 15 vegades major que els humans. Així i tot, no són excepcionalment resistents a les radiacions en comparació amb altres Insectes, com la mosca de la fruita.\nL'ordre Battodea està representat, a la Comunitat Valenciana, per les famílies següents:


Saber més respecte al cognom Abadin és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Abadin sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Abadin.\nEl cognom Abadin en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Abadin, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Abadin és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Abadin\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Abadin en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Abadin, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Abadin que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Abadin, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Abadin. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Abadin és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Abadin del món\nBangla Desh (4867)\nEmirats Àrabs Units (197)\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Abadin en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Abadin poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Abadin és un cognom més freqüent, i en quins països Abadin és un cognom insòlit o inexistent.


Protocol d'assetjament - IDP - ingeniería · medio ambiente · arquitectura\nEstás aquí: Inici › Protocolo acoso\nPROTOCOL D’ACTUACIÓ CONTRA L’ASSETJAMENT Y/O VIOLÈNCIA\nIDP té tolerància zero davant de les situacions d’assetjament sexual, moral o per raó de sexe. És per això pel que a través del nostre Pla d’Igualtat i Inserció Laboral es desenvolupa aquest document com a mesura de prevenció davant de situacions de violència i/o assetjament.\nLa Llei Orgànica 3/2007 publicada al BOE el 23 de març de 2007 té com a objectiu fer efectiu el dret a la igualtat de tracte i d’oportunitats entre dones i homes. En el desenvolupament d’aquesta llei, a més d’incloure els drets relacionats amb l’àrea laboral entre homes i dones, també fa referència a la protecció davant l’assetjament sexual i l’assetjament per raó de sexe.\nCom a empresa estem obligats a respectar la igualtat entre sexes tal com s’especifica en l’article 45.1 de la llei 3/2007, a més de sensibilitzar sobre aquesta problemàtica i de vetllar pel compliment dels procediments específics que evitin aquest tipus de situacions.\nEl desenvolupament del present document reflecteix que com a empresa estem totalment conscienciats en prevenir i evitar qualsevol tipus d’assetjament i sancionar en cas que sigui necessari. Per això, a continuació, podreu trobar entre altres aspectes, com és el procediment d’actuació i el mètode de resolució d’aquest.\n2 OBJECTIUS I COMPROMISOS\nL’objectiu d’IDP és aconseguir un entorn de treball productiu, respectuós, digne, segur i òptim per a tots i cadascun dels seus integrants.\nCom Companyia, IDP es compromet a:\nFer públic a tota la companyia el present procediment amb l’objectiu de donar a conèixer la seva existència, el protocol d’actuació i les possibles vies per resoldre-ho.\nAssessorament en cas de dubtes i / o consultes\nSensibilitzar als seus treballadors i treballadores duent a terme accions formatives contra l’assetjament i / o violència.\nEstablir un procediment per a prevenir qualsevol tipus de situació que vulneri la llei d’Igualtat i l’assetjament.\nReconèixer el dret dels treballadors i les treballadores de denunciar qualsevol tipus de situació d’assetjament.\nPosar en marxa el protocol d’actuació en cas que sigui necessari i garantir que no hi haurà cap tipus de represàlia al respecte.\nA més, com a empresa IDP es responsabilitzarà de:\nGarantir els drets de tots els treballadors i treballadores.\nCol·laborar de manera activa, eficaç i ferma en la prevenció, la detecció, la correcció i la sanció de qualsevol tipus de conducta constitutiva d’assetjament cap als nostres treballadors.\nEl present procediment arriba a tots els treballadors i treballadores que formen part de la Companyia. A més, engloba a aquelles persones que tenen relació directa o indirecta amb els integrants nostra empresa (clients, proveïdors, etc.).\nLa vigència d’aquest Pla serà de 4 anys. No obstant això, la Comissió d’Igualtat d’IDP estima que totes les mesures que el comprenen seran revisades i avaluades bianualment, per tal de tancar-les i avaluar l’elaboració de noves mesures.\n4 DEFINICIÓ D’ASSETJAMENT\nA continuació, donem dues definicions d’assetjament sexual o per raó de sexe:\nLlei 3/2007 art.7.1 .:\nComportament, verbal o físic, de naturalesa sexual, que tingui el propòsit o tingui l’efecte d’atemptar contra la dignitat d’una persona, en particular quan es crea un entorn, intimidatori, degradant o ofensiu.\nEls treballadors tenen dret al respecte de la seva intimitat ia la consideració deguda de la seva dignitat, compresa la protecció contra l’assetjament per raó d’origen racial o ètnic, religió o conviccions, discapacitat, edat o orientació sexual, i davant l’assetjament sexual i / o per raó de sexe.\n5 TIPUS D’ASSETJAMENT\nL’assetjament es pot generar de tres formes diferents:\nAssetjament No verbal.\nTenint en compte aquestes tres premisses, ens trobem amb diferents tipus d’assetjament, els quals definim a continuació:\nQualsevol comportament, verbal o físic, de naturalesa sexual que tingui el propòsit o produeixi l’efecte d’atemptar contra la dignitat d’una persona, en particular quan es crea un entorn intimidatori, degradant o ofensiu.\nAssetjament per raó de sexe:\nQualsevol comportament realitzat en funció del sexe d’una persona, amb el propòsit o l’efecte d’atemptar contra la seva dignitat i de crear un entorn intimidatori, degradant o ofensiu. El condicionament d’un dret o d’una expectativa de dret a l’acceptació d’una situació constitutiva d’assetjament sexual o d’assetjament per raó de sexe es considerarà també acte de discriminació per raó de sexe.\nQualsevol tracte hostil o vexatori al qual és sotmesa una persona en l’àmbit laboral de manera sistemàtica, que li provoca problemes psicològics i professionals.\nQualsevol conducta no desitjada relacionada amb l’origen racial o ètnic, la religió o les conviccions, la discapacitat, l’edat o l’orientació sexual d’una persona, que tingui com a objectiu o conseqüència atemptar contra la seva dignitat i crear un ambient intimidatori, humiliant o ofensiu .\n6 PROTOCOL D’ACTUACIÓ I RESOLUCIÓ\nEn el cas que en IDP tingués lloc alguna situació d’assetjament, independentment de les accions que el treballador vulgui activar fora de l’abast de l’empresa, IDP es compromet a posar en marxa el protocol d’actuació detallat a continuació:\nEl treballador haurà de realitzar una DENÚNCIA formal i per escrit i dirigir-la al responsable de la Comissió d’Igualtat a través del correu igualdad@idp.es.\nAquesta via de comunicació és totalment confidencial i s’utilitzarà únicament i exclusivament per a aquest tipus de situacions.\nEn el moment de recepció de la denúncia, s’obrirà un EXPEDIENT on es procedirà recopilar els diferents testimonis de forma individual de tots els interlocutors que, suposadament, han participat en susdit.\nEl Comitè d’Igualtat comptarà amb 10 dies naturals per analitzar els fets i les proves adquirides.\nDurant el temps d’avaluació dels fets, el treballador afectat per una situació d’assetjament podrà sol·licitar un canvi de lloc, d’àrea o d’equip de forma temporal fins a la resolució de l’expedient.\nUn cop transcorregut el temps establert, el Comitè d’Igualtat haurà d’emetre un informe amb la resolució de la denúncia i aplicar les sancions pertinents, en cas que sigui necessari, tenint en compte el que marca la Llei vigent en cada moment.\n7 COMITÉ D’IGUALTAT\n7.1. Formació del Comité d’Igualtat:\nEl Comitè d’Igualtat estarà format pel Responsable de Recursos Humans, una figura externa experta en l’àrea jurídica i el representant dels treballadors i treballadores.\nDe forma conjunta, posaran en marxa el protocol explicat anteriorment cada vegada que rebin una denúncia.\n7.2. Funcions del Comité d’Igualtat.\nRevisar i controlar de forma diària el correu on la plantilla ha de dirigir-se.\nEn el cas de rebre una denúncia, procedir a l’apertura d’un expedient.\nRecopilar tots els testimonis de les persones implicades i els testimonis que hagin pogut presenciar la situació d’assetjament.\nPortar a terme un informe amb tots els fets recollits.\nFinalment, imposar les mesures que siguin necessàries, sempre recolzant-se en la llei que empara la igualtat i l’assetjament.\n8 PRESUMPCIÓ D’INNOCÈNCIA I INDEMNITAT DAVANT REPRESÀLIES\nTots els empleats i empleades tenen dret a la presumpció d’innocència, i al seu dret a l’honor i imatge, de manera que no es toleraran falses denúncies destinades a causar un dany a un altre empleat. En cas que es provés l’existència d’una denúncia falsa o testimoni també fals, s’han de prendre igualment les mesures disciplinàries que corresponguin.\nAixí mateix, queda prohibit prendre cap tipus de represàlia davant de qualsevol que de bona fe efectuï una queixa en virtut de la present política o que participi en una investigació.\nA Sabadell a 9 de gener de 2018.


2 min. Barcelona 11/04/2015 18:00\nAquest diumenge, l'ARA analitza a fons, a través d'un dossier dirigit pel responsable de llengua del diari, el lingüista Albert Pla Nualart, la normativa actual de la llengua catalana i la necessitat d'actualitzar-la. A través de 10 pàgines, fem el repàs de totes les polèmiques de les últimes dècades, analitzem casos concrets d'ortografia, lèxic i morfosintaxi que caldria posar al dia, i donem la veu a experts i acadèmics.\nUn joc, al diari i a la web\nA més, inclourem tot al llarg del diari frases amb errors que el lector haurà de detectar i la solució dels quals es trobarà a les planes finals del diari. Qui vulgui una explicació més desenvolupada sobre cada frase, la trobarà a la nostra web. A més a més, a la web hi trobareu també un joc interactiu amb deu d'aquestes preguntes, basat en la normativa actual de l'IEC.\nAmb aquesta iniciativa, l'ARA vol contribuir al debat sobre com impulsar l'ús de l'idioma, en la línia de fer més autònoms els usuaris i acostar la correcció a la seva intuïció. Així doncs, posem sobre la taula quines normes del català convindria flexibilitzar o canviar perquè deixin de ser massa complicades per a una majoria.\nQuan només falta un any perquè l'Institut d'Estudis Catalans (IEC) jubili la gramàtica oficial, concebuda per Pompeu Fabra el 1918, creiem que és el moment de plantejar possibles millores des de l'experiència d'un mitjà de comunicació que té, entre els seus objectius, enfortir la llengua.\nAvui diumenge, un ARA que val per deu


Concurs d’Instagram – Ganàpies de la UAB\nParticipa al nostre concurs de fotografia i guanya grans premis!\nLa temàtica del Concurs englobarà qualsevol aspecte relacionat amb els Ganàpies de la UAB durant el tram de diades universitàries d’hivern 2016. La temàtica té com a objectiu recollir fotografies tant de castells com d’altres actes socials i moments relacionats amb la Colla. El període per publicar les fotografies està comprés entre el 21 de novembre i el 31 de desembre (ambdós inclosos).\n- La participació és oberta a tothom. No obstant, no podran prendre part el membres del Jurat del Concurs\n- No hi ha límit en el nombre de publicacions fotogràfiques a presentar\n- Entraran en Concurs totes aquelles fotografies publicades a través de la xarxa social Instagram, etiquetant el compte de la colla @ganapies i fent servir #somganàpies\n- Aquelles imatges que, tot i ser recollides sota l’etiqueta anteriorment indicada, no tinguin res a veure amb la temàtica del Concurs, seran immediatament desestimades\n- Les fotografies que continguin marques d’aigua o similars també seran immediatament desestimades\nS’estableixen dues categories diferents:\n- Vida Ganàpia: en aquesta categoria s’inclouen moments d’assajos, Jaume Barri, actes de la colla, festes, partides de botifarra i qualsevol altra foto relacionada amb la manera de ser de Ganàpies\n- Moments Castellers: en aquesta categoria s’inclouen estrictament les fotografies dels Ganàpies a les diades i actuacions, com per exemple castells sencers, detalls dels castells...\nEl Jurat s’encarregarà de classificar les fotos segons la categoria més adequada, sense que el participant no hagi d’especificar a quina categoria pertany la foto.\n- Martí Vinyes, president de la colla\n- Ana Reyes, encarregada d’Instagram\n- Marta Castilla, Membre de l’equip de comunicació\n- Yeray López, membre de la tècnica\n- Les obres presentades se sotmetran a votació, escollint com a premiades aquelles que obtinguin la majoria de vots\n- L’acte de deliberació per l’atorgament dels premis es realitzarà a porta tancada, i tan sols hi seran presents els membres del Jurat. El seu veredicte serà inapel·lable\n- En cas que el Jurat estimi que les obres presentades no tenen prou qualitat, podria declarar desert la totalitat dels premis o algun d’ells\nPremis i acte de lliurament\nS’estableixen tres premis per cada categoria: un primer premi, un segon premi i un tercer premi. Un mateix autor només podrà optar a un únic premi. L’acte de lliurament dels premis i trofeus tindrà lloc el segon semestre. La data exacta es concretarà oportunament i s’informarà als participants guanyadors.\nDrets de reproducció i de la propietat intel·lectual\nTotes les obres presentades restaran en propietat de la Colla, renunciant l’autor a qualsevol tipus de reivindicació pel que fa als drets d’autor.\nLa participació en el Concurs implica l’acceptació plena d’aquestes bases, essent els organitzadors l’únic òrgan vàlid per interpretar-les en el cas que es produeixi alguna incidència o per prendre qualsevol decisió en aquells supòsits que hagin estat recollits.\nLicors el Portet, Anís del Mono, El Nan Casteller, El Cap de Colla i Discoteca Dresden\nDescarrega't aquí les bases del concurs\n© 2016 Ganàpies de la UAB


Hostal Don Guillermo Matagalpa Nicaragua - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 35 allotjaments a Matagalpa.\nEnitel o Claro central 25 vrs al Este, Matagalpa, Matagalpa, Nicaragua, 60031 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hostal Don Guillermo\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hostal Don Guillermo està situat idealment a Matagalpa; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHostal Don Guillermo ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, premsa, visites turístiques, servei de bugaderia.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Matagalpa, el Hostal Don Guillermo és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


el Blog de Llofriu: Irene Rocas i la seva família\nIrene Rocas i la seva família\nIrene Rocas i la seva filla Maria Gràcia Bassa,\ndes de l'Argentina, on es van establir a principis del\nsegle XX, van mantenir viva la memòria de Catalunya.\nEl 1882 contreien ma- trimoni a Llofriu una parella que amb el temps havia d'esdevenir ben singular i significativa per a la població. Irene Rocas tenia vint anys menys que el seu marit, Joan Bassa. Primer van viure al barri de la Barceloneta, després es van construir una casa al nucli de Llofriu, un edifici on van tenir nou fills i que va fer la funció d'escola per a una cinquantena de nens i nenes.\nEra una família de pagesos benestants. A més de les rendes que els proporcionaven les terres, tenien negocis a Cuba. Són dues, però, les representants de la famí- lia que ens interessen especialment: Irene Rocas i la seva filla\nMaria Gràcia Bassa.\nIrene Rocas era una dona culta. Catalanista, catòlica, amant de la lectura i de la música i de l'excursionisme incipient. Estava subscrita als diaris i publicacions de la comarca, i a d'altres d'arreu del país. El 1907, ja vídua i amb alguns dels seus fills emigrats a l'Argentina, es traslladà a Olot per tal que el seu fill Serafí, dibuixant, pintor i escultor, pogués estudiar als tallers Berga i Boix.\nIrene Rocas de jove\nL'any següent marxaven a Barcelona. És a partir de l'arribada a la capital que Irene inicià la redacció d'uns dietaris destinats a convertir-se, en primera instància, en regal per als fills dels que sempre s'enyorava. Ara esdevenen un fons de documentació de la vida privada de grans magnituds.\nEls volums que compilen la seva vida, el primer dels quals Memòries d'Irene Rocas (1861-1910), editat per Dolors Grau, fou publicat per l'Arxiu Municipal de Palafrugell el 1999, es veurà ben aviat completat amb l'edició en CDRom de la resta d'exemplars. Els escrits d'Irene Rocas no són interessants només com a testimoni de la vida quotidiana, un testimoni conservador, catòlic, que aspira a l'ordre i al progrés de la cultura catalana i que manté vincles dinàmics amb territoris diversos, des de l'Argentina fins a l'Empordà nadiu, o pel fet de ser una mirada femenina, que no són les més abundants precisament\nen l'àmbit de la memorialística, sinó pel caràcter de la dona de cultura que encara essent a Llofriu i des dels llocs diversos on va viure, es va dedicar a recollir el folklore, les rondalles i les tradicions de les terres nadiues, així com el llenguatge específic de la zona.\nEl llibre Refranys i dites populars de Llofriu, recollides per Irene Rocas recull la recerca que va fer en aquest sentit.\nEtiquetas: 2008, la vanguardia, notícies, segle XXI\nLa detenció de Miquel Casellas Torrent, any 1913\nUn accident del 31 d'agost de 1883


Kusatsu Highland Hotel Gunma Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n464-35, Agatsuma-gun, Kusatsu, Gunma, Japó, 377-1711 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Kusatsu, no busqui més enllà de Kusatsu Highland Hotel. Situat només a 1.5 Km del centre de la ciutat, els viatgers estan en un lloc boníssim per a gaudir de les atraccions i activitat de la ciutat. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Sainogawara Onsen, Parc Sainokawara, Kusatsu Onsen.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Kusatsu Highland Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, restaurant, visites turístiques.\nEntri en una de les 51 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com televisió de pantalla plana, aire condicionat, calefacció, escriptori, cortines opaques. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de bany d'aigua termal calenta, spa, jardí, sala de jocs. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Kusatsu Highland Hotel la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Kusatsu.\nTots els tipus de viatgers (65) Parelles (26) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (7) Famílies amb infants grans (3) Grups (25)


Club de la Tertúlia: Adopcions internacionals a Catalunya – 27 de maig – La BiblioMusiCineteca\nClub de la Tertúlia: Adopcions internacionals a Catalunya – 27 de maig\nEn la propera reunió del Club de la Tertúlia s’abordarà el tema de les adopcions internacionals. Aquesta sessió serà presentada per Jalal El Aamri, educador i integrador social, qui ens ofereix una mirada des de l’educació social per entendre les llums i sombres d’aquest fenomen sociocultural que està transformant la identitat catalana.\nAbans de la trobada, tindrem una sessió de cinefórum amb el documental ‘El Sexto Continente’ en el qual s’explica l’aventura d’una dona quan va decidir adoptar als seus tres fills en continents diferents i les complicacions d’una altra per poder adoptar a través d’una agència.\nSi coneixeu famílies que han adoptat, seria interessant que els convidéssiu a participar.\n19:00 Cinema Documental: «EL SEXTO CONTINENTE«, realitzat per la nostra companya SAC NICTÉ GARCÍA, Premi del Jurat al millor documental de contingut social, Barcelona Visual Sound 2009.\n20:00 Presentació del tema, i a continuació col·loqui entre tots els participants.\nAbans d’acomiadar-nos compartirem, com de costum, un pica-pica.\nAu! No perdeu l’oportunitat d’una trobada tan interessant.


InTuition Sydney Escola d'Idiomes Austràlia | Opinions\nNota: tots els cursos que ofereix InTuition, Sydney es poden reservar en línia amb LanguageCourse.Net. En cas que un curs no es mostri a la llista anterior, contacta amb nosaltres.\nInTuition, Sydney, Austràlia\nAquesta pàgina també està disponible en InTuition Sydney o en InTuition Sídney.\nPreguntes freqüents sobre InTuition, Sydney\nQuin és el millor preu per a un curs a InTuition, Sydney?\nTens qualsevol consell sobre Sydney o vols unir-te a mi per obtenir un curs d'Anglès a InTuition de Sydney? Pots consultar les ressenyes i informació sobre l'escola que he escollit aquí


JAUME TOMÀS, DIRECTOR TÈCNIC DE LA FEDERACIÓ ANDORRANA DE BASQUET - Qué.es\nDes del 2011, Jaume Tomàs va pujar a Andorra al carro del Bàsquet 3x3 a nivell internacional, tot participant a la primera reunió de París per a regular aquesta modalitat esportiva. En l'actualitat, al país hi ha unes 70 llicències femenines i unes 350 llicències masculines del 3x3. Per a compartir precisament els reptes i les inquietuds a l'entorn del 3x3, parlem amb Tomàs.\nTota una vida dedicada al bàsquet, oi?\nPorto ara 25 anys dedicat al bàsquet. Algunes èpoques ho he compaginat amb funció pública. Des de fa 8 ó 9 anys compagino el Club de Bàsquet MoraBanc i la Federació.\nQuins serien els moments més significatius de la teva carrera esportiva?\nLa medalla de bronze els jocs dels petits estats de Xipre el 2009, quan era seleccionador. L'organització del Qualifier 3x3 l'any passat va ser una fita important, la primera vegada que vam jugar un campionat del món. Em quedo, de tota manera, amb el dia a dia. Ara entreno petits que és el que m'agrada realment i la seva mirada, la primera cistella en un partit oficial és equiparable a qualsevol medalla.\nQuins valors treballa l'esport?\nAquí a Andorra és una eina d'integració social claríssima. És el lloc on no hi ha diferències. Amb l'esport es treballa la cultura de l'esforç, que hi ha tot un recorregut a fer per a poder arribar a la meta. I, en bàsquet, el treball en equip, la cooperació, haver de conviure amb els defectes i les virtuts dels companys, i sentir-se part d'un engranatge. I això cada vegada costa més, som més individualistes, i els nens més competitius, has de ser el millor en tot. Els esports col·lectius fomenten adonar-se que jo sóc millor en una cosa, però que el que tinc al costat és molt bo en una altra. I si sumem les dues habilitats fem un bon grup.\nQuè és el bàsquet 3x3?\nÉs una modalitat esportiva que s'ha jugat tradicionalment al carrer i que FIBA arriba un moment que es proposar regular i que a llarg termini es converteixi en modalitat olímpica per a conviure amb el bàsquet tradicional. A nosaltres ens ha anat bé per diversos motius: per un tema econòmic, perquè la durada dels partits és limitada, i ens donava l'oportunitat de fer quelcom més: sortir del nucli de petits països. I després de cinc anys, hem participat en campionats del món, d'Europa. Ens hem atrevit a organitzar-ne aquí. Hem jugat contra Estats Units, Rússia, Brasil, Xina, Argentina, França, Espanya... I hem guanyat a la Xina, per exemple, i és una bogeria.\nTota una heroïcitat.\nCada vegada que hem jugat un campionat internacional, i potser el que més ens ha marcat van ser els Jocs Olímpics de la Joventut de Nanjing (Xina), al 2014, que vam anar amb noies i nois menors de 18 anys, ens vam adonar que podem competir amb els millors. I ens hem fet un nom.\nTot això nosaltres ho movem amb la passió. Però també necessitem recursos. Llavors s'ha de trobar l'equilibri. Segurament ara es farà públic que el 2020 el bàsquet 3x3 serà olímpic. Nosaltres estem molt ben situats per a competir-hi. Ara lluitem per a ser olímpics als jocs olímpics de la joventut de Buenos Aires el 2018. Tot això fa 10 anys ens hagués semblat una bogeria, ara ens sembla el més normal del món.\nEl meu lema és que per estar bé t'has de rodejar de bones persones\nI de recursos, com aneu?\nEns dóna energia haver-nos fet un nom en el 3x3 i també ens dóna molta energia el fet de tenir la sensació que anem permanentment contracorrent. El Comú d'Escaldes ha apostat molt per nosaltres. El departament d'esports de govern també. És el nostre major espònsor, Andorra Turisme, Vall Banc ens va salvar la vida aquest any. És increïble el que estem fent. Amb els pocs recursos que tenim. Som una petita federació esportiva. Acabem fent bé les competicions. Ens tornem bojos per a poder arribar al lloc on hem de jugar el dia que ens toca. Amb els pocs recursos que tenim, el que hem estat capaços de fer!\nQuines són les properes fites rellevants?\nTenim el campionat del món femení, el campionat sènior masculí a Nantes. Tenim els campionats d'Europa i dintre d'aquests, que són quatre. Després tenim la fita d'acollir al país un pre-europeu amb 21 seleccions nacionals el 24 i el 25 de juny. Algunes amb una complexitat logística complicada com poden ser Israel o Turquia. Andorra de per si és un país organitzador molt bo, no només a nivell del 3x3. Per la capacitat hotelera, bons preus, poques distàncies. A poc que la part humana estigui a l'alçada, la competició sempre és un èxit.\nAixí que trobeu a faltar recursos...\nLa nostra reivindicació és que trobem a faltar recursos. Algú que, a part de Vall Banc o del Comú d'Escaldes, apostin pel 3x3. La carències estructural és que a qualsevol país del món això desgrava. Com empresari dones diners i pagues menys impostos. Aquí a Andorra és a fons perdut i amb la crisi que hi ha, la gent dóna molt poc. Has de moure influències, llavors. Però nosaltres no hem volgut jugar amb aquest joc. Sempre hem volgut ser corporatius i tenim un projecte i hi apostes o no hi apostes.\nEl que hem fet aquests 5 ó 6 anys té molt valor. Bona part dels nostres diners són públics i amb aquests fons no es pot jugar. Has de ser molt conseqüent amb allò que fas i mirar com te'ls gastes. El 3x3 crec que pot ser una forma de promoció del país molt bona. A nivell esportiu ens dóna èxits que no tenim amb cap altra modalitat esportiva respectant-les totes absolutament. Ens agradaria que a nivell intern es valorés una mica més. Recordo un reportatge que es va fer a la FIBA titulat "A Cinderella Story". I la Ventafocs del moment érem nosaltres. No sé si té data de caducitat, nosaltres intentarem que sigui el més lluny possible, però si sortim no tornarem a entrar.\nAndorra, doncs, és reconeguda internacionalment per aquest esport.\nAltres països, com Espanya, ens demanen assessorament. A la FIBA el nostre exemple li va molt bé. Un país petit que no tenen pràcticament res ha arribat fins aquí.\nHem rebut abans felicitacions d'altres països, com la Xina, que d'aquí. A vegades, no sabem valorar el que tenim aquí. El sector privat no acaba d'apostar i el sector públic ha de repartir les ajudes. El Comú d'Escaldes sí que aposta per nosaltres. A vegades tinc la sensació que estem conduint un Ferrari a la velocitat d'un dos cavalls.\nQuè és el més important en la teva vida?\nPer a mi, l'important és ser feliç. La felicitat depèn de tants paràmetres que tu no pots controlar: que els teus estiguin bé, que trobis equilibri entre el que dónes i el que reps. El meu lema és que per estar bé t'has de rodejar de bones persones, més vàlides o menys, més capaces o menys, més formades o menys, més guapes o més lletges, però al final que siguin bones persones.


El cau de la rata sàvia: Under the bridge.\nCom tot el que depèn d¡unes broques massa ràpides, 4 dies que semblaven eterns, que prometien tenir de tot... ja s'han esvaït, i ara sóc a casa, assaborint un dimarts amb regust de diumenge d'hivern.\nFa poca estona m'ha vingut un atac de frustració. Plantat davant el rellotge, li he recriminat tractar-me d'aquesta manera. No m'agrada que la seva resposta sigui un somriure i un "tic tac" que ressona encara més ràpid i em fa estremir el.\nNo li perdonaré mai que jugui amb mi d'aquesta manera, que m'arrenqui tots els moments i me'ls vagi apilonant en una espècie d'àlbum atapeït i massa ple, i que no tinc temps ni tan sols per ordenar, perquè si perdo un sol segon mirant enrere més del compte, llavors al tornar a girar el cap em trobaré un present que ja no reconeixeré. I si perdem l'avui, caiem al buit. Sé de què parlo.\nAra mateix no sé ben bé qui sóc, ni on sóc, ni què hi faig aquí... tot i que no em desagradi gens.\nUn pont amb una mica de tot i molt de res.\nDemà dimecres, ja s'acosta Nadal... i segueixo sense ganes.\n"Jo no sóc el teu problema, ni la teva solució, tan sols sóc el llibre de fòrmules"\nAvui sense música, que el silencis també tenen bon gust.\nPublicat per La rata sàvia a 20:45\n"Si perdem l'avui, caiem al buit"... i tant!! Només tenim l'aquí i ara, així que totalment d'acord.\nLa frustració, quin mal més carregós... uff!! Fes-la fora, ja!!;-)\nÀnims i bon dilluns-dimecres!\n9 de desembre de 2009 a les 8:30