Festa Major de Solsona - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa Festa Major de Solsona és una festa tradicional i popular que se celebra a la ciutat de Solsona, capital de la comarca del Solsonès, durant la festivitat de la Mare de Déu del Claustre, patrona de Solsona.\nEl Gegant Vell de Solsona.\nLa celebració té lloc a Solsona durant els dies 7, 8 i 9 de setembre i té com principal característica els gegants i altres elements folklòrics com poden ser el bestiari, els cavallets, el ball de bastons, constituint així una de les manifestacions folklòriques més destacades de Catalunya.\nL'any 2008 la Generalitat de Catalunya va declarar-la Festa patrimonial d'interès nacional, atorgant-li així el màxim reconeixement que la Generalitat pot fer en aquest àmbit.\nTambé se sol reconèixer a la Festa Major de Solsona com a Festes en honor de la Mare de Déu del Claustre.\nL'Ajuntament de Solsona és l'encarregat d'organitzar la major part de la Festa Major, però la vessant tradicional d'aquesta ve organitzada pel mateix Ajuntament i també per l'Agrupació de Geganters de Solsona, quant a l'àmbit relacionat amb els gegants i els actes més festius, i la Confraria de la Mare de Déu del Claustre, quant a l'àmbit religiós i el relacionat amb la Mare de Déu del Claustre.\nL'origen de la Festa Major és del segle xvii, quan el 1653 es decidí proclamar a la Mare de Déu del Claustre patrona de la ciutat per haver salvat els solsonins d'un context devastador protagonitzat principalment per una pesta. A partir de 1653, es va establir que cada 8 de setembre, dia del naixement de la Mare de Déu, es trauria la imatge en processó.\nTant gran havia de ser aquesta celebració, que amb el temps s'incorporaren els elements que sortien durant la processó del Corpus (a Solsona la festivitat del Corpus està documentada des de 1331). A més a més, la importància de la Festa Major es féu evident quan les reparacions dels gegants i els diferents elements participatius de la processó eren pagats per la Confraria de la Mare de Déu del Claustre.\nAmb el pas del temps, l'estructura de la festa evolucionà fins a l'actualitat, amb tres dies de celebració i la participació característica dels gegants i altres elements del folklore solsoní acompanyant a les autoritats en les pujades i baixades i precedint les processons de la patrona de la ciutat.\nUna de les parts de la festa més destacades és la dels ballets tradicionals a la plaça Major. De fet, l'any 1934 fou el primer cop que es van fer els balls a la plaça Major davant la presència de les autoritats amb la intenció d'aglutinar en un mateix acte una sèrie de danses que ja es venien realitzant però només en ballades puntuals a cases o places i carrers concrets.\n1.1 7 de setembre\n1.2 8 de setembre\n1.3 9 de setembre\n2 Els Gegants i el Protocol del Folklore Geganter\n2.1 Els Gegants i els altres elements folklòrics\n2.2 El Protocol del Folklore Geganter de les Diades del Corpus i de la Festa Major\n3 Els ballets\n4.1 Les músiques dels ballets\n4.2 Els passacarrers\n4.3 Els músics\n7 de setembreModifica\nEl pregoner municipal de Solsona, realitzant el pregó de la festa.\nEls actes tradicionals s'inicien amb la vigília de la Festa Major, el dia 7 de setembre. A les dotze del migdia les campanes de la Catedral repiquen com ho solen fer a cada vigília d'una festivitat important. De fet, les campanes són les primeres a anunciar que la Festa Major s'atansa.\nA la una del migdia, els gegants i els altres elements del folklore solsoní resten quiets davant la Casa de la Ciutat, esperant que tingui lloc la salutació de l'alcalde i que es dispari el tro.\nEl tro és un coet que es dispara des del balcó principal de l'Ajuntament i que dóna l'inici oficial de la Festa Major. Aleshores, es continua amb la salutació per part del batlle de Solsona que dirigeix unes paraules als solsonins i les solsonines amb motiu de la Festa. Seguidament, el pregoner municipal surt al balcó, vestit de gala especialment per l'ocasió, i amb un toc de corneta realitza la "crida" demanant als ciutadans que engalanin els seus balcons i finestres amb domassos i flors amb motiu de la celebració.\nEn aquell precís moment, comença el Pregó de la Festa pels carrers i places de la ciutat. Els gegants i els altres components del folklore de la Festa Major acompanyen, juntament amb la banda de músics, al pregoner municipal a fer el pregó pels diferents indrets del Nucli Antic realitzant el recorregut tradicional. Mentrestant els trabucaires encenen una Tronada just en el moment que els gegants comencen a fer el recorregut. El pregó s'acaba a la plaça de Sant Joan on hi té lloc una ballada final dels quatre gegants solsonins.\nEls actes de la vigília, però, continuen al vespre. Passades les vuit del vespre, el Ball de Bastons, format per nens i nenes de 7 a 11 anys, acompanya al ritme de la música de la banda, a les autoritats de la ciutat. L'alcalde i els regidors flanquejats pels agutzils vestits de gala assisteixen a la Capella de la Mare de Déu del Claustre a les Vespres Solemnes i al Cant de la Salve en honor de la patrona de la ciutat.\nDesprés, la mateixa comitiva es dirigeix a l'indret on hi té lloc el Castell de Focs, que a Solsona es realitza amb motiu del començament de la Festa Major. Durant el passacarrers que es realitza per anar a veure el castell de focs, s'encenen les antigues teieres dels carrers de Solsona.\n8 de setembreModifica\nBaixada de la Corporació Municipal durant la Festa Major de 2008.\nEls gegants ballant entre una multitud a la plaça Major.\nHomenatge a la patrona de la ciutat a l'interior de la Catedral.\nEl dia 8 de setembre és el dia que els solsonins de 1653 van escollir perquè se celebrés la Festa en honor de la Mare de Déu del Claustre, coincidint així amb la data de celebració del naixement de Maria, mare de Jesús. A més a més, també coincideix amb el Dia de les Verges Trobades, tractant-se de la patrona de Solsona d'una imatge que va ser trobada al pou de l'antic monestir, segons conta la llegenda.\nA les nou del matí, té lloc la primera missa en honor de la patrona de la ciutat a la seva capella. Aquesta és acompanyada dels cants de l'Escolania de la Mare de Déu del Claustre i dels cantaires de la Capella de Música. Abans de les deu, els Trabucaires disparen salves d'honor pels contorns de les antigues muralles.\nA tres quarts d'onze del matí, la Corporació Municipal, acompanyada dels gegants, el bestiari, els cavallets i el ball de bastons es dirigeixen cap a la Catedral per assistir a la missa d'onze. El recorregut que va de la Casa de la Ciutat fins a la plaça de la Catedral es denomina "la Baixada". Un cop arriben a la plaça de la Catedral, o plaça de l'Església, els gegants ballen al ritme de la banda de música mentre les autoritats fan entrada dins la Catedral.\nLa missa d'onze és la missa principal de Festa Major, que es torna a repetir també l'endemà, equivalent a un Ofici o a una Missa Major. Acostuma a ser celebrada per un conjunt nombrós de sacerdots de la ciutat i pel bisbe de Solsona. La missa també compta amb la presència dels priors dels Quatre Castells i dels quatre Administradors de la Confraria de la Mare de Déu del Claustre.\nMentre a dins la Catedral se celebra la missa, a fora es va omplint de gent que va a veure els gegants parats i esperant que la celebració litúrgica s'acabi.\nQuan la Corporació surt, els gegants es disposen a ballar un altre cop i juntament amb la resta d'elements festius els acompanyen a la plaça Major, indret on hi tindrà lloc el conjunt de ballets tradicionals.\nLes autoritats es col·loquen a un entarimat engalanat i col·locat per l'ocasió i allà hi té lloc la proclamació de la pubilla de Solsona i de les seves donzelles d'honor. Seguidament, als acords d'una cobla, hi tenen lloc, per aquest ordre, els Balls dels Óssos, dels Cavallets, del Drac, dels Nans, del Ball de Bastons, de l'Àliga i dels Gegants.\nQuan el darrer ballet fineix, cap a quarts de dues de la tarda, la comitiva torna a realitzar una darrera pujada cap a la Casa de la Ciutat i en el moment que les autoritats entren a l'edifici consistorial i surten als balcons, els gegants fan una ballada final que dóna per acabats els actes del matí.\nA la tarda, a un quart de set, la mateixa comitiva del matí torna a realitzar el mateix recorregut dirigint-se a la Catedral, però aquest cop per assistir a la Capella de la Mare de Déu del Claustre.\nDes de la capella es realitzarà una petita processó que es dirigirà a la plaça Major on tindrà lloc l'Homenatge a la Mare de Déu del Claustre, que a finals dels anys setanta i principis dels vuitanta, va substituir a l'antiga processó de recorregut molt més llarg.\nA la processó hi assisteixen, entre d'altres, les autoritats municipals, els sacerdots i el bisbe de Solsona, els representants de la Confraria de la Mare de Déu del Claustre (el vint-i-quatrena i els administradors), el pendonista de la Confraria, els priors dels Quatre Castells i una imatge de la patrona de la ciutat.\nA la plaça Major, l'Homenatge que hi té lloc consisteix en l'exhibició del Ball de l'Àliga, d'una ofrena floral per part de la pubilla de Solsona i les donzelles d'honor en nom de la ciutat i de la cantada dels goigs de la Mare de Déu del Claustre i de l'Himne de la Coronació de la patrona.\nQuan l'Homenatge acaba, la comitiva torna a la Catedral. Tot seguit, a la sortida de la Corporació Municipal, es torna a realitzar el mateix recorregut que el matí, però sense parada a la plaça Major i anant directament a la Casa de la Ciutat.\nJust quan es fa fosc, comença la capta de geganters. On la parella dels Gegants Joves, juntament amb el Flabiolaire i els músics, fan un recorregut pels carrers de Solsona amb la intenció que la gent tiri diners en un llençol que segueix la comitiva i portat per a tal efecte.\n9 de setembreModifica\nEls gegants de Solsona fent la ballada final davant l'Ajuntament.\nDes d'antic que a Solsona el dia 9 de setembre es realitzava una celebració en honor de les relíquies dels Sants Màrtirs. Aquesta celebració, que es va anar perdent, va ser substituïda per la proclamació, per part del Vaticà, del dia 9 de setembre, com a Dia de la Mare de Déu del Claustre. A instàncies del bisbe Ramon Riu i Cabanes, a principis del segle xx, la patrona de Solsona ja tenia un dia oficial per a la seva celebració.\nEls actes de Festa Major són idèntics als del dia anterior. A les nou, se celebra una missa a la Capella de la Mare de Déu del Claustre similar a la del dia anterior. A partir de dos quarts de deu, els Trabucaires tornen a disparar salves pels valls de les antigues muralles.\nA tres quarts d'onze torna a realitzar-se la baixada dels gegants i de la Corporació Municipal, aquest cop, però sol ser acompanyada pels diferents alcaldes dels municipis de la Comarca, per les autoritats comarcals i també sol presidir la festa una màxima autoritat de la Generalitat de Catalunya.\nA les onze se celebra missa a l'interior de la Catedral i en acabar aquesta, es torna a produir la pujada cap a la plaça Major com el dia anterior, per a tal de realitzar els ballets tradicionals.\nQuan s'acaba el darrer ballet, la comitiva es dirigeix al so de la música cap a l'Ajuntament on tornarà a realitzar-se una ballada final, aquesta però, al ser a l'últim dia, acostuma a ser molt llarga i quatre geganters, un per cada gegant, ballen sense parar fins que un d'ells es cansa, donant per acabats els actes tradicionals més concorreguts de la Festa Major.\nA partir de les tres de la tarda i fins al vespre, a la Capella de la Mare de Déu del Claustre hi té lloc el besamans a la patrona de la ciutat.\nUn dels actes que també és tradicional de la Festa Major de Solsona és la missa de difunts que se sol celebrar a les deu del matí a la catedral del dia 10 de setembre.\nEls Gegants i el Protocol del Folklore GeganterModifica\nEls Gegants i els altres elements folklòricsModifica\nL'Àliga de Solsona, representa la ciutat.\nEl ball del Drac a la plaça Major durant l'exhibició de ballets.\nLa Festa Major de Solsona no es pot comprendre sense els seus gegants. El terme "Gegants" a Solsona es fa servir per designar el conjunt d'elements del folklore festiu solsoní de la Festa Major, incloent a part dels gegants, doncs la resta d'elements com poden ser el bestiari o bé els nans o els cavallets. També reben la denominació d'improperis.\nEl seu origen és a les antigues processons de la festivitat del Corpus Christi. A Solsona se celebra la festa de Corpus des de 1331. Al cap d'un segle ja es té constància de la participació de diferents escenes bíbliques o escenes de la vida dels sants en els denominats Jocs de Corpus. Aquests Jocs es realitzaven a la plaça de l'Església un cop s'havia fet la processó de Corpus. Els elements que participaven en aquestes representacions amb el temps van anar a evolucionant als actuals gegants i passaren a participar també a la festa en honor de la Mare de Déu del Claustre, instituïda a partir de 1653.\nA partir del segle xvii és quan es troben les primeres referències escrites fidedignes dels gegants tal com els entenem avui. Així doncs, entre les primeres referències hi ha la d'una parella de gegants l'any 1675, la del Drac de 1692 o bé la del Ball de Bastons el 1680. Tanmateix, es té constància que la seva existència és anterior d'aquestes dates.\nAquests elements del folklore geganter solsoní dels quals hi ha tan antiga constància han perdurat fins als nostres dies, integrant doncs els següents elements la manifestació folklòrica actual:\nEls Gegants [Gegants Vells (1675) i Gegants Joves (1727)]\nEl Flabiolaire (1677)\nEl Ball de Bastons (1680)\nLa Mulassa i l'Antonio Ricu (1691)\nEl Drac (1692)\nEls Cavallets (1692)\nEls Aligons (1693)\nEls Óssos (1727)\nEl Bou (1773 o 1793)\nEls Nans (1909)\nEntre els elements més destacables hi ha el Drac, que resulta ser el mateix que va sortir per primera vegada el 1692 essent un dels Dracs més antics de Catalunya. També destaca el Gegant Vell, que malgrat haver estat realitzat de nou diverses vegades no ha canviat mai de fisonomia.\nSón propietaris titulars d'aquests elements l'Ajuntament de Solsona, propietari de l'Àliga i els Aligons, de dos Óssos i dels vestits del Ball de Bastons, i la Confraria de la Mare de Déu del Claustre, que és propietari de tota la resta d'elements. Això es deu al fet que la majoria de construccions anaren a càrrec de la Confraria mentre que l'Ajuntament només sufragà en el seu moment els elements del qual n'és propietari.\nL'any 1982 es creà l'Agrupació de Geganters de Solsona, entitat formada per joves geganters que començaren a col·laborar amb els antics geganters a partir dels anys setanta i que van iniciar una tasca recuperadora de balls i músiques.\nEl Protocol del Folklore Geganter de les Diades del Corpus i de la Festa MajorModifica\nSignatura de la darrera modificació del Protocol pels presidents de les tres entitats sotasignants.\nL'any 1983, l'Ajuntament de Solsona, quant a institució representant dels ciutadans de Solsona i propietari d'una part dels elements folklòrics; la Confraria de la Mare de Déu del Claustre, propietària de la resta de gegants, i l'Agrupació de Geganters, com a entitat destinada a vetllar pel manteniment de la manifestació i del compliment de les seves sortides, van signar el Protocol del Folklore Geganter de les Diades del Corpus i de la Festa Major a la ciutat de Solsona.\nEl text, signat el 23 d'abril de 1983, regula els elements que integren la manifestació folklòrica gegantera de Solsona, en regula les sortides i les funcions que han d'executar durant les festivitats i també contempla tot el que estigui relacionat amb el finançament de la manifestació i les despeses que es puguin ocasionar.\nS'ha modificat el Protocol en distintes ocasions, les revisions més destacades han estat l'any 1989 i el 2008, amb motiu del vint-i-cinquè aniversari de la signatura del text.\nEl Ball de Bastons realitzant el seu darrer ballet a la plaça Major.\nLes autoritats contemplen des d'un entarimat els diferents balls.\nLa proclamació de la pubilla de Solsona es du a terme just abans de l'exhibició de danses.\nActualment, l'acte principal de la Festa Major de Solsona és l'exhibició del conjunt de ballets dels Gegants i els altres improperis. Els ballets tenen lloc a la plaça Major, al matí dels dies 8 i 9 de setembre, al matí del diumenge de Corpus i també al matí d'una celebració en honor de la Mare de Déu del Claustre que sigui de caràcter extraordinari.\nQuan la comitiva procedent de la Catedral, havent sortit de missa, arriba a la plaça Major tot s'atura per donar lloc els Ballets tradicionals. Les autoritats, que eren acompanyades per tot el seguici dels gegants, ara s'asseuen en un entarimat col·locat per l'ocasió i des d'allà observen les danses que hi tindran lloc.\nL'origen dels balls té lloc amb la celebració del Corpus a Solsona. Sembla que entre els segles XIV i XV a l'acabar-se la processó de la festivitat del Corpus Christi tenia lloc a la plaça de l'Església un conjunt de representacions d'escenes bíbliques o de la vida dels Sants. En aquestes representacions apareixen els diferents elements de l'actual folklore, que ja aleshores executaven uns ballets propis.\nQuan els gegants i altres d'aquests elements es van incorporar a la processó del Corpus, sembla que també realitzaven alguna mena de dansa quan aquesta havia acabat. Més tard, els gegants s'incorporaren també a la processó en honor de la patrona de la ciutat. S'entén que durant la processó també duien a terme alguna de ball. Doncs el Ball de Bastons apareix segurament com a grup per a acompanyar la Mare de Déu del Claustre amb les seves danses.\nAmb el temps les danses es van deixar de fer en aquestes manifestacions religioses. Les que han arribat fins a l'actualitat són la dels Gegants, la dels Óssos (tot i que també es va perdre, però va ser recuperada) i la del Ball de Bastons. Aquestes van perdurar, ja que es realitzaven per carrers i places abans de la processó de la Festa Major i a canvi d'executar les danses eren compensats amb diners o bé menjar a les cases davant on ballaven.\nL'any 1934 les danses del Ball de Bastons i dels Gegants es decideixen fer conjuntament a la plaça Major, juntament amb un nou ballet que és el dels Cavallets. A partir d'aleshores, quan la missa acabava tenia lloc aquest conjunt de tres balls. A conseqüència es va perdre les ballades que es realitzaven pels carrers i places de Solsona.\nEl 1956 que s'incorpora en el conjunt de ballets, tres noves danses. Aquestes són la dels Óssos (la música de la qual tenia origen als Jocs de Corpus), la dels Nans i també la de l'Àliga, que ballava juntament amb els dos Aligons. Malauradament es perden al cap de poc temps.\nNo és fins a l'aparició del moviment geganter dels anys setanta que s'aconsegueix fer una recuperació d'aquests balls. Al Corpus de 1979, s'estrenà el Ball de l'Àliga, de música molt similar a la del ball de 1956, però coreografia totalment nova. La Festa Major del mateix any es presenta el Ball dels Óssos.\nEl 1980 es crea un ball que fins al moment havia estat inexistent. Es tractava del Ball del Drac, creat per donar protagonisme en el conjunt de ballets a les bèsties de foc que només tenien la funció d'obrir pas a la comitiva a les Rodes de Foc.\nFinalment, el darrer va ser el 1981, coincidint amb el 25è aniversari de la Coronació de la Mare de Déu del Claustre, i va ser el ball de Nans. La coreografia d'aquestes quatre danses més noves es va fer a càrrec del solsoní Josep Dalmau i Bantolra.\nAixí doncs l'actual exhibició dels ballet tradicionals està composta pel següent conjunt:\nBall dels Óssos (1979)\nBall dels Cavallets (1934)\nBall del Drac (1980)\nBall dels Nans (1981)\nBall de Bastons (?)\nBall de l'Àliga (1979)\nBall dels Gegants (?)\nLa música dels ballets és interpretat per una cobla, ja que a mitjans del segle XX es varen arranjar els ballets per aquesta formació musical i els darrers balls ja van ser compostos pensant també en la cobla com a intèrprets.\nCal dir que el Ball de Bastons, a diferència dels altres, realitza cinc danses diferents. Aquestes s'anomenen "Xirimicotet", "Jugarem a Córrer", "Rigodons", "Soldevila" i la "Catitomba" o "Patacada".\nSovint s'aprofita el moment abans dels ballets, moment en què els solsonins i solsonines estan reunits tots a la plaça Major, per a dur a terme activitats especials, com ara la proclamació de la Pubilla de Solsona, o també la realització d'alguns homenatges a personalitats de la ciutat.\nSens dubte que un dels components més importants d'aquesta festa és la música que tan bé caracteritza moments destacats de la celebració. La més important i que dóna el caràcter més popular a la festa és la relacionada amb els gegants i els altres elements del folklore. S'ha de diferenciar, però, la música que es toca durant els ballets a la plaça Major de la dels passacarrers pels carrers on passen els gegants.\nLes músiques dels balletsModifica\nCal pensar que hi ha melodies que han perdurat al llarg dels segles i que encara avui es continuen interpretant. És el cas dels balls dels Óssos, del Ball de Bastons i dels Gegants; es tracta de músiques d'origen desconegut i que ja devien ser interpretades en les antigues processons (de Corpus i de la Festa Major) per tal de fer dansar aquests elements del folklore.\nInicialment aquestes músiques devien ser tocades al so d'un flabiol i és per això que la figura del Flabiolaire adquireix tanta importància en el folklore solsoní, continuant persistint avui en dia, tot i que amb un paper més simbòlic, abillat amb una túnica de domàs grana i un barret amb ploma blanca a l'estil dels antics trobadors.\nEl primer arranjament conegut per una agrupació musical és realitzat el 1934, quan es decideixen realitzar els ballets del Ball de Bastons i dels Gegants a la plaça Major juntament amb un nou ball, els dels Cavallets. Aquest arranjament fou realitzat pel capellà solsoní Ramon Pujol, pianista i compositor, que va adaptar la música d'aquestes danses per la formació de banda de vent.\nDurant la celebració de la Coronació de la Mare de Déu del Claustre, el 1956, es va recuperar el ball dels Óssos a partir de la vella melodia existent i es va confeccionar una dansa pels Nans i una altra per l'Àliga i els seus Aligons, amb la intenció de dotar la manifestació folklòrica de més patrimoni. El nou ball dels Nans i de l'Àliga i també l'arranjament del dels Óssos anà a càrrec del solsoní i músic, Mn. Antoni Muntada.\nAquestes danses, però es deixaren de fer tal com es contempla en l'apartat dels ballets, fins que amb el reeixir geganter dels anys 70 del segle xx, es decideix donar un nou aire a l'exhibició dels ballets creant-ne de nou i confiant un nou arranjament dels mateixos a càrrec del músic solsoní Joan Roure.\nEl mestre Roure, es va dedicar a fer una brillant adaptació dels balls existents per a la formació musical de Cobla. A més, va compondre la música per a noves danses com és el cas del ball del Drac (1980) o dels nous balls per als Nans (1981) i l'Àliga (1979). La intervenció de Joan Roure va ser la darrera per tal d'escoltar els ballets que tot solsoní o visitant pot escoltar avui en dia a la plaça Major durant les festivitats del Corpus i de la Festa Major.\nEls orígens dels gegants i altres elements del folklore solsoní era la d'obrir pas a les processons religioses. Amb el temps van adquirir una altra funció; es tractava d'encapçalar la comitiva d'autoritats municipals quan aquestes es dirigien a la missa major a les festivitats.\nActualment aquesta és la funció que duen a terme els gegants encara avui, perdent la de participar en els seguicis religiosos, tot i que es preveu que hi puguin assistir en celebracions molt puntuals i de caràcter extraordinari.\nDurant les vigílies de Corpus i Festa Major, els gegants acompanyen al pregoner que realitza el Pregó de la Festa per la ciutat. A la resta de sortides, els improperis de Solsona encapçalen la comitiva formada per l'alcalde, els regidors de l'Ajuntament i altres autoritats acompanyants.\nEn aquests moments de la Festa, els gegants ballen al so d'una banda que interpreta pasdobles, diferenciant-se de moltes poblacions en què els gegants són acompanyats de grallers.\nAls seus inicis els pasdobles o cercaviles que es ballaven durant les cercaviles eren els que tocaven les orquestres que venien a interpretar-los. No és a partir dels anys 50 del segle XX que la col·laboració de Joan Roure i Jané, anteriorment esmentat, amb la Festa Major, dotarà a aquesta d'una col·lecció de pasdobles que avui en dia són tot un símbol de la Festa Major i també del Corpus.\nEls pasdobles que Joan Roure i Jané compongué per la Festa Major són els següents:\nEl Gegant Vell (1950, amb una readaptació de 1982)\nLa Geganta d'en Manel (1966)\nAnar Fent (1977)\nEl Gegant Jove (1978)\nLa Geganta Vella (1979)\nLa Geganta Jove (1985)\nLa Pujada (1988)\nA més, durant la Festa també s'interpreten de manera molt arrelada entre els solsonins el pasdoble Aligot de Manel Saderra i Puigferrer i la marxa militar austríaca Unter dem doppeladler del compositor Josef Franz Wagner.\nEl primer músic que apareix relacionat amb el folklore és el Flabiolaire, si més no està documentat que els gegants ballaven al so d'un flabiol ja al segle XV en els denominats Jocs de Corpus. El 1677 hi ha una referència escrita sobre el músic que acompanya als Gegants i el 1684 un altre document identifica clarament aquest músic amb el nom de Flabiolaire, amb un vestit llarg de domàs grana que imita l'estil dels antics joglars o trobadors\nAquest músic devia acompanyar amb la seva música els elements del folklore durant les processons o durant les ballades que aquests feien per recaptar algun diner per carrers i places.\nAmb l'actual estructuració dels ballets a la plaça Major des de 1934 i l'arranjament de les músiques per banda van fer perdre el seu protagonisme fins que el 1967 va deixar d'acompanyar els gegants. El 1978, però es va recuperar de nou i des de llavors la seva tasca és la d'acompanyar els Gegants Joves a la capta del dia 8 de setembre al vespre i també es col·loca al mig de la rotllana durant el ball dels Gegants tot tocant el flabiol en els passatges del ballet que li correspon.\nQuant als músics dels passacarrers o cercaviles, han estat diverses les agrupacions musicals que han col·laborat durant els anys. Algunes de les bandes que han participat en la Festa Major de Solsona per fer ballar els gegants durant el segle XX i XXI han estat:\nBanda del Regiment de Navarra (1913)\nBanda de Música Planas (1932)\nBanda Municipal i Banda de Cornetes de la FET de les JONS (1939 i altres)\nOrquestra Els Montgrins (1941)\nBanda Municipal (1944, 1947, 1950-1952 i 1955-64)\nMúsica del Regiment de Lleida Agrupació Artístina núm.1 (1945)\nCobla Orquestra La Principal de Bages (1953-1954)\nLa Principal de la Coromina (1977)\nBanda de Cardona (2003)\nEstlàstic Band (2003)\nAixò no obstant, cal parlar de la col·laboració ininterrompuda des de 1977 de la solsonina Orquestra Patinfanjàs (exceptuant el breu parèntesis de 2003).\nSobre els músics que interpreten els ballets se’n pot destacar la participació de cobles reconegudes com pot ser la Principal de la Bisbal durant bona part d'anys. Actualment, la Cobla Juvenil Ciutat de Solsona s'encarrega d'interpretar les danses. També ho havia fet la solsonina i desapareguda Cobla Ciutat de Solsona a partir de 1983.\n↑ 1,0 1,1 1,2 «La Festa Major de Solsona». Catàleg del patrimoni festiu de Catalunya. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2014].\n«[patrimonifestiu.cultura.gencat.cat/content/download/1435/5264/file/Mem%C3%B2ria%20de%20catalogaci%C3%B3%20de%20la%20Festa%20Major%20de%20Solsona.pdf Memòria de catalogació de la Festa Major de Solsona]». Catàleg del patrimoni festiu de Catalunya. Generalitat de Catalunya.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Festa Major de Solsona\nLa Festa Major de Solsona\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Festa_Major_de_Solsona&oldid=25565888»


Demà tindrà lloc la primera sessió pràctica en el solar del Passeig a la Mar núm. 4 i la pròxima sessió teòrica serà el dissabte 1 de febrer en el Centre Cultural Mario Monreal\nLa Regidoria de Sanitat i Consum de l'Ajuntament de Sagunt ha inaugurat este matí les Jornades Canines ‘Educació per a la convivència’. Hui, dissabte 25 de gener, el Teatre de Begoña ha acollit la primera sessió teòrica d'estes jornades pioneres en el municipi dirigides al benestar animal, que han comptat amb l'assistència d'unes 40 persones.\nA esta primera jornada ha assistit el regidor de Sanitat, Javier Timón; el regidor de l'Equip de Govern, Alejandro Sotoca; el gerent del Centro de adiestramiento Valencia K9, Javier Cano; la responsable del servici de medicina interna i vigilància intensiva de l'Hospital Veterinario Global, Dra. María Sánchez; el director de la marca de pinsos ecològics Wise Natural, Vincenzo Magliere, així com responsables del Departament de Sanitat de l'Ajuntament de Sagunt.\nTimón ha sigut l'encarregat d'inaugurar-les i ha destacat «l’enorme satisfacció per la celebració d'estes jornades pioneres a Sagunt, situades dins de la programació anual d'activitats que desenvoluparem al llarg d'enguany encaminades a convertir a la nostra ciutat en un referent del benestar animal i una ciutat amable amb els animals, sustentant la nostra estratègia en els pilars del respecte, la convivència i del civisme».\nLes jornades han començat amb la intervenció de la doctora Sánchez que ha explicat algunes de les malalties més comunes i aquelles que són contagioses i, a continuació, ha sigut el torn de Javier Cano que ha tractat el llenguatge caní. «Cal conéixer les necessitats d'un gos tant dins com fora de casa, com pensa i com podem tindre una bona relació per a evitar els casos d'abandó», ha assegurat Cano.\nFinalment, el regidor ha agraït als col·laboradors «la seua impagable labor en estes jornades. Espere que siguen interessants per a tots i responguen a les expectatives, que estic segur que així serà donada la formació dels ponents».\nTotes les persones interessades en l'educació dels seus gossos poden assistir a estes jornades gratuïtes en les pròximes sessions. Demà, diumenge 26 de gener, tindrà lloc la primera sessió pràctica a la qual podran acudir acompanyats dels seus gossos, que hauran d'anar lligats i, en el cas dels gossos considerats potencialment perillosos amb morrió, i on se'ls donaran unes pautes de conducta i obediència. Esta sessió tindrà lloc en el solar situat en el Passeig a la Mar, número 4.\nPer a poder assistir a la pròxima sessió teòrica, esta tindrà lloc el dissabte 1 de febrer en el Centre Cultural Mario Monreal i les pròximes sessions pràctiques seran el 9 de febrer en el solar situat en el Passeig a la Mar, número 4; i el diumenge 2 i el dissabte 8 de febrer en el pipican del carrer Catedràtic Josep Lluís Blasco Estellés.\nLa Banda Simfònica de la Unió Musical Portenya serà l'encarregada de donar inici al festival Música al Port\nObert el procés de licitació per a optar als llocs de venda vacants dels mercats municipals de Sagunt i el Port de Sagunt


COMARCAL MEDIA | Grup mediàtic Comarques Centrals | El Patronat ha celebrat la gran festa del turisme valencià amb la Fira de les Comarques\nEl Patronat ha celebrat la gran festa del turisme valencià amb la Fira de les Comarques\nHa donat visibilitat a les destinacions i empreses.\nUna edició més, la Fira de les Comarques ha donat visibilitat als productes turístics del nostre territori. Celebrada durant tot el cap de setmana a la plaça de bous de València, el divendres la pluja no va impedir atraure ja l’atenció de desenes de visitants. Els expositors reunits al voltant de la plaça han representat als municipis, comarques i mancomunitat de la província i ací no han faltat les nostres com és la de la Costera – la Canal immersos ja en el Pla de Dinamització i Governança Turística que contempla una inversió de 900.000 euros.\nLa Mancomunitat de la Safor, que ja va subscriure aquest pla de Governança al 2017, tampoc ha faltat a aquesta cita. Presentaren les accions de promoció del Turisme Actiu; el treball realitzat sobre el massís del Montdúver o les accions de dinamització de les rutes per a bicicletes i senderistes.\nDe la Safor, un dels seus municipis més actius turísticament parlant és Xeraco amb una platja que cada any presumeix de comptar amb bandera blava però amb molts més atractius.\n2 barrancs habilitats totalment equipats i homologats per la Federació per gaudir d’aquest esport en auge.\nDe les 43 casetes distribuïdes en 14 grans espais comarcals passem a l’interior de la plaça que va comptar amb més de 40 empreses i 200 ofertes turístiques dividides en tres zones: turisme cultural, actiu i gastronòmic amb la iniciativa Del Tros al Plat.Una de les propostes més cridaneres i atractives ve de la mà de Tot Globo de Bocairent que a final d’aquest mes presentarà un globus sostenible.\nEn l’arrencament de la fira ja s’aproparen visitants de diverses parts de la província que estaven en la ciutat o de la pròpia València.\nUna fira, per tant, on el Patronat de Turisme de la Diputació ha promocionat els destins turístics de la província en un entorn lúdic i a la vegada, de negoci.


Què volem fer? - ESCOLA de MÚSICA - Banda i Cobla del Col·legi Santa Maria de Blanes\nEl nostre objectiu principal és la formació musical dels nois i noies que formen part de la Banda i Cobla així com facilitar l’accés a aquest tipus d’estudi a tothom que vulgui, tot atenent la diversitat d’interessos, motivacions i actituds.\nS'intenta que els alumnes assoleixin un bon nivell d'interpretació musical, a la vegada que siguin capaços d'assolir les proves d'accés al conservatori, desenvolupant estudis de música i posant especial interès en la interpretació de música en grup.\nEvidentment, optem per un tipus d’escola dinàmica que, sense oblidar ni trair els seus orígens, estigui oberta a les noves propostes estètiques i tecnològiques. En aquest sentit, la nostra escola compta ja des de fa uns anys amb el departament de música moderna.\nVolem que la nostra escola es transformi en un dels motors musicals més importants de la vila.


El pont | Inquietuds\n← RiuadadeNassos 2021\nLa lacrimosa →\nBabou Champ ,\nBabou Champ i Llorenç González proposen una reflexió sobre un dels grans temes tabús de la societat: el suïcidi. El pont, és un espectacle amb direcció d’Elena Fortuny.\nEl pont, obra del belga Laurent van Wetter, traduïda i adaptada per Albert Tola, dirigida per Elena Fortuny i interpretada per Babou Cham i Llorenç González,\nDues persones desconegudes es troben en un pont i amb una mateixa intenció, suïcidar-se aquell mateix moment. Però resulta que es posen a xerrar i explicar-se quines han estat les ganes de matar-se de cadascú d’ells.\nCada tant, es senten tristos, deprimits o estressats al fer front segons quines situacions. Com aquest sentiment de tristesa i desesperació no desapareixen els hi surt aquella sensació de voler finalitzar amb tot. És quan els dos personatges no veuen altre decisió que anar al pont que hi és al costat d’on viuen per intentar morir.\nCom a la realitat, parlen del suïcidi i en realitat no arriben a intentar-ho. Però no és cert. Les persones que més parlen del suïcidi són les més decidides en fer-ho. Tot i que a vegades no hi ha aquell punt per decidir-ho a fer. Van parlant del que ha succeït en cada intent i deixar-ho per més endavant.\nTot i parlar del suïcidi, les ganes de morir, les ganes de matar-se i les ganes de viure, ho fan en pla comèdia. Al final les ganes de morir sembla que no són la primera opció dels protagonistes.\nParlen d’aquelles ganes de morir-se, aquelles ganes de deixar de viure pels motius de sempre (per deixar de sofrir, per no aportar res més o el motiu que cadascú vulgui escollir.\nÉs de les poques vegades que he vist una obra de teatre que parla del suïcidi sense estigmatitzar aquesta opció. La deixen com una forma molt natural de deixar-ho tot. Molt diferent d’altres obres que he vist i ho fan amb un posat més seriós o culpable.\nAl final he sortit amb un petit somriure a la cara, tot i el tema que he vist. Val molt la pena apropar-se aquests dies al Maldà a veure aquesta obra.\nEl suïcidi és l’acte de donar-se mort a un mateix de forma voluntària. Parteix de la voluntat de morir, però l’acció de no evitar-ho quasi sempre la duu a terme altra persona. Els motius del suïcidi sempre són més que diversos, però sempre amb un denominador comú, la manca de sentit de la vida, de no tenir res més a fer o no veure que més aportar. Actualment, es veu com un problema de salut mental, a vegades un intent és una crida de socors, d’atenció o desesperació. Pêrò també una forma de fugir i cal tenir en compte per aquelles persones que així ho pensen.\nEncarem el suïcidi com una sortida d’emergència\nAquesta entrada s'ha publicat en Cultura, Noticies, postfuncio, Teatre i etiquetada amb Barcelona, Cultura, El Maldà, opinio, postfuncio, teatre. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Empat en la Jornada 5 de la Lliga – F. C. Santa coloma\nEmpat en la Jornada 5 de la Lliga\nAhir va acabar el partit de la 5ª Jornada de Lliga amb un empat 2-2 amb FC Lusitans després d’un partit que va començar de manera tranquila fins a que Targino va avançar el Lusitans al minut 13 en rematar una centrada de Gomes do Nascimiento després d’una contra molt protestada pels colomencs a causa d’una falta comesa sobre Lima a l’inici de la jugada.\nAl minut 41, Chus Sosa feia la igualada en rematar sol a l’interior de l’àrea, davant la defensa, una centrada des de la dreta.\nJa al segon temps vam marcar però el gol no va pujar al marcador perquè es va pitar fora de joc.\nAl 51, una pèrdua en la sortida de la pilota va provocar novament un contraatac del Lusitans que altre cop Targino va culminar en gol. L’empat del campió va arribar al minut 73 després que el Lusitans servís una falta.\nDesprés d’això vam tenir una multitud d’ocasions de capgirar el marcador que malauradament no vam culminar, hi ha dies que costa fer entrar la piloteta.\n◂ Vallbanc FC Santa Coloma, líders després de la 2ª Jornada de la Lliga\nCaps de sèrie per la Copa Constitució ▸\n© 2017 F. C. Santa coloma


PEDROLO. 2n de Batxillerat. Treball per projectes intercentres. - Un Entre Tants\nPEDROLO. 2n de Batxillerat. Treball per projectes intercentres.\nCreada per Mercè Durà Súbies\nPer al curs 2014-15 volem elaborar un projecte intercentres al voltant de la figura de l'escriptor Manuel de Pedrolo que apareix al programa de 2n de Batxillerat.\nLa idea és aproximar-nos a Pedrolo: conéixer la seua obra literària, més concretament el teatre, descobrir l'home compromés i admirar el creador de mons literaris representatius de la literatura catalana.\nPrendrem com a eina de treball les TIC per adquirir i compartir informació, a més del treball plàstic, lingüístic, cultural, social, natural, etc, que ens permeta que el projecte es puga desenvolupar entre diversos Departament i diferents Programacions Curriculars (TILC). També volem reunir-nos tots els centres participants per a realitzar activitats conjuntes a determinar i que suposen la convivència d'alumnat de diverses comarques.\nQuan comencem el curs en posarem a dissenyar el projecte entre tots els centres que hi vulguen participar.\nDarreres activitats: Feb 22\nA 9 membres els agrada açò\nAquest grup encara no té cap conversa encetada.\nNecessites ser membre de PEDROLO. 2n de Batxillerat. Treball per projectes intercentres. per a afegir comentaris!\nComentari de Maite Boscà LLoret octubre 28, 2015 a les 21:42\nComentari de Mercè Durà Súbies juliol 10, 2014 a les 1:20\nAnna, jo pense que a partir del teatre de Pedrolo, que és el que tractem a 2n de batxillerat sí que pots connectar el tema de l'Institut. Edicions 62 té publicat en un llibre dues peces teatrals, Cruma i Homes i No en què podríeu tractar el tema de la llibertat a partir d'uns personatges que pretenen trencar les reixes que els oprimixen en uns espais tancats, angoixants; els personatges busquen alliberar-se, cerquen solucions malgrat les situacions adverses. És el teatre de l'absurd, o de l'abstracte, com diu Pedrolo, i permet interpretacions i valoracions extrapolables als sistemes que fan difícil una economia solidària, sostenible, que permet diferències entre rics i pobres. Que s'han de trencar reixes i lluitar contra tota dificultat per aconseguir la dignitat humana, la llibertat.\nComentari de Anna Gascon juliol 9, 2014 a les 23:00\nJa hem decidit el tema del federicaconviu del curs 14-15.\nECONOMIA SOLIDàRIA (PER AVALUACIONS)\n1.-SOBERANIA ALIMENTàRIA- HORT ESCOLAR-HORTA BURJASSOT\n2.-CONSUM RESPONSABLE- EXPLOTACIÓ LABORAL I CRISI AMBIENTAL\n3.-AGROECOLOGIA I COOPERATIVISME (O DECREIXEMENT)\nNecessite la vostra ajuda per si sabeu dir-me com puc encaixar al Pedrolo ací? Penseu que el Mecanoscrit o cap altra novel·la podrien servir? Em recomaneu alguna obra de teatre? Tinc una mica oblidat -allunyat- el Pedrolo :(\nComentari de Anna Gascon juliol 2, 2014 a les 23:04\nPerfecte. He estat pensat com unir això amb del projecte al meu centre del Federicaconviu... i ja vinc. A per totes!\nRecordem, però, que el curs comença el 3 amb alumnes, i alguna cosa hauríem de tenir ja clara... dic jo!\nComentari de Olga Gargallo juliol 2, 2014 a les 16:40


El Clownia abordarà la lluita contra el canvi climàtic en la quarta edició de l'Espai Consciència El Clownia abordarà la lluita contra el canvi climàtic en la quarta edició de l'Espai Consciència\nEl Clownia abordarà la lluita contra el canvi climàtic en la quarta edició de l’Espai Consciència\nPer quart any consecutiu, en les seves sis edicions, el festival Clownia ha ideat un conjunt d’activitats aplegades en l’Espai Consciència que aquest any s’endinsaran en la lluita contra el canvi climàtic. Paral·lelament a la programació de concerts que acollirà el certamen organitzat per Txarango a Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) del 27 al 30 de juny, la carpa de circ acollirà xerrades, tallers, pintura en viu i fires que aportaran una visió alternativa sota el lema ‘El capitalisme mata el planeta’. “Els pobles indígenes ens van donar l’espai i el temps per revincular-nos amb l’essència i la terra”, ha dit Alguer Miquel sobre la seva estada al Brasil que ha inspirat la temàtica d’aquest any. La sobirania alimentària o els refugiats climàtics són temes que s’han avançat aquest dimecres en la presentació de l’Espai Consciència.\nInspirats per la seva estada al Brasil la tardor passada, Txarango s’ha decidit a abordar temàtiques com les arrels, la terra, la sobirania alimentària o els refugiats climàtics. L’aixecament juvenil amb els moviments ‘Fridays for future’ han reforçat aquesta aposta. El grup considera l’Espai Consciència com la plataforma que dona sentit al festival, arrelat al territori i que aquest any reivindiquen més que mai. “Cal protegir el Ripollès. A les comunitats urbanes compten amb més espais on es repensa la societat i als pobles no tant”, ha assegurat Miquel.\nAquest espai estarà en funcionament el divendres 28 i el dissabte 29 i acollirà tallers sobre permacultura, un sobre ‘Sigues el canvi que vols veure al món’, ioga a l’aire lliure o una excursió per l’entorn del poble per descobrir plantes i les seves propietats. La voluntat de sortir fora de la carpa és una novetat aquest any, i es vincula amb la idea de fomentar el territori i conèixer la natura que ens envolta. Elena Crespi i Rosa Padrosa impartiran el taller ‘Repensem el gènere’, sobre noves feminitats i masculinitats, i infants sahrauís participaran d’un taller col·laboratiu per “trencar el silenci” sobre el Sàhara.\nPel que fa a les xerrades, la primera serà ‘La terra per qui la treballa’, sobre agroecologia i sobirania alimentària. El periodista de ‘Crític’ Roger Palà moderarà la conversa amb l’activista Gustavo Duch, el membre de Sindicato de Obreros del Campo, Xuanxo Valdivia, o la presidenta de l’Associació Producte del Ripollès, Marina Puigcorbé. Un dels temes candents de l’actualitat catalana, el debat sobre la repressió, no es deixarà de banda i es dedicarà una xerrada amb familiars dels joves d’Altasu i la periodista i companya de Jordi Cuixart, Txell Bonet, entre d’altres, que moderarà Laura Rosel.\nTornant a la temàtica central de la present edició, l’última xerrada abordarà el moviment juvenil per la lluita del planeta, amb el meteoròleg Tomàs Molina, la membre de ‘Fridays for future’ Marina Abad, o el membre de SOS Costa Brava, Sergi Nuus. “L’activitat humana esta malmetent el planeta. El sistema capitalista no té excuses ni miraments en carregar-se qualsevol cosa que troba pel camí. Volem oferir alternatives perquè n’hi ha”, ha assegurat la representant de l’Espai Consciència, Anna Palou.\nMés d’una vintena d’entitats participaran en la fira de col·lectius per donar a conèixer la seva tasca relacionada amb l’àmbit social. I quatre artistes multidisciplinaris –Yaïd, Ritz Frittz, Ona i Tres Voltes Rebel- faran la seva obra en directe amb la intenció de mostrar el procés.\nEls assistents al festival trobaran aquest any moltes novetats pel que fa a la sostenibilitat de la pròpia logística de la cita. La zona d’acampada, per exemple, comptarà amb contenidors per separar els residus. Gots renovables, punts de recàrrega per a fomentar l’ús del cotxe elèctric, o tecnologia sostenible per als lavabos són algunes de les mesures d’eficiència que ha plantejat el festival.\nUn festival que es planteja com un acte de militància, que no genera beneficis, però que Alguer considera imprescindible per fomentar la idea entre els joves que “el món pot ser d’una altra manera”. “El pòsit de l’Espai Consciència és impossible de quantificar, però sentim que es importantíssim”, ha reblat.\nLes entrades pel festival ja s’han exhaurit. Oques Grasses, Joan Dausà, Doctor Prats, Buhos, Itaca Band, Elèctrica Dharma o Natxo Tarré seran alguns dels noms destacats, així com Green Valley, Tremenda Jauría, Mafalda, Balkan Paradise Orchestra i Judit Neddermann. Un Clownia centrat en la riquesa del panorama musical català però que aposta també per grups internacionals com l’orquestra colombiana La-33. La mirada internacional se centrarà especialment en la programació de circ, que inclourà per primera vegada espectacles d’arreu del món.


3 d'agost de 2021 - El triangle\nDia: 3 d'agost de 2021\n3 d'agost de 2021 per xavier\nEl president del govern espanyol, Pedro Sánchez, ha defensat que amb l’acord per ampliar l’aeroport del Prat s’estan “establint les bases” perquè Catalunya “es recuperi a un ritme més gran” i “contribueixi més” a la recuperació de l’economia espanyola. Segons Sánchez, és una “molt bona notícia” per a Catalunya i també per a la resta … Llegiu més\n3 d'agost de 2021 per Jordi Oliveres\nL’independentisme s’ha fet un fart de fer-se fotografies “històriques”. Cada acte de propaganda ha tingut la seva instantània pel record, que ha estat profusament difosa a les xarxes socials. Ara bé, aquest mateix independentisme critica que ho facin els seus adversaris. I, fins i tot, troba malament les reunions amb la foto oficial, com les … Llegiu més\n3 d'agost de 2021 per Mireia Marquez\nEn la darrera reunió del Consell Executiu, el Govern català ha decidit obrir la vacunació als joves de 12 a 16 anys, que podran demanar cita prèvia al web del Departament de Salut a partir d’aquest dimecres. Ha estat el president Pere Aragonès qui ho ha anunciat, posant èmfasi en la importància de la immunització … Llegiu més\nCategories Actualitat, Poders Etiquetes Pere Aragonès, toc de queda, vacuna Deixa un comentari\nEl Govern ha tancat un acord de 1.700 milions d’euros per ampliar l’aeroport del Prat sense concretar com seran les obres ni el seu impacte mediambiental. Així ho ha admès aquest dimarts el president de la Generalitat, Pere Aragonès, que ha justificat el pacte amb el Ministeri de Foment per evitar que Aena presentés en … Llegiu més\n3 d'agost de 2021 3 d'agost de 2021 per Mireia Marquez\nL’acord per a l’ampliació de l’aeroport de Barcelona-El Prat, al qual han arribat aquest dilluns la Generalitat i el Govern central, ha causat una divisió total al respecte. Diverses plataformes i entitats ecologistes com SOS Baix Llobregat i l’Hospitalet ja s’hi oposaven plenament, però, després de conèixer que l’acord inicial no contempla quina serà l’afectació … Llegiu més\nCategories Actualitat, Medi Ambient, Obertura, Poders Etiquetes Ada Colau, aeroport, Jordi Puigneró, Quim Torra Deixa un comentari\nEl vicepresident de la Generalitat, Jordi Puigneró, ha volgut mostrar el seu compromís amb el medi ambient i, després d’anunciar l’acord per l’ampliació de l’aeroport de Barcelona-El Prat -que afectarà l’espai protegit de La Ricarda- ha assegurat que aquest serà “l’aeroport més verd d’Europa”. Ho ha fet aquest dimarts en una entrevista a Catalunya Ràdio, en … Llegiu més\nCategories Actualitat, Medi Ambient, Poders Etiquetes aeroport, Jordi Puigneró 1 comentari\nLa tendència a la baixa que mostren els indicadors epidemiològics no repercuteix encara en els hospitals catalans, on durant les darreres 24 hores, tot i baixar els ingressos a planta, han augmentat el nombre de pacients a les unitats de cures intensives (UCI). El Departament de Salut ha informat aquest dimarts de 2.226 persones hospitalitzades … Llegiu més\nEl Ministeri de Treball ha publicat aquest dimarts la darrera actualització sobre les dades de l’atur, i Catalunya ha registrat un descens per cinquè mes consecutiu. El mes de juliol ha tancat amb 37.548 persones menys sense feina, una baixada del 8,42% respecte al juny que representa la segona millor variació mensual del conjunt de … Llegiu més\nCategories Actualitat, Al Carrer Etiquetes atur Deixa un comentari\n18 d'agost de 2021 3 d'agost de 2021 per Mireia Marquez\nEl Plenari de la Confederació Mundial de Penyes es va reunir per plantar cara i defensar la seva institució i independència respecte del FC Barcelona, especialment de les intencions declarades i poc dissimulades de l’actual junta directiva de Joan Laporta de combatre l’organització penyista i desmantellar-la. El mateix president Laporta, a requeriment del president de la … Llegiu més\nCategories ClamNou Etiquetes Joan Laporta, penyes barcelonistes Deixa un comentari\n3 d'agost de 2021 3 d'agost de 2021 per xavier\nLa vicepresidenta del Parlament i exconsellera de Salut, Alba Vergés, va sorprendre tothom agafant-se vacances abans que es tanqués el curs polític. El debat del Fons Complementari de Riscos per avalar els 5,4 milions de fiances dels exalts càrrecs que els demanda el Tribunal de Comptes, no sembla que fos una raó suficient perquè la … Llegiu més\nUn any ha transcorregut des que Joan Carles I va decidir abandonar Espanya per l’enrenou causat per les notícies sobre els seus presumptes negocis irregulars a l’estranger i, encara que no hi ha indicis de quan podria tornar, el seu desig és fer-ho quan abans millor. “Té unes ganes boges de tornar”, apunten fonts del … Llegiu més\nCategories Actualitat, Obertura, Poders Etiquetes Joan Carles I Deixa un comentari


Els líders de la UE estudien la proposta per a un fons europeu de 750.000 milions - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls líders de la UE estudien la proposta per a un fons europeu de 750.000 milions\nEl pla de recuperació inclou 390.000 milions d'euros en subsidis i fins a 360.000 en crèdits\nacn 20.07.2020 | 23:17\nAngela Merkel, Emmanuel Macron i Charles Michel en la sessió plenària europa press\nAngela Merkel, Emmanuel Macron i Charles Michel en la sessió plenària\nEls caps d'Estat i de Govern de la Unió Europea debaten una nova proposta per crear un fons de recuperació postcovid de 750.000 milions d'euros, dels quals 390.000 milions serien subvencions a fons perdut i la resta préstecs.\nAixí es consta en el nou esborrany que va enviar ahir el president del Consell Europeu, Charles Michel, als Vint-i-set, una proposta que –va afirmar– és el fruit de molt «treball col·lectiu amb tots els líders i les seves delegacions».\n«Sé que els últims passos són sempre els més difícils, però fins i tot amb les dificultats i encara que sigui important seguir treballant, crec i confio que és possible» aconseguir un acord, va dir l'exprimer ministre belga en una declaració sense preguntes abans de remetre el document als Estats membres, que ara estudiaran la proposta. «Sabem que aquesta negociació és extremadament difícil i que el repte de les negociacions és que estiguem units per tractar que Europa estigui a l'altura del desafiament a què ens enfrontem», va afegir.\nPedro Sánchez confia que s'aconsegueixi tancar un acord d'envergadura sobre un pla de recuperació postcovid perquè «serà ben rebut tant pels mercats com per la ciutadania».\nEls líders de la UE arriben a un acord per crear un fons de recuperació de 750.000 milions d'euros.\nL'Ajuntament obté un crèdit de 7,2 milions amb l'ajut de la Diputació.\nEls països del nord ofereixen reduir el fons europeu a 700.000 milions.


La volta al món en vuitanta llibres: Joel\nLa meva mare i el meu gos van morir el mateix dia. La mare va morir del cor. El gos va ser envestit per un camió quan sortia de casa, desesperant a bordar a tothom l'infart de la mare. jo tenia dotze anys. Desde les hores tot va ser diferent i al cap d'un temps vaig estar a punt de morir, me'n vaig sortir. Durant tres anys vaig haver de fer llit. Però, ara, no em penedeixo de res. Vaig redescobrir i estimar al pare, aquell desconegut; vaig conèixer la Lurdes que em va fer estimar el dibuix i els llibres i.... per sobre tot vaig conèixer la Marta.\nOriol T 3ESO B 31 d’octubre de 2012 a les 12:48\nA en Joel se li mor la mare i el seu gos el mateix dia. Ell, a causa de la depressió, pateix un atac i li descobreixen una malaltia que té el cor. En Joel s’ha de quedar a casa passant l’adolescència estirat en un llit. A casa reflexion sobre els seus sentiments i de l'amor cap a una noia\nRecomano aquest llibre a les persones de la meva edat, ja que tracta el tema de l'adolescència.\nPer mí, aquesta novel.la és excel.lent. M'ha encantat. De nota jo li poso un 9.


Hostel | Hostel Barcelona | Factory Hostels BarcelonaFactory Hostel\nPrivada 2 Llits*\n6 Llits mixtes^\n6 Llits Noies^\n8 Llits mixtes^\n10 Llits mixtes^\n12 Llits mixtes^\n13 – 18€ nit\n* Preu per habitació – * Preu per llit * Els preus poden variar en dates especials *Check out a les 12:00 h\n10% VAT inclòs en els preus. Taxa turística de 0,75 € no inclosa en les taxes online, es paga separadament a l'arribada al hostel.\n48 hores o més abans de la data de reserva: No s'apliquen càrrecs.\n48 hores o menys de la data de la reserva: S'aplicarà un càrrec equivalent al preu de les dues primeres nits.\nFactory House és un hostel dissenyat per a un nombre petit d'hostes, la qual cosa és perfecta per a viatgers que valoren un tracte personal i un ambient casolà.\nFactory House és un tipus de hostel que aposta per oferir un servei d'alta qualitat, el qual comença en els dormitoris. Amb un disseny personal de les nostres lliteres amb cortina que ofereix privacitat sempre que els nostres clients vulguin. Cada llit disposa d'una llum individual, endolls i una taquilla espaiosa. Disposem també de calefacció i aire condicionat gratuïts a totes les nostres habitacions.\nLes nostres zones comuns són on tothom socialitza al hostel. A la nostra cuina sempre hi ha gent cuinant i compartint experiències de Barcelona entre ells. També pots prendre el nostre esmorzar cada matí fins a les 12:00pm, no hi ha pressa quan estàs a Factory House Hostel.\nTots els membres del nostre personal estaran encantats d'aconsellar-te sobre itineraris, restaurants, festes o qualsevol cosa que necessitis. D'altra banda, el hostel organitza activitats gratuïtes cada setmana.\nVine a Factory House Hostel i descobreix Barcelona.\nEl nostre hostel està localitzat a cinc minuts caminant del Park Güell i al Barri de Gràcia. La parades de metro més properes són Lesseps en la Línia Verda, la qual et porta fins al centre de la ciutat, i Joanic (Línia Groga), la qual et porta a les platges. Les línies de bus 24, 32 i la H6 també paren a prop del hostel.\nEl hostel està a uns tres minuts caminant de la parada de busos turístics (Línia Blava - Bus Turístic Barcelona / Línia Est - Barcelona City tours).\nDes de l'aeroport de Barcelona – El Prat en Bus\nHi ha un servei de bus anomenat "Aerobus" que et porta a Plaça Catalunya cada 5 minuts.\nDes de l'aeroport de Barcelona – El Prat en Tren\nL'estació de tren de l'aeroport està situada a la Terminal 2, allà hi ha servei d'autobusos entre les dues terminals. Hi ha un tren que et porta a l'estació de Passeig de Gràcia. Surten cada 30 minuts.\nAgafa un bus amb direcció a l'Estació del Nord. Des d'allà pots agafar el metro a Arc de Triomf (Línia vermella)\nAgafa la línia verda de metro -la qual té parada a Plaça Catalunya i Passeig de Gràcia- direcció Trinitat Nova i baixa a Lesseps. Camina a través de Travessera de Dalt fins arribar a Carrer Escorial (són aproximadament 8 minuts caminant, just abans del pas elevat) i gira a l'esquerra. Continua recte pel carrer de l'Escorial un minut i arribaràs al Hostel. (Nota: El nom del carrer canvia de Escorial a Carrer de Molist)\nHi ha també dues línies públiques d'autobús que paren a la parada Travessera de Dalt - Torrent de les Flors, la qual està a 3 minuts caminant del hostel. L'autobús número 24 (Direcció Horta) fa parada a Plaça Catalunya i Passeig de Gràcia. El bus número 32 (direcció Roquetes) comença el seu recorregut a l'estació de tren de Sants. Des de la parada de bus has de caminar per Travessera de Dalt en la mateixa direcció que el bus fins arribar a Carrer de l'Escorial (aproximadament 2 minuts, just abans del pas elevat) i gira a l'esquerra. Continua recte pel carrer Escorial un minut més i hauràs arribat al hostel. (Nota: El nom del carrer canvia de Escorial a Carrer de Molist)\nEl nostre hostel està molt ben comunicat amb metro\nEl nostre hostel està situat a cinc minuts caminant del Park Güell i al Barri de Gràcia. Las parades de metro més properes són Lesseps en la Línia Verda, la qual et porta fins al centre de la ciutat, i Joanic (Línia Groga), la qual et porta a les platges.\nXarxa d'autobusos àmplia\nLes línies de bus 24, 32 i la H6 també paren a prop de l'hostel. El hostel està a uns tres minuts caminant de la parada de busos turístics (Línia Blava - Bus Turístic Barcelona / Línia Est - Barcelona City tours).\nA prop de les principals atraccions turístiques de Barcelona\nAmb transport públic tens les principals atraccions turístiques, com pot ser el Passeig de Gràcia, la Pedrera, Plaça Catalunya, La Sagrada Família, El Barri Gòtic, Plaça Espanya i Montjuïc. Des del nostre House Hostel podràs visitar tot Barcelona sense cap problema


Registre de Mediadors ICAVIC - icavic.cat\nInscripció al Centre de Mediació CEMICAVIC\nEl Centre de Mediació en Dret Privat de l'Il·lustre Col·legi d'Advocats de Vic (CEMICAVIC) està coordinat per la Comissió de Mediació del Col·legi, i vetlla per la difusió, la promoció i la utilització de la mediació com a sistema de resolució de conflictes alternatiu.\nEn el cas que estigueu interessats a formar part de la llista oficial de mediadors i mediadores que periòdicament actualitza el Col·legi, cal que ens ho feu saber i ens envieu el formulari següent.\nFormularis - Alta CEMICAVIC\nInscripció Centre de Mediació GENCAT\nD'acord amb la Llei 15 /2009, de 22 de juliol, de mediació en l’àmbit del dret privat, i el Reglament de desenvolupament aprovat pel Decret 135/2012, de 23 d’octubre, per ser donat d’alta al Registre de mediadors del Centre de Mediació de Dret Privat de Catalunya, cal complir els requisits següents.\nPer fer la inscripció cal sol·licitar-ho per escrit a la Secretaria de l'ICAVIC.\n>Llei 25/2010, del 29 de juliol, del llibre segon del Codi civil de Catalunya, relatiu a la persona i la família\n>Llei 15/2009, del 22 de juliol, de mediació en l'àmbit del dret privat\n>Decret 135/2012, de 23 d'octubre, pel qual s'aprova el Reglament de la Llei 15/2009, del 22 de juliol, de mediació en l'àmbit del dret privat\n>Ordre JUS/245/2014, de 28 de juliol, per la qual s'estableixen els requisits i les condicions necessàries per a la inscripció en els registres generals del Centre de Mediació de Dret Privat de Catalunya de les persones que no posseeixen una formació homologada\n>Ordre JUS/428/2012, de 18 de desembre, per la qual es regulen els continguts bàsics i el procediment d'homologació de la formació específica en matèria de mediació en l'àmbit del dret privat\nNormativa estatal i internacional\n>Llei 5/2012, de 6 de juliol, de mediació en assumptes civils i mercantils\n>Reial decret 980/2013, de 13 de desembre, pel qual es despleguen determinats aspectes de la Llei 5/2012, de 6 de juliol, de mediació en afers civils i mercantils\n>Directiva 2008/52/CE del Parlament Europeu i del Consell, de 21 de maig, sobre certs aspectes de la mediació en assumptes civils i mercantils\n>Recomanació núm. R (98)1 del Comitè de Ministres als Estats membres, de 21 de gener de 1998, sobre la mediació familiar


Boicot als patrocinadors de la visita del Papa | Apòstata desficiosa\nBoicot als patrocinadors de la visita del Papa\nPublicat el 17 d'agost de 2011 per desficiosa\nVist que això de què vivim en un país laïc no és més que paper mullat, i que cada dos per tres es dediquen a gastar-se els nostres impostos en portar per ací a tota la secta vaticana sense tindre en consideració els milions de persones que ens hi oposem, crec que són més que comprensibles les ganes de pataleta que se’m van acumulant.\nEstà vist que contra els governs de torn no podem -o no sabem- fer res per evitar-ho, i això que la cosa té delicte.\nAixí que l’única manera que se m’acut de protestar és boicotejar les empreses patrocinadores d’aquests saraos. Perquè si es pensen que posar el seu nom els portarà clients, ai las, també els pot eixir el tir per la culata. Que ja sé que el que jo sola faça o deixe de fer no tindrà cap efecte, però si de veritat ens sumàrem tots els que hi estem en contra, per la raó que siga, estic segura de què la cosa es notaria…\nPer si algú es vol sumar, aquests són alguns dels patrocinadors a la visita del papa de Madrid (si trobeu els de València i Barcelona, feu-me’ls arribar i els afegiré també!):\n– Movistar (fa anys que vaig fugir de timofònica i companyia)\n– Banc de Santander (del que mai seria clienta per motius diversos)\n– Caja Madrid (ídem)\n– Mahou & San Miguel (fàcil: jo sóc d’Estrella i Moritz)\n– Coca-Cola (aquesta la veig difícil, és la meua font de cafeïna…)\n– Iberia (sempre que puc Spanair… però no sempre es pot)\n– Nutrexpa: Cola-cao, Nocilla, Phoskitos, Cuétara, La Piara…\n– Endesa (una raó més per passar-se a Som Energia!)\n– Mutua Madrileña\n– Cosmo Caixa (aquest em té descol·locada)\nJo comence el boicot -sempre que puga- des de ja. I vosaltres?\n8 pensaments a “Boicot als patrocinadors de la visita del Papa”\nJRRiudoms el 17 d'agost de 2011 a les 9:20 ha dit:\nEl paper [em refereixo a papers seriosos -oficials, amb força jurídico-política-, no a pamflets] no existeix (ni sec ni mullat). La Constitución española enlloc diu que l’Estat sigui “laic”. Malhauradament, si algun cop vostè ha cregut que España era laica, l’han ben enredada (no ha estat l’única persona, però).\nReferent al finançament de la JMJ, li deixo un enllaç d’un comentari que té a veure amb això (és d’una pàgina web protestant cristiana. Com ja sabrà, els cristians que no som catòlics romans [o sia, protestants, evangèlics, adventistes, testimonis de Jehovà, mormons, anabaptistes,…] ténim com a únic cap espíritual a Crist, i als nostres cultes no s’hi fa màgia negra ni res semblant. Potser ja ho sabia tot això, però en aquest pais per molts periodistes i creadors d’opinió/[des]informació, el ser cristià és sinònim de catòlic romà… els demés sóm “sectaris” (i amb molta honra, ademés):\nJo “sóc de la mútua [madrileña]” perque sóc d’Aresa (empresa fogatitzada per MM). Al veure un anunci amb el logo de JMJ, els hi enviarè un e-mail de queixa. Encara que vist fredament, al ser unes empreses privades, poden finançar el què vulguin (ademés els hi desgrava).\nPerò a la llista aquesta trobo a faltar les següents “empreses” (pensades per a fabricar diners i/o poder):\nPSOE (amb les sucursals regionals/autonòmiques), PP, CiU, ICV, ERC, … (principalment els tres primers).\nAquestes empreses (per alguns “màfies”), ténen més delicte que les empreses privades, ja que utilitzen diner públic per finançar activitats (d’altres en diràn “virtuts”] privades. Jo ja fa anys que no’m crec la “salvació” que ens ofereixen.\nResum: Jo no hi anirè a la JMJ ni res semblant que munti la secta vaticana, però ténen tot el dret de fer-ho. El que no té tant dret és l’Estat (governat per el light Zapatero) en finançar de forma tant barroera una organització religiosa. I a part de religiosa, criminal. I el mateix per ajuntament, comunitats autonòmes i empresses privades… (L’Open Cor del passeig de Maragall de Barcelona, ténen exposat un cartell tamany immens per proselitar voluntariat per la JMJ. El cartell és de l’Estado español).\nPD: A la mateixa pàgina web, trobarà altre informació referida a les jornades aquestes.\nD el 17 d'agost de 2011 a les 12:08 ha dit:\nUna de les idees més estrambòtiques d’aquests dies, és defensar que la JMJ té un finançament privat, i que del finançament privat ningú no n’ha de dir res. És curiós que els mateixos que diuen això, no tindrien cap mena de problema de condemnar moralment una pensionista que es deixés la pensió en el bingo (condemnar la pensionista, no el bingo).\nI és que totes aquestes empreses privades que esmentes es deuen a algú. No pot ser que la directiva, més papista que el papa, financiï un espectacle sectari i, a més, tingui el dret que ningú no hi pugui protestar. Tenen dret a protestar els accionistes, que són els propietaris. També tenen dret a protestar els proveïdors als quals se’ls deu un pagament (o tots els pagaments). Tenen dret a protestar els treballadors que, si hi ha pèrdues posteriors, pagaran els plats trencats. I tenen dret a protestar els clients si senten que se’ls repercuteix els costos. I tot això sense moure’ns del sacrosant capitalisme. Com a mínim, dret a protestar. Els diners privats també són diners públics.\nFrancescAguilar el 17 d'agost de 2011 a les 13:53 ha dit:\nBona idea, gràcies per la informació. En són molts, però , per recordar tots.\nborinotus el 23 d'agost de 2011 a les 11:51 ha dit:\nA mi em sembla que un particular o empresa privat pot fer el que vulgui amb els seus diners (que sigui legal, vull dir). Si inverteix o patrocina en algun esdeveniment pot ser per simpatia o perquè n’espera treure algun rendiment economic o publicitari. A més a més, si comencessis a mirar boicotejaries tot i tothom, això sense comptar que un boicot reeixit el que busca és perjudicar l’empresa i de retruc els seus treballadors (Aquest argument no seria vàlid per a una fàbrica d’armament però si per a una de galetes, no se si m’explico).\nEl que si caldria fer i exigir és que algú retés comptes dels diners públics emprats ja que no són d’un particular sinó NOSTRES. Aquí tenim la tendència de criticar molt el capital privat però no vigilar de prop que fan amb el públic. En altres països aquest malbaratament de diners de tots seria impensable: El Parlament bulliria, la premsa acusaria,….però aquí segurament tot s’ha centrat (suposo, no ho he seguit gaire) en aspectes doctrinals i de preservatius i tal que als que no hi pertanyem ens la bufa bastant la posició que tingui l’Esglesia Catòlica o la que sigui.\nRespon a borinotus Cancel·la les respostes


Per a demanar un pressupost, us preguem que feu servir el formulari de pressupost. Utilitzeu el present formulari per a qualsevol consulta general sobre la nostra agrupació i els serveis d’interpretació de conferències (incloent la “traducció simultània”) que oferim. Us ajudarem de molt bon grat.\nEscriu aquí la teva consulta (500 chars left)\nPer a demanar un pressupost, us preguem que feu servir el formulari de pressupost. Utilitzeu el present formulari per a qualsevol consulta general sobre la nostra agrupació i els serveis d’interpretació de conferències (incloent la “traducció simultània”) que oferim. Us ajudarem de molt bon grat. .\nNo vull rebre informació d’AIB S.L.


L'Ajuntament tanca els comptes del 2017 amb un romanent de 915.000 euros - somlaLlagosta\nL'Ajuntament tanca els comptes del 2017 amb un romanent de 915.000 euros\nEl pressupost de l'últim exercici es tanca amb un resultat positiu de gairebé un milió d'euros\nDilluns, 27 d'agost de 2018 | 14:50h\nEl ple del 26 de juliol va donar compte de la liquidació del pressupost municipal de 2017, que es va tancar amb un resultat positiu de 928.055 euros i amb un romanent de tresoreria, una vegada feta la provisió d'insolvències, de 915.056 euros.\nSegons el consistori, a 31 de desembre de 2017 les obligacions pendents de pagament eren de 2.336.822 euros, pràcticament 700.000 euros menys que l'any anterior. El percentatge de deute quedava fixat en un 38%.\nSegons la regidora d'Hisenda, Conchi Jiménez, "el control exhaustiu de la despesa i la cerca constant de subvencions han estat clau per aconseguir aquests bons resultats". "Hem mantingut tots el serveis i hem fet totes les inversions previstes", deia Jiménez, qui afegia que "ara, gràcies a aquesta bona gestió, podrem congelar els impostos de l'any que ve i fer front al rescat de l'empresa municipal i al pagament d'obligacions endarrerides".\nLa regidora també destaca "la bona evolució de les finances locals" els darrers tres anys. "Vam trobar un Ajuntament amb moltes obligacions pendents de pagament, gairebé sense recursos i amb un nivell d'inversions molt baix i ara li estem donant la volta".


Bad Bunny desafia la masculinitat tòxica - Onada Feminista\nBad Bunny desafia la masculinitat tòxica\nBad Bunny vestit de dona al videoclip de la seva cançó “Yo Perreo Sola”.\nAmb més de 77 milions de reproduccions a YouTube, el cinquè track del nou disc de Bad Bunny, Yo perreo sola, puja com l’escuma en les llistes dels hits més escoltats a Espanya. La cançó pot agradar més o menys en funció dels gustos personals, però una cosa sí que està ben clara: el cantant porto-riqueny ha fet bullir les xarxes socials en menys de dues setmanes des del llançament del videoclip oficial.\nSi un ritme que convida a ballar i una melodia que s’enganxa ja són dos elements que no falten mai, aquesta vegada la cançó destaca per altres motius. Bad Bunny opta per posar-se a la pell d’una dona i vestir-se amb la roba que culturalment se li atribueix al gènere femení. Així mateix, inclou missatges com “Ni una menos” o “Las mujeres mandan” amb lletres de neó. El que no acaba de quedar clar, és si es tracta d’una reivindicació feminista o d’una apropiació del moviment. Potser no tot és blanc o negre i cal analitzar cada una de les peces que generen aquesta controvèrsia.\nLa veu inicial\nLa cantant Genesis Ríos, també coneguda com a “Nesi”. Font: Instagram @nesipr\nNomés clicar al play, una veu femenina canta els primers versos. El que sorprèn, però, és que és el Rei del Trap llatí qui mou els llavis. Qui és l’artista rere les càmeres, llavors? Es tracta de Genesis Ríos, una cantant de vint-i-dos anys coneguda com a “Nesi“.\nUna de les crítiques més repetides a les xarxes reivindica l’absència del seu nom en els crèdits de la cançó. Originària també de Puerto Rico, Nesi manté un contracte amb Hear the music, l’antiga discogràfica de Bad Bunny. Tot i que no hi ha hagut confirmació de la mateixa empresa, s’ha parlat d’un possible problema legal i d’una clàusula d’exclusivitat. Segons va dir l’artista en una entrevista a El Vocero de Puerto Rico, Bad Bunny només volia la seva veu i “tot va passar a través de terceres persones”. Així doncs, no es tractava d’una col·laboració com a tal, ja que la lletra era íntegra de Benito Martínez. Ella mateixa va penjar a Internet una versió on apareix a l’inici del videoclip, i també un post a Instagram agraint haver estat inclosa.\nAmb tot, potser seria més feminista fer un pas al costat en favor de les companyes de la indústria musical i procurar compartir el reggaeton equitativament. Tanmateix, en aquest cas no se li pot retreure a Bad Bunny que no hagi comptat amb el consentiment de Nesi.\nImatge final del videoclip “Yo perreo sola”\nFa escassos anys la música de Bad Bunny es caracteritzava per ser masclista, així com la majoria de lletres d’aquest gènere urbà. Ara, però, el seu tarannà ha pres un gir inesperat. Al final del videoclip apareix un missatge ferm: “Si no quiere bailar contigo, respeta, ella perrea sola”.\nNo sabem si es tracta d’una acció oportunista. És impossible afirmar res amb seguretat, però no és la primera vegada que Benito es mostra com un aliat feminista. Durant la presentació del seu nou disc “YHLQMDLG” (Yo hago lo que me da la gana) al show de Jimmy Fallon, va mostrar rebuig per l’assassinat d’Alexa, una dona trans sense sostre, amb una samarreta que deia “Mataron a Alexa. No a un hombre con falda”.\nBad Bunny amb una samarreta on es llegeix: “Mataron a Alexa. No a un hombre con falda” al show de Jimmy Fallon.\nBad Bunny no és una icona feminista ni ho serà mai, bàsicament perquè el feminisme és un moviment que ha d’estar encapçalat per dones, ja siguin cis, trans, d’Europa o d’Amèrica del Sud. No cal que sigui un home qui reivindiqui el rebuig cap a la violència de gènere perquè altres homes l’escoltin. Malgrat això, amb versos com Que ningún baboso se le pegue, ajuda a obrir una finestra que havia estat tancada dins d’aquest tipus de música.\nFins ara el clixé deia que les dones eren objectes destinats a satisfer el plaer masculí dins el reggaeton. El perreo, però, és més aviat un acte d’empoderament. Segons l’estudi Reggaeton feminista en España: mujeres jóvenes subvierten el machismo a través del perreo, aquesta mena de ball és una elecció de la dona que “la fa sentir-se atractiva i no com una mostra de submissió cap a l’home”.\nI, finalment, el punt més comentat a les xarxes: la determinació de Bad Bunny de posar-se faldilla i un parell de pits falsos.\nDes de la meva perspectiva, el cantant busca allunyar-se dels rols de gènere. Ser dona no depèn de la roba que es porti, ni tan sols és un assumpte biològic. Tot i que ho fa des d’una posició de privilegi, Benito desafia la fràgil i tòxica masculinitat. Pintar-se les ungles o posar-se un vestit no es pot encasellar dins un gènere, és una opció com qualsevol altra. Es tracta d’un procés de desconstrucció. I el seu objectiu és conscienciar de l’enorme pressió que la societat patriarcal ens ha imposat i dels prejudicis que tenim.\nNo es pot assumir que Bad Bunny està hipersexualitzant la dona quan vesteix roba estreta o curta i es posa uns pits ben grossos. Aquest tipus de dones també existeixen, així com un ampli ventall de tipologies, formes i edats. Precisament al final del videoclip es mostra aquesta diversitat amb múltiples dones ballant.\nAixí mateix, cal destacar el tribut que s’està fent a la cultura drag. De fet, les drag queen fan ús de l’estereotip tradicional femení i l’exageren amb independència de la seva orientació sexual. La periodista i activista trans @DilaurenttiCris, expressa en un fil de Twitter que “això és prendre un espai masculí i tornar-lo feminista”.\nEn definitiva, tant la lletra com el vídeo i la inclusió d’un “Ni una menos” marca un abans i un després en la carrera de l’artista i del reggaeton. Ara caldrà esperar que aquestes accions no siguin cosa d’una sola vegada. Que Bad Bunny sigui el primer de molts reggaetoneros que triïn rebutjar el masclisme i seguir les dones en la lluita feminista. Una lluita vigent i molt necessària.\nMentrestant, continuem perrejant com més ens doni la gana.\nYayo Herrero: “Tot el que necessitem per viure prové de la natura i té límits físics”


El Casino celebra 140 anys d'arrelament a la ciutat - somGranollers\nEl Casino celebra 140 anys d'arrelament a la ciutat\nL'entitat celebrava dilluns l'acte central del seu aniversari amb la presentació del llibre escrit pel periodista Paco Monja\nDijous, 30 de gener de 2020 | 16:05h\nMembres de la penya la Taula del Racó i socis del Casino els anys 30, com Alfred Canal, Manel Clot, Sebastià Morató, Francesc Torras, Amador Garrell, Pepet Mumany, Enric Margenat i Josep Garrell\n"El Casino respon a la voluntat d'uns quants granollerins benestants de dotar la ciutat d'una entitat que aposti per la cultura i l'esbarjo, i que esdevingui, alhora, un lloc de trobada per als socis". Així es descriuen els inicis del Casino de Granollers ara fa 140 anys al llibre que l'entitat presentava dilluns com a acte central de la celebració de l'aniversari.\nCasino de Granollers Club del Ritme (1880-2020) és obra del periodista Paco Monja i retrata la història d'una entitat, que "ha passat per tres segles amb un estat de salut molt bo, com palesen els seus equipaments, massa social i activitats", assegurava el president de la Federació d'Ateneus de Catalunya, Josep Morella, també present a l'acte.\nI és que el Casino ha superat alts i baixos, i ha demostrat "la fortalesa d'una iniciativa de la societat civil", liderada per 51 presidents i una sola presidenta. Josep Rius, actual president de la junta, destacava com la missió inicial del Casino continua vigent. El llibre destaca com ja des de 1880 l'entitat –que es constitueix el 14 de juliol– fa una aposta per la cultura. Presidida inicialment per Francesc de Paula Montañà publica el "periòdic recreatiu" Cassino de Granollers, i acull els Jocs Florals –sis edicions–. Poc després, el Casino dels Senyors –com era conegut llavors– recupera el Ball de Donzelles i el Carnestoltes.\nJa arribat el segle XX, l'entitat es converteix en una organització clau a la ciutat, que rep la visita, per exemple, del rei Alfons XIII amb motiu de la visita el 1926 per la inauguració de la biblioteca Francesc Tarafa. Són temps d'una intensa activitat teatral i musical al Casino, per on passen "les millors orquestres de Catalunya", assegura l'autor del llibre commemoratiu. Entre les formacions de l'època hi havia La Moderna i La Catalònia, dirigida pel mestre Josep M. Ruera. El Casino també era espai de tertúlia, amb grups com la Taula del Racó.\nEl període de la Casa del Poble\nEn esclatar la Guerra Civil, el Casino es col·lectivitza i es converteix en la Casa del Poble, i acull les seus del PSUC i la UGT. Acabada la guerra, els socis del Casino recuperen l'entitat, això sí, sota el control de la Falange, que fins al 1948 no permet recuperar el Carnestoltes. Amb tot, el Casino torna a ser un espai de luxe per a les orquestres, com La Selección, que dirigia Ruera, i que el 1977 hi va fer el seu concert de comiat. A més, a partir dels anys 50 fomenta l'activitat teatral, un dels àmbits que anys més tard seria cabdal per a l'entitat i la ciutat.\nL'any 1958 va marcar un punt d'inflexió. El Casino, amb dificultats econòmiques, decideix fusionar-se amb el Club del Ritme, una entitat creada el 1942 i que prenia el relleu del Jazz Club Granollers –nascut el 1935 al Cafè Comercial–. El jazz, doncs, pren un especial protagonisme que ha durat fins a l'actualitat –tot i que amb una pausa fins als 80–, amb fites com la visita el 1961 de nord-americà Bill Coleman, i els 30 anys celebrats enguany del Festival de Jazz.\nEstrenes d'Els Joglars\nAls anys 70, el Casino és espai de trobada de molts joves aficionats al teatre i, gràcies a la figura de Gregori Resina, aconsegueix atraure companyies d'arreu, fins al punt que veu néixer els Comediants i és el lloc que Els Joglars van triar per estrenar la polèmica La Torna. Malgrat aquest èxit cultural, les dificultats econòmiques persisteixen i la junta del Casino decideix llogar la sala teatre, que havia reformat en discoteca –projecte poc reeixit– i que el 1977 es converteix en un bingo.\nArribats al segle XXI\nJa a la darrera etapa, el llibre destaca les obres impulsades per la junta presidida per Joan Garriga, seguida de la presidència d'Anna Bosch i, finalment, el projecte de reforç al vessant cultural de Josep Rius.\n"El cronista de la ciutat", l'autor del repàs històric\nL'autor, Paco Monja, ha volgut "novel·lar la visita d'un periodista al Casino", deia en la presentació del llibre, en què explicava com s'havia endinsat en la història de l'entitat a través d'un repàs exhaustiu de documents i articles de la premsa de la ciutat. De fet, la junta del Casino no va dubtar a encarregar el llibre a Monja, "arrelat a la ciutat i proper a l'entitat", explicava el president, Josep Rius. L'alcalde, Josep Mayoral, també lloava la vinculació de l'autor amb Granollers i assegurava que "mereixeria el títol de cronista de la ciutat".\nPer la seva banda, Monja va descriure el llibre amb una parell de xifres: 146 pàgines –"d'esforç de síntesi", deia– i 60 fotografies –algunes inèdites, com una de la façana del Casino a finals del segle XIX, que el mateix dilluns lliurava al fons de l'entitat. A la portada, el llibre reprodueix una obra d'Amador Garrell i Soto del fons del Casino, mentre que a la contraportada el fotògraf Xavier Solanas hi retrata el pati i la façana de l'edifici de l'entitat. El llibre compta també amb un pròleg del músic Jaume Arenas, i un epíleg del soci Miquel Roca.


Dones i feina\ndivendres, 8 de març de 2013 09:38\nFaçana de l'entrada de l'edifici del Consell Comarcal del Baix Llobregat.\nLa inestabilitat en les feines remunerades continua afectant més les dones que els homes\nAmb motiu del dia 8 de març des del Consell de les Dones del Baix Llobregat s'ha elaborat un informe que intenta analitzar la situació de les dones del Baix Llobregat vers el mercat laboral\nA partir de dades treballades des de l'Observatori Comarcal, comparant dades de l'any 2008 i 2012 s'arriba a la conclusió que la participació de les dones en el mercat de treball continua essent desigual respecte a la dels homes, i que la crisi econòmica que estem patint ha incrementat aquesta desigualtat. Les dades treballades en aquest informe prenent com a referència l'any 2008 entent aquest any com el d'inici de la crisis econòmica.\nUn dels resultats principals que ens aporta aquest informe es que una de cada cinc dones de la comarca que vol treballar no troba feina. De l'any 2008 al 2012, s'ha passat d'una taxa d'atur registrat del 11,9% a una taxa del 18,2% al 2012 entre les dones.\nEls indicadors i les dades recollides en el informe mostren com en termes comparatius el mercat de treball del Baix Llobregat continua tenint diferencies per gènere pel que fa a la taxa d'activitat, a la continuïtat i permanència en el mercat de treball, així com amb el tipus d'ocupació que desenvolupen. Les dones, en termes generals, són les que presenten una major inestabilitat en les feines remunerades, protagonitzant més entrades i sortides del mercat de treball al llarg de tota la seva carrera professional. Finalment, les ocupacions majoritariament desenvolupades per dones estan menys remunerades que les dels homes.\nDarrera actualització de divendres, 8 de març de 2013 09:45


Antonio Skármeta - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(es) Esteban Antonio Skármeta Vranicic\n7 novembre 1940 (80 anys)\nDirector de cinema, Escriptor, Actor de cinema, Diplomàtic, Guionista, Filòsof\n(1985) El cartero de Neruda\n(2014) Premi Nacional de Literatura de Xile\n(2004) Gustav-Heinemann-Friedenspreis für Kinder- und Jugendbücher (en)\n(2003) José María Arguedas Prize (en)\n(2003) Premi Planeta\n(2002) Medalla Goethe\n(2001) Premi Médicis estranger\n(2000) Américas Award (en)\nEsteban-Antonio Skármeta Branicic, més conegut com a Antonio Skármeta (Antofagasta, 7 de novembre de 1940), és un escriptor xilè.\nEsteban Antonio Skármeta Branicic va nàixer el 7 de novembre de 1940 a Antofagasta, Xile. Fill d'Antonio Skármeta Simunovic i de Magdalena Branicic, ambdós d'ascedència croata. Va realitzar els seus estudis secundaris en l'Instituto Nacional General José Miguel Carrera.\nSkármeta va estudiar Filosofia i Literatura en la Universitat de Xile. Els seus estudis de filosofia els va realitzar sota la direcció de Francisco Soler Grima, filòsof espanyol, deixeble de Julián Marías i de José Ortega y Gasset. La seua tesi va versar sobre el pensament d'aquest últim. Seguint la línia de Soler, s'interessa per les filosofies de Jean-Paul Sartre, Albert Camus i Martin Heidegger. Després va realitzar estudis de postgrau en els Estats Units i es va graduar en la Universitat de Colúmbia. En la Facultat de Filosofia i Educació de la Universitat de Xile va ser catedràtic d'Axiologia en el Departament de Filosofia i, a continuació, va ser catedràtic de Literatura General.\nA més, va ser membre del Moviment d'Acció Popular i Unitària (MAPU). En 1964 es va casar amb la pintora Cecilia Boisier, amb la qual va tenir dos fills, Beltrán, escriptor i filòsof, i Gabriel, músic.\nL'any 1969 és premiat en L'Havana amb el Premi Casa de las Américas pel llibre de relats titulat Desnudo en el tejado (Nu en la teulada). Per l'any 1973 era professor de literatura de la Universitat de Xile, a més de director teatral. Per aquests anys ja havia filmat una pel·lícula sobre la Unitat Popular amb el director alemany Peter Lilienthal, de la qual publicà anys més tard (1982) la novel·la La insurrecció. A causa del colp militar a Xile ha d'eixir del país en companyia del cineasta Raúl Ruiz. La primera escala va ser Argentina, on va residir durant un any. A Argentina va publicar el seu llibre de relats Tiro libre (Tir lliure). Després va partir rumb a Alemanya occidental on es va dedicar al cine. Va treballar com a professor de Guió Cinematogràfic en l'Acadèmia Alemanya de Cine i Televisió a Berlín Occidental.\nA Alemanya va crear la història d'el cartero de Neruda[a]: primer per a la ràdio alemanya i després com un guió. La història apareix com a narració amb el títol de Ardiente paciencia (Ardent paciència) posteriorment anomenada amb el nom d'el cartero de Neruda, l'any 1985.\nAbans de tornar a Xile, Skármeta es va casar amb Nora Maria Preperski, berlinesa d'origen polonès, amb la qual va tenir un fill anomenat Fabián. En 1989 va tornar a Xile, després d'un llarg exili de quasi 16 anys. Va crear i va conduir el programa de televisió El xou dels llibres.\nL'any 1994 va estrenar la segona versió cinematogràfica d'Ardent paciència, amb el títol de Il postino, en el Festival de Venècia. La pel·lícula dirigida per Michael Radford i protagonitzada per Massimo Troisi, va obtenir cinc nominacions als Premis Oscar. També hi hagué una adaptació en forma d'Òpera.\nL'any 1996 va obtenir el Premi Internacional de Literatura Bocaccio per la seua novel·la No pasó nada (No va passar res). L'any 1999 es va adjudicar el Premi Altazor gràcies a la publicació de La boda del poeta. També va obtenir el Premi Grinzane Cavour, per la millor novel·la de l'any.\nAl maig de 2000 va ser nomenat ambaixador de Xile a Alemanya, càrrec que exerciria fins al febrer de 2003. El mateix any va rebre el Premi Llibreter per l'edició il·lustrada del seu relat La composició. L'any 2001 es va adjudicar el Premi Grinzane Cavour per la seua novel·la La boda del poeta.\nA l'abril de 2003 va obtenir el Premi UNESCO 2003 de Literatura Infantil i Juvenil en pro de la Tolerància, amb el seu llibre La redacció. A l'octubre del mateix any, sota el pseudònim de María Tornés, Antonio Skármeta va rebre el Premi Planeta per la seua obra El baile de la victoria (El ball de la victòria).\nEl mes de juliol de 2004, Skármeta va obtenir el Premi Municipal de Literatura de Santiago de Xile per la seua última novel·la, El ball de la victòria.\nEl entusiasmo (L'entusiasme), 1967.\nDesnudo en el tejado (Nu en la teulada), 1969.\nTiro libre (Tir lliure), 1973.\nSoñé que la nieve ardía (Vaig somniar que la neu cremava), 1975.\nNovios solitarios (Nuvis solitaris), 1975.\nNo paso nada (No va passar res), 1980.\nLa insurrección (La insurrecció), 1982.\nArdiente paciencia (Ardent paciència)/el cartero de Neruda, 1985.\nLa composición (La composició), 1998.\nLa boda del poeta, 1999.\nLa chica del trombón (La nois del trombó), 2001.\nEl baile de la victoria (El ball de la victòria), 2003.\n↑ Quan s'escriu aquí El cartero de Neruda així com Ardiente paciencia, s'ha de tenir en compte que els dos noms refereixen al mateix llibre però en moments diferents, actualment s'anomena el cartero de Neruda.\n↑ Skármeta en Escritores.org, s/f; acceso 06.11.2012\n↑ 2,0 2,1 Skármeta en Biografías y Vidas, s/f; acceso 06.11.2012\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Antonio Skármeta\nPlana web oficial d'Antonio Skármeta Arxivat 2006-06-29 a Wayback Machine. (castellà)\nEl huerto de mi amada Premi Planeta\nISNI: 0000 0001 0934 6962\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Antonio_Skármeta&oldid=28010943»\nEscriptors xilens de literatura infantil i juvenil\nDirectors de cinema xilens\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 ago 2021 a les 08:55.


Comença el judici als propietaris de Petromiralles per un presumpte frau de 147 milions d'euros\nComença el judici als propietaris de Petromiralles per un presumpte frau de 147 milions d’euros\nL’Audiència Nacional jutja des d’aquest dilluns als propietaris de Petromiralles, Josep Maria i Pere Torrens per a un presumpte frau de l’IVA en gasolineres on s’haurien desviat fons a Andorra i Hong Kong. El delicte es va produir entre 2011 i 2013 i està valorat en una mica més de 147 milions d’euros.\nLa Fiscalia demana per a tots dos 18 anys de presó per tres suposats delictes contra la Hisenda Pública, falsedat en document mercantil, maquinació del preu de les coses i blanqueig de capitals.\nA aquesta petició de condemna se li sumarien altres 18 mesos de presó en el cas de Josep Maria Torrens, que en el seu moment també va ser alcalde de Santa María de Miralles, per un delicte de tinença il·lícita d’armes.\nLes perquises van començar el 2012, quan la Unitat Central Operativa (UCO) de la Guàrdia Civil va iniciar una recerca sobre la possible existència d’una organització criminal que estaria cometent un important frau fiscal a través d’empreses pantalla.\nEn concret, consistiria en la “falta de liquidació dels impostos que l’activitat de distribució de productes petrolífers genera, falsificant les seves declaracions tributàries”.\nLa Fiscalia situa al capdavant de la trama als germans Torrens, ajudats per una sèrie de persones, qui gestionaven les societats i mantenia relacions amb les empreses i persones implicades.\nJosep Maria i Pere Torrens haurien estat els principals beneficiaris “d’un entramat empresarial creat expressament per a aconseguir l’obtenció de productes petrolífers a un preu sensiblement inferior al de mercat”.\nAquest preu “superreduït” s’hauria aconseguit fent responsables de la liquidació del pagament dels impostos que el comerç d’aquestes mercaderies genera a unes empreses instrumentals (Fast Petrol, Serveis Petrolífers Avançats i Scout Energy), al capdavant dels quals “es col·loquen testaferros” que no abonaven l’IVA.\nEs tracta d’una estratègia “plenament conscient, dissenyada i duta a terme pels responsables de Petromiralles“; és més, Josep Maria “és qui finança l’establiment de les noves empreses que es van creant”, segons la Fiscalia.\nPer fer-se amb els guanys il·lícits, l’organització s’hauria servit de retirades de diners en efectiu realitzades pels testaferros amb una periodicitat de “2 o 3 vegades per setmana”, desviant aquests fons a comptes a Hong Kong i Andorra.\nD’acord amb la documentació que obra en el sumari, l’import del frau ascendiria a 147,1 milions d’euros.\nEl tribunal ha assenyalat onze sessions de vista oral. El maig de 2019, l’Audiència Nacional ja va condemnar a Josep Maria Torrens a 18 mesos de presó per defraudar a Hisenda 5,7 milions d’euros en IVA entre 2009 i 2010 a través de la societat Hercobús, creada d’esquena al seu germà per multiplicar els seus guanys personals.\nArticle anterior“Tenim el català present en un organisme de les Nacions Unides”\nPròxim articleUns 20.000 alumnes comencen el curs a l’Anoia aquest dilluns


Inici | Arqueologia Agrària de l'Edat Mitjana\nL’objectiu principal del grup és, doncs, establir estratègies de recerca en dos àmbits historiogràfics que convé comparar: la societat andalusina i les societats prefeudals i feudals del nord peninsular. Com a resultat de les conquestes d’al-Andalus, els conqueridors van modificar les formes de gestió dels paisatges agraris creats pels pagesos andalusins i també van fomentar la construcció de nous espais agraris.\nEls nous mecanismes de gestió d’aquests espais agraris, juntament amb el maneig de les poblacions conquerides, van ser dos aspectes fonamentals en la formació i en la consolidació de les societats colonials sorgides amb les conquestes. Aquest bagatge va resultar crucial en les colonitzacions atlàntiques i americanes. Per això, una de les línies de treball del grup ARAEM es basa en la comparació dels procediments de gestió dels espais i de les pràctiques agràries en diferents contextos colonials: els medievals ibèrics, d’una banda, i els moderns, atlàntics i americans, de l’altra.\nAltres línies d'investigació\nLa comprensió adequada de les societats pageses exigeix el desenvolupament d’unes altres línies de recerca, com l’estudi de les formes de producció, consum i distribució artesanals –especialment a través de la ceràmica- de la fiscalitat, de la moneda i dels grups socials que van intervenir en les conquestes i en les gestions agràries, velles i noves. Per tant, tot i que la part central de la recerca sigui l’estudi dels espais i de les pràctiques pageses, les recerques dutes a terme en el si del grup ARAEM pretenen estar connectades amb els grans debats historiogràfics sobre les societats pageses en general.\nUn altre objectiu és crear protocols d’inventari, estudi i diagnosi de paisatges agraris històrics, abandonats en temps recents o encara funcionals però amenaçats de desaparició. Aquest objectiu pretén incidir en les estratègies i criteris de protecció i valorització del patrimoni paisatgístic.


La Torre Vila-seca acaba d’estrenar un sistema d’il·luminació que permetrà donar més visibilitat i ressaltar els elements constructius d’aquest monument patrimonial de la vila de Palafrugell. La nova instal·lació s'ha realitzat amb els recursos dels serveis de manteniment de la via pública i la única despesa ha estat l’adquisició dels focus, que ha representat un cost de 4.600 euros. Així doncs, s'han instal·lat 6 focus de led de 19 watts de potència.\nLa Torre de Vila-seca està considerada monument protegit com a bé cultural d'interès nacional de Palafrugell. Situada al carrer que duu el mateix nom, fou construïda al segle XVI com a torre de defensa del mas Adroher. El prior de Santa Anna va autoritzar-ne la construcció el 7 de maig de 1565. De tot el complex, actualment només queda en peu la Torre, el mas va ser enderrocat a principi dels anys seixanta del segle XX.


L'oposició torna a investir Guaidó com a president interí de Veneçuela - Diari de Girona\nAlguns diputats crítics amb el Govern s'han d'obrir pas per un cordó policial per aconseguir entrar al Parlament\nefe/ddg 07.01.2020 | 23:36\nGuaidó es va enfrontar de nou a les forces de seguretat per poder entrar al Parlament. reuters\nGuaidó es va enfrontar de nou a les forces de seguretat per poder entrar al Parlament.\nLa majoria opositora del Parlament veneçolà va investir de nou Juan Guaidó com a president interí de Veneçuela, després d'una accidentada sessió en què els diputats van haver d'obrir-se pas per la força per entrar al Palau Legislatiu. Aquesta decisió ratifica el desafiament de l'oposició al president, Nicolás Maduro, que governa des de 2013 i a qui bona part de la comunitat internacional, amb els EUA al capdavant, li demana que s'aparti de el poder i convoqui «eleccions lliures».\nLa iniciativa que Guaidó jurés novament com a governant interí va ser proposada pel diputat Carlos Berrizbeitia i avalada per més de cent opositors, segons els càlculs fets per l'antichavisme. «En nom dels que avui no tenen veu, d'aquestes mares que ploren els seus fills a la llunyania, en nom de Veneçuela, juro complir amb els deures de president encarregat i buscar solució a la crisi per viure amb dignitat», va dir Guaidó amb la seva mà dreta sobre la Carta Magna vigent.\nEl caos de diumenge\nDiumenge, Guaidó i diverses desenes de diputats que li donen suport es van quedar fora d'una bronca sessió parlamentària en què, amb suport del chavisme, el legislador Luis Parra, que es declara opositor, va dir haver estat elegit cap de la cambra. Parra va presidir ahir una sessió en què es va debatre l'escassetat de gasolina que pateix Veneçuela, malgrat les seves enormes reserves de petroli, les majors del planeta. Guaidó no va poder assistir a la sessió en ser retingut per un cordó policial.\nAmb tot, els diputats opositors es van obrir pas a la força i van aconseguir instal·lar-se a l'hemicicle, no abans que Parra i els diputats que li donen suport abandonessin el ple. Guaidó va assenyalar posteriorment que la sessió que va presidir Parra és «il·legítima», en no comptar amb el quòrum mínim de 84 legisladors. Guaidó és reconegut per gairebé 60 països com a president interí, encara que no controla la burocràcia o les Forces Armades.


Informatiu 31-07-2020 – Vilassar Ràdio\nEl PSC de Vilassar de Mar ha renovat la seva executiva local. La nova executiva està encapçalada per Josep Rebull com a primer secretari. Rebull explica que afronta aquesta nova etapa “amb il·lusió, optimisme i amb certa preocupació pels moments complicats que estem vivint, que requereixen pactes i acords”. Ha subratllat que la nova executiva combina experiència i renovació i que està formada per persones compromeses amb el socialisme democràtic i amb una gran implicació amb Vilassar de Mar.\nDes de l’any 2001, el Consell Interuniversitari de Catalunya atorga anualment les Distincions PAU, proves d’accés a la universitat, per reconèixer públicament la bona preparació, el mèrit i l’esforç de l’alumnat de Catalunya que efectua la prova. La Distinció es concedeix a l’alumnat de Catalunya que en la convocatòria ordinària ha obtingut una nota igual o superior a 9 punts com a qualificació de la fase general de la PAU. Des de l’institut Pere Ribot ens han explicat que un any més tenen l’honor de tenir un alumne que ha obtingut una Distinció PAU, “tota una proesa que combina capacitat i esforç”. L’alumne que ha obtingut la distinció PAU d’aquest any ha estat Oriol Llenas. Parlem amb en Pau.\nEl Banc de Sang i Teixits de Catalunya organitza una campanya de recollida de donacions de sang diumenge 2 d’agost des de les 10 del matí fins a les 2 de la tarda a l’Àula de Música, al carrer Narcís Monturiol, 23. Per participar-hi, cal reservar hora prèviament al web donarsang.gencat.cat. Es demanarà als donants que es rentin les mans i se’ls pendrà la temperatura. Se’ls donarà un boli d’un sol ús per omplir el formular, que es pot portar emplenat de casa si es descarrega de la web donarsang.gencat.cat. Hi haurà guants i mascaretes.\nEs prorroga fins el 7 d’agost la inscripció al Repte de l’estiu 2mil20actiu\nRepassarem les dades sobre coronavirus a Vilassar de Mar corresponenents a aquest divendres\nEl grup de rock i pop en català Pops, nascut a principis de 2018, oferira un concert aquest dissabte dins del cicle “·Nits d’emocions” al Sorli de Vilassar de Dalt a partir de les 9 del vespre.\nNotícia anteriorDades sobre coronavirus corresponents a Vilassar de Mar de divendres 31-07-2020\nSegüent notíciaL’ONG Go2 amplia el reu radi d’acció