Santa Coloma completa els treballs de protecció de la premsa medieval - RÀDIO MARINA 100.3 | RÀDIO MARINA, sempre al teu costat\nUna estructura metàl·lica, semblant a una pèrgola, cobreix des de fa només uns dies la premsa de biga d’època medieval, al carrer Verge Maria de Santa Coloma de Farners, com a mesura de protecció d’aquesta antiga eina, catalogada com a bé cultural immoble a protegir. El projecte arquitectònic de la coberta l’han desenvolupat els serveis tècnics municipals d’urbanisme, i s’ha inaugurat aquest divendres, en el marc de les Jornades Europees de Patrimoni, amb una visita guiada per conèixer l’ús i funcionament de la premsa i els resultats de les excavacions arqueològiques que s’han fet a la finca on s’emplaça.\nDes de l’any 1999 i fins el 2014 aquesta peça va estar custodiada en un magatzem municipal. Ara fa quatre anys el colomenc Marc Valls, hi va practicar una restauració i des de llavors es va tornar a exposar al carrer Verge Maria, al nucli històric de la població, a la mateixa finca on hi havia hagut Can Déusiau, la casa on s’ubicava originàriament. Des de llavors, periòdicament s’hi aplica un tractament de conservació preventiva per tal de garantir-ne el correcte manteniment. Seguint la recomanació del restaurador, l’Ajuntament va encarregar l’any passat els treballs per cobrir la peça i protegir-la d’aquesta manera del desgast.\nL’any 2014 es va restaurar la peça, tractant-ne els elements de fusta i substituint-ne els més deteriorats o perduts, i es va muntar i instal·lar en el seu emplaçament actual. Aquell mateix any es va fer una nova excavació arqueològica a la parcel·la, treballs que van permetre descobrir alguns elements nous de la premsa: la pedra de lliura original i altres estructures i elements per fixar-la. Precisament va ser al 2014 que es va completar la museïtzació de l’espai instal·lant-hi plafons informatius relatius a lapremsa i als fets de 1640. S’hi fan, cada any, visites de grups escolars de la població i l’espai acull actes diversos en el marc de festes de Santa Coloma de Farners, especialment, per la Festa de la Revolta dels Segadors (mes de maig).


no és això: Manuel Pizarro\nL'editorial de La Comarca (Periódico independiente del Bajo Aragón Histórico) del dia 30 de juliol es titula així: “Una lucha por el carbón”. Es queixa, l'editorialista, del tancament imminent de la central tèrmica d'Andorra, que deixarà sense feina a un miler de famílies.\nSembla que ara estan enfadats amb el món per aquest fet: amb Europa, el Gobierno i la DGA (Diputación General de Aragón). Jo em pensava que només érem els catalans qui sempre ens queixàvem, però ara sembla que els aragonesos, els de La Comarca, també s'apunten al carro. Què se n'ha fet dels diners del pla MINER? De tot menys crear un teixit industrial capaç d'absorbir, poc a poc, la mà d'obra que es preveia que seria l'excedent del tancament de sectors, el miner i la tecnologia tèrmica, abocats al tancament per la seva baixa rendibilitat i l'alt grau de contaminació que produeixen. Recordem la pluja àcida que mata els pins del Maestrat.\nPerò ara voldria fer memòria als senyors periodistes da La Comarca d'un Senyor que es diu Manuel Pizarro, aragonès, i que, constitució en mà, va dir que ell “no seria nunca un empleado de la Caixa”. Voldria recordar-los com la caverna mediàtica es va acarnissar contra la compra d'ENDESA per part de Catalana de Gas, o Gas Natural, pel sol fet de ser un grup català. L'inefable Pizarro (amb el nom paga) va rosegar fins a decantar-se per una opció estrangera, sempre que no fos de Catalunya, i va deixar en mans italianes la tèrmica que ara tanca. Recordeu, amics de La Comarca, com s'exaltava la lluita d'aquest home des de tots els mitjans? Aquest tros d'aragonès, que fins va merèixer un personatge al Polònia, va arribar a presentar-se a les llistes del PP a les passades eleccions, amb l'aurèola de gestor entre els millors. Va sortir elegit, però va deixar el seu escó perquè se li va acabar la pólvora i ja no estava en primera plana. Aneu a reclamar al Sr. Pizarro ara! És ell qui us va deixar en mans estranyes, a qui no afecten mil famílies sense feina a Terol. Potser a Gas Natural s'ho haguessin pensat més? Potser el Sr. Pizarro, si hagués conservat el seu escó, podria ara defensar els seus paisans? Al final en tindrem la culpa els catalans!


5 llibres per gaudir de bons moments aquest estiu | rrrmagazín\n5 llibres per gaudir de bons moments aquest estiu\nby rrrmagazin on Jul 30, 2014 • 9:14 pm No Comments\nPer aquest estiu us fem les següents propostes raigverdianes!\nNo tirarem dels clàssics, no busquem les novetats. El catàleg de Raig Verd està ple de joies que segur t’han passat desapercebudes i que no te’n penediràs de llegir. Portar aquests llibres a la teva maleta de vacances, serà la millor inversió d’aquest espai i del teu temps.\nM’agradaria d’Amanda Mikhalopulu. Traducció de Mercè Guitart.\nUn llibre voluptuòs i delicat amb ombres i llum. Uns relats relacionats que et donaràn diferents perspectives de les mateixes dones. un llibre del que millor no explicar gaire cosa perquè mereix ser descobert en cada pàgina, en cada revolt de cada paraula. Un llibre que deixa marca. Especialment remarcables els capítols de la mare que vol llegir, l’entrevista a l’escriptor de renom i la conversa telefònica amb un mateix en una altra vida.\nLes tres morts de K, de Bernardo Kucinski. Traducció de Pere Comellas.\nAquest llibre escrit pel prestigiós periodista internacional Bernardo Kucinski és una crònica inventada de la desaparició d’un familiar a la dictadura de Brasil. Els diferents punts de vista, no només del pare que busca la seva filla, sinó del general que dóna l’ordre, o del soldat que l’executa donen riquesa i brillantor un text molt intel·ligent i necessari. Com diu només començar “Tot en aquest llibre és inventat, però gairebé tot va passar”.\nEls lleopards de Kafka, de Moacyr Scliar. Traducció de Pere Comellas.\nUna novel·la preciosa que es llegeix en un parell de tardes. La seva comicitat radica en el fracàs del protagonista a convertir-se en heroi per la causa, pel comunisme, pel seu amic a la rúsia prerrevolucionària. La tendresa i l’emoció del llibre deriven de la seva relació amb el seu nebot 50 anys després. Deixa un regust d’emoció i de bon passar.\nEl llenyater de Michal Witkowski. Traducció de Marta Cedro i Guillem Calaforra.\nUna atípica novel·la negra amb molt d’humor negre ambientada a la Polònia actual. Un escriptor que marxa de vacances per escriure l’obra de la seva vida, en èxit de vendes i de crítica. Trobarà qualsevol excusa per no escriure, començant per la figura del llenyater, que li lloga un espai a la seva cabanya; o el xandaller, un noi que s’aprofita tot el que pot de la relació amb el protagonista. Qualificada com a novel·la queer, traspasa fronteres de tot tipus.\nDesGlaç de Ilija Trojanow. Traducció de Lídia Álvarez.\nAquest sí que és un llibre diferent. L’autor d’ El coleccionista de mons torna amb aquesta novel·la profundament ecologista i d’amor envers la natura. Els capítols intercalats fidels als sons que es poden sentir: converses de telèfon, un tall de la ràdio, una cançó, una conversa… són només una petita mostra de l’enginy d’aquest autor. El pròleg de Ricardo Piglia és imprescindible.\nMés informació: Raig Verd Editorial\nTags: Amanda Mikhalopulu, Bernardo Kucinski, DesGlaç, El llenyater, Els lleopards de Kafka, Ilija Trojanow, Les tres morts de K, M'agradaria, Michal Witkowski, Moacyr Scliar, Raig Verd Editorial\nPrevious postConcurs Miniteatres: cicle 15 "El cinema" Next postTurisme pel barri (III) El Parc de Can Feliu


Col·lecció que recull els textos polítics més destacats d'alguns dels principals dirigents del socialisme català del segle XX, com Rafael Campalans i Joan Reventós. L'objectiu és recuperar i reivindicar la seva figura a través de la seva obra política i de la memòria que ens van llegar.\nClàssics del Pensament Socialista\nCol.lecció que té per objectiu recuperar textos fonamentals del pensament socialista de totes les èpoques i posar-los a l'abast del lector.\nCol·lecció que analitza la història del socialisme català a través de les eleccions, els congressos i els partits que van donar lloc al PSC l'any 1978, i posa a disposició del públic materials gràfics i fotogràfics que formen part de la memòria col·lectiva del socialisme català.\nLa col·lecció Papers d'Història és una reproducció de les ponències i comunicacions presentades en les diferents "Jornades d'Història del Socialisme" des de 1994 fins a 1998. Actualment és una col·lecció tancada.\nButlletí de l'Arxiu Històric\nPublicació de periodicitat semestral on es combina d'una banda informació sobre els materials dels fons documentals i les activitats que es realitzen des de l'Arxiu, i de l'altra la difusió de treballs d'investigació de personatges destacats de la història del socialisme a Catalunya. Inclou el col.leccionable "Full Suplement".\nMonografies d'Història del Socialisme\nLa col·lecció està formada per un conjunt de llibres pertanyents a l’Arxiu Històric de la Fundació que compta amb documents i textos d'important valua referents a la història del socialisme català. Actualment ja no es publiquen més números d’aquesta col·lecció.


Organització política de l’Estat Espanyol. | Geografia. El bloc de 2n de batxillerat\n← Organització territorial de l’Estat Espanyol\nDeute públic →\nLa democràcia és una forma d’organització política i social que implica el dret de participació de tota la ciutadania en els afers públics. Parlem de participar, intervenir, de manera activa, directa i compromesa en la millora de la societat (política, econòmicament i socialment). Aquest dret és inherent al de la llibertat per expressar l’opinió pròpia sobre qualsevol tema que afecti el bé comú.\nParticipar en democràcia, implica l’existència d’una voluntat institucional d’informar i escoltar l’opinió dels ciutadans, i per tant de cooperar i col·laborar amb la societat civil des d’una posició de llibertat i tolerància vers les opinions i les actituds dels altres (majories i/o minories).\nAquesta expressió de la voluntat popular es fa efectiva per mitjà de les eleccions, on cada ciutadà, ha de poder expressar lliurement la seva opinió i la seva ideologia. Aquest dret descansa en el principi de sobirania popular, perquè són els ciutadans els autèntics sobirans del seu destí col·lectiu.\nL’organització política de l’Estat espanyol és la monarquia parlamentària, sobre la base dels principis de llibertat i igualtat, amb una referència explícita de la participació política de la ciutadania (sufragi universal).\nLa Constitució del 1978 (llei fonamental de l’Estat). Com a llei fonamental regula l’acció de govern i garanteix els drets individuals i col·lectius de tots els espanyols. Defineix:\nEspanya és un estat social i democràtic de dret, que propugna com a valors superiors del seu sistema de lleis la llibertat, la justícia, la igualtat i el pluralisme polític (art.1).\nLa sobirania nacional resideix en el poble espanyol, aquesta afirmació implica que el poder resideix en els ciutadans i les ciutadanes.\nUna monarquia parlamentària: on el Rei és el cap d’Estat (regna però no governa) i té la representativitat de l’Estat a l’interior i a l’exterior i modera el funcionament de les institucions de l’Estat. Les Corts Generals (Parlament) tenen el poder polític, màxima expressió de la sobirania popular.\nLa democràcia espanyola com representativa: Art. 23 Els ciutadans tenen el dret a participar en els afers públics, directament o per mitjà de representants lliurement elegits en eleccions periòdiques per sufragi universal.\nLa Constitució de 1978 consagra el principi de separació de poders (divisió de poders) entre l’executiu, el legislatiu i el judicial.\nLa separació de poders a Espanya. Font: Geografia Batxillerat. Vicens Vives. 2016\nSistema electoral i eleccions a Espanya:\nEleccions Parlament Europeu (2014) Font: El País 2014 [en línia] [Consulta 18/04/2015]\nParlament Europeu: s’escullen 751 diputats repartits en diferents partits polítics.\nCorts Generals: s’escullen els membres del Congrés de Diputats (350 diputats) i el Senat (266 senadors). XI legislatura. 13 /01/2016.\nEleccions Congrés dels Diputats (2015). Font: El País [en línia] [Consulta 28/04/2016]\nParlaments autonòmics: Catalunya té 135 diputats a l’actual legislatura (XI legislatura. 26/09/2015).\nAjuntaments: eleccions locals o municipals.\nA banda es fan eleccions sindicals, per escollir representants sindicals a les diferents empreses i àmbits sectorials i als centres educatius (delegats i delegades dels Consells Escolars).\nEleccions Senat (2015). Font: El País [en línia] [Consulta 28/04/2016]\nTanmateix hi ha altres formes de participació:\nReferèndum: consulta popular per decidir sobre aspectes socials, polítics, econòmics o d’altres tipus, que tinguin una transcendència important.\nEleccions Parlament de Catalunya (2017). Font: http://www.ccma.cat/ [en línia] [Consulta: 10/04/2018]\nA Espanya l’últim referèndum es va fer l’any 1986 sobre l’entrada a l’OTAN (Sí: 52,4%; No: 39,83%; Nuls 7,63%, Abstenció: 40,3%)\nILP (Iniciativa Legislativa Popular): és la potestat per la qual una petició de la ciutadania, firmada per un nombre mínim de ciutadans o votants registrats, pot obligar realitzar una votació pública (plebiscit) sobre una proposta d’una llei, esmena constitucional, reforma d’una llei o ordenança, en alguns casos pot obligar a la votació d’una proposta de llei a l’assemblea legislativa, o, en la seva forma més reduïda, simplement obligar al poder legislatiu o executiu a considerar el tema en qüestió incloent-lo en l’ordre del dia. Depèn de com s’articuli es pot considerar una forma de democràcia directa o de democràcia participativa. Font: wikipedia\nLes Corts Generals: caràcter bicameral, formades per dues cambres: el Congrés dels Diputats i el Senat. Funció legislativa.\nCongrés de Diputats (Cambra Baixa): reuneix els representants dels ciutadans. Discuteix, aprova, deroga les lleis i aprova els pressupostos generals de l’Estat.\nLa circumscripció electoral és la província.\nSegons l’actual llei electoral, després del recompte de vots els escons són adjudicats en funció dels vots obtinguts per cada partit, en una proporció que afavoreix aquells que han rebut major nombre de vots i perjudica els partits poc votats, aquest sistema proporcional és la llei d’Hondt. Hi ha altres models d’assignació d’escons com el sistema majoritari (Estats Units, França).\nFont: http://www.laverdad.es/%5Ben línia] [Consulta 18/04/2015]\nA banda de l’aplicació de la llei d’Hondt, el model electoral espanyol realitzat dues distorsions més:\nTots aquells partits que no hagin obtingut un mínim el 3% de tots els vots emesos queden descartats d’entrada.\nEl valor de l’escó (nombre de vots necessaris per sortir elegit) no val el mateix a totes les províncies, així per exemple si agafem les eleccions del 2008, Barcelona amb un cens electoral de 4.027.998 persones va escollir 31 diputats, el sistema proporcional espanyol (escon segons votants) va donar un diputat per cada 129.255 vots, mentre que Guadalajara amb un cens de 179.538 persones, escollia 3 diputats, cada diputat va ser escollit per 25.648 vots.\nSi realment s’apliqués un sistema proporcional, on cada vot valgués el mateix, i s’eliminés la correcció de la llei d’Hondt, els resultats de les eleccions serien bastant diferents (veure article).\nSenat (Cambra alta): es tracta d’una cambra de representació territorial, la seva funció principal és la de revisar les propostes legislatives que han passat pel Congrés de Diputats. Pot modificar o vetar el contingut de les lleis, però al final és el Congrés el qui les aprova definitivament. També està facultat per autoritzar o denegar la ratificació dels tractats internacionals.\nLa seva composició no és fixa, varia a l’alça o a la baixa, en canviar el nombre d’habitants de les distintes comunitats autònomes. Actualment (eleccions 2015) està format per 266 senadors, 208 són escollits directament pels ciutadans i 58 designats per les Comunitats Autònomes (cada Comunitat Autònoma designa un senador, i un altre per cada milió d’habitants del territori autònom).\nA cada província s’elegeixen quatre senadors, a les províncies insulars (Gran Canaria, Tenerife i Mallorca) els hi toquen tres senadors, i un per cadascuna de les menors (Menorca, Eivissa-Formentera, Fuerteventura, La Gomera, El Hierro, Lanzarote i La Palma, Ceuta i Melilla escullen dos senadors cadascuna.\nEl poder executiu: el Govern, format pel President (escollit pel Parlament, normalment correspon al líder del partit més votat) i els ministres tenen el poder executiu. Dirigeixen la política de l’Estat, administren els recursos i estableixen la defensa nacional i les relacions exteriors, a banda executen lleis i promulguen decrets.\nL’executiu ha de retre comptes davant el Congrés de Diputats de la seva acció de govern, i se li pot demanar explicacions a través d’interpel·lacions i preguntes. En cas extrem es pot plantejar una moció de censura (procediment que ha de tenir la majoria absoluta dels diputats i que ha d’incloure una candidatura a la presidència), es diferencia de la moció de confiança en el fet que aquesta és presentada pel president del govern, que té la potestat de dissoldre les corts i de convocar eleccions.\nPoder judicial: el màxim òrgan n’és el Consell General del Poder Judicial (CGPJ), sota el qual resten tots els jutjats i tribunals del país. Està format per un president (nomenat pel Rei a proposta del CGPJ) i 20 jutges (designats per les Corts). Subordina en l’exercici de les seves funcions; les sales del Govern del Tribunal Suprem, l’Audiència Nacional i els Tribunals Superiors de Justícia, així com els presidents dels tribunals i les audiències, els jutges degans, les juntes de jutges i als mateixos jutges.\nLa seva funció principal és garantir la independència dels jutges en l’exercici de les seves funcions.\nTribunal Constitucional: integrat per dotze membres nomenats pel Rei a proposta de les Corts Generals (quatre el Congrés i quatre el Senat), dos el Govern i dos el CGPJ. La principal funció és la vigilància de la constitucionalitat de les lleis, els decrets i qualsevol norma emesa en el territori de l’Estat.\nDefensor del poble: institució designada per les Corts amb l’objectiu de defensar i protegir els drets fonamentals i les llibertats públiques de la ciutadania davant l’Administració Pública. Una de les seves principals activitats és la vetllar pels interessos generals amb objectivitat i amb plena submissió al dret i la llei.


Davant la celebració de la tradicional Setmana de Sant Roc, en la qual és costum la trobada i reunions de familiars i amistats, l’alcalde de Sueca, Dimas Vázquez, ha emès un comunicat cridant al sentit de la responsabilitat de joves i majors per l'extraordinària situació sanitària que vivim per la Covid-19.\nDesprés de lamentar la proliferació de nous brots de contagis en els àmbits socials i d'oci arreu de l’Estat insisteix a recomanar «el compliment estricte de les normes i comportament recomanades per les autoritats sanitàries». I cita l’ús obligatori de la mascareta; la rentada de mans i desinfecció cada volta que siga necessari; respectar el metre i mig de distància interpersonal de seguretat; i que a la platja cal guardar la distància de quatre metres entre els pals dels para-sols.


La Mancomunitat de la Conca d’Òdena obre el termini d’inscripció per apuntar-se a la 2a edició del programa Conca Industrial 4.0, que aquest 2022 consisteix en una formació gratuïta especialitzada en el muntatge i manteniment d’instal·lacions solars fotovoltaiques. Les 15 persones seleccionades tindran la possibilitat de fer pràctiques en empreses, rebran suport per la recerca de feina i podran participar en sessions d’speed dating amb empreses de l’Anoia. Hi poden participar les persones joves d’entre 19 i 29 anys de la Conca d’Òdena que estiguin buscant feina –ja sigui perquè estan a l’atur o treballant en situació precària- i tinguin una formació mínima d’ESO.\nEl curs de muntatge i manteniment d’instal·lacions solars fotovoltaiques s’impartirà de febrer a maig, tindrà una durada de 260 hores teòrico-pràctiques, i donarà a l’alumnat coneixements bàsics d’electrotècnia, replantejament i funcionament, muntatge mecànic, muntatge elèctric i manteniment d’instal·lacions solars fotovoltaiques, un sector que, dins de les energies renovables, té una gran demanda de llocs de treball. La formació es complementarà amb sessions d’intel·ligència emocional.\nEl Programa Conca Industrial 4.0, organitzat per la MICOD i subvencionat per la Diputació de Barcelona, es focalitza en el sector industrial, un sector molt rellevant a la Conca d’Òdena que actualment té molta mancança de personal de la figura de l’aprenent qualificat. Aquest programa, que arriba a la seva 2a edició, vol promoure la competitivitat de les indústries i donar resposta a les seves necessitats tot capacitant a les persones joves, futures treballadores, perquè es puguin dedicar als diferents sectors industrials del territori, que suposen un volum molt important d’empreses, llocs de treball i facturació.\nEl període d’inscripcions ha arrencat aquest dilluns 10 de gener i s’allargarà fins el dia 4 de febrer. Per realitzar les inscripcions o obtenir més informació podeu omplir aquest formulari , enviar un e-mail a ocupacio@micod.cat o bé trucar al telèfon 938066555.\nArticle anterior350 atletes participaran en la 16a edició del Duatló Ciutat Igualada\nPròxim articleEls testos d’antígens es vendran les farmàcies a 2,94 € com a màxim


Fa uns dies es van complir 20 anys de la signatura de l'Acord de Divendres Sant (AVS). La commemoració ha passat de puntetes en els noticiaris sempre més atents als 'vents de guerra' i la destrucció per venir a l'Orient Mitjà que a la commemoració de la fita de la pau aconseguida a Irlanda.\nEl 10 d'abril de 1998 els governs britànic i irlandès van signar el Good Friday Agreement, el qual va ser ratificat popularment a la República d'Irlanda i Irlanda del Nord, on la majoria dels partits van consensuar posar terme al sagnant període de The Troubles (Els Problemes ) iniciat a la fi dels anys 1960. Durant aquest temps d'enfrontament entre nacionalistes republicans i monàrquics lleialistes van morir, segons les estadístiques disponibles, més 3.500 persones a conseqüència de la violència política.\nVan ser diversos les disposicions subscrites a l'AVS, entre les quals cal destacar el compromís de pau entre els partits polítics de la regió i l'ús de mitjans exclusivament pacífics i democràtics. Ara la situació creada pel Brexit fa témer una marxa enrere indesitjada per tots que podria conduir novament a una confrontació descontrolada i descoratjadora. La ensomni neoimperial britànica per abandonar la Unió Europea i per alinear-qual fidel 'gos falder' a les tesis agressives de la anglobalización apadrinada per Trump, poden fer descavalcar un acord modèlic en generositat, pragmatisme i esperança per al futur polític de la Irlanda com és el AVS.\nTot i la proclama de Theresa May que 'Brexit means Brexit' (Sortida significa sortida), després del resultat produït un tant espúriament -s'ha sabut ara- en el referèndum celebrat al Regne Unit el 23 de juny de 2016, la frontera entre els comtats irlandesos del nord i del sud era inexistent en la pràctica. Els dos estats membres de la UE -República d'Irlanda i el Regne Unit- compartien com a socis de la mateixa entitat supranacional la 'gestió' territorial de l'illa Esmeralda. Aquells lectors que hagin viatjat amb cotxe des de Belfast a Dublín, o des Omagh a Galway, posem per cas, podrien donar fe de la sensació de no haver passat cap duana o control fronterer durant el temps que ha estat vigent el AVS (i que encara avui continua estant-ho).\nJa el Tribunal Suprem britànic va establir fa un any que el govern de Theresa May no tenia el poder per iniciar les negociacions del Brexit amb la autoritats comunitàries sense l'aprovació expressa del parlament. En realitat l'alt tribunal havia dictaminat que el Brexit era incompatible com els compromisos adquirits pel Regne Unit al AVS, el qual la Cort Suprema considerava com un tractat internacional que implicava l'absència de fronteres 'dures' a l'illa.\nEls resultats del referèndum sobre el Brexit a Irlanda del Nord van llançar una majoria (56%) a favor que la província britànica romangués a la UE. A Escòcia així es van manifestar el 62%, mentre que a Anglaterra i el País de Gal·les van votar en contra el 53%. La participació electoral a Irlanda del Nord va ser deu punts menor que en el conjunt britànic (72%). El desglossament segons els criteris prevalents en aquesta societat profundament dividida van ser aclaridors: un 85% dels catòlics van votar per continuar a la UE, mentre que només ho van fer de la mateixa manera un 40% de protestants. Segons les afinitats polítiques, un 88% dels que declaraven nacionalistes (republicans que aspiren a la unificació d'Irlanda) van votar a favor de continuar a la UE, enfront de 34% dels unionistes (curiosament el 70% de nord-irlandesos que no es van manifestar ni nacionalistes ni unionistes, van votar 'si' a la UE).\nDesprés de les eleccions britàniques afavorides per Theresa May el 8 de juny de 2017, i que van suposar un fiasco per a la seva Partit Conservador en perdre la majoria a la Cambra dels Comuns, el Partit Unionista Democràtic va oferir els seus 10 diputats per assegurar la permanència de Theresa May capdavant de l'executiu britànic. Des de llavors, el ziga-zagues polític del govern britànic no ha deixat de sorprendre a propis i estranys.\nEn l'últim acord de 19 de març de 2018 entre els negociadors britànics i comunitaris per regular la sortida del Regne Unit de la UE, es va avançar poc -o gairebé gens- per aclarir els dubtes de l'assumpte de la 'frontera dura' entre Irlanda i Irlanda del Nord. En realitat dit acord ha estat només funcional en oferir un temps extra fins a finals de 2020 per concloure el període de transició de l'abandonament britànic de la UE. El govern de Theresa May ha acceptat una mena de llimbs legals mitjançant el qual Irlanda del Nord romandria dins el mercat únic i la unió duanera europea per tal de preservar el compromís de cooperació Nord-Sud irlandès fixat en el AVS. Això mantindria una situació si més ambivalent, ja que el govern de Theresa May necessita a la Cambra dels Comuns dels vots dels diputats unionistes nord-irlandesos per garantir la seva majoria parlamentària.\nCom bé apunta el meu col·lega Adrian Guelke, encara que els amants de la pau hauríem de celebrar el vint aniversari d'AVS, no hi ha grans motius per llançar les campanes al vol. Ell fa referència a l'actual clima polític amb l'auge del populisme, la crisi del model neoliberal, l'austeritat i, fins i tot, els dubtes que el Regne Unit pugui sobreviure en el futur. Entre les amenaces a la pau a Irlanda del Nord, el Brexit s'ha configurat per si sola com la més temuda i indesitjable. A això s'afegiria a nivell global la bel·ligerància agressiva d'una certa cultura anglo-nord-americana. Britannia rules, pensen alguns, o potser America First ...?


Més de 300 persones assistixen a la jornada de portes obertes de la Policia Local de Sagunt\nDurant el matí del dissabte, i amb motiu de la celebració del seu patró, els assistents van poder gaudir de diferents activitats i d'un esmorzar\nREDACCIÓ - 30/09/2019\nJornada de portes obertes. EPDA\nLes instal·lacions de la Policia Local de Sagunt van acollir dissabte passat, 28 de setembre, una jornada de portes obertes amb motiu de la celebració del seu patró, San Miguel, en la qual es van donar cita més de 300 persones.\nEls xiquets i les xiquetes van poder gaudir d'un matí carregat d'activitats com va ser un photocall, tallers de treballs manuals, jocs inflables, música, exposició de vehicles, parcs infantils d'educació viària (un per als més xicotets/as fins a 5 anys i un altre sense límit d'edat). Els assistents també van poder degustar un refrescant esmorzar amb orxata i fartons.\nDes del departament de Policia Local de Sagunt "volem agrair als/as assistents el bon acolliment que va tindre la jornada i esperem que l'any que ve tornen a participar d'esta festa junt al cos de Policia Local de Sagunt".


XIV Concurs Literari de Narració Curta | Ajuntament de Riudellots de la Selva\nDes d'avui ja us podeu presentar a una de les quatre categories del XIV Concurs Literari de Narració Curta. El concurs literari és una de les activitats culturals més importants que organitza la biblioteca, i té la finalitat d'impulsar la millora de la competència escriptora entre l'alumnat de l'escola.\nUn any més hem comptat amb la col•laboració de l'escola i de la seva l'AMPA per a la organització i l'elecció dels guanyadors.\nL'entrega de premis serà el dijous 27 d'abril a les 19:00h a la sala d'exposicions de la Casa de Cultura. L'acte comptarà amb la presència de l'alcaldessa Montserrat Roura i de la regidora de Cultura Cristina Pineda.\nL'acte serà amenitzat per la contista Olga Cercós que ens explicarà contes per infants i adults sobre Prudenci Bertrana, ja que enguany es commemora l'Any Bertrana.


Fins a la resurrecció de la carn | Bernat Puigtobella\nFins a la resurrecció de la carn\nAquest dissabte es reprèn a Alella el cicle Poesia als Parcs amb un recital singular. Els valencians Francesc Anyó i Borja Penalba converteixen els versos de Vicent Andrés Estellés en un gran àpat de poesia. El recital tindrà lloc aquest dissabte 7 de maig a les 12h a Can Llimona. Riera de la Coma Clara, 1 Alella. Si plou el recital es farà a Can Manyé, Riera Fosca, 42, 08328 Alella.\nFrancesc Anyó i Borja Penalba han publicat a Onada Edicions el llibre disc Estellés de mà en mà, un volum en què fan una tria i tota una declaració d’amor al poeta valencià: “Embriagats de l’univers estellesià, diem, mengem, plorem i amem, riem, cridem; i sempre, sempre gaudim. Orgiàsticament, imperativament”, diuen al pròleg del seu llibre. Estellés de mà en mà és un viatge apassionant per l’univers estellesià. “Un univers concret i precís, dolç, amarg, alegre, tràgic, divertit, dramàtic, soreneguer, culte, malparlat…”.\nFrancesc Anyó és actor i ha fet també doblatge, publicitat, recitals, traduccions i adaptacions teatrals. Borja Penalba és compositor, productor, arranjador i músic de llarga trajectòria. En el seu espectacle, Penalba i Anyó persegueixen l’efecte Estellés: “la contundència amb la qual arriba i colpeja a l’instant de llegir-lo, al segon de sentir-lo”. Per aconseguir-ho, procuren subratllar la col.loquialitat de la llengua poètica d’un autor que sempre se l’ha anomenat ‘poeta del poble’. “La nostra arma més poderosa és el So, i és per això que hem triat diferents expressions sonores per traduir i agrupar acústicament tot allò que Estellés ens encomana”. Penalba i Anyó busquen en els versos del poeta els silencis, els sospirs, els gemecs, els sorolls, els crits i els cants. Dins la secció de gemecs hi han inclòs el poema ‘Els amants’, que podeu escoltar en aquest àudio.


Un gerro d'aigua freda, així és com em va caure el diagnòstic, per sort no és gaire res, una mica de repòs i posar el cos a ralentí.\nEncara que cuido, vigilo i planifico les càrregues en els entrenaments, estiraments abans i després, visites periòdiques al fisio, arriba una trompada tonta en el dia a dia i ja ho tenim, lesió.\nEstic atacant la tendinitis des de tots els fronts, kinesiotape, acupuntura, electroestimulació, ultrasons, traumatòleg, repòs actiu, el que em sap més greu és perdrem la Marató de l'Escala, on volia fer la mitja, pel que significa, és on vaig fer la primera marató, hi vaig cada any i sobretot pel munt d'amics que hi van, però si no puc córrer, sempre puc anar a animar i ser part de la festa igualment.\nAl fer entrenaments creuats, de triatló, em dóna més opcions que no només córrer, puc fer bicicleta de carretera, em permet mantenir el to muscular i puc nedar, sense fer servir les cames, com sempre, l'únic que ara amb excusa.\nM'he de reservar pels dos aconteixements grans que tinc a la cantonada, la Trailwalker, el 7 de maig, 104okm de muntanya caminant i l'Ironcat el 14 de maig, 3,800 km nedant, 180 km de bici i 42,195 km corrent, en principi no hi ha d'haver cap problema per afrontar els dos, els entrenaments forts i llargs, ja estan fets i ara toca mantenir activitat sense forçar.\nMés publicacions en el blog sobre: Lesió


Els aficionats estan molestos amb Okoye a Endgame - Pel·lícules | Gener 2021\nEls aficionats estan molestos amb Okoye a Endgame\nPer Mike Floorwalker/7 de maig de 2019 15:20 EDT\nUn dels herois de Marvel sembla que segueix aconseguint el final curt del pal, i alguns seguidors no estan massa contents amb això.\nVenjadors: Joc final ha volat audiències a tot el món, però el Twitterverse ràpidament es va adonar que Okoye (Danai Gurira), tot i ser un jugador clau enPantera Negra iVenjadors: Guerra de l’Infinit, es va enganxar amb tot un minut de temps de la pantalla a l’èpica. Tingueu en compte quespoilers perVenjadors: Joc finalseguir.\nAra, cal destacar que per disseny,Part final se centra molt en els sis Venjadors originals (i Ant-Man, que el subministrament de partícules de Pym és clau per a la seva estratègia de fer fora les Infinity Stones des de diversos moments abans Thanos els pot adquirir). Però no és la primera vegada que Marvel Studios passa per alt el personatge pel que fa a aquest aspectePart final: quan el primer cartell de la pel·lícula es va publicar el març, el nom de Gurira no hi havia, a pesar de la representació d'Okoye al costat del conjunt d'herois que no havien estat clavats. Només va trigar un dia a l'estudi corregiu l'error, però el seu comentari al Twitter oficial, 'Hauria d'haver estat allà tot el temps', ha estat considerat com un moment important per a molts fans com 'bé, duh'.\nAquests mateixos aficionats van ser tanmateix increïbles per veure com Okoye manejaria el seu nou estatus de facto com a governant de Wakanda a T'Challa's absència, però quanPart final finalment van arribar als teatres i, en una paraula, van quedar decebuts. Okoye només es mostra breument, un bon grapat de vegades: una vegada durant la consulta hologràfica de Black Widow amb diversos herois supervivents (incloent-hi Capità Marvel, a qui podríem argumentar que també hauria pogut manejar una mica més de temps de la pantalla) a prop del començament de la pel·lícula, i un parell de vegades durant la batalla clàssica de la pel·lícula amb Thanos i els seus minions invasors. És clar, aquests moments són bastant dolents, com ha vist al costat de la Pantera Negra ressuscitat i es munta al costat de pràcticament tota la Les altres herois femenines del MCU per ajudar al transbordador Infinity Gauntlet 2.0 de Tony Stark a través del camp de batalla i fora de l'abast de Thanos. Però els fans del personatge volien més -moltmés, i molts van creure que Marvel havia tirat un tipus d’esquer i un interruptor enviant a Gurira a fer les rondes promocionals juntament amb les seves coprotagonistes fins al seu llançament.\nMarvel va posar a Okoye a tots els pòsters de joc final, però només inclou menys d'un minut d'ella a la pel·lícula real. Yikes.\n- Galkyrie (@jeanmfingrey) 24 d’abril de 2019\nsegueixen promocionant okoye, però com .. pic.twitter.com/j6C3ULBWC7\n- killmonger (@ ki11monger) 22 d'abril de 2019\nUna no espoliació # Joc pensava: la gira promocional sens dubte ha destacat el paper d'Okoye per fer que el repartiment sembli més divers del que era. Té menys temps de vida que alguns dels personatges blancs no anunciats.\n- Gavia Baker-Whitelaw (@Hello_Tailor) 26 d'abril de 2019\nPer descomptat, estem parlant d’una pel·lícula de poc més de tres hores de durada, que va tenir el seu treball retallat a l’hora de muntar totes les moltes parts mòbils de la trama de viatges en temps dels Venjadors i construir arcs d’història que satisfagin emocionalment. equip original de Home de ferro, Thor, Vídua negre, Hawkeye, el Hulk, i Capità Amèrica. Però és just dir que certs aspectesPart finalEl màrqueting es pot considerar que intentava fer que la pel·lícula sembli una mica més centrada en Okoye del que realment, cosa que, a més, en interès de l'equitat, no era gaire.\nLes notícies, però, no són del tot dolentes per a Dora Milaje General de Gurira. S'espera que tingui un paper molt més important en els propersPantera Negra 2 (per al qual encara no s'ha definit cap títol oficial ni data de llançament) i també hi ha hagut especulacions: impulsat per aquest breu equip femení durantPart finalLa gran batalla: que una pel·lícula que presenti les dones de la MCU podria estar a les obres.Thor: Ragnarok 's Tessa Thompson, juntament amb una falange d'altres estrelles femenines de la Marvel, va llançar la idea a un entusiasta Kevin Feige el 2017 - i és segur dir que si el MCU hagués de canviar una versió del còmic 'Totes les dones' Força A, Okoye hauria de ser un membre clau.\nAquests possibles objectius futurs, però, no compensen la poca presència del personatge en una de les pel·lícules més grans de tots els temps (si no és aixíelel més gran). Potser quanPart final obté un llançament digital, obtindrem un tall de quatre hores de director, que ens mostra com Okoye es dedica a la tendència al negoci quotidià de dirigir Wakanda i, per això, potser és una mica més específic sobre tot. Suposadament, les urgències intergalàctiques que el capità Marvel va atendre durant els cinc anys que van venir els venjadors només estaven asseguts davant dels seus camarades caiguts.\nverí de gràcia


Recomanacions oftalmològiques:Infecció ocular - Oftalmologia online\nRecomanacions oftalmològiques:Infecció ocular\nLa infecció ocular és una causa d'urgència oftalmològica i un risc molt important per a la vista i l'ull\nLa infecció ocular és el creixement de microorganismes en l'interior de l'ull. Les infeccions poden ocórrer en qualsevol part del cos, afortunadament les infeccions als ulls són extremadament rares. L'ull és un òrgan molt noble però delicat, totes les estructures són importants per al seu funcionament i el dany d'una infecció pot posar-lo en risc. La infecció ocular pot ser una afectació molt greu en l'ull que causi pèrdua de la visió i en casos més severs pèrdua de l'ull.\nLa causa de la infecció és el creixement en l'interior de l'ull de microorganismes, que en fer-ho van danyant les estructures. La infecció es pot produir per exemple per bacteris o fongs, que entren en l'interior de l'ull facilitats per ferides als ulls o després de traumatismes i lesions. Els microorganismes poden generar productes tòxics i tenen en cada cas un comportament diferent; els bacteris normalment creixen molt ràpid, mentre que els fongs es desenvolupen més lentament però són molt difícils de tractar. El dany a l'ull apareix relacionat amb la propagació dels microorganismes en els teixits i a la inflamació que passa en l'interior de l'ull. El creixement ocorre sobretot en la part de la cavitat gelatinosa de l'ull (el vitri). El quadre es pot presentar en hores i és urgent la seva valoració i tractament.\nHi ha més risc en els pacients que han estat operats dels ulls, han rebut un traumatisme o una lesió als ulls. Especialment si els pacients no han estat atesos correctament o no s'han seguit les indicacions de l'oftalmòleg. També les persones que es troben amb mal estat general i tenen un problema en el sistema immunitari de defensa o en els pacients diabètics. Especialment en aquests casos, les infeccions de la resta del cos poden propagar-se i acabar apareixent en l'ull. D'altra banda les infeccions de l'ull es poden propagar a altres parts del cos.\nLes molèsties que explica el pacient són dolor i envermelliment de l'ull, pèrdua de la visió i de vegades molèstia amb la llum. Pot presentar opacitat de la còrnia i secreció mucosa. També en alguns casos pot aparèixer inflamació de les parpelles. És important fer una visita amb l'oftalmòleg davant la mínima sospita.\nEl diagnòstic de la infecció ocular es fa en una exploració oftalmològica completa. És important fer una exploració amb dilatació de la pupil·la per valorar la retina. S'observa enrogiment de l'ull, dolor, moltes vegades una zona blanquinosa en la còrnia d'aparició brusca, acompanyats d'altres manifestacions. Per tenir més informació sobre l'estat de l'ull pot ser necessaris estudis complementaris, com a cultius microbiològics de la còrnia, de les secrecions del voltant de l'ull o del seu interior. L'ecografia pot ser necessària per valorar la retina si no es pot veure directament.\nEl tractament inclou antibiòtics i pot ser recomanable una cirurgia urgent. S'ha d'iniciar amb prioritat i cal fer un seguiment estret. La possibilitat d'èxit depèn del temps d'evolució, de l'estat de l'ull i de la resposta al tractament. El tractament s'ha d'individualitzar en cada cas, tenint un pronòstic reservat respecte a la visió i l'ull.\nAntibiòtics o antifúngics (segons el microorganisme sospitós), que s'administren amb gotes i de vegades pot ser necessari que s'apliquin de manera constant. El tractament amb gotes antibiòtiques després de lesions i cirurgia disminueix el risc d'infecció que existeix pel mateix procediment i situació.\nInjeccions intravítreas, que són un tractament mitjançant el qual s'administra un medicament a través d'una injecció en l'ull. S'administra un medicament a nivell de la part posterior de l'ull que té un contingut líquid gelatinós (el vitri) a dosis altes que no es podrien aconseguir amb altres vies d'administració. S'administren antibiòtics d'aquesta manera en el lloc on es troben la majoria dels microorganismes.\nCirurgia: vitrectomia, que es realitza mitjançant instruments molt estrets, s'extreu el contingut líquid gelatinós (el vitri) on es troben la majoria dels microorganismes facilitant la resolució del problema. També s'administren antibiòtics en el lloc on es troben la majoria dels microorganismes.\nRetrieved from "http://oftalmologiaonline.com.dedi2523.your-server.de/index.php?title=Ophthalmic_advices:Eye_infection/ca&oldid=13839"\nThis page was last edited on 16 December 2014, at 08:54.


Els familiars dels presos polítics es revolten - L'anàlisi de Pere Martí\nActualització: 03.04.2020 - 20:47\nAïllat. El dilluns 16 de març, Jordi Cuixart va sortir de la presó dels Lledoners per anar a treballar d’acord amb el règim de segon grau que tenia per aplicació de l’article 100.2. Va ser l’únic pres que va sortir aquell dia. La resta van seguir la recomanació del director general de Mesures Penitencials, Armand Calderó, de confinar-se a la presó i suspendre les activitats laborals que feien. El president d’Òmnium va sortir no pas per desobeir, sinó perquè té una empresa de més de cent treballadors i havia de resoldre qüestions abans de confinar-se una altra vegada. Quan va tornar, va entrar en una cel·la d’aïllament per passar la quarantena del coronavirus 2019 i s’hi va estar catorze dies tancat, sense pati, sense menjador, sense relacionar-se amb ningú. Només sortia de la cel·la vint minuts al dia per telefonar els seus familiars. I ho va fer voluntàriament, per evitar d’entrar el virus a la presó. En aquell moment, Jordi Sánchez i Josep Rull també eren aïllats a la presó per haver estat en contacte amb persones afectades pel coronavirus durant les seves sortides per a treballar.\nEn un centre penitenciari, la possibilitat de contagi és extremadament alta i, per tant, cal adoptar totes les precaucions. No s’entén que, amb aquest mateix argument, els presos independentistes no puguin passar el confinament als seus domicilis particulars, tal com ha reclamat l’ONU i el mateix govern espanyol, amb l’objectiu d’esponjar la presó, tenint com té el govern català les competències en matèria penitenciària. Només una irregularitat del Tribunal Suprem, en forma d’amenaça, ho ha impedit. Qui decideix les entrades i sortides de la presó i les qualificacions de grau són les juntes de centre integrades per funcionaris. El Suprem va amenaçar directament aquests funcionaris que serien processats per prevaricació. I, evidentment, el xantatge ha funcionat. No han aprovat un confinament domiciliar dels presos independentistes per no perdre la feina. Però els funcionaris no en tenen cap culpa.\nL’error del govern, i de la Conselleria de Justícia, ha estat posar els funcionaris en la tessitura de triar entre la feina i la llibertat dels presos. Durant tot el procés, s’ha intentat sempre deixar els funcionaris al marge de decisions que poguessin comportar conseqüències penals. La consulta del 9-N del 2014 es va fer sense funcionaris i, per això, el president Artur Mas i els consellers Francesc Homs, Irene Rigau i Joana Ortega van ser processats. Va passar igual amb el referèndum del Primer d’Octubre, en què no va intervenir cap funcionari per organitzar-lo. Per això, els membres del govern que hi van participar són a la presó o a l’exili, i altres membres del govern, com Josep Maria Jové i Lluís Salvadó, pendents de judici, juntament amb molts altres càrrecs polítics. Però no es va posar mai contra la paret cap funcionari. Fins i tot, la convocatòria del referèndum del Primer d’Octubre, es va publicar al DOG sense la intervenció dels funcionaris. Ho va fer un alt càrrec polític.\nL’estratègia de la consellera de Justícia, Ester Capella, de no tirar pel dret i anar pas a pas en la condemna dels presos havia permès que treballessin fora de la presó amb un segon grau pocs mesos després de la sentència. És una estratègia hereva del pragmatisme que tots els presos, ja fossin d’ERC o de Junts per Catalunya, van acceptar de seguir abans, durant i després del judici. Però la ingerència del Suprem ha fet saltar per l’aire aquesta estratègia, perquè deixa els presos tancats a la presó en unes condicions més dures que no les que tenien i sense perspectives de sortir mentre duri el confinament, amb un risc per la seva salut.\nLa decisió de les juntes de les presons de no deixar-los sortir, quan ja se’ls havia comunicat que sí que podrien sortir, ha revoltat la majoria de famílies dels presos i preses, alguns més explícitament i altres més discretament, sense distinció de sigles.L’entorn de Dolors Bassa ha esclatat d’indignació a les xarxes, apuntant directament a la conselleria de Justícia, que ha fet tremolar les files republicanes. La germana, Montse Bassa, diputada d’ERC al congrés espanyol, ha arribat a afirmar que ‘l’enemic el tenim a dins’, en una frase que es pot interpretar clarament. L’esposa de Jordi Turull, Blanca Bragulat, també ha demanat un canvi d’estratègia del govern i altres familiars expressen en privat la seva indignació, tot i que no volen fer-la pública. Si qualsevol dels presos emmalaltís, la tensió seria difícilment suportable per al govern.\nLa Conselleria de Justícia comprèn el dolor dels familiars, però continua optant per la via pragmàtica. Fons de la conselleria expliquen que un canvi de grau acabaria al Suprem i això seria un error, perquè pels dies que duri la quarantena poden perdre el 100.2 i no sortir de la presó durant anys. Però les famílies demanen a la conselleria que prengui decisions, i si no, que les prengui Quim Torra com a president de la Generalitat. El primer a sortir de la disciplina ha estat Jordi Sànchez, qui ha demanat públicament el tercer grau temporal per poder sortir de la presó mentre duri el confinament. És conscient que en el cas que el jutjat d’instrucció ho autoritzés, la fiscalia hi podria recórrer en contra al Suprem i, per tant, el sinistre Manuel Marchena tindria l’última paraula. Sànchez està disposat a tornar a la presó, però que el culpable sigui Marchena i no la consellera Capella. Considera que cal forçar la situació per denunciar la injustícia que pateixen i el caràcter mafiós del Suprem.\nDe moment, no l’ha seguit cap pres més. Fons d’Òmnium asseguren que Cuixart no demanarà el tercer grau, ni tampoc ho faran els presos d’ERC. Caldrà veure què acaben fent els de Junts per Catalunya, que ja l’havien demanat però després la conselleria els va convèncer que no ho fessin. De moment, els presos d’ERC prefereixen demanar la llibertat al Tribunal Constitucional i el president de la Generalitat, Quim Torra, ha enviat una nova carta a l’ONU. Mesures que probablement no tindran cap possibilitat de prosperar en un TC partidista i en una ONU que ja ho ha demanat però a la qual el govern espanyol no fa cas sistemàticament. La paraula la té el govern català, que és qui té la clau de la presó.\nEl Consell renuncia a aplicar el permís retribuït als funcionaris. La Generalitat Valenciana no aplicarà finalment als funcionaris el decret aprovat pel govern espanyol el passat cap de setmana que paralitzava tota activitat no essencial i establia un permís retribuït recuperable. Una mesura ideada per l’executiu de Pedro Sánchez per la qual els treballadors del sector privat hauran de retornar les hores no treballades però sí cobrades durant el confinament i que la Conselleria de Justícia i Administració Pública de Gabriela Bravo volia traslladar als funcionaris valencians. Els dubtes legals per a fer-ho han congelat les pretensions inicials. Bravo va demanar al Ministeri de Política Territorial i Funció Pública espanyol si l’ordre era aplicable als funcionaris que no feien teletreball ni anaven a la feina de manera presencial perquè no formaven part dels serveis que la seva conselleria havia considerat essencials o perquè les seves tasques no eren urgents. En la rèplica, el ministeri es remetia a l’apartat del reial decret que determina que aquesta mesura és aplicable als treballadors que mantenen una relació laboral per compte d’altri. Amb el dubte encara per resoldre, ahir, la Conselleria de Funció Pública va consultar a l’Advocacia de la Generalitat si el govern era competent per a aplicar el reial decret als seus funcionaris o no. Els advocats de la Generalitat entenen que, com que és una normativa bàsica estatal, al Consell li queda poc marge per a interpretar-lo. Amb aquesta situació, la conselleria ha decidit que no continuarà amb el seu propòsit per evitar possibles recursos judicials.\nEls municipis de les Illes demanen a Sánchez que alliberi el sostre de despesa. La Federació d’Entitats Locals de les Illes Balears (FELIB) considera que els ajuntaments estan cridats a tenir un paper essencial els dies consecutius de l’estat d’alarma, i que, per tant, mentre se supera la crisi sanitària també s’ha de preparar el futur més immediat. Per aquest motiu, el president de la FELIB, Antoni Salas, en nom de tots els batlles de les Illes, s’ha dirigit al president del govern espanyol, Pedro Sánchez, amb un escrit en què demana de flexibilitzar les regles fiscals d’estabilitat pressupostària i sostre de despesa que permetrien als ajuntaments de disposar dels més de 600 milions d’euros que es calcula que hi ha aturats als bancs. Salas diu que els consistoris tenen diners per a afrontar aquesta crisi i per ajudar els seus veïns i que cal aprofitar-ho, perquè les batllies són la institució més propera als ciutadans i el seu paper en aquests moments és essencial. La FELIB també demana al govern espanyol que elimini el límit màxim de 300 milions que té el conjunt de les entitats locals per a finançar ajuts econòmics i prestacions de serveis socials tant sanitaris com d’atenció a la dependència. És una petició perquè no es coarti l’autonomia del règim local.\nL’Alta Cerdanya reforça els controls policíacs per fer respectar el confinament. Amb el començament de les vacances de Setmana Santa a tocar, la Prefectura dels Pirineus Orientals es prepara per augmentar el nombre de controls a tots els punts fronterers. La frontera entre l’Alta i la Baixa Cerdanya està tancada a mitges. Mentre l’estat espanyol ja fa dies que va decidir de tancar fronteres, a l’estat francès la qüestió encara és a debat. Aquesta setmana s’han fet diverses reunions per a tractar un eventual tancament de la banda nord, però de moment s’ha descartat. Els Mossos d’Esquadra i la Guàrdia Civil també preparen un desplegament especial per a evitar que la gent es desplaci cap a segones residències.\nEl govern d’Andorra obrirà la porta als ERTO. Tal com ha passat en altres llocs, el govern andorrà inclourà un mecanisme per a suspendre els contractes laborals de manera temporal, els anomenats ERTO. L’executiu de Xavier Espot ja té a punt el segon paquet de mesures econòmiques per a pal·liar la crisi causada pel coronavirus 2019. Segons que ha explicat el ministre portaveu, Eric Jover, la voluntat de l’executiu és que durant la setmana vinent es parli amb els grups parlamentaris, tant de la majoria com de l’oposició, perquè hi facin les seves aportacions. Una vegada fet això, la intenció és presentar-ho al Consell General el dia 15 d’abril, amb caràcter d’extrema urgència, tal com es va fer amb la llei anterior, i votar-ho en quaranta-vuit hores i que pugui entrar en vigor abans que acabi el mes d’abril. La possibilitat de fer ERTO és una mesura que els diferents sectors empresarials reclamaven des de l’inici de la crisi. El cap de govern ja va explicar que treballaven en aquesta direcció en una carta adreçada a l’Associació de Comerciants de l’Eix Central.\n592 altes hi ha hagut avui al País Valencià. Per primera vegada, superen el nombre de morts, que han estat 61, segons fonts de la Conselleria de Salut.\nEl 3 de març de 1948, els Estats Units signen el Pla Marshall, un programa d’ajut financer per a la reconstrucció dels estats europeus devastats durant la Segona Guerra Mundial. Ara es torna a parlar d’un segon Pla Marshall per la pandèmia del coronavirus 2019.


Tasca 1: cerquem i seleccionem informació\nTasca 2: calculem mides i proporcions de la maqueta\nTasca 3: Construïm la maqueta\nTasca 4: Elaborem un pòster\nTasca 5: Organitzem una exposició\nQui no ha mirat alguna vegada al cel i ha imaginat en les estrelles formes formes conegudes?\nEl mateix van fer els habitants dels pobles de l'Antiguitat quan miraven el cel nocturn: els va semblar veure que les estrelles dibuixaven els seus herois mitològics, personatges de les seves llegendes, animals, objectes llegendaris o religiosos.\nPerò, aquestes línies amb les que unien estrelles per formar figures són imaginàries. Les estrelles no estan unides entre si per línies, i no estan situades sobre un pla, sinó que algunes són més llunyanes i les altres més properes.\nA més, no totes les estrelles són iguals, n'hi ha de més grans i més petites, més calentes i d'altres que no ho són tant.\nEt convidem a veure les constel·lacions com no les havies vist mai.\nOrganitzarem una exposició sobre constel·lacions en la que presentarem de maquetes en 3 dimensions de diverses constel·lacions, informacions sobre les estrelles que les formen i els orígens mitològics dels seus noms.\nEn primer lloc, mira el vídeo que se't proposa al costat i respon a les preguntes.\nExplica algun mite relacionat amb una constel·lació. Perquè penses que s'associaven mites a la disposició de les estrelles?\nEs veuen totes les constel·lacions des de tots els punts de la Terra?\nRosa Sensat: Barcelona (2019). Jordi Domènech Casal.\nIntroducció [Llegir la introducció en obert de l’edició en castellà]\n1. De què parlem quan parlem de competència científica.\n2. Ensenyar a investigar. Indagació i treballs pràctics.\n3. Ensenyar a pensar. Habilitats de raonament científic.\n4. Aprendre ciència usant la ciència. Aprenentatge Basat en Projectes.\n5. El mètode d’estudi de cas dirigit. Aprenentatge Basat en Problemes.\n6. Compendre, decidir i actuar. Scitizenship i controvèrsies sòcio-científiques.\n7. Ciència en un món incert. Naturalesa de la Ciència i Pseudociències.\nEs pot adquirir a: Rosa Sensat


Guerra sense bales – clicop.cat\nJa comença a créixer la creença cada cop més estesa que ens trobem en una nova Guerra Freda, protagonitzada pels Estats Units, Rússia i la Xina, bàsicament, i en la qual diversos actors juguen el seu propi paper, des de la Unió Europa a potències regionals com Brasil, Israel, la Índia o l’Arabia Saudita.\nVivim en un context de conflictes armats localitzats, com el del Iemen o Síria. Velles disputes afloren sovint, com entre el Paquistan i la Índia, així com recels continus entre països com Corea del Nord, el Japó i Corea del Sud. Esclaten també conflictes interns que són peces en el tauler d’aquesta Guerra Freda, com és el cas de Veneçuela.\nDins d’aquest panorama triomfa la figura de Donald Trump. El president dels Estats Units és especialista en iniciar guerres sense bales, és a dir, escalades verbals i una política internacional encaminada a reforçar l’economia nord-americana, no només a nivell intern, sinó sobretot en l’esfera mundial.\nA Trump, tant habitual a les xarxes socials que es podria considerar com el gran reflotador de Twitter, se l’ha acusat de moltes coses. Es podria dir que s’esgoten els adjectius que els seus detractors li aboquen, però el cas és que, segurament, va camí de la reelecció en les properes eleccions a EUA. Està reduint molt l’atur i, a ulls dels seus seguidors, està defensant l’economia made in USA davant dels seus potencials enemics. Les seves principals armes són els ‘aranzels’ i les lleis nord-americanes que obliguen a les empreses del país a obeir el Govern federal respecte amb qui poden o no poden tenir tractes a nivell internacional.\nÉs així com s’explica que un dia apunti contra Mèxic per la immigració, que un altre apunti contra la Xina amb les restriccions a Huawei i que, ara, apunti contra la Unió Europea tot recomenant al Govern britànic que demandi la UE i que apliqui un Brexit tant dur que marxi sense pagar cap factura.\nNo hem d’oblidar que Nigel Farage, líder populista antieuropeu, va participar en la campanya electoral que va fer president a Trump. Farage, reforçat pels bons resultats del seu partit pro-Brexit en les darreres eleccions europees, vol tenir veu i vot en les negociacions amb la UE. I, després de l’anunciada marxa de la primera ministra, Theresa May, sembla que pot tenir el camí molt més abonat.\nA Donald Trump se’l pot acusar de moltes coses, però sap quan provocar una guerra sense bales, sobretot, quan viatja pel món. El problema és que les guerres sense bales també causen molt de patiment a la població. Poden incrementar les desigualtats socials, fer canviar polítiques comercials, sanitàries o d’habitatge que vagin en detriment dels més desafavorits. Poden causar xenofòbia.\nI, en definitiva, poden provocar un món més desestabilitzat, que condueixi, finalment, a guerres amb bales.\nBrexit, campanya, cold war, corea del nord, corea del sud, donald trump, estats units, guerra, guerra freda, huawei, iemen, immigracio, india, internacional, japó, maduro, mexic, Nigel Farage, paquistan, politica, regne unit, rússia, siria, Theresa May, twitter, unió europea, USA, veneçuela, xenofobia, xina


EFE Kabul 27/05/2012 11:08\nVuit membres d'una mateixa família, sis nens i els seus pares, han mort en un bombardeig de l'OTAN a la província oriental afganesa de Paktia, segons ha informat una font oficial a Efe.\nEls fets van passar a última hora de la tarda d'aquest dissabte al districte de Zadran, quan un avió de la missió de l'OTAN a l'Afganistan (ISAF) va llançar un míssil contra la casa on es trobava la família, segons ha afirmat el portaveu provincial, Ruhulá Samun.\nEn declaracions a Efe, un membre de l'oficina de premsa de l'OTAN a Kabul, Martyn Crichton, ha dit que la ISAF està recollint informació sobre els fets abans de confirmar l'incident.\nLa mort de civils en bombardejos o operatius de l'OTAN és un dels assumptes que més fricció crea entre les forces internacionals i les autoritats afganeses.\nFa 20 dies el president afganès, Hamid Karzai, va demanar explicacions al cap de la ISAF, John Allen, i a l'ambaixador dels Estats Units a l'Afganistan, Ryan Crocker, per una sèrie de bombardejos de l'Aliança que havien causat dies abans la mort de deu civils .\n"El president es pren les operacions arbitràries i els bombardejos de civils de l'OTAN com un assumpte sobirà afganès i ja no ho pot tolerar més", va afirmar llavors l'oficina presidencial en un comunicat.\nLes tropes internacionals desplegades a l'Afganistan es troben immerses en ple procés de retirada, que ha de concloure el 2014, tot i que al país continuen actius grups insurgents de talibans, en lluita per implantar un règim integrista islàmic.\nQuatre soldats morts en diverses explosions\nTambé aquest dissabte han mort quatre soldats de la ISAF, víctimes de la detonació de diversos artefactes explosius en diferents punts del sud del país, segons ha informat l'organització en un comunicat.\nLa ISAF no ha donat més dades dels fets i s'ha limitat a assenyalar que seran les autoritats nacionals afectades les encarregades de facilitar les identitats dels soldats morts, com és habitual.\nL'est i el sud de l'Afganistan són les àrees on tenen més influència els insurgents talibans, que lluiten per enderrocar el govern afganès i aconseguir la sortida immediata de les tropes internacionals desplegades al país.\nDes de començament d'any han mort 165 soldats estrangers a l'Afganistan, segons dades del portal independent icasualties.org.


Narrativa | Nosaltresllegim | Pàgina 10\nFer-se totes les il·lusions possibles, de Josep Pla\nEl 1966, quan Josep Pla tenia 69 anys, es publicà El Quadern Gris. És reconeguda com una de les grans obres la literatura catalana. Fins el 1984 es publicarien més de quaranta volums addicionals de l’Obra Completa, l’edició definitiva dels textos de Pla. Una col·lecció de llibres de llom vermell, numerats i amb inscripcions daurades, referència en qualsevol biblioteca. A casa dels meus pares n’hi ha uns quants volums, sempre els he mirat amb reverència.\nFer-se totes les il·lusions possibles i altres notes disperses, tot just publicat per Destino, ofereix -per primera vegada des de 1984- textos inèdits de Josep Pla amb voluntat literària i pensats per ser publicats. Francesc Montero n’explica l’origen en una magnífica introducció. En l’esquema de l’Obra Completa, El Quadern Gris havia de formar part d’un cos assagístic, constituït també per Notes disperses (1969), Notes per a Sílvia (1974) i Notes del Capvesprol (1979). En un inici es van preveure dos volums de Notes disperses, però només se’n va acabar publicant un. El material que Pla havia recollit era més curt del previst i, a més, l’autor va descartar alguns textos perquè comptava que no serien acceptats per la censura. Aquest textos automutilats, recuperats dels manuscrits, són els que composen Fer-se totes les il·lusions possibles.\nCalen molt poques pàgines per adonar-se que aquest calaix de sastre de notes és una gran troballa. En el pot petit hi ha la bona confitura, i en els textos amagats de Pla s’hi troben reflexions interessantíssimes, profundes i originals. Quins temes podien no ser acceptables pel règim franquista a finals dels anys 60? La política? En tenim. La religió? Dues tasses. L’erotisme? També!\nPla combina la descripció de realitats concretes (el paisatge, un llibre, una conversa) amb una gran intuïció per la visió a llarg termini i l’exposició de visions generals. El seu pensament és absolutament lliure i crític, els seus interessos variadíssims i els seus diagnòstics molt contundents.\nLes reflexions històriques i polítiques són especialment interessants en el nostre context actual. Pla és duríssim en la descripció del franquisme -Espanya és “un embassament de merda d’unes proporcions fantàstiques”-, i defineix encertadament també la reacció dels catalans, indecisos entre la rebel·lió i l’acceptació. D’aquests fragments n’emergeix un Pla radicalment catalanista, tot i admetent que ell tampoc ha estat mai un heroi.\nDe l’actualitat del llibre n’és una mostra que, tot just dues setmanes després de la publicació, el llibre ja ha estat citat en diversos articles de comentari polític, i hem sabut també que el President Puigdemont el llegeix a Brussel·les.\nLes notes sobre la religió i l’església són igualment punyents (per exemple, sobre l’Opus Dei com a justificador del règim, o sobre la mort de Joan XXIII), més encara quan comparteixen pàgines amb els records de Pla sobre meretrius memorables o les cartes “pornogràfiques” que s’intercanvia amb una misteriosa senyora A. Pla reflexiona també sobre les seves lectures, que són vastíssimes i d’allò més variat (Plató, Rousseau, Voltaire, Spinoza, Dante, tots els autors catalans del moment, Leáutaud, Proust, Johnson, Unamuno, The New Yorker,…).\nI en l’aspecte més concret de les coses, apareixen també episodis i anècdotes de la vida en franquisme dels anys 40, 50 i 60, amb una actitud entre acceptadora o resistent segons el moment. Molts sopars, molts convidats al Mas Pla i algunes visites a restaurants. El relat sobre una breu estada a la presó de Pla, cortesia de la indiscreció del seu company Carlos Sentís, o la història de la revista de referència del moment: Destino.\nHi caben moltes idees i molta intel·ligència en aquest Fer-se totes les il·lusions possibles. Per qui no conegui Josep Pla, aquest llibre és una entrada ideal. Per aquells que l’han llegit, un complement imprescindible. En qualsevol cas, i sens dubte, un dels llibres de l’any. Bocatto di cardinale.\nAquí podeu començar a llegir aquest Josep Pla inèdit amb els primers capítols en pdf.\nAquí teniu tots els posts sobre llibres de Josep Pla que hem fet al Nosaltresllegim!\nTítol: Fer-se totes les il·lusions possibles i altres notes disperses\nAquesta entrada s'ha publicat en Narrativa i s'ha etiquetat amb Escrit originalment en català, Josep Pla el 14 de desembre de 2017 per Nosaltresllegim.cat.\nPepe i jo, de Joan Lluís Bozzo\nMés d’un cop, els últims dies, m’he trobat amb algú que recupera un TV3 a la carta amb un Albert Om una mica menys arrepenjat en l’edat i una mica més despert al costat d’un senyor que diu allò del “que se metan la unidad de España por el culo, a ver si les explota ya y les quedan los huevos colgando… Que se vayan a la puta mierda, hombre.” -de memòria, diria, que diu una cosa com ara això, oi?\nÉs una barreja d’un “has vist! Aquest tio els tenia ben posats per dir això a la tele!!” i un “com trobo a faltar el tio aquest i la seva mala llet… i la seva burla de tot i de tothom”. Talment el que pensava l’Évole fa uns anys. Ara, a saber…\nA saber com hauria vist Pepe Rubianes els dies que estem vivint. Segurament estaria molt preocupat i s’estranyaria que el món de la cultura d’Espanya no estigués al costat de Toni Albà, de cantants de rap condemnats, cantants de rock a l’audiència nacional, o multes a setmanaris que surten en dimecres.\nEn qualsevol cas, 10 anys després, de la parella de pallassos que formaven, Joan Lluís Bozzo ens explica les interioritats, el camerino desconegut, els amagatalls i els aparts teatrals, de la vida i miracles de Pepe Rubianes i la relació única que van tenir dues de les figures més importants de la història del teatre català contemporani.\nEn aquest llibre hi trobareu els detalls de com es va formar Pepe Rubianes, sigui per camí a la vida o per on va estudiar i amb qui es va trobar a llocs com la Universitat, Dagoll Dagom, els Joglars,.. També hi trobareu curiositats de la seva infantesa, juventut i adolescència, i també el viure i el conviure amb la malaltia que ens el va prendre massa d’hora.\nEspecialment important m’ha semblat el desencís, la sorpresa, la decepció i -en certa manera- la tragèdia de veure el buit dels actors de l’estat espanyol després de les seves paraules en aquell programa de televisió que la gent encara recupera.\nAquest llibre ens ofereix, gràcies a Joan Lluís Bozzo i la seva amistat amb aquell pallasso que tan trobem a faltar, la possibilitat de navegar cap a una terra per explorar. Una terra africana, tropical, de la Barceloneta, desenfrenada, divertida, burleta, surrealista, malparlada, a vegades una mica mentidera però també sorprenentment vertadera. Una terra de mambo anomenada Pepe Rubianes.\nDeixeu en pau els vídeos a la carta, que Joan Lluís Bozzo us porta un menú Rubianes que us deixarà més que tips. Si sou amants de l’actor i el personatge us encantarà.\nAquí teniu els primers capítols en pdf del llibre de Joan Lluís Bozzo: Pepe i jo.\nTítol: Pepe i jo\nAutor: Joan Lluís Bozzo\nAquesta entrada s'ha publicat en Biografies i memòries, No ficció i s'ha etiquetat amb Escrit originalment en català, Joan Lluís Bozzo el 11 de desembre de 2017 per Nosaltresllegim.cat.\nJordi Sanuy explica Fer-se totes les il·lusions possibles, de Josep Pla\nFa uns mesos s’anunciava un esdeveniment literari d’aquells que ens fan posar contents: teníem nous textos inèdits de Josep Pla! I també, com bé sabeu, hi ha moments en els quals, en un atac de barra, demanem a periodistes, escriptors i editors que ens expliquin les seves lectures. Fa poc vam localitzar el periodista Jordi Sanuy, àvid lector, dient que s’estava llegint el nou Pla que s’acaba de publicar. I li vam demanar que ens l’expliqués… i això és el que ens explica!\nTrenta-vuit anys després de l’aparició de Notes disperses ha vist la llum Fer-se totes les il·lusions possibles i altres notes disperses. Trobar-se amb un Pla inèdit l’any 2017 és tot un luxe. L’ha preparat Francesc Montero, doctor en filologia catalana i membre de la Càtedra Josep Pla. Té 279 pàgines i està publicat per Destino. Josep Pla va néixer a Palafrugell l’any 1897 i va morir a Llofriu el 1981.\nPla deia que no parlar de política era la seva manera de fer política. En aquest llibre, que és un calaix de sastre, parla molt de Catalunya i d’Espanya, amb frases com aquestes: “Es pot conquistar amb un arrauxament. Colonitzar implica intel·ligència, Espanya”, o “El castellà: idioma magnífic per utilitzar sobretot quan no es té raó”.\nPla fa una dura crítica al franquisme i a la censura. Quan parla dels catalans, ho fa de manera molt crítica. Ens qualifica d’irònics, frenèticament individualistes i d’arrossegar un sentiment d’inferioritat, possiblement pel fet de no tenir pàtria. També creu que no som capaços de fusionar-nos ni d’adherir-nos. Als seus ulls, tot un poema!\nEn aquesta amalgama de textos sense massa connexió, per això es titula notes disperses, Pla també parla de l’església i ens explica diverses trobades amb amics seus, algunes a Palafrugell, amb menú inclòs. Per les seves pàgines hi passen Salvador Dalí i Gala, Josep Maria Sagarra, Carles Sentís, Maurici Serrahima (d’aquests dos últims se’n reprodueixen algunes cartes al final del llibre) i un munt de persones més. L’empordanès també dóna la seva opinió sobre llibres i revistes de l’època i parla més detingudament de la seva, Destino. No s’oblida Pla de retratar algunes dones, de donar detalls de tot un seguit de putes –en parla unes quantes vegades- i de la seva correspondència pornogràfica amb una dona casada.\nCatalunya és un país europeu, afectat d’una manera insensible –o, en tot cas, molt lleugera- per factors extraeuropeus, cosa que no es podria pas dir d’altres sectors de la península, on els factors aràbics o mahometans hi tenen un gran pes. Catalunya és un país europeu i situat en l’àrea plenament europea. La seva situació social no difereix per res dels altres pobles europeus. Gràcies a la revolució dels remences és un país sense latifundisme i sense feudalisme agrari. Gràcies a la industrialització, conseqüència d’una llarga tradició comercial i artesana, Catalunya és un país de tipus occidental –és a dir, d’economia burgesa. El seu exacerbat individualisme fa del català un home de la civilització industrial, o sigui, un liberal burguès.\nMoltes gràcies, Jordi Sanuy, pel teu text!\nSi el voleu llegir més, aquí teniu el seu bloc i el seu compte de Twitter.\nAquesta entrada s'ha publicat en Narrativa i s'ha etiquetat amb Escrit originalment en català, Josep Pla el 6 de desembre de 2017 per Nosaltresllegim.cat.\nRobinson, de Vicenç Pagès\nEn acabar de llegir aquest llibre -que he devorat- havia quedat desconcertat com a lector i descol·locat com a ressenyador: “I ara jo què dic?”\nPer ajudar-me vaig llegir-me el booktràiler de l’editorial i alguna crítica-ressenya de la premsa. No em va ajudar gaire, ja que narrar -que no “explicar”- gran part del que s’esdevé al llarg de la novel·la no em feia gens el pes. El més rellevant, per mi, quedava sense dir. El problema, però subsistia: què és doncs el més rellevant, si no és què hi passa? En realitat “De què va”?\nEn ple naufragi vaig rebre el suggeriment salvador: “Per què no et mires la presentació que va fer l’autor a la Laie?”. Sense gaire fe ho vaig fer i -a més de passar-m’ho bé amb els diàlegs entre l’autor i Marc Pastor que oficiava de presentador- vaig aclarir les meves idees.\nPagès ha escrit ja magnífiques novel·les, ha assolit una gran maduresa com a escriptor i com a constructor d’estructures narratives. I aquesta vegada es posa a si mateix el repte, no tan sols de no repetir ni temàtica, ni estructura, sinó d’escriure la narració del que passa dins del cervell del protagonista quan fa coses, quan recorda coses, quan inventa realitats noves per tal de reexplicar-se-les quan les necessita.\nPerò tot això sense que, H., el protagonista, necessiti moure’s d’un escenari -el llit flotant – des del qual evoca fets externs que, al capdavall ens quedarem sense estar segurs de si formen part d’allò que és real o del que el protagonista crea per fer-ne ús quan li convé. Per cert H., com Pagès, es posa a si mateix una colla de reptes i normes complicades de complir.\nA la narració no hi ha cap referència a llocs identificables, ni a persones reconeixibles; com a molt pare, mare, la Dona (així genèricament, no pas la “dona” com a sinònim de parella). Potser allò que resulta més concret és que H. es guanya la vida fent de carter.\nAl mateix temps l’autor ens fa entrar, a través dels ulls i el cervell d’H., en un món dels objectes que troba a la casa dels veïns on s’ha introduït d’amagat. Aquests objectes ens van fer passar per davant de la nostra mirada qui són els habitants de la casa dels veïns. I també van deixant pistes del perquè del capteniment realment estrambòtic d’aquest personatge.\nH., a qui la veïna anomenarà amb força raó “aquell sonat”, fa un munt de destrosses en la casa i es destrossa ell mateix; aquest fet farà que conegui una dona que esdevindrà, potser, la Dona. O no.\nLa novel·la s’acaba quan ja no queden pàgines per llegir. No acaba. No hi ha final “obert”. A la presentació Pagès deixa ben clar que això és volgut i que ell tampoc no sap si el que hem llegit forma part de la realitat exterior o de la realitat que hi ha en l’interior del cervell d’H. que és, segons la Dona i també en opinió de l’autor, l’ “Artista sense Obra” (com el darrer Duchamp).\nNo vull caure en la temptació d’entrar a descriure més detalladament què passa. (Ni, per exemple, perquè es diu Robinson o què és el “guiri” pels japonesos).\nUn bon consell: feu com he fet jo, llegiu-lo primer i mireu després el youtube de la presentació; tindreu la versió que us dóna la vostra lectura i després la que dóna sentir l’autor quina és la que ell ha volgut donar.\nPerò sobretot llegiu-lo, és una obra mestra d’elaboració literària. I curtet: 183 planes.\nAquí teniu la presentació del llibre. En Marc Pastor i en Vicenç Pagès, a la llibreria Laie:\nAquesta entrada s'ha publicat en Narrativa i s'ha etiquetat amb Escrit originalment en català, Vicenç Pagès, Vicenç Pagès Jordà el 1 de desembre de 2017 per Lluís-Emili.


Resultats per a la cerca "depressi��" dins totes les àrees temàtiques\n0 CRITERI malenconia postpart, tristesa de la maternitat, tristesa postpart, depressió postpart o psicosi puerperal? 0 CRITERI malenconia postpart, tristesa de la maternitat, tristesa postpart, depressió postpart o psicosi puerperal?\nca 0 CRITERI malenconia postpart, tristesa de la maternitat, tristesa postpart, depressió postpart o psicosi puerperal?\nes (depressió postpart) depresión posparto, n f\nes (depressió postpart) depresión puerperal, n f\nes (malenconia postpart) disforia posparto, n f\nes (malenconia postpart) melancolía del tercer día, n f\nes (malenconia postpart) melancolía puerperal, n f\nes (malenconia postpart) tristeza posparto, n f\nes (malenconia postpart) tristeza puerperal, n f\nes (psicosi puerperal) psicosis puerperal, n f\nfr (depressió postpart) dépression du post-partum, n f\nfr (malenconia postpart) syndrome du troisième jour, n m\nfr (psicosi puerperal) psychose puerpérale, n f\nen (depressió postpart) postnatal depression, n\nen (depressió postpart) postpartum depression, n\nen (malenconia postpart) baby blues, n\nen (malenconia postpart) maternity blues, n\nen (malenconia postpart) postpartum blues, n\nen (malenconia postpart) postpartum dysphoria, n\nen (psicosi puerperal) puerperal psychosis, n\naclarida de plançoneda aclarida de plançoneda\nca aclarida de plançoneda, n f\nes clareo, n f\nfr dépressage, n m\nfr éclaircie, n f\nen cleaning, n\nen thinning of a young pole wood, n\nal·lucinació depressiva al·lucinació depressiva\nca al·lucinació depressiva, n f\nAl·lucinació que apareix en el curs d'una depressió.\nangle de depressió angle de depressió\nca angle de depressió, n m\nes ángulo de depresión\nen depression angle\nAngle vertical format pel pla horitzontal que passa pel centre de projecció i la visual a un punt situat per sota de l'horitzontal.\nEn un radar l'angle de depressió es mesura des del rang llunyà del feix.\nangle de depressió aparent angle de depressió aparent\nca angle de depressió aparent, n m\nes ángulo de depresión aparente\nen apparent depression angle\nAngle vertical en el pla principal format per l'eix òptic del sensor i l'horitzó aparent.\n1. Matemàticament, l'angle de depressió aparent s'expressa com a\non dh és la distància del punt principal a l'horitzó aparent.\n2. L'angle de depressió aparent és complementari de l'angle de depressió de l'horitzó.\nangle de depressió de l'horitzó angle de depressió de l'horitzó\nca angle de depressió de l'horitzó, n m\nes ángulo de depresión del horizonte\nen dip angle\nAngle vertical en el pla principal format pels horitzons vertader i aparent, que és funció de l'elevació de la plataforma.\n1. L'angle de depressió de l'horitzó es redueix amb la refracció atmosfèrica. La fórmula d=58,8· √h en proporciona una aproximació en segons d'arc, en què h és l'altura de vol sobre el terreny.\n2. L'angle de depressió de l'horitzó és complementari de l'angle de depressió aparent.\nangle de depressió vertader angle de depressió vertader\nca angle de depressió vertader, n m\nes ángulo de depresión verdadero\nen true depression angle\nAngle vertical en el pla principal format per l'eix òptic del sensor i l'horitzó vertader, de manera que es compleix que e' = e + d.\nL'angle de depressió vertader és complementari de l'angle d'inclinació.\nanorexigen d'acció central anorexigen d'acció central\nca anorexigen d'acció central\nen central appetite depressant\nantecedent personal de psicosi maniacodepressiva antecedent personal de psicosi maniacodepressiva\nca antecedent personal de psicosi maniacodepressiva\nen personal history of manic-depressive psychosis\ncon de bombament con de bombament\nca con de bombament, n m\nes cono de bombeo\nen depression cone\nDepressió del nivell de l'aigua d'un aqüífer originada pel bombament d'un pou.\nTé forma d'embut amb el vèrtex en el pou.


Can Guardiola (Barcelona) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nJosep Codina i Clapes\nPg. Fabra i Puig, 13 - c. Cuba, 2-4\n41° 25′ 48″ N, 2° 11′ 19″ E / 41.430054°N,2.188526°E / 41.430054; 2.188526Coord.: 41° 25′ 48″ N, 2° 11′ 19″ E / 41.430054°N,2.188526°E / 41.430054; 2.188526\nCan Guardiola és una obra modernista de Barcelona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.\nCan Guardiola s'emplaça al barri de Sant Andreu, al xamfrà dels carrers Cuba i Rambla Fabra i Puig. És una casa unifamiliar entremitgeres que consta de planta baixa, dos pisos i golfes amb teulada a dues aigües. A la part posterior hi ha un petit jardí amb palmeres.\nLa façana principal és la que dóna a la Rambla Fabra i Puig. A la planta baixa un sòcol recorre tot l'edifici; al centre de la façana s'obre la porta principal i una finestra a banda i banda. Tant les finestres com la porta estan emmarcades per unes pilastres amb capitell corinti que es recolzen sobre el sòcol i aguanten una llinda llisa. Les mènsules que aguanten els balcons del pis superior es recolzen en aquestes llindes i en l'espai que queda al mig hi ha decoració vegetal. En la porta principal la llinda despareix per així tenir més espai per la decoració on es pot veure l'any de construcció entre dracs i elements vegetals. El parament d'aquest pis és d'estuc imitant carreus.\nA la planta noble s'obren tres obertures que donen a tres balcons. Aquestes portes estan emmarcades per pilastres amb capitell corinti que aguanten una llinda llisa sobre la qual hi ha un frontó triangular amb decoració vegetal i rematats a banda i banda amb esgrafiats. El balcó central és de pedra amb fulles d'acant i l'escut de Barcelona; els laterals són de ferro forjat.\nEl pis superior té tres finestres emmarcades per una motllura llisa amb flors a les cantonades. Per sobre de cada finestra hi ha un òcul amb l'interior trilobulat i al voltant esgrafiats de garlandes. El coronament de la façana és molt gran, amb un timpà mixtilini, decoració esgrafiada de garlandes i les inicials F.G. i un gran ull de bou amb motius florals en relleu. La façana està emmarcada a banda i banda per unes pilastres que la recorren i acaben en unes boles de pedra decorades amb garlandes i flors.\nLa façana lateral és més senzilla però té els mateixos elements decoratius. A la planta baixa es pot veure el sòcol i els falsos carreus però aquí les 4 finestres estan emmarcades per una motllura llisa. A la primera planta hi ha dos balcons de ferro forjat i una finestra al centre, les tres obertures estan decorades amb garlandes esgrafiades a la part superior. Al pis superior hi ha tres petites finestres amb decoració de garlandes i òculs trilobulats. El mur superior està decorat amb tres petits timpans d'arc de mig punt.\nL'interior té el paviment original de rajola hidràulica amb motius geomètrics i florals. Les estances estaven cobertes per volta rebaixada decorades amb estucs i pintures de flors, plantes i entrellaçats. L'escala té decoració floral esgrafiada i barana de ferro forjat. A la planta noble hi ha una petita capella coberta amb cúpula pintada de blau amb estrelles.\nEl projecte original del 1903, signat pel mestre d'obres J. Codina i Clapés, tenia una planta menys i uns criteris estètics antiquats, però finalment es va fer un canvi de plantejament i es va afegir una planta i uns elements decoratius més adients a la seva època.\nA mitjans dels anys 80 del segle xx el propietari va morir i una constructora va comprar l'immoble per fer-hi pisos. Gràcies al moviment veïnal i les accions realitzades per la comissió "Salvem Can Guardiola", la Generalitat de Catalunya el va adquirí i actualment allotja un hotel d'entitats. Pertany al departament de benestar i família.\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 1,5 1,6 1,7 «Can Guardiola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 desembre 2017].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Can Guardiola\n«Can Guardiola». Cercador Patrimoni Arquitectònic. Ajuntament de Barcelona.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Can_Guardiola_(Barcelona)&oldid=23688022»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 30 maig 2020 a les 09:10.


Legal notice - NUDA Drinks\nDenominació Social: Lo Vilot Farm Brewery SCCL\nDomicili Social: C/ Sant Josep, 19. 25100 Almacelles. Lleida, España\nLloc Web: nudadrinks.com\nLo Vilot Farm Brewery SCCL (en endavant també el prestador) com responsable del lloc web, posa a disposició dels usuaris el present document, que regula l’ús del lloc web munord.com, amb el que pretenem donar compliment a les obligacions que disposa la Llei 34/2002, de Serveis de la Societat de la Informació i del Comerç Electrònic (LSSICE o LSSI), així com informar a tots els usuaris del lloc web respecte de quines són les condicions d’ús del lloc web.\nA través de la Web, Lo Vilot Farm Brewery SCCL facilita als usuaris l’accés i utilització de diferents serveis i continguts posats a disposició a través del web.\nCom usuaris, heu de llegir atentament aquest Avís Legal en qualsevol de les ocasions que entreu a la web, doncs aquest pot sofrir modificacions, ja que el prestador es reserva el dret a modificar qualsevol tipus d’ informació que pogués aparèixer a la web, sense que existeixi l’obligació de pre-avisar o posar en coneixement dels usuaris aquestes obligacions, essent suficients la publicació en el lloc web del prestador.\nLa prestació dels serveis per part de Lo Vilot Farm Brewery SCCL té caràcter gratuït per a tots els Usuaris. No obstant, alguns dels serveis subministrats pel prestador o per tercers a través de la Web estan subjectes al pagament d’ un preu determinat a les condiciones generals de contractació.\n2.2. Obligació de fer un ús correcte de la Web.\n(a)sigui contrària, menyspreï o atempti contra els drets fonamentals i les llibertats públiques reconegudes constitucionalment, en tractats internacionals i altres normes vigents;\n(b)indueixi, inciti o promogui actuacions delictives, denigrants, difamatòries, violentes o, en general, contràries a la llei, a la moral i a l’ordre públic;\n(c)indueixi, inciti o promogui actuacions, actituds o pensaments discriminatoris per raó de sexe, raça, religió, creences, edat o condició;\n(d)sigui contrari al dret a l’honor, a la intimitat personal o familiar o a la pròpia imatge de les persones;\n(e)de qualsevol manera perjudiqui la credibilitat del prestador o de tercers; i\n(f)constitueixi publicitat il·lícita, enganyosa o deslleial.\nLo Vilot Farm Brewery SCCL no atorga cap garantia ni es fa responsable, en cap cas, dels danys i perjudicis de qualsevol naturalesa que puguin sortir a col·lació de la falta de disponibilitat, manteniment i efectiu funcionament de la web o dels seus serveis i continguts; de l’existència de virus, programes maliciosos o lesius en els continguts; de l’ús il·lícit, negligent, fraudulent o contrari a aquest Avís Legal i condicions d’ús; o de La falta de licitud, qualitat, fiabilitat, utilitat i disponibilitat dels serveis prestats per tercers i posats a disposició dels usuaris en el lloc web.\nDes del lloc web és possible que es redirigeixi a continguts de terceres webs. Atès que des del web no podem controlar sempre els continguts introduïts pels tercers, Lo Vilot Farm Brewery SCCL no assumeix cap tipus de responsabilitat respecte a aquests continguts. En tot cas, el prestador manifesta que procedirà a la retirada immediata de qualsevol contingut que pogués contravenir la legislació nacional o internacional, la moral o l’ordre públic, procedint a la retirada immediata de la re-direcció a aquestes webs, posant en coneixement de les autoritats competents el contingut en qüestió.\nLi informem que Lo Vilot Farm Brewery SCCL pot estar present en xarxes socials. El tractament de les dades que els usuaris incloguin en les mateixes [fent-se seguidors del prestador en les xarxes socials (i/o realitzin qualsevol vincle o acció de connexió a través d’aquestes)] es regirà per aquest apartat, així com per les condicions d’ús, polítiques de privacitat i normatives d’accés i ús de les xarxes socials en qüestió i acceptades prèviament per l’usuari. Lo Vilot Farm Brewery SCCL tractarà les seves dades amb la finalitat d’informar-li de les activitats, productes o serveis del prestador a través d’aquestes xarxes socials, així com per a qualsevol altra finalitat que les normatives de les Xarxes Socials permetin, però no se’n farà responsable de les seves polítiques de privacitat.\n– Que atemptin contra els drets fonamentals de les persones, faltin a la cortesia a la xarxa, molestin o puguin generar opinions negatives als nostres usuaris o tercers i en general qualsevol contingut que Lo Vilot Farm Brewery SCCL consideri no apropiats.\nTanmateix, Lo Vilot Farm Brewery SCCL es reserva la potestat de retirar, sense previ avís de la pàgina web o de la xarxa social corporativa aquells continguts que es considerin no apropiats.\nSUBSCRIU-TE A NUDA\nWe will send you offers and information on the latest news from our Hard Seltzers.\nAre you over18 years of age?


Les vendes futures de l'empresa assoleixen els 53.000 milions d'euros\n3 min. Barcelona 23/10/2020 09:11\n651x366 El conseller delegat de Cellnex, Tobías Martínez. / CELLNEX El conseller delegat de Cellnex, Tobías Martínez. / CELLNEX\nLa companyia catalana d'infraestructures de telecomunicacions Cellnex ha anunciat aquest divendres la seva entrada al mercat de Polònia amb la compra del 60% de la companyia Play, amb una inversió prevista de 800 milions d'euros, segons ha comunicat a la Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV).\nEl proveïdor francès de serveis de telecomunicacions Iliad va arribar a un acord amb els accionistes de Play el passat 21 de setembre per comprar la companyia polonesa. Ara Cellnex ha tancat un pacte amb Iliad segons el qual li comprarà el 60% de Play, i per tant en tindrà el control, mentre que Iliad en mantindrà el 40%.\nD'aquesta manera, Cellnex controlarà la companyia polonesa. S'espera que l'operació quedi tancada durant el segon trimestre del 2021. La companyia catalana, amb aquesta operació, passarà a operar 7.000 antenes de telecomunicacions en un país on encara no estava present.\nCellnex finançarà l'adquisició, de 800 milions d'euros, amb la seva pròpia caixa. L'operació és similar a la que Cellnex va fer a França amb Free, també filial d'Iliad.\nL'empresa polonesa, de recent creació, té previst invertir fins a 1.300 milions d'euros els pròxims 10 anys per desplegar fins a 5.000 nous emplaçaments de telecomunicacions.\nAmb aquesta adquisició Cellnex estén la seva presència a Europa. Actualment l'empresa d'infraestructures de telecomunicacions ja opera xarxes a Espanya, Portugal, Itàlia, França, Suïssa, els Països Baixos, el Regne Unit i Irlanda, i a partir de l'any que ve a Polònia.\nA base d'adquisicions, la companyia, que el 2014 operava 7.000 emplaçaments a Espanya, espera arribar amb aquesta adquisició als 73.000 en nou països. La nova adquisició aportarà un ebitda -benefici operatiu abans d'impostos i amortitzacions- addicional de 220 milions d'euros i un flux de caixa de 160 milions.\nL'acord preveu que Cellnex prestarà serveis a Play durant 20 anys, ampliables a 10 anys més, cosa que suposa un increment de 6.000 milions en les vendes futures. Així, l'empresa ja té vendes futures contractades per valor de 53.000 milions.\nEl conseller delegat de Cellnex, Tobías Martínez, ha destacat que l'operació permetrà a la companyia aterrar en un mercat de la UE que creix i farà que Cellnex es converteixi en "un actor referent del sector de les telecomunicacions a Polònia". Franco Bernabé, president de la companyia, ha destacat que amb l'operació Cellnex es reforça com a soci de referència per a les operadores europees per al desplegament de les xarxes 4G i per accelerar la implantació del 5G.


Sé Apartment Lisboa Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Sé Apartment\nSé Apartment, ubicat a Alfama, Lisboa, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nSé Apartment també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Lisboa. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen habitació familiar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera, forn microones, plat de dutxa, assecador de cabell per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Sé Apartment és una selecció idònia per a la vostra estada a Lisboa.\nA partir de l’1 de gener de 2016, el preu total no inclou un impost municipal d’1 EUR per persona i nit que cal pagar en arribar a l’allotjament. Aquest impost s’aplica a les persones de 13 anys o més i pot arribar fins a un màxim de 7 EUR per persona. Cal que informeu el Sé Apartment de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 300 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Ambiciosa ofensiva nord-americana a Hadiza després de perdre 27 soldats aquesta setmana\nL'exèrcit nord-americà contraataca. Després de perdre 27 soldats en l'última setmana a Hadiza i altres ciutats de la província d'Anbar, el comandament militar ha decidit donar un cop sobre la taula i ha començat una ofensiva contra els insurgents de la zona, propera a Síria, en què participen un miler de soldats, la majoria "marines", secundats per forces iraquianes. La nova operació bèl·lica ha estat batejada com a Cop Ràpid.\n05/08/2005 - 00.00 Actualitzat 05/08/2005 - 18.29\nLa missió va arrencar dimecres, el mateix dia en què morien catorze "marines" en un atemptat a prop de Hazida, en una de les jornades més negres de l'exèrcit dels Estats Units des que el març del 2003 va començar la invasió i posterior ocupació de l'Iraq.\nEl radi d'acció de l'operatiu abasta les ciutats de Hadiza, Haqlaniyah i Parwana, al nord-est de Bagdad, i els palmerars que s'alineen a la ribera del riu Eufrates cap a Síria. Els caces bombarders nord-americans han bombardejat Hadiza i han destruït la casa d'un suposat líder insurgent.\nLa nova ofensiva arriba en un moment crític per als Estats Units, que veuen com dia a dia, augmenta el nombre de baixes a la província d'Anbar, cor de la insurgència a l'Iraq. Uns 1.800 soldats nord-americans han mort en combat a l'Iraq des de la invasió del país.\nEl comandament militar ha admès que els rebels mantenen molt alta la seva capacitat operativa. Tot i que la xifra d'atemptats amb cotxes bomba ha descendit, ara els atacs són més sofisticats i potents, en especial els de bombes amagades a les voreres.\nSánchez decideix avui si presenta una moció de censura a Rajoy pel cas Gürtel\nAssassinen a trets un periodista nord-americà a la ciutat iraquiana de Bàssora\nAlmenys 14 soldats nord-americans morts a l'Iraq en un atemptat a prop de la frontera amb Síria\nGeorge Bush reitera que les tropes nord-americanes es quedaran a l'Iraq el temps que calgui\nPedro Sánchez ha de decidir si presenta una moció de censura a Rajoy (EFE)\nUna imatge de l'exterior d'un dels casinos de Hard Rock\nLlum verda al Hard Rock Entertainment World a Vila-seca i Salou, l'antic BCN World\nBaltasar Garzón vol tornar exercir de jutge després de la sentència del cas Gürtel


Eva Barrenechea & Błażej Kotowski – mixtur\nEva Barrenechea & Błażej Kotowski\n“Inútil i Necessari” és una instal·lació de dibuixos amb so realitzada per Eva Barrenechea en col·laboració amb l’artista sonor Błażej Kotowski.\nEstà inspirada en una de les idees que Clarice Lispector desenvolupa en la seva novel·la “La poma en la foscor “. És la idea de despertar una nova consciència que reinventi el nostre món. Semblant empresa genera un vaivé entre la tranquil·litat i el caos que B.K. explora sonorament de complicitat amb l’espectador.\n“Inútil y Necesario ” proposa un viatge d’onze metres de llarg per a explorar des de la inòpia i a través dels sentits.\nInstal·lació permanent durant tots els dies del Festival Mixtur\nEva Barrenechea va néixer a Barcelona en 1971. Un fet rellevant en la seva carrera va ser quan va descobrir que els seus dibuixos canvien de significat abans o després d’haver menjat.\nBłażej Kotowski va néixer a Polònia, és investigador sonor, i compositor de música electrònica, actualment resideix a Barcelona. Investigador en el MTG (Music Technology Group) i estudiant de So i Tecnologia Musical a la Universitat Pompeu Fabra de Barcelona.\nEstà interessat en les implicacions estètiques i culturals de la música, així com en el potencial existent després del fenomen sonor descrit per fórmules científiques. La seva metodologia emergeix de l’apreciació de la manera en la qual el so s’organitza en el món natural. La seva recerca actual s’enfoca en la creació de sistemes sonors capaços d’esdevenir complexos, processos abstractes que aconsegueixin resultats estèticament atractius. El seu interès principal són els sistemes generatius, els mètodes de sonificació, la sintonització alternativa i les seqüències algorítmiques.\nActualment interessat en els dissenys interactius i la teoria del caos, la seva proposta per a Mixtur inclou tots dos camps per a construir un sistema que creï una experiència sonora en temps real amb els espectadors.\nInstal·lació “Inútil y necesario”\nEva Barrenechea (dibuixos)\nBłażej Kotowski (artista sonor)


llibres | BonDia Diari digital d'Andorra.\nLa proposta solidària es posa en marxa a partir de demà.\nDl., 30/11/2020 - 13:12\nLa Biblioteca Comunal Universitària posa en marxa una iniciativa solidària que consisteix a donar una segona vida a llibres de segona mà provinents de donatius particulars que la biblioteca no pot acollir en la seva totalitat però que estan en bon estat.\nLlegir més sobre Llibres solidaris per a Càritas parroquial de Sant Julià\nNo la veuen gens clara, els nostres llibreters, la idea –més aviat ocurrència– de la Cambra del Llibre catalana de traslladar la festa de Sant Jordi al 23 de juliol.\nLlegir més sobre Escepticisme dels llibreters sobre el Sant Jordi català del 23 de juliol\nAlgunes de les novetats amb ADN andosí que han arribat aquests últims mesos a les llibreries.\nDj., 20/12/2018 - 03:05\nPer Nadal, un llibre també s’hi val\nRepassem l’extraordinària collita editorial de l’últim trimestre, amb una vintena llarga de novetats d’àmbit local.\nLlegir més sobre Per Nadal, un llibre també s’hi val\nLlegir més sobre El llibre: aquella mala salut de ferro\nDg., 04/09/2016 - 22:30\nManuel Roig guanya el premi Pirineu de narració literària\nL’escriptor alacantí Manuel Roig ha guanyat el premi Pirineu de narració literària amb l’obra Mercè la de l’home mort, un relat rural amb tocs de realisme màgic.\nLlegir més sobre Manuel Roig guanya el premi Pirineu de narració literària