QUÈ T'ANAVA A DIR: 01/01/20 - 01/02/20\nSi aquests dies de vent i fred voleu anar al cine podeu anar a veure una peli interessant ubicada en la 1a guerra Mundial i que porta per nom 197. La història d'una aventura de dos joves soldats que han de portar a terme una gran tasca. La peli és deixa veure sense que sigui res de l'altre món. Una parell d'hores interessants entre trinxeres entre alemanys i anglesos en territori francès. És entretinguda i es veu molt bé l'ambient de la primera línia de front amb soldats frec a frec.\nSi mirem les programacions festives del Baix Penedès veiem que aquí tenim un gran calendari de propostes lúdico musicals per a tots els gustos. Petits i grans gaudim d’un ampli ventall d’històries d’oci i diversió. Des d’inflables fins a la havaneres per a les persones amb més experiència vital passant per molts i variats esdeveniments per a totes les edats i intencions. L’accident del passat dimarts a la petroquímica de Tarragona es va ensenyar una cosa que sí que som una comarca privilegiada en molts sentits, però vivim al costat d’un perillós polvorí.\nEl complex químic que tenim a Tarragona està a dos quilòmetres de la capital de la província i és el més important del sud d’Europa. Aquest important complex ocupa un total de 12.000 hectàrees entre la Canonja i Vila-seca tot i que el seu conjunt s’estén a altres localitats com el Morell, Constantí, Reus, Salou,i la Pobla de Mafumet. Aquest monstre que treu fum pels queixals representa el 25% de la indústria química espanyola amb unes 30 empreses existents en aquest territori conegut per tots. Algunes organitzacions ecologistes i veïnals consideren les mesures de seguretat i ambiental insuficients. Arran dels fets de la passada setmana les seves queixes surten més reforçades que mai. Per altra banda, ha agafat empenta en els darrers anys la crítica els abocaments nocius de manera continuada que deixa una herència de difícil solució en el medi ambient. No podem oblidar que en alguns anàlisis a la zona s’han trobat que alguns components químics nocius com el benzè han superat els llindars permesos en la normativa actual. Aquesta indústria que ha aportat molts recursos a Tarragona va agafar embranzida fa més de 50 anys i amb el pas del temps la societat ja no gaudeix de la mateixa simpatia per molts dels seus veïns. Tot i que són moltes les famílies que viuen indirectament o directament d’aquest complex químic, això fa que molts es mirin aquest monstre amb respecte. Només cal anar a alguns dels municipis que formen part d’aquest complex petroquímic i és fàcil veure com els ingressos originats per aquests empreses han donat un nivell de vida superior que a la resta de municipis veïns que no gaudim de les avantatges tot i que correm el risc de gaudir de les desavantatges d’aquest polígon.\nA nivell general, fa uns anys les administracions públiques i la majoria d’empreses privades tenien una especial cura en el mateniment de les instal·lacions i material, però el capitalisme ens aboca cada dia a abandonar aquestes tasques que no aporten tan benefici industrial i ho deixen a uns nivells mínims. Només cal veure la política de l’Adif i Renfe que cada dos per tres mostren ensurts, alguns provocats per una manifesta manca de manteniment. Esperem que aquestes 30 empreses i administracions públiques i privades vigilin aquest polvorí que tenim aquí darrera a les portes perquè no passa cap ensurt i si algun fet succeeix que sigui el més lleu possible per tots i des del primer moment tothom ho tingui clar. L’altre dia va ser un infortuni però el monstre ens va avisar un cop més. Sembla ser que en portem 4 en un any. Ell està allí viu amb les seves coses bones i les dolentes. L’hem de mimar i vetllar. Ens dóna riquesa però esperem que d’aquí uns anys les coses que ara ignorem o no ens volen dir no repercuteixin negativament en la nostra salut i medi ambient i no tornem a viure escenes tràgiques com la passada amb grans ciutats a tocar del seu perímetre. No baixem la guàrdia.\nUn dia d'aquests, no trigarà gaire, anirem a l'Oficina de la Caixa de l'Avinguda Baix Penedès i la trobarem tancada. La sentència ja està dictada. Només cal esperar el moment. La gent d'aquí haurà d'anar a la de l'Avinguda Catalunya. Molt trist tot plegat. Aquesta àmplia zona del Vendrell quedarà orfa de la Caixa. Al final tot ho haurem de fer per internet. Ens que ens ho estan posant a huevo. Molt trist. Una estructura d'estat més a la merda.\nEs molt trist tota la gent que ha d'anar a caure en aquests plans d'ocupació que gestiona algun ajuntament o consell comarcal. Al final són diners que venen de fora i els polítics d'aquí es posen les medalles quan sembla ser que és de la poca cosa que fan per fer favorir l'ocupació a casa nostra. Aquest no és el camí. 60 o 70 persones entren a treballar en un lloc subvencionats per algú de fora i que aquí només posem la gestió final i ens aprofitem d'aquests diners foranis. Amb aquesta postura no arreglarem gran cosa.\nFa un parell d'anys es va aprovar amb nocturnitat i alevosia un protocol a l'Ajuntament del Vendrell que havia d'ordenar la festa major. Fa anys es va intentar. Es an fer unes reunions i la cosa va morir, però fa un parell d'anys va ser un pim pam d'un grup d'amants de la plça Vella que van posar-se ells o els col·legues per fer un protocol de festa major que es va aprovar per decret d'alcalde accidental. Això és com triple voltereta mortal dins l'administració, però es va aprovar però ves per on que la secretaria ara diu que no es vàlid perquè no va passar pel ple. Bueno és igual. Avui al ple tot a punta que tornarem a començar un procés d'un nou protocol que ves a saber que quan pot durar. Amb això se'n a al carajo, Dios mediante, tota la història aquesta dels administradors, la bye by banda de Anna de la cercavila tradicional. Tornem a zero. La política posa cada cosa al seu lloc o almenys a viure en aquest món anàrquic que també va bé.\nEl proper any hem caigut en aquesta gran engany que és això de ser capital de la cultura catalana. Aquest és un invent d’un senyor que ha sabut treure partida d’aquest postureig que molts municipis catalans els agrada practicar pagant els seus veïns. No cal que ningú de fora ben vestit i clenxinat ens posi ens una medalla. Podem anar perfectament al lloc on les facin i ens les posem nosaltres mateixos. És només qüestió d’estratègia i no caure en aquestes grans martingales polítiques. Trobo molt més decent i lògic que l’any que ve estigui dedicat a un dels artistes més oblidats de la comarca com és Josep Cañas i Cañas i pel que fa a Albinyana Joan Perucho. Cañas és una gran persona d’obra internacional i que no ha rebut el reconeixement que es mereix. Puc dir que en la perspectiva de tenir 50 anys que vaig veure aquest senyor en vida en alguns dels darrers actes que va prendre part. Era un jove treballador d’un diari comarcal que li tocava escriure la seva versió de la realitat que tenia a l’abast.\nInterès general en arreglar tot el que s’ha fet malament, jo crec que no n’hi ha. Agafar la paella pel mànec i canviar els vicis i les costums que ens han portat fins aquí doncs jo no la veig molt clara, potser m’equivoco. Ara per posa capes de pintura la cosa si funciona. Si és el cas es posa un altre nom al centre educatiu i no passa res. Una mica de xarxa social i sembla que estem davant una altra realitat que continua sent en el fons la mateixa.\nVagis on vagis tothom estossega. Al final tu també. Al tren, al metro, pel carrer, a la feina, pel bar. Tothom estossega, esperem que marxi aviat perquè hi ha una passa global de tos a casa nostra.\nPosted by Què t'anava a dir at 19:08 Cap comentari:\nTarragona va viure ahir un dels pitjors episodis de la història de la seva petroquímica on va morir una persona i una altra va desaparèixer i altres vuit van resultar ferit. Una explosió espectacular que va provocar la mort d'un bon home que estava a casa seva a més de 2 km de distància per enfonsament d'un pis després d'entrar una planxa per la finestra. Totes les morts són tristes però que tu estiguis a casa teva i de cop i volta entri un element d'aquest a tota òstia i acabi amb tu és molt mala sort. Realment encara que aquí estem a uns 30 km de tot aquest camp de mines si passes alguna cosa segur que també ens passaria alguna cosa. Tenim una bèstia que com es desmarxi una mica ens costarà de controlar. És molt gran\nLa cavalcada de Reis de Lleida d’enguany ha incorporat una dona en la seva més alta representació màgica. El proper pas és que la dona llueixi la seva condició i no s’amagui darrera ni barbes ni bigotis postissos. La societat ha d’evolucionar i rescriure les seves tradicions segons l’actualitat. Hem estat massa anys fins arribar a aquest punt. El que encara no he trobat és quan el paer de Lleida va anomenar en aquest acte “rosca” al tradicional tortell de reis. És un petit detall al qual encara no he trobat una resposta coherent. A per la propera nit màgica en els únics reis que generen unanimitat entre els seus deixebles\nHem obert les portes a un nou any que ja hem encetat fins a Reis. En aquest nou cicle ja tenim alguna cosa que ha canviat i que d’una manera o altra ens afecta. Primer de tot hem enterrat la targeta T-10 que era utilitzada per molts baixpendesencs per anar a Barcelona. A partir d’ara la cosa es divideix més que mai entre dos tipus d’usuaris ben clars: Els que fan servir assíduament un títol de transport per anar a la capital catalana i els resultarà rendible la “T-Usual” o aquells que hauran d’acostumar-se a la “T-Casual” que són els que perdran diners en aquests nous canvis. Pel mig tenim un títol “T-familia” que queda a mig camí de les dues i que no portarà a terme l’obra social de la T-10 que ha realitzat fins ara.\nPer altra banda, tenim la fortuna de poder anar de Vila-seca a Alacant sense haver de pagar peatge. Una gran sort perquè veiem com això dels peatges també es va normalitzant a casa nostra. És una llàstima que aquest privilegi no afectes també la nostra trajectòria quan anem a Barcelona, encara que sigui per Vilafranca del Penedès amb un trajecte més llarg i més econòmic que per la luxosa Pau Casals.\nAquest any el Vendrell serà Capital de la Cultura Catalana. Tindrem el mateix de sempre amb algun petit afegit, però a tot arreu anirem amb aquest logotip de molts colors que ens indica que enguany ens toca fer aquest paper. Sense més transcendència que aprofitar aquest postureo per fer algun acte una mica fora de la tònica general que ens caracteritza, però tampoc no esperem grans miracles de tot això.\nTrobo molt més encertada la celebració d’un any dedicat a un dels artistes més internacionals i oblidats de la nostra comarca com és Josep Cañas. Esperem que aquesta voluntat política aprovada pel plenari vendrellenc arriba a la societat i sigui una excusa genial per donar a conèixer aquest baixpendesenc arreu. És molt trist que s’hagi d’esperar tant a donar empenta a un artista de primer ordre de la comarca. No sé perquè però sempre ens ha agradat més el qui ha vingut de fora que els nostres indígenes amb denominació d’origen. Potser és que sempre hem tingut una mica baix el nivell d’autoestima. Aquests són uns símptomes prou clars. També serà l’any Joan Perucho, un escriptor molt vinculat al meu poble d’Albinyana.\nSeguim avançant aquest any amb unes obres al cor del Vendrell que generen uns quants efectes secundaris entre diferents sectors de la població. Començarem pels seus veïns. Aquest és el cas del mercat del Vendrell que s’ha hagut de desplaçar a la Riera de la Bisbal. Durant uns mesos estàvem en ple debat a veure si posàvem un segon mercat ambulant a la vila amb la Rambla Cañas que presentava molts punts per a ser una destinació. Al final hem d’intentar que aquesta proposta comercial dels divendres es mantingui viva perquè les primeres setmanes no han estat molt afortunades. Dóna la casualitat que durant la gran major part de divendres que s’ha celebrat aquest mercat ha fet mal temps i més d’un dia els paradistes no han muntat per vent o pluja. Evidentment la protecció climàtica al mal temps que hi havia a la Rambla aquí. El vent passa amb tota la seva energia per aquesta riera que en el seu temps ja havia acollit el mercat setmanal.\nUna dada que és prou interessant i que potser no s’ha donat a conèixer el suficient. En el termini de dos anys les persones que vulguin accedir al tren a l’Estació del Vendrell o de Sant Vicenç de Calders hauran de passar per un torn d’accés. No com ara que no hi ha cap impediment per pujar al tren. El fet de baixar ja depèn de les arts de cadascú i del seu esperit social.\nLa Caixa està perdent oficines arreu. Cada cop n'hi ha menys i les que hi ha només hi ha comercials. Aquesta entitat que sempre ha volgut esta propera al ciutadà cada dia la trobem més lluny i en aquestes stores la política és una altra. Realment aquesta entitat ha estat una estructura d'estat d'aquest país, però en els darrers anys sembla que vulgui fotre el camp.\nPosted by Què t'anava a dir at 11:23 Cap comentari:\nJa ho tenim al sac. Les festes de Nadal que comencen després de la Fira del Vendrell entre una cosa i una altra ja les tenim al sac. Enguany han estat nomaletes del tot, no hi hagut coses rares, potser si. La missa del gall que començava al Vendrell a les 12 els atres anys resulta que ara comença a les 11 de la nit i enguany només varem estar a la part final. Aquesta missa cada dia hi ha menys gent i la mitjana és més alta. El cristianisme està fatal al Vendrell i no ha sabut entrar en les noves generacions perquè la gent només hi va de postureo i poca cosa més. Vinga ara entrem en el temps dels grans reptes com anar a piscina cada dia que toqui i altres coses.\nCada dia que passa som més igualitaris i volem una societat més justa i equilibrada i ens fixem en coses que fins ara passaven per alt. Un dels grans exemples són els Reis d'Orient. A molts pobles grans o ciutats ja guardaven la plaça del rei negre a una persona que no hagués de posar betum a la cara. Era una manera de fer els reis més representatius, però clar, ja tenim aquest tema mig resolt, falta el tema de la dona. Alguns municipis com Lleida no han tingut cap complexe i han incorporat una dona a les tres majestats orientals, respectant les formes de vestir tradicional. L'evolució d'aquest tema serà que tant un home com una dona pugui fer de rei. Ara falta saber arribar aquí. S'han de trencar esquemes que jo crec que de mica en mica s'ha aniran difuminant amb el pas del temps. La gràcia també serà que les dones si fa de rei pugui fer el paper de reina encara que no acabi d'encaixar dins les tradicions, però de mica en mica en mica ens hem d'actualitzar i no hem de ser víctimes de les nostres tradicions. A cada temps li correspon la seva realitat.\nPosted by Què t'anava a dir at 21:09 Cap comentari:


Dr. Aleix Calveras Maristany - Contacta amb el personal de la UIB - Universitat de les Illes Balears\nFacultat d'Economia i Empresa (vicedegà)\nDespatx DB106Primer pisGaspar Melchor de Jovellanos\nCatedràtic d'Universitat de l'àrea d'Organització d'Empreses, departament d'Economia de l'Empresa, a la UIB. Llicenciat i doctor en Economia per la Universitat Autònoma de Barcelona (1993 i 1999). Ha estat professor-investigador visitant a l'IDEI (Université de Toulouse, 1997), al CSEF (Universitat de Salerno, Itàlia, 2000), i a la Universitat Pompeu Fabra (2007).\nInvestigador especialitzat en Responsabilitat Social de l'Empresa, Economia del sector turístic, i en Organització Industrial en general. Ha publicat la seva recerca en revistes nacionals i internacionals com, entre d'altres, el Journal of Economics and Management Strategy, Investigaciones Económicas, Tourism Economics, Journal of Regulatory Economics, European Finance Review, i SERIEs: Journal of the Spanish Economic Association.\nImparteix docència en Estratègia Empresarial i en Responsabilitat Social Corporativa, de grau a la UIB, i de postgrau en el MOBE (Master in Management, Organizations and Business Economics, de la UAB, UIB i UPNA) i a l'EUGE (Especialista Universitari en Gestió d'Empreses) a la UIB.\nHa estat membre del Comitè Científic de les Jornadas de Economía Industrial (2012 - ), i co-director del postgrau EUGE (Especialista Universitari en Gestió d'Empreses, 2003 -) a la UIB. Ha estat Degà de la Facultat de Ciències Econòmiques i Empresarialls de la UIB (2008 - 2009), i director del postgrau Expert Universitari en Responsabilitat Social Corporativa (2008 - 2011).\n22546 - Responsabilitat Social de l'Empresa. Grau de Relacions Laborals (Pla 2010) a Mallorca.\n21243 - Responsabilitat Social i Ètica Empresarial. Grau d'Administració d'Empreses a Mallorca.\n21243 - Responsabilitat Social i Ètica Empresarial. Doble titulació: grau d'Administració d'Empreses i grau de Dret (Pla 2013) a Mallorca.\n21243 - Responsabilitat Social i Ètica Empresarial. Doble titulació: grau d'Administració d'Empreses i grau de Turisme a Mallorca.\n21243 - Responsabilitat Social i Ètica Empresarial. Grau de Turisme a Mallorca.\n20490 - Treball de Fi de Grau. Doble titulació: grau d'Administració d'Empreses i grau de Dret (Pla 2013) a Mallorca.\n20661 - Treball de Fi de Grau. Doble titulació: grau d'Economia i grau de Turisme (Pla 2015) a Mallorca.\n21222 - Treball de Fi de Grau d'Empresa. Grau d'Administració d'Empreses a Menorca.\n21222 - Treball de Fi de Grau d'Empresa. Grau d'Administració d'Empreses a Mallorca.\n21222 - Treball de Fi de Grau d'Empresa. Doble titulació: grau d'Administració d'Empreses i grau de Turisme a Mallorca.\n10709 - Treball final de màster. Màster Universitari en Gestió, Organització i Economia de la Empresa.\n11467 - RSC en l'Empresa Turística\nDoble titulació: grau d'Administració d'Empreses i grau de Dret2016-17, 2019-20\n21242 - Internacionalització de l'Empresa\nGrau d'Administració d'Empreses2017-18, 2018-19\n21243 - Responsabilitat Social i Ètica Empresarial\nGrau de Relacions Laborals (Pla 2010)2016-17, 2017-18, 2020-21\nGrup de recerca en Economia de les organitzacions (GREO) Investigador principal


Projecte d'interiorisme a Barcelona - Grupo Inventia\nA Grupo Inventia oferim projectes de reforma complets i especialitzats en cada zona de la llar. A més de renovar cuines i cambres de bany també realitzem projectes d’interiorisme a mida i personalitzats per a cada client. Som una empresa multidisciplinar i entre els nostres departaments comptem amb un especialitzat en disseny d’interiors.\nActualment estem immersos en diversos treballs de renovació i un dels projectes d’interiorisme a Barcelona més recents ens porta fins al carrer Tuset. Els propietaris d’aquest immoble volen renovar i modernitzar la imatge de totes les estances de la seva vivenda. Això inclou la sala d’estar, per al qual el nostre equip d’interiorisme ha preparat diverses propostes.\nInteriorisme a mida\nAquesta és una un dels avantatges de treballar amb Grupo Inventia. Vam visitar l’habitatge, prenem mesures per elaborar els plànols i apuntem les necessitats dels propietaris. A partir d’aquí les nostres expertes interioristes elaboren uns renders 3D en els quals es mostra com pot ser el resultat final de la renovació. Tot això ho vam lliurar de forma gratuïta i sense cap compromís.\nUn punt positiu és que podem configurar diferents propostes perquè els interessats escullin la que més s’adapti a les seves necessitats. Al seu torn també és possible optar per una i realitzar els canvis que es desitgin en el disseny d’interiors. D’aquesta manera les obres s’inicien amb tots els paràmetres establerts prèviament. Així s’aconsegueix que els temps pautats no pateixin cap alteració.\nPer a aquest projecte d’interiorisme a Barcelona s’aposta per un disseny contemporani i modern. Una de les grans avantatges de treballar amb aquest estil decoratiu és que és molt fàcil de combinar amb tot tipus d’elements decoratius. A més a l’utilitzar tonalitats neutres com el gris o el beige es genera un ambient molt càlid i acollidor.\ninteriorisme sala d’estar amb sofàs en L / Grupo Inventia\nSens dubte es tracten de característiques perfectes per a una estança com la sala d’estar, el protagonista en aquest cas. Amb una imatge establerta nostre equip d’interiorisme ha fet dues propostes. En una d’elles al sofà està col·locat en forma de L i la paret de davant queda lliure. En aquest cas la paret funcionaria com una pantalla per al projectes col·locat al sostre.\nD’altra banda ens trobem la proposta d’interiorisme que col·loca els sofàs a dos fronts. En aquesta opció els seients prenen major protagonisme i es modifica la ubicació del projector. En tots dos casos es manté la importància de la llar de foc, un element central i que desitja mantenir-se. Pots comentar que opció t’agrada més en la publicació del nostre compte d’Instagram.\nSala d’estar amb sofàs a dos fronts / Grupo Inventia\nEmpresa d’interiorisme a Barcelona\nL’elecció ja està presa pels propietaris de l’habitatge i en unes setmanes podrem mostrar el resultat final d’aquest projecte d’interiorisme a Barcelona. Anys d’experiència en el sector ens permeten garantir el resultat desitjat tant en els treballs de reforma com de disseny interior de la teva llar. Per sol·licitar el teu pressupost sense cost ni compromís pots omplir aquest formulari o trucar-nos al 93 209 97 17.


Obres als centres escolars de cara al nou curs 2013-2014\n23:48 | 20/11/2018\nDurant l'estiu i per tal de rebre el nou curs en les millors condicions, s'han estat fent diferents tasques de manteniment i de millora en els centres educatius de la localitat. En aquests dies previs al començament del nou curs escolar, es realitzen les darreres intervencions de manteniment, tot i que ha estat durant els mesos de vacances quan s'han dut a terme el gruix de les obres realitzades.\nL'execució d'aquestes obres ha estat a càrrec de l’EMSO i d’industrials del municipi amb un cost estimat de 50.000 €. El detall de les intervencions ha estat el següent:\nESCOLA BRESSOL LA FIRETA\nS'ha pavimentat el pati al que donen les aules d’1 a 2 anys i s’ha adequat un espai amb paviment tou de cautxú, mantenint al temps un espai de sorra i instal•lant un nou desguàs.\nS’han substituït les lloses de cautxú negres del pati central de l’escola per un paviment tou continu de color que evita canvis de nivell i dona un nou aire al pati.\nAl marge del manteniment habitual d’instal•lacions i equipaments:\nS'ha eliminat la barrera arquitectònica que suposava la jardinera perimetral del pati infantil i s'ha adequat un nou accés adaptat a l'escola per aquest cicle que dóna accés directe al porxo.\nS’han pintat passadissos de la primera planta.\nS'ha perllongat el desaigua del pati d’educació infantil\nS’han eliminat els suports dels baixants del pati infantil.\nS'han instal•lat fustes per contenir les terres a la rampa de baixada a la pista.\nS'han resolt els desperfectes provocats per la ventada del mes de juliol.\nS'han canviat un total de 19 finestres de “guillotina” per finestres d'alumini correderes de doble vidre que ajudaran, al seu temps, a millorar en estalvi energètic.\nS'han substituït els canal de recollida d'aigües del perímetre de l'escola.\nS'han fet els treballs de repàs després de la col•locació de les noves pissarres electròniques.\nS'han eliminat els armaris de sota les piques de les aules de la planta baixa, substituint-los per suports d’obra.\nS'ha fet una prova per a contenir l’esllavissament de terres al pati de primària. Al temps s’està estudiant fórmules alternatives tant per aquest pati, com pel que dóna al carrer de Ramon i Cajal.\nTotes aquestes obres, canvis i millores en els centres escolars són una ajuda bàsica perquè els diferents col•lectius: professorat, AMPAS i alumnat, emprenguin amb noves forces el curs que començarà la setmana vinent.\nFinalment, l'Ajuntament farà un acte de benvinguda a la Sala de la Concòrdia, el proper dimarts 10 de setembre a tot el professorat de les escoles de Montmeló, abans de començar l'imminent curs 2013-2014.


Dia Internacional de la Dona, 8 de març del 2012 | aadpc\nDia Internacional de la Dona, 8 de març del 2012\nDes de l’AADPC us volem recordar que avui se celebra el Dia Internacional de la Dona. Tot i que a poc a poc anem donant passes cap a la igualtat d’oportunitats real i efectiva entre dones i homes, encara queda molt camí per recórrer.\nSegons les dades extretes de l’estudi d’actors i actrius elaborat per l’AADPC, “Radiografia Sociolaboral del Col·lectiu d’Actors i Actrius Professionals de Catalunya”, presentat el passat 2011, es desprèn que les dones artistes no estan exemptes de les discriminacions que afecten a les dones a la societat en general; ans al contrari, en alguns casos fins i tot es veu agreujada. Conscients d’això, diverses dones treballadores de les arts escèniques han decidit ajuntar-se per unir esforços i combatre aquesta desigualtat.\nAquesta unió, que busca visibilitzar el paper de les dones en les arts escèniques, ha desembocat en el Projecte Vaca, una associació que neix l’any 1998 i que està constituida per creadores escèniques. Per ser-ne sòcia només cal ser dona, professional en actiu i viure i treballar a Catalunya. El seu objectiu és potenciar la incidència de les dones creadores en tots els nivells del sector professional.\nPer més informació cliqueu aquí PROJECTE VACA\nTots els dies de l’any, però, són bons per recordar la tasca integradora i cohesionadora que ejerceix la dona en la societat i per reclamar la igualtat de drets!


"L’escamot de la nit serrada" és un mosaic d’històries entrellaçades que restitueix un lèxic específic de la zona que havia caigut en desús\nL’últim llibre d’Ollé esdevé un mosaic i, com explica el mateix autor, conté molts de símbols. L’argument ens situa després d’un dia de pluja intensa i d’una forta rierada, el pastor Lluc de l’Aladrac amb el seu jove nebot visiten la casa on es fa el vetlatori de Teresina la Fesola, amiga i cap d’una colla de plegadores d’olives. Allí, per atzar, coincideixen amb l’alcalde, Guillem Cadolles, parent de la difunta. Al llarg de tota la nit Lluc i Guillem, dues persones que es coneixen de vista, s’aproximen gràcies a les confidències i revelacions de fets viscuts amb decisió i coratge en moments difícils. A partir d’aquí, Ollé desgrana històries entrellaçades que ens condueixen a reflexions sobre el patrimoni, el paisatge, els valors humans, l’actuació cívica o el compromís amb l’entorn. I tot això, com destaca l’autor, amb la finalitat de restituir i “tornar a ficar en circulació” lèxic específic de la zona que havia caigut en desús.\nOllé es mostra molt satisfet en l’edició d’aquest nou llibre, “li dono una gran importància al fet que una llengua vivíssima que vaig conèixer durant la infantesa s’hagi pogut recuperar mitjançant aquest llibre”. Respecte a Onada edicions, Ollé trasllada la seua sintonia amb el projecte editorial, “m’agrada molt tot el que duent a terme i ell seu criteri editorial, que és molt interessant i una clara aposta i compromís pels valors del territori que cal tenir en gran consideració”.


Jornada sobre el treball en la campanya de la fruita a Lleida. - Càritas Diocesana de Lleida\nEl passat dia 10 de maig de 2019, va tenir lloc en la seu de Càritas Diocesana de Lleida una jornada de formació sobre la situació laboral en la campanya de fruita de Lleida.\nLa Fundació Jaume Rubió i Rubió va organitzar la iniciativa. Un voluntari de la Fundació va dirigir la jornada amb l’assistència dels participants del programa laboral que van estar molt atens a la situació de contractació i de drets laborals per treballar en la campanya de la fruita.\nEn unes setmanes començarà a Lleida una campanya de la fruita en la qual participaran moltes persones nouvingudes . Esperem que la meteorologia i el mercat ajudin al fet que aquestes persones puguin accedir al treball i així generar estalvis per la resta de l’any.\nTambé és temps de temporers, moltes persones d’altres indrets del país vindran a les nostres terres a treballar, cridats per la collita de la fruita dolça. Esperem que aquest any totes les persones puguin gaudir d’una bona acollida per part de les persones que vivim. També volem donar les gràcies a tants voluntaris i voluntàries que treballaran en aquests temps per donar suport a tots aquests temporers.\n#Fundaciojaumerubioirubio #immigrants #solidaritat


Associació Cultural Mare Nostrum: de novembre 2017\nUs deixem un testimoni fotogràfic de la conferència col·loqui "Coneguem les herbes" que va tenir lloc el passat divendres dia 17 de novembre i va anar a càrrec de Lídia Barcons (herbolària) i Margarita Torras (cuinera).\nUna trobada distesa i molt interessant.\nAgrair la cessió de fotos al company Antoni López Cardona.\nMargarita Torras i Lídia Barcons en plena xerrada\nMostra de les diferents herbes aplicables, tant en el món terapèutic i culinari.\nPublicat per Associació cultural Mare Nostrum a 17:37 Cap comentari:\nPublicat per Associació cultural Mare Nostrum a 17:29 Cap comentari:\nTanquem el cicle de conferències d'enguany amb dues propostes ben diferents, una pel dia 17 i l'altre pel dia 24 de novembre. No us les perdeu perquè cada una en el seu estil seran molt i molt interessants.\nPublicat per Associació cultural Mare Nostrum a 18:31 Cap comentari:


Entitats que atenen dones amb fills en situació vulnerable avisen que la pandèmia ha “multiplicat” el nombre d’usuàries - Social.cat\nEntitats que atenen dones amb fills en situació vulnerable avisen que la pandèmia ha “multiplicat” el nombre d’usuàries\nAlerten que moltes mares que s’hi adrecen no havien necessitat ajuda mai abans de la crisi sanitària\nLes entitats que atenen dones en situació vulnerable amb fills a càrrec adverteixen que la pandèmia ha fet "multiplicar" el nombre d'usuàries que s'hi adrecen. La gran majoria han d'ocupar-se soles de les seves criatures, si bé hi ha algun cas on també hi ha la figura del pare.\nLa responsable del programa Preinfant de l'Associació Benestar i Desenvolupament (ABD), Nausica Castelló, remarca que les dificultats per aquestes dones s'han incrementat arran de la crisi i alerta que atenen cada vegada més dones que han volgut ser mares solteres per voluntat pròpia, un perfil que mai abans s'havia adreçat a demanar ajuda. Castelló explica que l'increment d'usuàries ha coincidit amb el tancament presencial de l'administració durant l'estat d'alarma.\nUn any després de la declaració de l'estat d'alarma, les entitats socials que atenen dones amb fills a càrrec i que es troben en situació de vulnerabilitat demanen més ajudes a l'administració. I és que aquestes associacions han vist com, arran de la pandèmia, el nombre d'usuàries ha crescut de manera rellevant. El motiu és que s'hi adrecen cada vegada més mares que, abans de la crisi sanitària, no en tenien la necessitat. Bona part d'elles ho fan perquè amb el tancament presencial de l'administració, els ha estat més fàcil acudir a les entitats, tot i que mai abans ho havien hagut de fer.\nEn aquest sentit, la responsable del programa Preinfant de l'Associació Benestar i Desenvolupament (ABD), Nausica Castelló, assenyala que la pandèmia ha fet que "d'un dia per un altre" moltes d'aquestes mares no hagin pogut fer front a les "necessitats bàsiques" com comprar menjar o pagar el lloguer.\nAquest increment d'usuàries, explica Castelló, va obligar a l'entitat a impulsar una campanya de donacions per tal de poder seguir atenent aquestes dones i a les seves criatures fins els tres anys. "Si el sol fet de criar amb soledat ja és difícil, amb la pandèmia el problema s'ha multiplicat", assenyala Castelló.\nDe fet, ABD ha tornat a impulsar una nova campanya en aquest sentit per tal de poder recaptar fons per seguir atenent l'increment de demanda. Castelló explica que han hagut de fer "equilibris" per poder donar resposta als diferents programes de l'entitat.\nCadena de precarietat\nLa majoria dels casos en què intervé ABD són de "famílies monomarentals", on la mare és qui s'ocupa exclusivament del fill. El problema principal és que no hi ha suport ni per part del pare ni per part de la família. A més, les feines que pot fer la mare en molts casos són precàries i de l'àmbit assistencial.\nAixò provoca una "cadena de precarietats" ja que són dones que solen viure en pisos compartits i en alguns casos no es poden fer càrrec ni del lloguer de l'habitació. Això fa que les facin fora i es quedin al carrer amb la criatura.\n"El problema és que al deixar d'ingressar perquè perden les feines es troben que la persona que els rellogava l'habitació els ha de demanar que marxin, perquè necessita algú que li pagui, perquè també està en una situació precària", assenyala Castelló.\nDones joves i amb relacions febles\nEl perfil de dones que atén el programa Preinfant d'ABD va dirigit a dones joves – entre 20 i 30 anys – i que tenen relacions "febles" amb els pares de les criatures. A més, en la majoria de casos, explica Castelló, no hi ha una planificació familiar que permeti donar "certa estabilitat" a la criança de la criatura.\nPreinfant ajuda a dones que estan embarassades o amb fills menors de tres anys i que es trobin en situació vulnerable. Tot i que és molt poc habitual el programa també ha ajudat a famílies monoparentals, on només el pare s'ocupa de la criança del fill.\ndones amb fills


Publiquem el nostre primer butlletí internacional - Blog CREAF\nEl primer butlletí internacional del CREAF ha vist la llum, amb la intenció de millorar la nostra visibilitat, reputació i captació de talent. El seu fil conductor és l’ecologia com a solució i recull actualitat tant diversa com les beques postdoctorals de ‘la Caixa’ amb l’experiència de l’Oriol Lapiedra i l’opinió de Marc Palahí, director de l’European Forest Institute, sobre la seva col·laboració amb nosaltres.\nEl primer butlletí internacional del CREAF se centra en l’ecologia com a solució. Crèdit: Public Domain\nLlegir la primera entrega del butlletí internacional\nAquest primer número també inclou la menció per part de l’Agència Europea del Medi Ambient d’un treball d’en Lluís Brotons i Virgilio Hermoso sobre la connexió d’àrees protegides amb infraestructures verdes; un estudi de Josep Peñuelas sobre l’amenaça de l’ozó per a la biodiversitat, a més de la participació de Pilar Andrés en un informe europeu per restaurar la biodiversitat i els serveis ecosistèmics. Així mateix, hi té cabuda l’estudi sobre els compostos orgànics volàtils a l’Amazones, liderat per Ana María Yáñez, i hi destaquem els dos nous projectes EOTisT, amb Lluís Pesquer, i FRAMEwork, amb Cristina Domingo, un pas més en la projecció internacional del CREAF en l’observació de la terra, la teledetecció, l’agrobiodoversitat i la ciència ciutadana. En aquest àmbit, l’agenda es fa ressò de la conferència inaugural de Geospatial Sensing Virtual 2020 per part de Joan Masó, a primers de setembre.\nSubscripció butlletí internacional!\nDesitgem que us el feu tant vostre, que esdevingui clau per a la internacionalització del Centre.\nL’organització científica americana American Geophysical Union (AGU) ha destacat l’investigador Josep Peñuelas com a membre distingit de l’any 2020, “per la seva dedicació i contribució\nAdriana Clivillé\t19 de novembre de 2020\nIslàndia és un laboratori natural per a estudiar els efectes del canvi climàtic al sòl\nEls prats d’Islàndia i els éssers vius que hi conviuen reaccionen de manera molt intensa davant l’augment de temperatura durant els primers 5-8 anys. Però\nAngela Justamante\t10 de desembre de 2019\nEls productes farmacèutics i de cura personal per ús humà i animal estan incrementant la seva presència al medi ambient. S’ha de tenir en compte\nCREAF\t18 de maig de 2017\nJosep Peñuelas dirigeix un estudi que afirma que l’escalfament global del planeta conduirà cap a una menor producció d’arròs i que cal aplicar aviat mesures\nCREAF\t3 d'abril de 2017\nEl fòsfor ha passat de ser un nutrient a ser un contaminant global\nEls ecosistemes aquàtics propers a zones densament poblades de tot el món presenten valors molt alts de fòsfor i descompensats entre nitrogen i fòsfor. Això\nAlbert Naya i Díaz\t17 de març de 2017


El grup de recerca Arqueobalear de la UIB organitza un cicle d'activitats per divulgar els resultats del projecte de recerca "Etnoarqueologia a Ghana" - Hemeroteca - Actualidad - Universitat de les Illes Balears\nSecciones: El grup de recerca Arqueobalear de la UIB organitza un cicle d'activitats per divulgar els resultats del projecte de recerca "Etnoarqueologia a Ghana"\nEl grup de recerca Arqueobalear de la UIB organitza un cicle d'activitats per divulgar els resultats del projecte de recerca "Etnoarqueologia a Ghana"\nDia: a partir del dilluns 21 de març de 2011\nLloc: edificis Ramon Llull i Guillem Cifre de Colonya, campus universitari, i\nSeu universitària de Menorca (c/ de Santa Rita, 11, Alaior)\nEl grup de recerca Arqueobalear, de l’Àrea de Prehistòria de la UIB, organitza el cicle d’activitats Apropant Persones: Contactes i experiències en els projectes de cooperació cultural a Ghana. El cicle consta de tres activitats: una exposició, un cicle de conferències i un taller, i és resultat del projecte «Etnoarqueologia a Ghana», realitzat pels investigadors del grup de recerca Arqueobalear de la UIB. El projecte s’emmarca en el programa «Excavacions arqueològiques a l’exterior», finançat pel Ministeri de Cultura.\nL’exposició Ghana en primera persona mostrarà material fotogràfic i etnogràfic de Ghana. S’hi exposaran, entre d’altres, mostres de ceràmica, puntes de fletxa, grans de collar de pasta vítria o peces de tela tradicional de Ghana. La mostra romandrà exposada al vestíbul de l’edifici Ramon Llull del 21 de març a l’1 d’abril de 2011.\nEl cicle de conferències Apropant Persones: Contactes i experiències en els projectes de cooperació cultural a Ghana, es durà a terme els dies 22 i 23 de març de 2011 a l’edifici Guillem Cifre de Colonya (aules 7 i 6) i per videoconferència a la sala d’actes de la Seu de la UIB a Menorca. Hi participaran el doctor Manuel Calvo, professor de Prehistòria de la UIB; el doctor Kadzo Gavua, professor de la Universitat de Ghana; el pare Manuel Bonet, president de l’ONG Amics de Binde, que durant més de 30 anys ha estat vivint al nord de Ghana realitzant diferents activitats de cooperació; el senyor Llorenç Picornell, investigador predoctoral de la Universitat de Barcelona; i la senyora Margalida Benejam, gerent del Fons Menorquí de Cooperació. L’activitat es clourà amb la taula rodona «Pros i contres de la cooperació».\nEl taller «Ghana en primera persona» es farà els dies 30 i 31 de març i 5 d’abril de 2011 a l’edifici Ramon Llull del campus universitari. Constarà d’una sessió magistral del senyor Al-Hassan Gariba, originari del nord de Ghana, i del doctor Manuel Calvo, i de dos tallers participatius: «El mode de vida al nord de Ghana» i «Societat i religió al nord de Ghana».\nEn l’organització de les activitats també hi col·labora el Departament d’Arqueologia i Estudis de Patrimoni Cultural de la Universitat de Ghana. El programa rep el suport de l’Oficina de Cooperació al Desenvolupament i Solidaritat (OCDS) de la UIB per mitjà de la VII convocatòria d’ajuts per a accions d’educació per al desenvolupament 2010-2011.


Hepatitis aguda | Vall d'Hebron Barcelona Hospital\nL’hepatitis aguda consisteix en una inflamació aguda del fetge que fa que aquest no funcioni de manera correcta. Habitualment acostuma a estar produïda per virus, fàrmacs o altres tòxics.\nEls símptomes són molt variables i moltes vegades passen inadvertits. Els més comuns són cansament, poca gana, nàusees, dolors musculars i febre. En ocasions apareix tint groc a la conjuntiva dels ulls i la pell (icterícia) i orina fosca (colúria). Els símptomes poden durar entre un i tres mesos, fins que es produeix la recuperació. Les hepatitis B i C es poden cronificar.\nL’hepatitis viral aguda és la causa més freqüent d’inflamació del fetge. Hi ha alguns virus que tenen marcada predilecció per infectar el fetge. Bàsicament en trobem cinc, que són els virus de l’hepatitis A, B, C, D i E. Els virus que amb més freqüència produeixen inflamació aguda del fetge són els virus de l’hepatitis A i B.\nEl virus de l’hepatitis A infecta sobretot nens i joves, de vegades sense símptomes i en general es cura espontàniament sense deixar seqüeles. Es contagia per mitjà de la via digestiva (aliments o begudes contaminades) o a través de persona a persona en un medi amb unes condicions higièniques pobres. Malgrat que és prevenible amb la vacunació, el millor mètode per evitar la transmissió de la malaltia és mantenir unes bones condicions higienicosanitàries\nEl virus de l’hepatitis B, quan es presenta de forma aguda, acostuma a afectar nens i adults joves no vacunats. En aquests casos, el mètode de transmissió acostuma a ser per via sanguínia i sexual. L’hepatitis per virus B es pot cronificar i, si no es tracta, pot produir fibrosi/cirrosi hepàtica (mort de les cèl·lules del fetge que són substituïdes per teixit cicatricial). L’hepatitis B també es pot veure relacionada amb l’aparició de càncer de fetge.\nL’hepatitis B és així mateix prevenible mitjançant la vacunació.\nL’hepatitis tòxica es deu a l’acció de determinats compostos químics, ja siguin naturals (p. ex. ingestió de bolets tòxics), d’origen industrial (p. ex. tetraclorur de carboni) o medicaments (p. ex. paracetamol en grans dosis).\nL’hepatitis A afecta nens i joves. Gràcies a les millores higienicosanitàries del país, en l’actualitat és infreqüent. La podem trobar en pacients que hagin viatjat recentment a països amb més incidència de la malaltia i també en persones que hagin tingut contacte amb ells. Com dèiem, el mecanisme de transmissió és fecal-oral i es cura generalment sense cap complicació.\nL’hepatitis B es transmet la majoria de les vegades per transmissió sexual o per via sanguínia (addictes a drogues per via endovenosa). La transmissió a través de transfusió sanguínia està en l’actualitat molt controlada i pràcticament no es produeix. En zones en les quals la prevalença de la malaltia és molt alta (països asiàtics principalment), la manera més freqüent de transmetre l’hepatitis B és de mare a fill durant l’embaràs o en el part (transmissió vertical). En aquests casos de transmissió vertical, l’hepatitis B es cronifica en més d’un 90 % dels casos si no rep tractament adequat.\nL’hepatitis tòxica es produeix per exposició a substàncies lesives per al fetge. Aquests tòxics poden ser fàrmacs, productes naturals o d’altres. En alguns casos, l’associació entre el tòxic i l’hepatitis està molt ben descrita i és esperable. En altres ocasions, es produeix una reacció no esperada (idiosincràsia). Finalment, hi ha fàrmacs que no produeixen toxicitat hepàtica llevat que s’administrin en dosis molt superiors a les normals (per exemple el paracetamol).\nEl diagnòstic és principalment clínic (observació d’icterícia, orines fosques) i de laboratori (elevació dels enzims hepàtics i determinació viral positiva).\nAixí mateix, durant l’evolució de la malaltia es detecta l’aparició o evolució d’anticossos específics per a cada virus que determinen la resposta del pacient i la seva entrada o no en estat de cronicitat.\nAmb l’ecografia abdominal podem veure si hi ha complicacions derivades de l’hepatitis aguda o excloure altres causes que poden donar símptomes similars.\nEn general, no cal cap tractament específic per a l’hepatitis aguda, tret d’alguns casos produïts pel virus de l’hepatitis B i C. És important extremar la higiene personal per evitar el contagi a altres persones.\nNo es recomana una dieta específica (sempre que s’eviti el consum d’alcohol). Tampoc no s’ha de fer repòs al llit estricte (s’ha d’adequar l’activitat física a l’estat general del pacient).\nBàsicament són analítiques que revelen l’estat i l’evolució del fetge i la resposta que dona el pacient per a la curació. També les analítiques de sang poden revelar l’evolució cap a la cronicitat.\nLa vacunació per als virus A i B és el millor tractament possible (incloses al calendari vacunal). No es disposa de moment de cap vacuna per al virus C.\nL’hepatitis A es transmet per contacte fecal-oral (menjar i beguda contaminada i de persona a persona). La higiene alimentària és fonamental en aquest sentit.\nEls mètodes anticonceptius de barrera (el preservatiu) permeten evitar el contagi de les malalties de transmissió sexual (entre elles l’hepatitis B i C).\nEn països on la malaltia és molt freqüent, moltes dones embarassades poden tenir la malaltia i transmetre-la als fills durant la fase final de l’embaràs o en el part. L’ús de la vacunació precoç +/- gammaglobulines contra el virus de l’hepatitis B pot prevenir la infecció del nen.\nL’hepatitis tòxica es prevé amb la precaució a l’exposició dels diferents tòxics implicats.\nData de modificació: 31.01.2022, 13:36


Ruta guiada de Barcelona pels de Casa - El Gòtic mai vist\nUn dels efectes colaterals dels moments que estem vivint és que el Barri Gòtic de Barcelona esta més tranquil, net i bonic que mai.\nCal descobrir-lo ara!!\nAmb aquesta ruta guiada per Barcelona cal entendre el que va representar aquest estil per la ciutat entre els segles XIII i XVI. També aprendrem a discernir entre el Gòtic i el Neogòtic que els arquitectes de finals de segle XIX i principi de XX van estendre per Ciutat Vella.\nT’animes a conèixer la Barcelona tranquil.la de les mans del nostre guia oficial?\nSigueu els primers a opinar “Ruta de Barcelona pels de Casa – El Gòtic mai vist” Cancelar respuesta


El diari de Tavernes: NPR Karina Vercher denuncia l'actitut totalitària i antidemocràtica de Jordi Juan davant el Síndic de Greuges\nNPR Karina Vercher denuncia l'actitut totalitària i antidemocràtica de Jordi Juan davant el Síndic de Greuges\nLa regidora progressista no adscrita remiteix una queixa al Síndic de Greuges per coartar la seua llibertat d'expressió durant els plenaris quan no li convé una crítica.\nLa regidora no adscrita Karina Vercher ha presentat la seva queixa a la Síndic de Greuges després de diversos incidents en anteriors plenaris, durant el plenari del dilluns, el nacionalista Jordi Juan, alcalde de Tavernes i capdavanter de Compromís en aquest municipi, prohibira a la regidora progressista llegir un text referent a una proposta alternativa a una moció contra la llei de l'avortament presentada per Compromís, en la qual els nacionalistes van incloure crítiques als catòlics en general poc relacionades amb les crítiques a la llei.\nAquesta moció contra la Llei de l'avortament de Gallardón va acabar sent rebutjada gràcies a l'abstenció de la regidor socialista Carmen Canet malgrat el vot afirmatiu de Vercher.\nPer a Vercher, el fet que l'alcalde diguera que els regidors no poden llegir els textos que volen en el plenari, com a excusa per interrompre la seva intervenció mentre que instants abans havia deixat que la socialista Pilar Altur llegira un text sobre la mateixa moció, ha estat la gota que ha plenat el got de la seva paciència.\nLa regidora no adscrita, afirma que el nacionalista Jordi Juan amb el suport de Compromís, PSOE i Esquerra Unida, sol deixar que els plenaris municipals, als quals no permet l'accés de televisions comarcals, acaben sent escenaris de confrontació en els quals resulta molt difícil efectuar un debat polític constructiu. Així mateix, Vercher ha recordat que tant Jordi Juan com el socialista Víctor Borrás han impedit en diverses ocasions que el ple municipal acorde per majoria assumptes d’importància com ara rebaixes en el sou dels polítics o rebaixes d'impostos, atemptant contra l'essència de la democràcia representativa.\nFinalment Vercher ha dit que Tavernes no mereix que el seu alcalde, el millor remunerat de La Safor-Valldigna, seguixca el model Yanukóvich en lloc de respectar les formes democràtiques pròpies dels països democràtics d’europa occidental.\nPublicat per El diari de Tavernes a 12:39\nEtiquetes de comentaris: Nota Premsa Remesa, plenari, política\nAnònim 9 de març de 2014 a les 13:02\nEn Compromís ja li han fet la creu a este xic. Està tot apunt per a que en les primaries Jordi Juan no isca elegit i poder frenar les seues aspiracions. La seua actitut totalitaria no ha agradat als alts ejecutius de Compromís. Si Juan deixa de ser cap de llista local per a anar a les primaries, serà la fi de la seua carrera política.\nAnònim 9 de març de 2014 a les 19:42\nEm pareix molt fort les accions que esta duent endavant Jordi... Jo m'enrecorde quan vaig anar a un miting a la casa de la cultura que deia que anava a portar la democràcia a Tavernes... Pero crec q aquesta forma de "Calle Vosté i Parla qui jo vuic" no és gens democràtic en la meua opinió. Cadascú esta al seu seient representant a unes persones que han aportat el seu vot.... Aixi que encara que no li agrade el que diga.... A sentir que per a algo l'Ajuntament de Tavernes li paga al alcalde i no poc.\nAnònim 9 de març de 2014 a les 23:10\nEl que fa ell no ho ha fet cap alcalde. Ni en temps de Franco.\nAnònim 10 de març de 2014 a les 12:16\nJo crec que Jordi pareix més Maduro el de Venezuela que Janukovic. La veritat és que tots son dictaors però a Jordi li veig més paregut amb Maduro.\nAnònim 10 de març de 2014 a les 16:28


Un creuer arquitectònic per Chicago | Viatges amb cartabó\nPosted on 2 Octubre 2012 17 Juliol 2014\nChicago és de les ciutats dels Estats Units que hem visitat, la que més ens agrada. És una destinació obligada per als amants de l’arquitectura contemporània. Per això cada vegada que algú ens diu que hi va li enviem un mail amb una llista interminable de coses que no s’ha de perdre (no només d’arquitectura, que també ens agrada menjar i divertir-nos, eh!). I la primera recomenació sempre és la mateixa: fer un primer contacte amb la ciutat amb els itineraris pel riu Chicago que organitza la Chicago Architecture Foundation.\nLa Chicago Architecture Foundation va néixer als anys 60 amb l’objectiu de preservar l’immens patrimoni arquitectònic de la ciutat. I com que la millor manera de preservar-lo és donar-lo a conèixer, als anys 70 van començar a organitzar els primers itineraris. Ara en fan més de 50 i el més famós és aquest, el Boat Tour with the Best, que es fa amb un vaixell pel riu i pel llac Michigan, i que ofereix una visió immillorable dels impressionants gratacels que formen l’skyline de la ciutat. Dura una hora i mitja aproximadament i costa uns 38$ per persona. Hi ha tres o quatre viatges per dia i els bitllets es compren al mateix moll de sortida, just a sota del pont que creua el riu al final de la North Michigan Avenue i que uneix la principal artèria de compres de la ciutat (com una mena de Passeig de Gràcia), amb el Loop i el Millenium Park.\nL’itinerari, guiat per un dels voluntaris de la Chicago Architecture Foundation, permet veure i conèixer com es va construir la tercera ciutat dels Estats Units. Els primers assentaments daten del segle XVIII però és en el segle XIX que la ciutat viu la seva eclosió i es converteix en un gran centre econòmic i comercial gràcies a la privilegiada posició al costat del llac Michigan. Els ponts que creuen el riu ens traslladen a aquest passat més industrial. El 1871, Chicago pateix un devastador incendi que arrassa tota la ciutat. Però del desastre en fa oportunitat i arquitectes de tot el món hi viatgen per reconstruir-la. D’aquesta època, de finals dels XIX i principis del XX, daten la primera onada de gratacels i edificis de l’escola de Chicago com el Reid Murdoch Building de 1914.\nEl Reid Murdoch Building i al fons les Corncob Towers\nQuan l’expansió de Chicago va patir una aturada amb el crack econòmic del 29, la ciutat ciutat va organitzar els anys 1933 i 34 la Fira Internacional “A century of progress exposition” centrada en la revolució tecnològica i científica, que va ser un gran èxit i va impulsar Chicago un altre cop com una de les urbs més modernes del món.\nEl Merchandise Mart, tan gran que és una ciutat dins de la ciutat\nÉs en aquests anys 30 on un altre gran arquitecte, l’alemany Mies van der Rohe s’instal·la a Chicago i col·labora també en el gran desenvolupament de la ciutat. En el recorregut, vam poder veure i fotografiar dos edificis que mostren la petjada de Mies a la ciutat: l’edifici IBM (de l’arquitecte) i la Lake Point Tower (d’uns deixebles seus).\nLa perspectiva que t’ofereix veure els edificis des del riu et permet descobrir racons que queden amagats des de terra. Com la part baixa de la Marina City, les dues torres també conegudes com a Corncob Towers perquè semblen dues panotxes.\nTambé des del creuer és l’únic lloc on va trobar que es podia fotografiar sencer l’edifici més alt dels Estats Units: la Sears Tower. Tot i que el nom oficial ara és Willis Tower tothom continua coneixent l’edifici amb el seu nom antic. Dalt de tot hi ha un mirador amb unes vistes increïbles però a nosaltres ens van recomenar més les que es veien des d’un altre edifici: la John Hancock Tower.\nTenim moltes, moltes més fotos d’edificis que vam fer durant el creuer, però les deixem per properes entrades, tampoc volem avorrir. Només una foto més: l’impressionant skyline de Chicago des del llac Michigan.\nThis entry was posted in Arquitectes, Chicago, Estats Units, Rutes i escapades and tagged arquitectura, boat tour, Chicago, Chicago Architecture Foundation, Estats Units, llac Michigan, Mies van der Rohe, north michigan. Bookmark the permalink.\n6 thoughts on “Un creuer arquitectònic per Chicago”\n2 Octubre 2012 at 6:45 pm\nCrec que ens entendriem molt bé viatgerament… Chicago és la meva ciutat preferida dels EEUU, meravellosa, moderna i fantàstica i increïblement cosmopolita. Hi tornaria mil vegades 😉\nHi ha un edifici preciós de Frank Lloyd Wright que es diu The Rookery al centre. Des de fora sembla poca cosa, però un cop entres és espectacular. Segur que hi vau entrar, oi? 😉\n2 Octubre 2012 at 9:17 pm\nUps, doncs a aquest no hi vam entrar… I això que vam fer un master en Frank Lloyd Wright! Apuntat per a la propera vegada que hi anem perquè ens en morim de ganes…\nI sí que ens entendríem bé viatjant, sí… Sembla que ens hem anat seguint pel món! ;P\n3 Octubre 2012 at 12:24 pm\nOstres, una ciutat ben farcida d’edificis increïbles!! li diuen la ciutat del vent, oi?\nNosaltres la tenim pendent, vam estar a NY i Washington, però no teniem temps per més, l’excusa perfecte per tornar a NY!! 😉\n3 Octubre 2012 at 1:13 pm\nEl vent és una cosa que no surt a les fotos però us podem ben assegurar que en feia! Malgrat que era un dia esplèndid vam acabar el creuer una mica congelats…\nChicago és menys turística que Nova York però més “real” i sobretot més jove i més indie… L’ideal és combinar les dues ciutats: primer una paradeta a Nova York i després Chicago. Nosaltres ho vam fer així. 😉


Volen fomentar la igualtat entre els treballadors de l'ajuntament de Platja d'Aro • Ràdio Capital de l'Empordà\nVolen fomentar la igualtat entre els treballadors de l’ajuntament de Platja d’Aro\nL’Ajuntament de Platja d’Aro s’ha dotat d’un pla d’igualtat per combatre la discriminació laboral entre homes i dones. El projecte està dirigit per l’empresa Neòpolis i vol treballar totes les necessitats en matèria d’igualtat que vagin sorgint en el consistori.\nUna dada: els treballadors homes de l’ajuntament estan presents en 30 oficis, mentre que les dones només en 15, majoritàriament en tasques d’administració i educació.\nEl consistori insisteix en què en els processos de selecció fomenten la no-discriminació, i a més asseguren garantir la igualtat a l’hora d’assignar horaris i permisos de conciliació de vida laboral i familiar. La regidora de Recursos Humans, Dolors Guirado, nega situacions de discriminació, però creu que el pla és necessari.\nDes de l’oposició, el portaveu d’Iniciativa, Pedro Torres, ha assegurat que els representants del personal no estan d’acord amb el pla, mentre que el govern diu que el pla és una base per llavors millorar-lo amb els sindicats.\nArticle anteriorEl disc de la Marató inclourà temes de Blaumut, Love of Lesbian o Buhos\nArticle següentPorts de la Generalitat renovarà la lluminària a l’Estartit, Palamós i Sant Feliu


Esther Masdeu - Especialista en Alta Sensibilitat\nEspecialista en Alta Sensibilitat\nM’apassiona el món dels infants, els joves, i tot el que faci referència a les persones; com som, com pensem, sentim, com evolucionem, quins canvis fem, qui som i quines possibilitats i poder tenim. Tot i així m’agraden els reptes i m’atrau el que discrepa i se sent o el fan sentir diferent. M’agrada ajudar, escoltar i acompanyar.\nLa meva primera feina amb nòmina abans de ser mare va ser amb persones amb autisme. En l’actualitat, faig de mestra d’educació especial en una escola acompanyant aquells alumnes amb més dificultats i fent també educació emocional, que és el pilar a partir del qual es poden assentar els aprenentatges més tard. Sóc una fan d’aquest aspecte de l’aprenentatge i acompanyament dels infants i joves!\nLa persona no només ha d’acumular sabers, ha d’aprendre a ser, i això implica tot el que són valors, relacions, sentiments, emocions i creixement des de l’interior.\nDesprés, també acompanyo a través del coaching a persones que demanen ajuda o volen fer un canvi. Com a persona altament sensible, imparteixo tallers sobre alta sensibilitat a fi d’anar ampliant consciència d’aquest tret, sobretot a famílies, escoles i a professionals i mitjans que en vulguin saber més. També faig xerrades i formacions sobre criança, benestar emocional, educació emocional, alta sensibilitat i creixement personal.\nLa meva vida està plena d’èxits i alguns patiments i fracassos. Els èxits els he après a valorar amb els anys; he estat una nena prou feliç, la gran de quatre germans, sensible, amb un pare i una mare referents d’amor, els estimo, respecto i agraeixo tot. Comparteixo vida des dels divuit anys amb la mateixa parella, l’amor de la meva vida, tenim dos fills que són un tresor i unes bellíssimes persones, la Judith i l’Oriol, el meu llegat. No són meus, són de la vida. Quin regal!\nComparteixo també vida amb els llibres, el coneixement, la solitud, la bona companyia d’amistats, família i coneguts de qui aprenc molt cada dia, i a qui agraeixo pel que m’ensenyen de mi i m’aporten. Les persones són com he dit, l’objectiu del meu ser.\nUna Matrícula d’Honor en pedagogia a 1r de carrera i una en diagnòstic i orientació a 2n, potser un presagi d’allò que és i ha estat la meva vocació, i mirant enrere en allò que he dedicat més temps de la meva vida laboral. I un 25 sobre 25 en una prova del màster, perquè no destacar-ho, en el moment en que la meva vida es posava del revés per motius de salut, familiars i de crisis personals i laborals, un gran regal. Perquè d’aquests entesos patiments i fracassos, justament, són dels que més he après, i als que dono també les gràcies. Si no, no podria ser on sóc ara i fer el que faig. Després d’haver-me acompanyat a mi, gaudir acompanyant a les persones a millorar en el seu ser i estar. Perquè si, perquè és possible, i no ho pots saber i fer fins que tu no ho has experimentat.\nEls èxits ens fan grans, però els fracassos ens han de servir per aixecar-nos i respondre’ns a la pregunta: Què he d’aprendre d’aquesta situació? Què m’està ensenyant? I seguir.\nCom veus, sóc una persona tal qual, que ha experimentat el plaer i el dolor en les diferents formes i maneres, i que a dia d’avui viu conscient el més humil i millor que pot i sap, fluint en l’acceptació i la pau del cor.\n- Mestra d’educació especial\n- Màster en Coaching i lideratge personal\n- Especialista en Desenvolupament i lideratge personal\n- Especialista en coaching educatiu\n- Interioritat i consciència espiritual\n- Mestra d’educació especial UB. Universitat de Barcelona\n- Postgrau en Coaching i Lideratge personal. Universitat de Barcelona\n- Máster en Coaching i Lideratge personal UB. Universitat de Barcelona\n- Máster en metaprogramaciócognitiva Institut Internacional de Metaprogramación cognitiva\n- Especialista en Coaching per Valors Simon Dolan i David Alonso\n- Especialista en Desenvolupament i Lideratge personal Institut Gomà\n- Especialista en Coaching Educatiu Universitat Cardenal Herrera. València\n- Mindfulness: Curs amb Belèn Giner\nEducació emocional: Educadora Emocional / La granja escola. Santa Maria de Palautordera\nInterioritat i consciència espiritual: Aula Interior- Daniel Gabarró / Consciència Espiritual online- Mònica Fusté / Eneagrama- Borja Vilaseca / Vipasana - Lola Feliu\nDiferents retirs de recolliment i treball personal als estius\nA més de ser una lectora i seguidora incansable de les meves quatre pilars: acompanyament, educació, creixement personal i espiritual, alta sensibilitat i educació emocional.\n© 2018 Esther Masdeu. DRETS RESERVATS


Ematsa elabora el Pla Estratègic VIA2030 per a la pròxima dècada - Tottarragona.cat :: Diari digital independent d'informació i d'opinió de Tarragona\nEmatsa elabora el Pla Estratègic VIA2030 per a la pròxima dècada\nL’Empresa Municipal Mixta d’Aigües de Tarragona ha elaborat un pla estratègic per als deu anys vinents de la companyia. El Pla, anomenat VIA2030, estableix les línies d’acció per seguir prestant un servei essencial, eficaç i eficient preservant l’entorn. “La gestió de l’aigua és un servei essencial que cal prestar amb excel.lència, això vol dir garantir-ne l’accés universal amb qualitat sanitària.\nL’emergència climàtica ens posa davant un gran repte per garantir aquest servei, per això amb el VIA2030, un full de ruta a deu anys vista, ens proposem treballar en el millor dels escenaris i ens preparem per al pitjor”, explica el president d’Ematsa, Jordi Fortuny.\nEl VIA2030 s’assenta sobre quatre pilars estratègics a partir dels quals s’estableixen 14 iniciatives a assolir en la pròxima dècada a través de més de 100 projectes. Aquests pilars són:\n•\tResiliència: garantir el servei 24 hores set dies a la setmana\n•\tCircularitat i medi: avançar cap a una economia circular i sostenible on l’activitat esdevingui ambientalment neutre\n•\tPersones: contribuir a la comunitat i al territori amb un servei adaptat a les necessitats de la ciutadania\n•\tInnovació i coneixement: potenciar l’eficiència i la millora contínua establint sinergies amb el territori.\nEn aquest sentit, el president de la companyia assenyala que “els pilars s’emmirallen en el fet casteller, tret identitari tarragoní, fixant-ne quatre el mateix número que les colles de la ciutat. A més també pren els seus valors com la cooperació, el treball en equip per un objectiu comú i ens identifica amb el territori on prestem i volem seguir prestant un servei eficaç i eficient”.\nAigua és benestar\nEl full de ruta estableix un propòsit que vertebra tot el document: Aigua és benestar. Un concepte que engloba la cura de l’entorn, l’eficiència en la prestació del servei i l’accés universal al recurs, de la combinació d’aquests factors en resulta el benestar de la comunitat. Així ho explica Fortuny, “la nostra prioritat i raó de ser són les persones, la ciutadania a la qual abastim, per això, treballem conjuntament amb els equips de serveis socials per assegurar l'accés universal. Ja disposem de mecanismes com el Fons Social i les bonificacions per a les persones en situació de vulnerabilitat, però continuarem explorant noves vies de col.laboració per enfortir aquest dret a un servei essencial”.\nUna visió àmplia davant l’emergència climàtica\nPer elaborar el Pla, la companyia ha fet una doble tasca d’anàlisi. Per una banda, s’han avaluat les potencialitats, oportunitats, així com l’expertesa i el coneixement que aglutina l’empresa després de més de trenta anys gestionant el cicle integral de l’aigua. A més, s’han recollit les propostes i expectatives de tot l’equip humà amb un procés intern de participació. Per altra banda, s’ha elaborat una àmplia anàlisi extern des de l’àmbit global fins al local, prenent com a referència els Objectius de Desenvolupament Sostenible que estableix l’ONU per protegir el planeta i millorar la vida de les persones amb l’horitzó 2030. El VIA2030, també s’alinea amb el Green Deal que impulsa la UE i del qual se’n deriven noves directives orientades a fer front a l’emergència climàtica i que en els anys vinents es transposaran a l’àmbit estatal, autonòmic i local.\nRedacció TT - 04/11/2021 - 09:30h


Teràpia individual - Hylé Consulta de Psicologia - Psicòleg en Barcelona\nSi no has trobat el teu problema concret entre les nostres especialitats, no et preocupis. Simplement hem destacat aquells més freqüents i que solem treballar en major proporció en teràpia individual o de parella. Però abastem un ampli rang de dificultats vitals entre les quals podria estar el teu cas. No dubtis a preguntar-nos, l’experiència ens diu que la majoria de les persones pensa que el seu problema és únic. La realitat és que no estan tan sols com creuen.\nLa nostra teràpia individual\nLa teràpia individual que oferim segueix el model típic de sessions d’una hora. Hem creat un ambient acollidor i tranquil perquè la persona se senti còmoda i lliure d’explorar allò que li preocupa sense restriccions. Una zona segura on es pugui mantenir l’adequada confidencialitat i es propiciï un bon vincle client-terapeuta.\nEncara que oferim psicoteràpia per a persones amb trastorns i altres quadres clínics diagnosticats, en Hylé no realitzem diagnòstics mèdic-clínics amb manuals de psicopatologia. Per descomptat, tret que se’ns sol·liciti expressament o que resulti d’utilitat per a la teràpia: creiem que qui acudeix al psicòleg té ja una certa idea del que li ocorre, encara que sigui poc precisa, i que posar-li un nom clínic no acostuma a resultar de molta ajuda concreta. En aquest sentit, les primeres sessions són d’exploració, i una vegada recollida la informació s’ofereix una devolució. És a dir, una hipòtesi sobre el problema des del punt de vista professional del terapeuta.\nEn aquestes sessions primerenques és important que quedin fixades les millores a aconseguir i la línia de treball principal. Pensem que aquests objectius s’han de traçar en consens entre tots dos actors implicats, així que la flexibilitat és important.\nEls psicòlegs d’Hylé seguim un model humanista, per la qual cosa en les sessions es poden proposar alguns exercicis. Normalment per treballar amb fantasies, somnis, imatges, dramatitzacions, role-playing, etc. Sabem que això pot resultar estrany per a algunes persones, per tant si no es desitja realitzar alguna activitat proposada, existeix llibertat total per dir-ho.


ERC augura un gran acord CiU, PP i PSC per a la llei a favor del BCN World - Diari de Girona\nERC augura un gran acord CiU, PP i PSC per a la llei a favor del BCN World\nBARCELONA | EFE/DDG El líder d'ERC, Oriol Junqueras, va augurar ahir un acord entre CiU, PP i PSC per aprovar la reforma de la llei del joc que permeti instal·lar el gran centre d'oci BCN World, i va voler deixar clar que el seu partit estava en contra de tractar el sector del joc com un motor de l'economia catalana. En un dinar amb l'Associació Independent de Joves Empresaris de Catalunya (AIJEC), Junqueras va comentar, a preguntes dels assistents, la llei sobre centres recreatius turístics, que es trobava en tràmit parlamentari en comissió.\nERC va donar suport a la presa en consideració del citat text però ja va advertir que si no es modificava substancialment, no li donaria suport i va expressar el seu desacord amb l'objectiu de CiU de rebaixar els impostos als centres recreatius i d'oci. D'altra banda, el dirigent republicà va indicar que donar suport a ERC i que aquesta sigui la primera força de Catalunya "és la millor garantia de futur per a l'economia catalana" perquè només el seu partit "és capaç de tenir una visió prou oberta com per a posar d'acord amb empresaris i sindicats". "Aquest treball no el faran els partits de la dreta, i per descomptat, no ho farà el PSC", va recalcar el líder republicà abans d'apuntar que ERC podia ser "amic" dels empresaris i dels negocis ("business friendly"), però també ho era dels sindicats, "en realitat sóc "country friendly" (amic del país), va postil·lar. L'aposta d'ERC, va subratllar, "és per l'economia productiva, especialment la industrial".


Elter, el portal d'Osona - L'alcalde de Vic impulsa un consell d'alcaldes en el si d'UDC\ndissabte 28 de juny de 2008 13:43h\nEs planteja, segons els seus ideòlegs, com un espai on debatre sobre política conjunta\nVic, | Una vintena dels gairebé quaranta alcaldes que UDC (Unió Democràtica de Catalunya) té durant aquest mandat arreu del país proposaran en el pròxim congrés del partit la possibilitat de crear un consell d’alcaldes. Això, almenys, es va acordar en la trobada celebrada divendres a Vic i que va impulsar l’alcalde de Vic, Josep Maria Vila d’Abadal.\nAquest futur i hipotètic òrgan es planteja, segons els seus ideòlegs, com un espai on debatre sobre política conjunta i on es té previst celebrar sessions un cop cada sis mesos.\nPel que fa a l’estructura, i tal i com es desprèn dels arguments acordats, aquest nou òrgan tindria un president i estaria format per un òrgan executiu i un membre del comitè de govern d’Unió Democràtica responsable de la política municipal.\nAmb tot, i malgrat ser el principal impulsor del projecte, Josep Maria Vila d’Abadal ja ha manifestat que si el Consell d’alcaldes s’acaba aprovant, ell no optarà per presidir-lo. En cas que s’acabi concretant, el consell d’alcaldes d’Unió també pretén vetllat per l’obtenció de polítiques comunes entre els diferents municipis encapçalats per dirigents democratacristians.


"Macià i Companys van estar a punt de pegar-se al Palau de la Generalitat i jo no ho sabia!"\nEntrevista a Toni Soler, guionista de 14 d'abril. Macià contra Companys, un film dirigit per Manel Huerga i estrenat al Festival de Sant Sebastià. Una ficció televisiva camuflada sota l'aparença de documental enregistrat el 1932.\nACN Sant Sebastià Actualitzada el 23/09/2011 17:23\n260x366 '14 d'abril. Macià conta Companys' '14 d'abril. Macià conta Companys'\nDurant tres dies, Catalunya va ser una república sobirana. Si bé s'han repetit desenes de vegades les imatges de la proclamació de la república al balcó de la Generalitat, més desconegut és que aquest episodi cabdal del segle XX va desembocar en un enfrontament entre els dos grans mites de la història contemporània: Macià i Companys. Dues maneres de concebre el catalanisme que, després de 80 anys, prenen més vigència que mai. Estrenada al Festival de Sant Sebastià, 14 d'abril. Macià contra Companys és una ficció televisiva dirigida per Manel Huerga i amb un guió de Toni Soler que, camuflada sota l'aparença d'un documental suposadament enregistrat el 1932, entrevista els protagonistes d'aquells fets.\nPer què vau escollir un fals documental per parlar d'aquest moment històric?\nManuel Herga: El guió és del Toni Soler i, per tant, ja ho tenia pensat. M'ho plantejava com un documental. És a dir, fem l'abstracció com si poguéssim entrevistar Macià i Companys però ens comportem com si fóssim periodistes d'ara.\nEl color juga un paper important en el film. Es combina el blanc i negre amb les imatges en sèpia.\nManuel Huerga: La recreació dels fets que s'expliquen està feta en blanc i negre per marcar una separació. El blanc i negre t'ajuda a simplificar i dissimula la manca de recursos, perquè és una producció força modesta. A més, el blanc i negre recrea l'imaginari d'una època, ens identifiquem més en un període que ens ha arribat en blanc i negre.\nPerò s'hi incorporen aspectes ficticis?\nToni Soler: Sí, forçosament. La part final de la pel·lícula, per exemple, és una reunió a porta tancada entre ministres de la república espanyola i de la república catalana. Sabem què va passar, com va acabar i fins i tot què pensaven els protagonistes però no sabem què es va dir, exactament. Per tant, hem omplert els guions amb sentit comú i valor documental. No volíem fer una ficció fantasiosa.\nManuel Huerga: I al tractar-se d'una pel·lícula també ens hem pogut permetre unes llicències de tipus eficaç més que sospitós.\nCreieu que l'espectador veurà creïble trobar-se Macià i Companys parlant davant de la càmera?\nManuel Huerga: Una de les pors que tenia era que els actors resultessin prou creïbles com a subjectes entrevistats. Està força aconseguit. La convenció l'assumeix de seguida i es queda enganxat en el fil de la història.\nPere Ponce (Lluís Companys): Crec que sí i és un dels principals valors de la pel·lícula! Les intrigues polítiques passen molt de pressa i amb una projecció molt especial i ha estat molt bé situar el present un any després, quan els protagonistes ja poden analitzar els fets des d'una certa distància.\nSón tres dies cabdals per Catalunya però, alhora, són força desconeguts. Coneixem massa poc la història del nostre país?\nToni Soler: Claríssimament! La troballa va ser casual, llegint el llibre 'L'avi' de l'Alfred Bosch, on es fa una biografia novel·lada de Macià. S'explica que Macià i Companys van estar a punt de pegar-se al Palau de la Generalitat i jo no ho sabia! Van ser tres dies de sobirania fictícia de Catalunya i ningú s'ha interessat per saber què va passar! Per això m'hi vaig posar. És un episodi que barreja una certa èpica però carregat d'improvisacions i petites mesquineses polítiques que el fa molt humà. Ho trobo especialment atractiu.\nManuel Huerga: Jo sabia l'elemental sobre la proclamació de la República a Barcelona però entrar dins les diferències que tenien Macià i Companys i com es va proclamar la República tres o quatre vegades en poques hores dóna quasi una comèdia d'errors.\nEl debat entre Macià i Companys encara és vigent i ja han passat 80 anys...\nToni Soler: De fet, no n'han passat 80 anys. S'ha de restar l'època del franquisme, que va congelar el problema. Franco es pensava que l'havia resolt a base de sang però no va ser així, per desesperació de Franco i els seus successors. Aquesta doble cara del catalanisme encarnada per Macià i Companys es dóna ara mateix. Si se separen, no fan majoria i, per tant, estan condemnades a entendre's, el que genera una contradicció constant.\nManuel Huerga: És increïble veure que molts dels personatges, si els posessis un altre nom i una altra cara, són actuals. La tensió no només entre Catalunya i Espanya sinó entre la entre els catalanistes, uns que volen viure en una Catalunya federada i uns altres en una d'independent, és molt vigent. En aquella època, aquestes dues tendències es van ajuntar per fer front a un enemic comú: la monarquia. És insòlit.\nEn tres dies, Macià diu que passa de viure el millor dia de la seva vida a viure el pitjor...\nToni Soler: Macià va viure la seva vida condensada en tres dies i fer-ho amb 70 anys devia ser difícil. Aquests fets demostren que hi ha molta gent que es juga el projecte vital en poques hores. Macià devia estar batallant en sí mateix preguntant-se si estava fent bé. Estic convençut que va morir dos anys després encara amb la recança de què hagués passat si hagués apretat més.\nPosar cara a Lluís Companys tampoc deu ser fàcil. Quina ha estat la principal dificultat?\nPere Ponce: Treballar un personatge històric, tant físicament com psíquicament. Hi ha molt material que et permet aproximar-t'hi i això encara ho fa més difícil, perquè has de triar i enfocar-la cap on t'interessa. En aquest cas, cap a una confrontació entre Macià i Companys.


ELS PRESSUPOSTOS PÚBLICS I LES INVERSIONS | mc\n← SOUS PÚBLICS\nVALORACIÓ RESULTATS ELECCIONS MUNICIPALS -1- →\nELS PRESSUPOSTOS PÚBLICS I LES INVERSIONS\nPublicat el 8 juliol 2007 per candini\nHi han tres nivells d’actuacions principalment per aconseguir el finançament de les actuacions públiques en els municipis :\n1) a càrrec dels pressupostos del propi ajuntament ;\n2) aconseguir subvencions de les administracions superiors com pugui ser Generalitat i Govern Central ;\n3) Presentar esmenes anomenades “territorials “ o bé al Parlament de Catalunya o bé al Congrés i Senat en el moment de l’elaboració dels pressupostos respectius per part de les forces polítiques.\nDoncs bé això darrer és el que varem fer des del grup de CIU a Calella fa uns tres mesos a l’inici de la discussió dels pressupostos catalans amb la voluntat de que ens donessin el suport les altres forces polítiques que compartissin la necessitat de donar una bona empenta a tres qüestions per nosaltres importants per Calella com eren les següents :\nLa primera d’elles era promoure la renovació i la instal•lació del clavegueram de diferents carrers de Calella,preferentment el clavegueram del carrer Sant Joan, per un import de 400.000 euros.\nLa segona que s’introduïa era la millora integral de voreres de la ciutat, per un import de 250.000 euros.\nI la tercera, però, no menys important era assignar 30.000 euros per a l’estudi de remodelació del Teatre l’Orfeó i Sala Mozart.\nTotes i cadascuna d’elles estan a l’agenda política dels principals partits de Calella, raó per la qual no varem creure en cap moment que no es fes la força necessària tant des del PSC com d’ERC de Calella per ajudar a aconseguir aquestes injeccions econòmiques que hauríem facilitat molt més ràpidament l’actuació i en part resolució d’alguns dels problemes que de manera immediata es necessita actuar.\nD’altra banda el fet que amb aquesta mesura complementava econòmicament allò expressat pels caps de llista del PSC i ERC en els dies de la pre-campanya i campanya , ens feia creure que de ben segur haguessin votat a favor de la iniciativa de CIU al Parlament. Res més lluny de la realitat i es conformen en esperar al moment de les convocatòries per llavors demanar una quantitat o bé la signatura del Conveni que una setmana abans de les eleccions municipals va signar l’anterior Alcalde amb el Departament de Cultura i a on es diu que a partir del 2009 “es comprometen “ a actuar en els futurs equipaments culturals , però sense cap compromís econòmic ni calendarització de les accions a emprendre de manera urgent .\nQuins diners abocaran ?? si ni tant sols saben que representa econòmicament aquestes remodelacions? No era una bona oportunitat de poder aprovar aquesta partida per l’estudi del cost que representa aquestes obres ??. Si bé s’han aprovat esmenes territorials en diferents àmbits i poblacions (són afortunats) un altre element de preocupació en aquests darrers pressupostos aprovats al Parlament de Catalunya , és el centralisme en la priorització dels objectius d’aquest actual govern. Gairebé el 50 % dels pressupostos han estat per projectes del Barcelonès i Baix Llobregat , zones clarament d’influència socialista , i evidenciant un cop més el desequilibri territorial que promou aquestes polítiques del tripartit.\nCada vegada més ens trobem amb uns governants a la Generalitat que donen uns privilegis a l’àrea metropolitana que neguen en gran mesura a la resta del territori . Se’m confirma el que fa molt de temps que dic que estem en un projecte polític promogut pels socialistes i IC i amb els vist-i-plau d’ERC d’un model de País que en realitat fa que esdevingui un Barcelona/País enfront una Catalunya cada cop més pessebre. Només em va faltar escoltar al Conseller Saura en la valoració de la campanya de prevenció d’Incendis a on per explicar que hi hauria risc va dir literalment que teniem un nivell alt de possibilitats perquè “la gespa “ havia crescut molt en el bosc . És a dir que la vegetació del bosc ara ha esdevingut gespa. Sense comentaris.\n11 comentaris a l'entrada: ELS PRESSUPOSTOS PÚBLICS I LES INVERSIONS\n8 juliol 2007 a les 23:04\nNo m’ho puc barrufar!! però per què no han donat suport a aquestes esmenes? però que els hi passa a aquests barrufets!!?!!mama por! només puc treure una conclusió: són uns aficionats no?\n10 juliol 2007 a les 15:40\nHola Barrufets! Al meu bloc vaig publicar un post sobre la Fira Mediaval a on em preguntava si la entitat ecologista “Grup som naturals” que és qui va impulsar i es fa càrrec de la Fira rebia ajuda no només econòmica sino també un suport logístic i per que, no moral per part de l’Ajuntament…pel que m’han contestat sembla ser que no gaire…també això es deixaràn perdre? els barrufets que desinteressadament fan coses pel poble s’han de cuidar….\n10 juliol 2007 a les 17:08\nBarrufeta candini, gràcies per visitar-me! i tant que em pot posar als blocs dels amics! jo també ho faré!\n11 juliol 2007 a les 10:33\nEvidenment és un Govern Municipal que ja porta anys al Govern i que no s’ entera de res , que no fa la seva feina en demanar cap tipús de subvenció per Calella al Parlament de Catalunya , al Congrés o al Senat i que quan s’ asseventen que CiU de Calella ho esta fen arrivar en aquest cas al Parlament de Catalunya a través del seu Grup Parlamentari , ells passen de tot i no mouen un dit per rebre la subvenció perquè llavors els i fa vergonyà que una iniciativa de CiU de Calella (a l’ opossició) acabi significant uns bons € per Calella.\nAquest del Bipartit el que voldrien es jeure , i que la Sra. Candini i CiU de Calella anesin treballant i trovant vies de subvencions que ells anaven deixant passar com el Far , Subvenció Riera-1 , Subvenció Riera-2 , Rotondes N-II , etc, etc agafant-ne algunes una persona en concret (que ara ja no hi es) per vergonyà. I ara seguim igual : Clavagueram , Voreres , Estudi Sala Mozart. Ells sembla ser que voldrien seguir jeient , i un cop la Sra. Candini i CiU ho tinguin tot enllestit dir-lis : “Escolteu ja tenim tot un estudi fet i enllestit per la subvenció d’ X cosa per Calella , CiU al Parlament votara que si , si vosaltres feu que ERC o el PSC-PSOE (amb 1 dels 2 ni ha prou) tambè ho votin ja tenim la subvenció , però tranquils farem una cosa , farem veure que l’ idea no ha estat nostre , farem veure que es idea vostre i així podeu continuar jeient i cobrant i fer veure que sou un Govern Municipal que treballa per Calella i us posseu una medalla que sembla ser que es el que voleu”.\nSi aixó fos una empressa amb aquest seguit de perdues econòmiques , molts ja estarien despatxats faria anys , però en un Ajuntament aquest han trovat el “chollo” de la seva vida sense més o menys tindre que rendir comptes a ningú.\nNo se fins quin punt els ciutadans podriem “reclamar” legalment contra aquesta deixadesa , ja que tot el que no “agafen” desprès o ho pagarem tots els calellencs amb apujada d’ imposstos o simplement son obres o millores que ja no es realitzaran aquest propers 4 anys.\nReialment tot molt trist i aquesta legislatura comença igual com va acabar l’ anterior de pena i deixadessa total.\n11 juliol 2007 a les 12:28\nEs pot dir més alt pero no més clar Jordi , tens tota la raó . Sere molt benevol i podria admitir que algun potser s’ en salvaria , però el que esta clar es que la majoria no i la Direcció en plural , és a dir els principals res de res i es navega sense rumb.\nMira sobre el que dius , crec que la gent de Calella que fa 4 anys va votar ERC , dons una gran part aquest cop ja no ho va fer veient el desgavell i que amés aquest equip era pitjor. Recorda que CiU que sempre habia governat va passar fa 8 anys a 4 , fa 4 anys a 6 i ara a 7 , es a dir qui viu a Calella de tota la vida o de fa anys i coneix el poble i els regidors , vota i valora segons el que creu ell com s’ han fet les coses (sigui objectivament o no), però raonant i valorant el seu vot , exceptuant el % X que tot partit ja te fixé del seu electorat. Però molts nou-vinguts de l’ Area Metropolitana (alguns d’ ells que ni viuen a Calella tota la setmana) dons van votar PSC-PSOE que es el que votaven a Badalona , Sta. Coloma , etc. i no coneixen els candidats d’ aqui Calella i votan pel partit no per la gent a la que no coneixen. En aquest sentit el POUM (Capaspre) intentara amb molts més nou-vinguts esser la taula de salvació del PSC-PSOE de Calella encara que l’ Ajuntament no funcioni i evidenment portarà a l’ enfonsament progresiu dels seus socis que ara els mantenen.\n12 juliol 2007 a les 0:47\nBarrufeta Candini, això sempre!\nSeguiré expressant el que em barrufa i el que no em barrufa sigui del color que sigui!\nSi els barrufets de CIU feu alguna cosa que no em barrufa, des del respecte, ho diré… i tant amics!\n12 juliol 2007 a les 0:53\nJordi van votar nou-vinguts que ni viuen aqui entre setmana pero estan empadronats a Calella i molts van anar a votar de forma mes que sospitossa (però hasta aqui puedo hablar) i tambè les zones de vot del PP-1 i Freta van ser de domini del PSC-PSOE.\nJo si que i parlat amb 2 persones que van votar a Juhé per fer la “punyeta” a ERC i ara s’ estiren els cabells , però esta clar que votar Juhé no era una opció de canvi i a la vegada castic a ERC , en certa manera si però era 1 dels 2 socis personals d’ ERC i no li veig gaire el sentit. Zones com Pekin en aquest ultims anys “feudo” d’ ERC van sopossar una clarisima victoria de CiU …..es sopossa dons que aqui si que van canviar i reflexionar el vot i no pas cap el PSC-PSOE.\nJordi com aquell que diu l’ abstenció quasi va ser del 48% , és a dir que clar que molts nou-vinguts no voten però tampóc els calellencs “antics” en general i be el % és més o menys el mateix que a tot Catalunya.\n12 juliol 2007 a les 12:39\nNo es que els voti ni a un ni a l’altre , però tant de bo tinguis raó Jordi i aixó del trasvassament de vots d’ ERC al PSC-PSOE a Calella sigui questió de “rabietes” o situacions puntuals que van i venen i no que Calella ja hagi prés el camí etern del PSC-PSOE. Malgrat no votar ERC si que emb preocupa quina direcció de “per decades” agafa aquesta formació nacionalista/indepèndentista.\n14 juliol 2007 a les 17:38\nJa deia jo que la barrufava extranya aquesta fira…no la veig transparent..i si que és veritat que El barrufet Juhé estava sol i en canvi la Barrufeta Candini estava molt ben acompanyada pels seus, no sé, em barrufa la sensació de que hi ha molt bon rotllo entre els barrufets de CIU.. i d’ERC només vaig veure a la Barrufeta Rocafort i el Barrufet Basart, però aquest no conta no?\n15 juliol 2007 a les 13:54\nNo ve a cuento amb aquest post , però avui hi vist al Teletex de TV-3 que en Joan Puigcercós (ERC) demana a Josep Piqué (PP) que dimiteixí del seu carrèc , per que moltissims articles de l’ Estatut català que el PP ha portat al Constitucional , son iguals a altres Estatuts que el PP no ha dit ni piu. Tot aixó ja ho sabem i ja sabem amb qui , ha que i al que “juga” el Sr. Piqué i el PP i que si es que era la “cara amable” del PP amb totes les decisions que han hagut al PP ja sabem en quina posicció queda el Sr. Piqué , que soposso ja li esta tot be , o intenta canviar el PP desde dins (tasca practicament impossible) i per aixó no plega.\nDit aixó i “gracies” a aixó el PP ja te els resultats que te a Catalunya , llavors emb pregunto? el Sr. Puigcercós qui és? , esta moralment capacitat? per donar lliçons a altres formacions , quan la seva formació ERC gracies a ell i al Sr. Carod es una olla de grills que han fet sorgir el Reagrupament.Cat d’ en Carretero , que ha passat el que ha passat amb l’ Uriel Bertran , tambè l’ aparició de la CUP , que la ERC actual en lineas generals actualment es una crosa del PSOE i del Montilla (un perdedor) per arraconar el nacionalisme, que electoralment fa 2 eleccions que els hi diuen: “nois no es aixó” i ells ni cas a esgotar el poder i NO convocar el Congrés Nacional Extraordinari , que ara no saben si van fer be dien si a l’ Estatut o no , o que potser es van equivocar…………Sr. Puigcercós hem sembla deplorable l’ actitut del PP en vers l’ Estatut , però crec que vostè te un greu problema a casa seva generat per voste i el Sr. Carod , que teniu una greu crisi interna de la que us feu els sords i mentre no el sol.lucioni o canvi d’ actitut ho plegui si així li demanen , crèc que esta demès criticar a altres partits quan tu desde el teu propí partit l’ enfonses , el divideixes i et carregues el nacionalisme català. Fest-ho mirar Joan abans de xerrar tant , que sembla que més que d’ una acampada vens vens d’ una calçotada.\n3 juliol 2010 a les 7:09\nha apart de xerramequeries i arrassar terrenys per donar-li pisos a gent de fora de Calella i el PSOE perpetuar-se en el poder. ERC ho saben però viuen el dia a dia i pensen en els seus guanys economics de vendre pisos , uns guanyeran calers i els altres vots a mig i llarc plaç. Aixó es el “gran pacte” d’ aquesta gent. Molta gent de base d’ ERC esta en contra , però l’ opinió d’aquest no conta per res.


a) Projectes iniciats, despeses realitzades o factures, amb data anterior a la data de la visita de comprovació de no-inici d'inversions un cop sol·licitat l'ajut, o posteriors a la data de finalització del termini d'execució i justificació establerta en la resolució.\nb) Projectes fragmentats o en fases que no puguin funcionar de manera independent. També es considerarà projecte fragmentat quan es realitzin diverses inversions en el mateix període i ubicació, i se sol·licitin ajuts a convocatòries d'operacions diferents per a la realització d'aquestes.\nc) Projectes que no permetin el ple funcionament de l'activitat econòmica i no tinguin identitat ni coherència global.\nd) L'IVA i qualsevol impost, gravamen, taxa, interessos, recàrrecs, sancions, etc.\ne) La compra de terrenys i d'immobles.\nf) Els equips i béns mobles de segona mà.\ng) Despeses de simple reposició.\nh) Les despeses corresponents a lloguers o tràmits de constitució d'empreses (notari, registre, etc.).\ni) El manteniment o reparació de béns mobles i immobles. Tampoc la restauració de béns mobles.\nj) La imputació de mà d'obra pròpia, o dels/de les socis/sòcies en el cas de societats. En les entitats públiques es considera mà d'obra pròpia aquella despesa realitzada per les empreses participades per ens locals en més d'un 25%.\nk) Les despeses de llicències, patents i permisos.\nl) Estudis, memòries, projectes o altres despeses per a la legalització de l'activitat.\nm) L'organització i/o assistència a fires, congressos, la promoció de productes i la publicitat de marques i empreses concretes.\nn) Qualsevol inversió relacionada amb investigació i recerca.\no) L'adquisició de béns mobles amb vida útil inferior a cinc anys, els conceptes de despesa fungibles, elements decoratius i el parament de la llar. Tampoc el vestuari necessari per a la pràctica de l'activitat subvencionada.\np) Qualsevol despesa relacionada amb productes financers, i les inversions finançades amb el lísing i el rènting.\nq) Qualsevol inversió relacionada amb apartaments turístics, habitatges d'ús turístic, terrenys d'acampada que no tinguin la consideració de càmping o similars.\nr) L'adquisició o l'adequació de vehicles (amb l'excepció dels casos en què l'adequació d'un vehicle tingui relació directa amb l'activitat subvencionada i sigui com a molt un 30% de la inversió aprovada i executada). A efectes d'aquesta Ordre, s'entén com a vehicle aquells que siguin motoritzats.\ns) Les inversions en empreses franquiciades, delegacions o sucursals, cadenes i grups empresarials, empreses col·laboradores de concessions oficials.\nt) Les farmàcies, els estancs, les benzineres, les entitats financeres i les administracions de loteria.\nu) Les inversions relacionades amb la instal·lació d'energies renovables, a excepció d'aquelles que suposin l'autoconsum.\nv) Qualsevol inversió relacionada amb el trasllat d'activitats quan estigui motivat per l'aplicació d'una normativa de compliment obligatori.\nw) Inversions o actuacions efectuades sobre béns d'ús privatiu de la persona sol·licitant. Les inversions s'han d'efectuar sobre béns adreçats al públic en general, amb accés independent d'altres dependències, amb caràcter permanent i amb un horari comercial definit i suficient.\nx) Les inversions relacionades amb la producció de productes agrícoles, ramaders, forestals i pesquers.\ny) Les despeses referents a l'adquisició de maquinària agrícola.\nz) Les despeses referents a l'adquisició d'animals o plantes.\na') Les barriques, bótes, tines (de fusta o ceràmica), palots, etc., excepte quan es tracti d'una creació d'empresa, i sigui complementari d'altres inversions, amb un màxim del 30% del total elegible.\nb') Qualsevol inversió relacionada amb la formació.\nc') Partides d'imprevistos o despeses condicionades.\nd') Despeses corrents de l'empresa.\ne') Despeses referents al disseny de marca, logos, etc.\nf') Inversions relacionades amb canvis d'il·luminació, tot i que comportin estalvi energètic.


¡Agua para todos!... i que la trompa no ature el seu ball! - Levante-EMV\n¡Agua para todos!... i que la trompa no ature el seu ball!\nTornen els eslògans i les velles consignes sobre l’aigua i sembla que el temps no passe. En breu es presentaran al públic els projectes de revisió dels plans de les conques del Xúquer i el Segura, pràcticament tot el territori valencià. El pla que ara es revisa es va aprovar fa sis anys amb el vot en contra del primer Govern del Botànic acabat de constituir. Els objectius no han variat, tampoc la seua justificació.\nSegons la percepció dels científics, la disponibilitat futura d’aigua per a usos humans depèn del bon estat dels ecosistemes per on circula l’aigua. Des de les fonts a les aigües costaneres. La recuperació i conservació en bon estat d’aquests ecosistemes, junt amb l’exigència de repartir els costos generats per l’ús de l’aigua amb equitat -tot repercutint-los als causants del deteriorament- conformen l’estructura vigent d’una política hídrica que vol ser democràtica.\nSi l’anterior pla es va concebre quan l’austeritat marcava la pauta a les administracions públiques, en aquesta ocasió l’expectativa dels fons de recuperació presenta un horitzó financer més falaguer. D’ací, la mobilització dels diversos grups d’interès que competeixen per maximitzar la seua participació en un pastís que, malgrat tenir una magnitud excepcional, és limitat. La defensa de l’interès general, però, obliga a considerar els costos d’oportunitat.\nLa segona novetat important és l’alineament polític de les administracions protagonistes del procés de planificació. Avui, els actors polítics més rellevants com ara el Govern central -responsable de la planificació per mitjà de les confederacions hidrogràfiques-, les comunitats autònomes valenciana i castellano-manxega -titulars de nombroses competències relacionades amb les mesures dels plans- o l’Ajuntament de València, propietari del llac de l’Albufera, se situen al bloc considerat d’esquerres. En contrast, la ciutat i la Diputació Provincial d’Alacant, en sintonia amb la Regió de Murcia i governades pel PP, han aconseguit marcar l’agenda de la política de l’aigua al sud del País, tot i tenir un pes menor des del punt de vista competencial.\nMalgrat les dècades transcorregudes, el debat públic continua girant al voltant de dos assumptes heretats de l’estructuralisme hidràulic del segle passat: el transvasament Tajo-Segura i la modernització de regadius. El primer, polèmic des del seu origen, cobra protagonisme amb la proposta recent del Ministeri de Transició Ecològica (Miterd) de modificar les normes de transvasament amb la finalitat -en paraules de la ministra- de «fer un ús més intel·ligent de l’aigua». A més de garantir un cabal menor -però més regular- cap al Segura, la proposta és especialment rellevant perquè envia un senyal inequívoc de la voluntat d’alinear la gestió amb els objectius de recuperació ecològica i de foment de l’ús sostenible de l’aigua a totes les conques. Aquest posicionament del ministeri desqualifica, a més, la Generalitat, que havia qüestionat la revisió a l’alça dels cabals ecològics al Tajo en una delirant al·legació a la qual es confonen demandes (dels usuaris) amb restriccions prèvies (dels ecosistemes) i s’oblida el caràcter preferent de les assignacions en la conca cedent.\nRespecte a la modernització, al flaire dels anhelats fons europeus de recuperació, les corporacions de regants de tot l’Estat han encetat una intensa campanya de lobby, que sembla haver assolit els seus objectius davant les administracions valencianes. Al Xúquer la proposta dels regants es concreta en la promesa d’un cabal per a l’Albufera a canvi del finançament del reg a degoteig. Invertint així els termes de prioritats i desviant l’atenció d’allò essencial: la consentida sobreexplotació de l’aqüífer de la Manxa Oriental, on s’evaporen els cabals que alimentaven el riu, les sèquies, els camps i finalment l’Albufera.\nMalgrat les promeses electorals i els acords de govern, durant els sis anys transcorreguts des que la Generalitat es posicionara en contra del pla de conca que ara es revisa, l’estratègia del Govern valencià ha consistit en no fer: ni elaboració de l’Estratègia Valenciana de l’Aigua per a recuperar el bon estat de rius, llacs, etcètera, ni creació del Centre Valencià del Cicle Urbà de l’Aigua. Les dues actuacions estel·lars dels acords del Botànic II.\nLa manca d’iniciativa comporta conseqüències. Al sud del País, el PP ha aconseguit no només continuar liderant el discurs, a manca d’una alternativa seriosa i creïble, sinó arrossegar el Govern valencià a les seues posicions obsoletes. Com li ha recordat recentment la ministra Teresa Ribera al president Ximo Puig: cal gestionar amb intel·ligència i dins el marc de la política de l’aigua del segle XXI.\nEl més preocupant, però, és que actuar dins un marc obsolet col·loca els interessos dels valencians en una situació de doble pèrdua. Per una banda, retarda l’adaptació necessària de les conques del sud a una situació de reducció progressiva però inexorable dels cabals transvasats. Per l’altra, el Govern valencià renuncia incomprensiblement a reivindicar, front a la mateixa comunitat que reclama amb arguments inapel·lables la recuperació del Tajo, la reversió de la sobreexplotació del aqüífer de capçalera del Xúquer, fonamental per a alimentar els regs de la Ribera i l’Albufera. I continua la trompa girant...\n1 Irán vota en un clima de apatía total\n2 Belarra reinicia un Podemos que promete no ceder ante el PSOE\n3 El espíritu de les Fogueres de Xàbia sobrevive en los escaparates\n5 ¡Hazte fallero! Así invitan las comisiones a apuntarse\nBotellón 'remember' al ritmo de Gala en Blasco Ibáñez\nOratge - 18 de juny, 2021\nLocalizan el cuerpo de Wafaa en el pozo de una finca de la familia del detenido\nGuardia Civil / Agencia EFE