“Els responsables dels camps de concentració de Mallorca no tenien gaire ganes de matar persones” - CENT PER CENT\nMaria Eugènia Jaume Esteve (Sant Llorenç, 1987) té el grau d’Humanitats i el màster d’Història Contemporània. Actualment cursa el grau d’Història, Geografia i Història de l’Art. Dissabte que ve a l’Espai 36 de Sant Llorenç, i dia 11 de juny a la Institució Alcover, presentarà Esclaus oblidats, un estudi sobre els camps de concentrració a Mallorca durant la guerra civil i la primera postguerra.\nCamps de concentració no són camps d’extermini.\nNo. Els anomenam camps de concentració, però aquí a Mallorca no són d’extermini, sinó de treball. Els que n’eren responsables no tenien gaire ganes de matar persones.\nQuants de camps has pogut documentar?\nEn el llibre en surten més de vint. N’hi havia de grossos, i d’altres de subordinats, que servien per ubicar-hi els presoners més a prop del lloc on havien de fer feina.\nI d’aquests, quants n’hi ha pel nostre redol?\nA Manacor, tres: el de So Na Moixa, el de Vistalegre i el de l’Espinagar. També hi ha el d’Artà.\nEren camps amb barracots construïts per a l’ocasió? O aprofitaven les instal·lacions que ja hi havia?\nA So Na Moixa hi feren barracots. A Vistalegre aprofitaren la pallissa. I el d’Artà, que és el més gros, és l’únic de Mallorca que va ser construït com a camp de concentració.\nQuin tracte hi rebien els presoners?\nEl primer que feien era anul·lar la seva identitat. Els donaven un uniforme i un número. Segons com era el cap del destacament, els feien anar a missa cada diumenge. A l’Espinagar tenien un capellà i tot. També els podien fer cantar el Cara al sol el dematí quan s’aixecaven\nQuines feines tenien?\nAls camps de Manacor bàsicament hi feien carreteres, com ara la que puja al puig de So Na Moixa, o també l’anomenat camí dels Presos.\nQuants de presos hi havia?\nA So Na Moixa, més de 200. A vistalegre hi he pogut documentar grecs i russos.\nHi havia presos locals, en aquests camps? O també era una estratègia de dispersió?\nNo n’hi havia, de locals. Els presos patien un doble exili, el primer per estar tancats, i el segon per estar enfora de ca seva. Els enviaven al lloc més llunyà que podien. Als camps de Mallorca hi havia presos d’Andalusia, de Punta Paloma, del País Basc…\nMolt pocs, sobretot era gent de la península\nPatiren maltractaments o fam?\nDepenia. Durant la guerra no varen patir fam. A la postguerra sí que en matiren, i humiliacions i maltractaments. Ara bé, durant la guerra, hi havia una certa complicitat entre els guardians i els presos, que podien anar a comprar o se’ls enduien al cinema.\nNo. Només he trobat un suïcidi, a So Na Moixa.\nprevious post: Joana Gomila i Miquel Serra, al xou de Joan Miquel Oliver\nnext post: El gonellisme al Dilluns de l’Obra


Ja estan disponibles els vídeos dels dos actes virtuals del segon cicle Confessions religioses en diàleg — Ajuntament de Vic\nSou aquí: Inici → Actualitat → Ja estan disponibles els vídeos dels dos actes virtuals del segon cicle Confessions religioses en diàleg\nJa estan disponibles els vídeos dels dos actes virtuals del segon cicle Confessions religioses en diàleg\nLa conferència inaugural i la xerrada “Joves i espiritualitat: punt de trobada” es van fer a distància per complir amb les mesures de seguretat i es van gravar per poder ser visualitzades posteriorment\nImatge de la xerrada "Joves i espiritualitat: punt de trobada"\nLa conferència inaugural del cicle Confessions religioses en diàleg es va celebrar el passat dimarts dia 10 de novembre. Va comptar amb les intervencions d’Arra Erra, alcaldessa de Vic, Dàmaris Playá, membre de la Federació d’Entitats Religioses Evangèliques d’Espanya, i amb el doctor en teologia per la Facultat de Teologia de Catalunya Francesc Torradeflot, que va pronunciar la conferència “Diversitat religiosa i conviccional i cohesió social”. Trobareu el vídeo sencer de l’acte aquí.\nDos dies més tard, el dijous 12 de novembre es va organitzar la xerrada “Joves i espiritualitat: punt de trobada”, un espai molt interessant on persones joves vinculades a la majoria de confessions de la ciutat van dialogar sobre el paper actual de la religió en la població jove. Trobareu el vídeo sencer de la trobada aquí.\nRecordeu que el segon cicle Confessions religioses en diàleg ha finalitzat formalment els actes, però es manté l’exposició fotogràfica “Hope glory of god church” d’Arnnau Sidera al claustre de la Biblioteca Joan Triadú de Vic, dins dels horaris habituals, i amb les condicions d’accés i mesures sanitàries d’aquest equipament.


Unes jornades analitzaran l’autisme a l’àmbit educatiu – Arxiu d'actualitat local\nUnes jornades analitzaran l’autisme a l’àmbit educatiu\nBy Redacció on 27/10/2013 No Comment\nSegons Informa El Punt Avui A primer cop d’ull, sembla que els seus interessos i les coses que li criden l’atenció són pocs, però crec que, més aviat, no la comprenem”, escriu el dibuixant Miguel Gallardo sobre la seva filla Maria, a la seva memorable novel·la gràfica Maria i jo (2008). “La Maria té 12 anys, un somriure contagiós, un sentit de l’humor especial i té autisme.”\nPaco Jiménez, catedràtic de diversitat educativa de la UdG, fa molts anys que estudia l’autisme o, per ser més exactes, la formació de les persones amb trastorns de l’espectre autista (TEA). Després de tant de temps, reconeix que continua tenint “més dubtes que certeses” i, com el pare de la Maria, creu que hauríem d’invertir la nostra perspectiva respecte a aquestes persones: “Com és possible que nosaltres, que ens creiem tan intel·ligents i capaços, tinguem tantes dificultats per comunicar-nos amb ells?”\nDes de la Facultat d’Educació i Psicologia, Jiménez i altres professors, com ara Mario Montero, han format el grup de recerca Autisme UdG, amb un web (www.udg.edu/autisme). El següent pas serà la creació de la càtedra d’educació de l’espectre autista de la UdG, la primera d’aquesta especialitat a l’Estat espanyol. Ara s’estan buscant recursos econòmics per tirar-la endavant.\nSobre el projecte de la nova càtedra es parlarà en les primeres Jornades d’experiències educatives en trastorns de l’espectre autista, que Jiménez i el seu equip han organitzat els dies 22 i 23 de novembre al Palau d’Esports i Congressos de Platja d’Aro, adreçades a professionals i estudiants dels àmbits de l’educació, la psicologia i la salut i famílies amb persones amb TEA. Les inscripcions són obertes fins al 10 de novembre (972 41 87 45, paco.jimenez@udg.edu).\nLes jornades s’han titulat 70 anys després de Kanner, en referència al 70è aniversari de la publicació de Trastorns autistes del contacte afectiu (1943), l’estudi en què el psiquiatra austríac Leo Kanner va fer la primera descripció científica de l’autisme i que es considera la base dels estudis moderns sobre els TEA.\nAquestes jornades s’organitzen amb la col·laboració de l’Ajuntament de Castell-Platja d’Aro, els serveis territorials d’Ensenyament, la Fundació Autisme Mas Casadevall i Viu Autisme, una activa associació de familiars de persones amb TEA i trastorns generalitzats del desenvolupament (TGD) del Baix Empordà. De fet, l’origen de les jornades va ser una xerrada “molt participativa” que Viu Autisme va organitzar el 14 de març passat a Platja d’Aro, amb la participació de Jiménez i Carme Hortal, coordinadora del servei educatiu específic de trastorns del desenvolupament i la conducta. Hi van assistir unes 120 persones i l’experiència va ser tan positiva que es va plantejar fer unes jornades.\nLes jornades inclouran gairebé vint hores de ponències, debats i, al vespre, diverses activitats culturals complementàries, i els continguts estaran estructurats en tres grans àmbits: l’escolar, el familiar i social i l’ocupacional i laboral dins el context de la vida adulta. El divendres 22, després de l’obertura institucional de les jornades, tindrà lloc la conferència inaugural, a càrrec de Theo Peeters, fundador del centre de formació de professionals de l’autisme d’Anvers (Bèlgica). El títol de la xerrada està en la línia dels dubtes expressats abans per Jiménez: Cultura autística i cultura neurotípica: qui té el problema? Qüestió de perspectiva.\nProgressista i inclusiva\nLes jornades tenen també una dimensió ideològica progressista i inclusiva, a favor de la integració dels alumnes amb TEA a l’escola ordinària, sempre amb els recursos necessaris perquè no resulti traumàtica per a cap de les parts implicades. Les retallades, però, també han reduït les places de vetlladors a l’escola ordinària i això dificulta la incorporació dels alumnes autistes, “no perquè els professors no els vulguin, sinó perquè no poden”, diu Jiménez.\nUnes jornades analitzaran l’autisme a l’àmbit educatiu added by Redacció on 27/10/2013


L'Anoia recupera el setè art amb la flamant sala de projeccions de Montbui - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'Anoia recupera el setè art amb la flamant sala de projeccions de Montbui\nredacció| santa margarida de montbui 10.04.2015 | 00:00\nEl setè art reviu a Santa Margarida de Montbui. De fet torna a l'Anoia. Ja que el cinema d'Igualada va tancar portes. A partir del dijous 16 d'abril començaran les projeccions cinematogràfiques, amb programació en període de proves, a la sala de petit format Mont-Àgora, ubicada a l'Espai de les Arts i del Coneixement Mont-Àgora. Es tracta d'una sala habilitada per a 110 persones, amb les darreres tecnologies en l'àmbit cinematogràfic digital tant en imatge com en so.\nInicialment, l'objectiu és retornar la projecció de pel·lícules a la Conca d'Òdena en període de proves. Per aquest motiu s'ha buscat una programació adequada als diferents públics i sensibilitats. Per assistir a aquestes projeccions de cinema en període de proves es podran adquirir els tiquets-col·laboració en venda anticipada, al preu de 3 euros, al mateix vestíbul de l'Espai de les Arts i del Coneixement Mont-Àgora a partir del proper dilluns. Com que l'aforament és limitat a 110 places, en aquelles sessions on no s'hagin venut totes les entrades anticipadament, es podran adquirir també els tiquets-col·laboració el mateix dia de la projecció, a partir d'una hora abans de l'inici de la respectiva sessió cinematogràfica. Properament es posarà en marxa la sala gran-auditori. Entre les pel·lícules que es projectaran hi ha Camí a l'escola, Com ensinistrar el teu drac 2, La isla mínima i Kignsman.


Emprenedoria solidària i sostenible en les canyetes Sabaï | UAO CEU\n🎓 Emprenedoria solidària i sostenible en les canyetes Sabaï\nEs tracta d'una idea emprenedora consistent en la comercialització de canyetes de bambú biodegradables i reutilitzables.\nFecha: dijous, 18 de juliol de 2019 a las 14:00h\nEmprenedoria social, acció solidària, conscienciació mediambiental, apoderament de la dona i compromís educatiu. Tots aquests ingredients conflueixen en el projecte Sabaï. Es tracta d'una idea emprenedora que consisteix en la comercialització de canyetes de bambú biodegradables i reutilitzables. La persona que hi ha darrere d'aquesta iniciativa és Alejandra Borrell, una estudiant del màster universitari en Gestió i Comunicació d'Entitats Socials i Solidàries, que, precisament, ha formulat i desenvolupat el projecte Sabaï al seu TFM.\nEl component mediambiental deriva del fet que la utilització de les canyetes Sabaï contribuiria a reduir l'ús de les de plàstic. Aquesta substitució suposaria un gran avenç en el cas d'Espanya, on s'utilitzen 13 milions de canyetes de plàstic al dia, la qual cosa el converteix en el país europeu que més palletes consumeix per habitant i any, segons dades de Greenpeace que Alejandra Borrell cita al seu treball. En aquest punt, l'autora d'aquest TFM recorda que les palletes de plàstic convencionals triguen 500 anys a degradar-se.\nL'aspecte solidari s'explica per la destinació de les quantitats recaptades amb la venda de les palletes Sabaï, que es poden adquirir en lots de quatre i de vuit unitats i a l'engròs. Els diners es destinen al finançament de les activitats de l'escola que la Fundació Cambodja Somriu té en aquest país del sud-est asiàtic. L'objectiu de Cambodja Somriu és promoure l'educació i l'alfabetització en un país que pateix un important retard en aquest aspecte, a causa de les mesures repressives dels Khmers Vermells. A Cambodja, la Fundació té un centre a la zona de Prey Tholck Village.\nSabaï es presenta, a més, com un instrument per a la millora de les condicions de vida de les dones d'aquesta zona de Cambodja. Algunes de les mares dels estudiants de l'escola seran ocupades en l'elaboració de les canyetes. Això els permetrà introduir-se en el món laboral, un entorn al qual les dones tenen difícil accedir en el context social cambodjà.\nEl treball d'Alejandra Borrell, titulat "Apoderament de la dona a través de la Fundació Cambodja Somriu i la creació de la marca Sabaï", ha estat dirigit pel professor Josep Lluís Ortuño.


“No són un cromosoma, són nins”\nLa mare d’un fill amb síndrome de Down ajuda altres famílies que acaben de conèixer el diagnòstic\n5 min. Palma 22/03/2019 20:29\n651x366 Fotografia titulada ‘Junts, fins a l’infinit’ de Mar Sierra i el seu fill Samuel, que forma part de l’exposició Perquè la vida no va de cromosomes, que s’ha inaugurat aquesta setmana al CaixaFòrum amb motiu del Dia de la síndrome de Down. / TERESA BAUZÁ CALDERÓN Fotografia titulada ‘Junts, fins a l’infinit’ de Mar Sierra i el seu fill Samuel, que forma part de l’exposició Perquè la vida no va de cromosomes, que s’ha inaugurat aquesta setmana al CaixaFòrum amb motiu del Dia de la síndrome de Down. / TERESA BAUZÁ CALDERÓN\n“Hola! Som en Samuel i tenc dos anyets. Ma mare sempre diu que així com hi ha nins alts i baixos, rossos i bruns; negres i blancs, també hi ha nins com jo, amb un cromosoma de més”. Aquestes paraules son part del missatge que penja de la fotografia de Mar Sierra i el seu fill a l’exposició Perquè la vida no va de cromosomes, que aquesta setmana, amb motiu del Dia de la síndrome de Down, s’ha inaugurat al CaixaFòrum de Palma. És, a més, el missatge que aquesta mare dona a les famílies que, com ella en el seu moment, esperen un fill amb aquest trastorn genètic.\nTenir síndrome de Down no és ni millor ni pitjor. És néixer amb un cromosoma de més i avui dia no té per què convertir-se en un problema. La Fundació Asnimo recomana a alguns pares que han passat per l’experiència del diagnòstic que parlin amb aquells que encara hi han de passar. “Feim l’acollida a famílies que tenen pors, o dubtes, i els feim veure que no passa res”, explica Mar Sierra.\nPerò quan uns pares saben que tindran un fill amb síndrome de Down solen passar un temps d’acceptació o de dol en què s’assimila la nova situació. En aquest cas, Mar Sierra els recomana que es posin en contacte amb el servei d’atenció primerenca d’Asnimo. “Solen demanar si seran nadons normals, si notaran la diferència amb un altre nadó... És el que més els preocupa”, explica. Pareix una pregunta fàcil, ja que precisament Sierra assegura que en els primers mesos de vida “és quan menys es nota”.\n“Poden tardar més a seure o a posar-se drets, però al cap i a la fi tots els nins evolucionen d’una manera diferent. La meva mare sempre conta que no vaig caminar fins als 15 mesos! I és una mica el mateix”, explica. Sierra intenta transmetre “alegria i positivisme” i ho aconsegueix tractant el fet de tenir una anomalia genètica amb naturalitat. “Un nadó sempre transmet el que necessita. Que el mirin, que l’observin. Que no vegin la diferència sinó les capacitats. Que no vegin el cromosoma, sinó el nin”.\nAquesta mare defensa la normalitat dels nins que neixen amb el cromosoma XXI. El seu fill riu quan veu els pares, plora quan té gana o s’avorreix, ara bé, també li fan un seguiment preventiu de com evoluciona. “És cert que hi ha nins que duen relacionada una altra patologia, però com tots. Molts infants poden desenvolupar asma, són més malaltissos o venen amb una cardiopatia. Allò important és acceptar-ho”.\nEl seu cas sembla més senzill, ja que Mar Sierra ha treballat prèviament dins l’àmbit de la discapacitat. “Tenia l’avantatge de saber que allò que més por fa als pares és el desconeixement”. A més, sabia bé els passos que s’han de seguir una vegada fet el diagnòstic.\nEl seu fill Samuel ja té dos anys. Va néixer després d’un embaràs tranquil i fou en el part quan descobriren el quadre cromosòmic. “A Son Llàtzer va ser tot molt senzill, el suport humà fou increïble, estic molt contenta amb la delicadesa amb què ens tractaren. Allò primer que s’ha de fer és escoltar les recomanacions dels experts sanitaris”.\nDesprés de fer la prova genètica i tenir un informe mèdic, es dirigiren al Servei de Valoració i Atenció Primerenca (SVAP) que el Govern balear té concertat amb les entitats. “És recomanable fer-ho de seguida, tot i estar passant per un dol, ja que hi pot haver temporades amb llista d’espera”. També és important demanar un informe del grau de discapacitat i posar-se en contacte amb l’associació Asnimo o una entitat similar.\nA l’SVAP, a més, hi ha una teràpia familiar per a nins amb una discapacitat igual o superior al 33% o nins prematurs -per evitar un excessiu retard maduratiu- que, si es requereix, ofereix una atenció continuada fins als sis anys. Mar Sierra recorda la reivindicació de la Plataforma Ningún Niño Sin Terapia que “lluita per mantenir l’atenció fins que el nin ho necessiti”. Durant el primer any d’un nin amb síndrome de Down de qui s’ha de tenir més cura és de la família al complet. “Estan en una fase d’acceptació i han de saber que necessitaran tenir paciència”, explica Sierra.\nA l’associació Asnimo, a més, hi ha un servei de terapeutes que a través del joc observen i valoren cada nin amb una teràpia preventiva. Cada nin és un cas diferent. Els professionals fan una crida a la calma. Abans, les persones amb síndrome de Down quedaven gairebé al marge de la societat, però ja s’ha evolucionat molt d’ençà d’aquells anys. Samuel va a una escoleta municipal, no requereix cap atenció especial. “Vull que vagi a l’escola regular, amb els suports que necessiti i que es tituli com qualsevol altra persona”, diu la seva mare.\nAra mateix hi ha un debat sobre si s’han de marcar uns altres objectius per als nins amb capacitats diferents o bé adaptar-los a les seves necessitats, “és una lluita que tindrem més endavant”, assegura. Sierra té clar que el seu fill anirà a una escola pública “si ell no em demana el contrari”. Allò cert és que encara és prest per saber quin grau de discapacitat cognitiva tindrà. En qualsevol cas, aquesta mare ho té clar: “El secret està en allòque tu vegis en ell. Si li transmets que pot, podrà”.\nEl 2018 varen néixer cinc nins amb síndrome de Down a les Balears\nEl director de la Fundació Asnimo, Tolo Márquez, explica que avui dia hi ha molta gent que renuncia a la maternitat si es detecta una còpia extra del cromosoma XXI. “Fa vint anys naixien 20 nins a l’any, i el 2018 foren 5”, conta. “Entenem perfectament cada situació. Hi ha famílies que no es veuen amb coratge perquè la síndrome de Down és per a tota la vida, no desapareix”. Amb tot, també assegura que “la mare que decideix tenir l’infant tindrà tot el suport i recursos de la xarxa de serveis”. Asnimo atén 250 usuaris.\nContinua l'alerta taronja a les Pitïuses


El ‘Cinema VO’ té nova programació | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nEs presenta la segona edició de la iniciativa que proposa films per veure en família\n'El petit príncep',de Mark Osborne, inaugurarà el cicle de 'Cinema en família'\nLa Fundació Catalunya-La Pedrera i l’Associació Cultural Anima’t presenten la programació del primer trimestre del 2017 del ‘Cinema VO’, una activitat que es desenvolupa a l’Auditori de la Diputació de Tarragona. Del 15 de gener al 26 de març, cada diumenge a les 7 de la tarda, l’Auditori acollirà la projecció d’11 títols en versió original subtitulada. La pel·lícula ‘Fuego en el mar’ (2016), de Gianfranco Rosi, que ha sigut Os d’Or al Festival de Berlín 2016 i Millor Documental als Premis de Cinema Europeu 2016, serà l’encarregada d’obrir la programació del Cinema VO 1017, el diumenge, 15 de gener.\nEls altres títols que es podran veure són ‘El porvenir’ (2016), de Mia Hansen, el 22 de gener; ‘La propera pell’ (2016), d’Isaki Lacuesta i Isa Campo, que ha rebut 14 nominacions als Premis Gaudí 2017, el 29 de gener; ‘Fatima’ (2015), de Philippe Faucon, el 5 de febrer; ‘Después de la tormenta’ (2016), d’Hirokazu Koreeda, el 12 de febrer; ‘El cuento de la princesa Kaguya’ (2013), d’Isao Takahata, el 19 de febrer; la recentment guardonada amb 2 Globus d’Or, ‘Elle’ (2016), de Paul Verhoeven, el 26 de febrer; la Palma d’Or al Festival de Cannes 2016, ‘Yo, Daniel Blake’ (2016), de Ken Loach, el 5 de març; ‘Después de nosotros’ (2016), de Joachim Lafosse, el 12 de març; ‘Más allá de las montañas’ (2015), de Jia Zhang Ke, el 19 de març, i ‘Sing Street’ (2016), de John Carney, el 26 de març.\n‘Cinema en família’\nEl mateix dia, el 15 de gener, s’inaugurarà la segona edició ‘Cinema en Família’, que és una iniciativa de la Diputació de Tarragona i l’Associació Cultural Anima’t que pretén apostar pel cinema familiar de qualitat, i que en la seva primera edició ha comptat amb prop de mig miler d’espectadors. Del 15 de gener al 19 de febrer, es projectaran 6 pel·lícules de diverses nacionalitats, doblades al català i, per primer cop, també en versió original subtitulada.\nLes projeccions tindran lloc cada diumenge, a les 5 de la tarda, a l’Auditori de la Diputació de Tarragona. La primera serà ‘El Petit Príncep’ (2016), de Mark Osborne, que ha sigut guardonada com Millor Pel·lícula d’Animació als Premis Cèsar 2016, per l’adaptació del famós llibre d’Antoine de St. Exupéry.\nTambé es podran veure els films ‘L’estiu i la tardor al regne d’Escampeta’ (2008), de Pierre-Luc Granjon, el 22 de gener; ‘El Secret de Kells’ (2009), de Tomm Moore i Nora Twomey, el 29 de gener; un recull de 6 curtmetratges anomenat ‘Petits Herois’, el 5 de febrer: la coreana ‘Lifi, una gallina tocada de l’ala’ (2011), d’Oh Seong-yoon, el 12 de febrer, o ‘Corb Mitjonet’ (2015), de Sandor Jesse i Ute von Münchow-Pohl, el 19 de febrer.\nLes entrades tindran un preu de 5 euros, però s’oferirà un 2x1 en les pel·lícules del cicle ‘Cinema VO’ amb la presentació a taquilla del carnet de la Universitat Rovira i Virgili. En el cas de Cinema en Família, es rebrà un 2x1 amb la compra de més d’una entrada.


El pregó dels Carreres obrirà Sant Bartomeu\njueves, 15 abril 2021 - 02:01 h\nFerreries presenta en públic l’ampli programa d’activitats de les festes\nLluís Vergés | 09/08/2019\nUn moment de la presentació del programa per part de la batlessa i els regidors\nEls germans Miquel i Joan Carreres Torrent obriran el dijous, dia 22, les festes de Sant Bartomeu amb el seu pregó al Pla de l’Església de Ferreries. La identitat dels pregoners era ja coneguda perquè es fa pública el dia de sant Antoni, però el que està per veure és el contingut del discurs dels creadors del Museu de Ciències Naturals de Menorca.\nEl programa de les festes va ser presentat aquest dijous per la batlessa, Joana Febrer, i els regidors de Ferreries a la terrassa de l’Auditori. Les activitats comencen aquest divendres mateix, i entre altres coses es farà un replec de cavalls al Club Hípic i les actuacions musicals de Simple Sound i Rita Barber.\nAquest dilluns s’inaugurarà l’exposició sobre «Els caixers batles» amb la presentació de Joan Janer. Serà a sa Peixateria i restarà oberta fins al 20 d’agost. El dimarts es donarà a conèixer el guanyador de Premi Sant Bartomeu de Pintura que enguany arriba a la seva quarantena edició i s’inaugurarà l’exposició de les obres presentades.\nEls darrers anys no falta a Ferreries el correfoc i en aquesta ocasió serà el divendres, dia 16, quan Myotragus, els Dimonis de Ferreries i Batucada Retrò faran de les seves.\nA les festes també hi ha lloc per a la consciència social i el diumenge 18 es fa la jornada «Prou plàstics a la mar».\nPer al dimarts dia 20 està programat a l’Auditori un concert líric amb Maria Camps, Vicenç Romero, Jaume Gelabert i Antoni Pons. El mateix dia i al Pla de l’Església es fa una vetlada de glosat.\nEl divendres, dia 23, a migdia, es fa l’entrega de la bandera del patró sant Bartomeu al caixer sobreposat. Aquest acte protocol·lari dona pas a una sèrie d’activitats que culminen amb la qualcada i el jaleo al Pla de l’Església, amb Vicent Coll com caixer batle.\nEl dissabte, dia 24, és la festa del sant patró i comença a les 8.30 amb la diana de la banda i la sortida de la qualcada.\nDesprés tant el capvespre del dissabte com el diumenge estan farcits d’altres actes festius com el jaleo d’ases.


La FlyHard bufa 10 espelmes | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nLa sala de Sants reobre dijous amb ‘Instruccions per enterrar un pare’ i continua repassant els seus 10 anys d'història en documentals\nUna escena d''El rei borni', un dels èxits de la FlyHard.\nBarcelona 2 DES 2020 - 16:30\tCET\n“10 anys de coneixement, de teatre, de maduresa, d'històries, d'atreviment, de contactes, de programació, d'amistats, de risc, d'entusiasme”. Aquestes són les 10 raons de les quals fa bandera la sala FlyHard per celebrar (si és que es pot fer servir aquest verb en aquesta situació) la seva primera dècada, ben barrejades, descobreixen el que és aquest petit (minúscul!) teatre del barri de Sants, a Barcelona, bressol de bona part de la dramatúrgia catalana actual. Clara Cols, actriu, productora i cofundadora de la sala, definia fa cinc anys el producte que tenien entre mans en aquesta caixa d'eines: “Teatre actual, narratiu, proper, jove, directe, quotidià, parlat com es parla al carrer, àgil”. Cinc anys després, la definició continua encaixant a la perfecció.\nLa pandèmia va fer que les idees que sorgien per celebrar l'efemèride se n'anessin en orris. “Havíem pensat reunir la gent que ha anat passant per aquí, però amb les mesures sanitàries seria impossible; o representar algunes de les obres clau d'aquests 10 anys, però amb la reprogramació d'obres suspeses que tenim pendent, tampoc es podia”, comenta Clara Cols. “Així que se'ns va acudir fer 10 vídeos d'uns 10 minuts cadascun repassant la història de la sala”.\nEl format documental permet recuperar imatges antigues, oferir píndoles d'obres, declaracions d'artistes i d'aficionats… per teixir un repàs àgil i entretingut d'aquesta dècada. “Més que una proposta cronològica, hem intentat donar una visió fidel del que és la FlyHard”, diu Cols. Cada dia 15 de mes n'aniran publicant.\nEn el primer documental, publicat el 15 d'octubre, veus autoritzades, algunes de les quals van començar a la FlyHard, deixen clar el que han trobat entre aquestes quatre parets que respiren teatre per totes les esquerdes. “La meva primera impressió en veure un espai tan petit va ser pensar: ‘aquí no es pot fer teatre’. Però… i tant que es podia, i molt bo!”, diu Guillem Clua, flamant Premi Nacional de Dramatúrgia, que hi va estrenar Smiley, una història d'amor, obra que encara es continua estrenant a tot el món. Cristina Clemente, dramaturga que es va estrenar a la FlyHard amb Volem anar al Tibidabo, es mostra agraïda per aquesta acollida que li van oferir: “La tranquil·litat que em van donar, acabada de sortir de l'Institut, va ser importantíssima, explica l'autora de Ventura o Consell familiar.\nMarc Crehuet, autor de la reeixida El rei borni, que es va estrenar al carrer Alpens i ha tingut també versió cinematogràfica, explica com la FlyHard fa de la necessitat virtut: “Un dels grans avantatges és estar tan prop de l'espectador, per al públic és millor que veure una pel·lícula en 3D”, diu. I l'actor Jacob Torres intenta explicar què té aquesta sala que la fa especial: “Saps que el que faràs agradarà, que connectaràs amb el públic. No sé per què, però té alguna cosa que fa que funcioni, aquesta cosa que busca sempre un productor que no se sap què és… però la FlyHard ho té”.\n“Vam començar com a companyia de teatre el 2006”, recorda Cols. “Vam apostar per un teatre alternatiu que expliqués coses de l'ara i de l'aquí i en el qual es veiés reflectida la gent jove que també va al cinema i devora sèries, la gent del carrer”. Per això quan el 2010 van convertir l'antic taller de cotxes on assajaven en sala de teatre, van decidir posar preus assequibles, a 5 o 10 euros, a gust del consumidor: el que no en pogués pagar 10, pagava la meitat i en paus.\nLa sala FlyHard. Marcel·lí Sàenz\n“Amb els anys ens hem anat professionalitzant, el 2013 vam accedir a ajudes públiques i ara tenim una estructura que ens ofereix unes condicions laborals dignes”, reconeix Cols. “Això ha passat a ser una feina, vocacional, és clar, però una feina. Les primeres tres temporades vam comptar molt amb la complicitat de les companyies, que, d'alguna manera, venien a jugar. Ara ens movem en altres paràmetres i les companyies ja no venen perquè els fa il·lusió (que crec que també), sinó perquè els oferim unes condicions interessants. I se senten acompanyades (que no controlades) i a gust”. El resultat és un teatre que desprèn l'aroma de la casa. “Un segell, un color, un estil amb el qual ens identifiquem”, diu Cols.\nSi la FlyHard va començar a funcionar en plena recessió econòmica, ara la crisi del coronavirus li està fent molt de mal. “Hem hagut d'apujar els preus”, explica la gestora de la sala. “Si haguéssim pogut obrir amb tot l'aforament [parlem de 45 butaques] no els hauríem apujat, però cal tenir en compte que a les sales grans ocupar un 70% dels seients ja els és rendible, a nosaltres no. Quan es va parlar d'habilitar només una tercera part de l'aforament ni ens vam plantejar obrir i amb el 50%... doncs hem hagut de fer l'esforç. Tenir 30 butaques a 20 euros és com tenir les 45 a 14 euros”. La comèdia negra Instruccions per matar un pare, de Carmen Marfà i Yago Alonso, torna a obrir la sala després de l'enèsim tancament obligat per la pandèmia. Estarà en cartell fins a l'11 de gener.\nBressol de la dramatúrgia\nLa FlyHard s'ha convertit en bressol de la dramatúrgia catalana contemporània. D'aquí han sortit obres que han rodat món i autors que han tocat el cel. Aquí hem vist Smiley, de Guillem Clua; Litus, de Marta Buchaca o El rei borni, de Marc Creuhet (de totes dues se n'han fet pel·lícules); Burundanga, de Jordi Galceran; Sunday Morning, de Carol López; AKA, de Dani J. Meyer, premi Max a autoria revelació l'any passat, o Els dies mentits, de Marta Aran, mateix guardó aquest any.


Una família de cinc generacions\nPALOMA ARENÓS FOTO: CRISTINA CALDERER\nEl sabadellenc Rafael Megías, de 87 anys, té 9 fills, 22 néts, 19 besnéts i 2 rebesnéts, de 5 i un any i mig\nSe’n troben poques, de famílies com aquesta, tant per extensió com per la complicitat i l’amor que destil·len els seus integrants. El sabadellenc Rafael Megías, que el 3 de juliol farà 88 anys, té una família de cinc generacions formada per 9 fills, 22 néts, 19 besnéts i 2 rebesnéts, els petits, que tenen 5 anys i un any i mig. Només sumant les parelles sentimentals gairebé arriben a una norantena de membres, família política a part. Un escenari ben particular i molt poc habitual a casa nostra, on les famílies cada vegada són més minses i on, pel fet de ser pares cada vegada més grans, el que és habitual és, amb prou feines, aplegar tres generacions d’una mateixa família.\nNascut a Granada, Megías es va traslladar a Sabadell de ben jove a la recerca d’una vida millor, seguint el camí que ja havien emprès els seus sogres, pares de la seva estimada Dolores, la dona. Un cop establert a Catalunya, va treballar de forner durant molts anys, d’obrer, al tèxtil i, finalment, de fotògraf, mentre naixien, cuidaven i educaven els seus nou fills: Ani, Encarna, Rafa, Antonio, Enrique, Paco, Loli, Conchi i Rosa Mari.\nTot i que en alguns moments van patir estretors econòmiques -l’única font d’ingressos era el Rafael-, els seus fills asseguren: “Gràcies a ser una família molt unida i a l’harmonia i al bon humor que sempre hi ha hagut entre els nostres pares, no ens va faltar mai res”.\nRafa Megías fill, de 63 anys, pare de dos fills i avi amb tres néts, defineix els seus pares com “exemplars: “S’han respectat molt entre ells i ens han transmès molt bons valors. Mai els hem sentit ni un crit ni una discussió. Si les han tingudes, ho han fet en privat i ho han solucionat. Sempre s’han tingut molt d’amor, estima i complicitat”. La Dolores va morir fa dos anys i mig, als 84 anys, però el seu marit cada dia que passa la recorda, li parla, li explica el que fa i li deixa unes flors ben perfumades en un raconet del menjador on la té present.\nMegías, amb molta lucidesa mental i un somriure plàcid, es reconeix “molt orgullós” de la seva gran família. “És immillorable”, assegura satisfet i envoltat dels seus al menjador del seu pis un diumenge al migdia, aprofitant que des del Criatures hem convocat tota la família per a aquest reportatge. “Ens agrada fer moltes coses plegats. Per Cap d’Any lloguem un local o una casa i fem una gran festa. Passem pel·lícules casolanes que havia fet quan era fotògraf, mengem, bevem, compartim i riem molt”. Reconeix que enyora molt la dona perquè se l’estimava molt i tenia l’habilitat de “generar felicitat i fer-ho tot senzill”, però està satisfet de la vida que té. “Sobretot, hem procurat que hi hagi harmonia i amor, així els hem educat”.\nLa filla petita, la Rosa Mari, és l’única que viu amb ell i que s’encarrega que no li falti res, després de patir alguns problemes coronaris. La resta de fills tenen per costum trobar-se tots plegats un dia a la setmana per xerrar, sopar i reforçar els llaços sentimentals. “Gairebé tots vivim a Sabadell i això també ens ho fa més fàcil. Ens agrada estar plegats i fer pinya. En temps de tanta individualitat i egoisme, i de tant patiment amb la crisi, la família sempre hi és i la nostra, especialment”, destaquen els fills.\nLa cita d’aquest diumenge és una més de les moltes que han tingut al llarg de la seva vida com a família, però per a un de fora crida l’atenció el bon ambient que generen els seus membres. Uns han portat truites de patates, embotits, aperitius, refrescos i begudes per celebrar la trobada. Altres -que no fa gaire que s’han vist- xerren pels descosits. Arriben germans, nebots, néts, fills, sogres, cosins, tiets, pares... Se somriuen, se saluden, s’acomoden per on poden, fins que és l’hora de baixar al pati a fer la foto familiar. I tot es transforma en una mena de festa major particular que segueix un cop s’ha pres la imatge.\nLa família de Megías trenca les estadístiques actuals de maternitat a l’estat espanyol. Segons dades del ministeri de Sanitat del 2012, el descens dels naixements ha estat provocat, principalment, per una taxa de fecunditat més baixa, ja que el nombre de fills per dona també ha disminuït des de l’1,34 el 2011 fins a l’1,32 el 2012, “però també per una reducció progressiva de la xifra de dones en edat fèrtil [entre 15 i 49 anys]”, que augmenta el descens demogràfic dels anys vuitanta del segle passat. L’informe del ministeri detalla que ara “el nombre de fills per dona baixa una mitjana d’1,29 a 1,28”. Per contra, una xifra que no para de créixer des del 1980 és que les dones són mares cada vegada més tard. Si el 2004 la mitjana d’edat de la primera maternitat era de 30,8 anys, el 2012 és de 32,1 anys. Tenint en compte aquestes dades, trobar famílies de cinc generacions com la del Rafael és gairebé una missió impossible.\nL’explicació d’aquest fet diferencial a la família Megías la podem trobar en què bona part de les dones de la família han estat mares per primer cop a l’entorn dels 25 anys, una edat molt poc habitual avui en dia. Un exemple d’aquesta maternitat juvenil és el cas de la Pili, casada de ben joveneta amb el Juan, un dels 22 néts de Rafael Megías i que, amb només 37 anys, ja és àvia. “La meva filla Ransel va tenir el seu primer nen, el Santos, quan tenia 17 anys, i ara amb 22 ja té el Rafael, d’un any i mig. Però ho porto molt bé, m’agrada ser àvia jove. Tinc molta energia”, comenta rient.\nEls fills de Rafael Megías, com l’Encarna o l’Antonio, asseguren que els seus pares els han deixat “una herència moral molt important” i que els han sabut transmetre valors que els han servit sempre. “La seva ha estat una imatge perfecta perquè s’han abocat a la seva família, s’hi han entregat i ens han fet costat sempre”. Però reconeixen que “aquest equilibri de vegades costa de transmetre als fills i néts propis perquè avui dia anem massa accelerats”. Tot i que ells, asseguren, perseveren a l’hora de generar complicitats i bon humor entre els seus. Volen que el paíto, com els més petits de la casa li diuen a Rafael Megías, segueixi ben orgullós d’aquesta gran família.\nLlars per a 18,2 milions de famílies, a una mitjana de 2,53 persones


Alejo Vidal-Quadras – El passat que no passa\nEtiqueta: Alejo Vidal-Quadras\nAllò que el procés ha desvelat\n10 gener 2022 12 gener 2022 agusticolomines\nLéalo en español 1. La gestació del postfeixisme. Una de les cantarelles que es repeteixen una vegada i una altra és que l’independentisme català, la dècada sobiranista, ha despertat l’extrema dreta espanyolista. Vox, per ser clars. És una conjectura fàcil, perquè totes les accions polítiques comporten conseqüències, però és errònia. Només es desvela allò que és viu, encara que estigui adormit. L’extrema dreta espanyolista no ha deixat mai d’existir. Tant és quin sigui el seu origen —carlí, falangista o franquista— o quina forma orgànica hagi pres. Durant anys es va assegurar que a Espanya no existia un partit d’extrema dreta, … Continua la lectura de Allò que el procés ha desvelat\nPensa el lladre vell que tots són com ell\n3 Desembre 2018 4 Desembre 2018 agusticolomines\nLéalo en español El govern espanyol ha programat per al 21 de desembre la celebració a Barcelona d’un Consell de Ministres. Suposo que l’elecció de la data no és casual. Aquell dia farà un any que van tenir lloc les últimes eleccions autonòmiques que va tornar a guanyar el sobiranisme republicà, malgrat que el partit més votat fos Ciutadans. Recordem les xifres i els percentatges, perquè de vegades els comentaristes obliden la realitat. Els resumeixo per blocs. Els partits independentistes van arreplegar 2.079.340 vots (47.5%), mentre que els unionistes en van rebre 1.898.371 (43.47%). Catalunya en Comú, 326.360 (7.46%). Ajustada o … Continua la lectura de Pensa el lladre vell que tots són com ell


Vi-FRANC. Ramon Francàs: Els Nous Penedès surten "exitosos" de Madrid\nEls Nous Penedès surten "exitosos" de Madrid\nEl Consell Regulador de la DO Penedès ha informat avui que els Nous Penedès, ja presentats a Mallorca i a Barcelona, també han sortit "exitosos" de Madrid. La presentació es va fer ahir a la tarda amb la participació de 23 cellers. Aquesta és la nota de premsa:\nAhir a la tarda, es va celebrar a Madrid la última de les presentacions dels “Nous Penedès 2012”, que s’han estat duent a terme des d’Abril, mostrant als professionals del sector les novetats dels vins de la zona.\nL’emplaçament per aquest acte és al prestigiós Hotel Palace, el qual aquest any, va superar l’afluència de gent en comparació a l’any passat sobrepassant així les 600 persones.\nL’acte organitzat per l’Associació Vinícola Catalana i la Denominació d’Origen Penedès, també se’l coneix com al “Saló de Vins del Penedès”, i té el seu origen l’any 1996 a Barcelona. Posteriorment va ser portat a Madrid i, de forma especial, a Mallorca.\nAquest any, 23 han estat els cellers que han participat al saló, els quals van presentar més de 160 vins.\nEls cellers que hi van assistir són:\nAgustí Torelló, Albet i Noya, Bodegues Pinord, Bodegues Sumarroca, Bodegues Torre del Veguer, Can Descregut, Can Feixes, Can Ravella, Covides, Emendis, Gramona, Heretat Mont-Rubí, Jané Ventura, Jaume Serra, Jean Leon, Juvé y Camps, Mas Rodó, Miguel Torres, Parató Vinícola, Pardas, Parés Baltà, Sabaté Coca i U mes U fan Tres.\nEntre els vins presentats s’hi van trobar 22 que han obtingut reconeixement especial, varis amb nou packaging i el llançament de 5 vins al mercat.\nLa presència dels vins de la Denominació d’Origen Penedès en més de 130 països, fa que sigui una de les DO’s més importants de les existents a l’Estat Espanyol. Més concretament la setena dins el Top Ten de DO’s espanyoles pel que fa a la cuota de mercat a l’estat.\nPels vins del Penedès, els mercats més importants dins l’estat són en ordre de importancia, Catalunya, Madrid i Illes Balears. Això fa que les presentacions a aquestes zones siguin tant importants.\nPublicat per Ramon Francàs en 22:33


El projecte de MAR VILASECA aplega cinc joves músics que representen l’actual fervor de l’escena jazzística barcelonina. També col·labora amb artistes de jazz de Nova York, com Taber Gable, Julius Rodriguez o Waye Tuker. Les seves composicions són una part molt important del repertori, i s’hi aprecia la seva afició per estils i artistes de diferents èpoques: el clàssic pop dels Beatles, l’essència de la música negra dels setanta i el jazz en totes les seves múltiples facetes. També hi troben lloc alguns estàndards amb arranjaments propis en els quals es reflecteix la seva personalitat.\nnom del grup: MAR VILASECA


Isaac Pons de Rosa | 11/01/2012\nCada dia em fa més mal comprovar com Balears és Mallorca i res més. Sí, ja sé que no és cert, però és així veient el tracte que la televisió autonòmica balear (que no mallorquina) dispensa a Menorca i a les demés illes menors.\nSembla que Mallorca és el centre de l'univers i que els altres no hi pintam res. Cada dia hi ha exemples i fets que demostren que als dirigents mallorquins (també n'hi ha de menorquins però sembla que el criteri "menorquí" no s'imposa gaire) els importa ben poc el que passa a Menorca.\nUn exemple molt comentat a les xarxes socials va ser el concert d'homenatge a Maria Àngels Gornés. Segons sembla, els propis redactors d'IB3 a Menorca van insistir prou en cobrir l'acte, però des de Mallorca en van passar totalment.\nPer contra, rebenta el tractament 'forofo' que fa IB3 sobre el Mallorca de futbol, amb notícies que omplen cinc minuts de l'informatiu i que no tenen cap interès. Això sí, quan es tracte de Menorca, peces de 20 o 30 segons i escatat. Ara entenc perquè han tancat Mallorca Televisió. Per què mantenir-la si ja tenen una televisió autonòmica mallorquina?.


Hoquei Club Sant Just - H.C. SANT JUST 11 - HC BURGUILLOS 3\nDes 01 H.C. SANT JUST 11 - HC BURGUILLOS 3\nEspectacle en estat pur i 3 punts més al “Temple”.\n7a Jornada d’OK Plata Sur HCSJ-Hockey Club Burguillos\nHC Sant Just (11): Carlos Sousa (P), Dídac Sánchez (P), Borja López (2) , Josep Grima (1) , Joan Lluís Mudarra (2), Edu Fernández (2) ,Pau Vilà, Pol Macià, Frederic Hinojal (2) i Joan Pujalte (2).\nPrimera Part- 5-1 + Segona Part- 6-2 = Final del partit 11-3\nGran partit avui a la Bonaigua on el nostre equip ha estat magistral El partit comen, la graderia a vessar, l'Afició en ganes de recolzar a l'equip i com no l'Equip avui ha engreixat i de debò la màquina del bon Hoquei. Amb aquesta combinació el nostre equip ha arribat al descans amb un claríssim 5-1 amb 2 grans gols d'Edu un gran gol d'en Josep després de desvia un gran tret d'en Joan Lluís i com no en Joan Lluís ha fet el quart, poc abans d'acabar la primera part una gran jugada personal d'en Joan fa pujar el cinquè al marcador.\nLa segona part ha tingut la mateixa tònica de la primera i els nostres no han deixat de lluitar i hem vist molt bones estones d'Hoquei en dos minuts en Frederic ha marcat dos gols i un en Borja, tenim una FD a favor que no transformem i poc després en un PowerPlay a favor en Joan torna a marcar. El Burguillos no pot parar als nostres i arriba a la 15a falta i ara sí en Borja no perdona i marca el 10e gol per l'equip i per acabar-ho d'arrodonir en l'últim gol de l'equip participant tots els jugadors perquè en Joan Lluís remati la feina, no podíem acabar el partit de millor manera.\nFelicitar a l'Equip pel gran Partit i una vegada més a la nostra Gran Afició.\nAcabem la 7a jornada en 3a posició a la Classificació a 2 punts del primer classificat i seguint sent l'equip menys golejat.\nEl següent partit serà amb el Rivas a Madrid en el nostre segon desplaçament fora de Catalunya dissabte 14 de desembre a les 17.00h.


Ricardo Darín i Michel Jenner són les cares del nou anunci de Nadal de Freixenet | Estil | EL PAÍS Catalunya\nEl curtmetratge de la famosa marca de cava serà presentat als mitjans el proper 28 de novembre\nBarcelona 6 NOV 2017 - 20:20\tCET\nEls actors Ricardo Darín i Michelle Jenner. Claudio Álvarez / Gtresonline\nEls actors Ricardo Darín i Michelle Jenner seran aquest any els protagonistes de l'anunci de Nadal de Freixenet, segons ha informat aquest dilluns la marca en un comunicat que assenyala el 28 de novembre com el dia en el qual es donarà a conèixer el curtmetratge als mitjans de comunicació.\nL'anunci de Freixenet s'emmarca en la campanya L'art de brindar, que pretén ser una reivindicació del brindis i un homenatge als 40 anys que aquesta marca porta fent les seves conegudes publicitats nadalenques. El 1997, Liza Minnelli va començar la sèrie de campanyes amb artistes convidats que any rere any brindaven amb Freixenet i amb la seva principal icona publicitària, la bombolla daurada. L'agència de publicitat TBWA s'ha estrenat creant la campanya de Freixenet, que un any més torna a comptar amb el director Kike Míllo com a realitzador i amb la companyia Oxigen en la producció.\nL'actor argentí Ricardo Darín ha destacat pels seus papers en pel·lícules com Nueve reinas, El secret dels seus ulls, guanyadora d'un Oscar, o Truman. El 29 de setembre va estrenar el seu últim llargmetratge, La Cordillera. Per la seva banda, l'actriu espanyola Michelle Jenner es va donar a conèixer en televisió amb la sèrie Los hombres de Paco i des de llavors ha participat en la sèrie històrica Isabel i en pel·lícules com Spanish Movie, Extraterrestre o Julieta. En aquests moments encapçala el repartiment de la minisèrie La Catedral del Mar, basada en la reeixida novel·la homònima d'Ildefons Falcones. També ha destacat per una extensa carrera com a actriu de doblatge.\nEl primer d'aquest mes, el consell d'administració de Freixenet va decidir mantenir la seu social de la companyia de cava a Sant Sadurní d'Anoia (Alt Penedès), després de l'aplicació de l'article 155 de la Constitució i que el seu consell constatés un "canvi en els últims dies de la situació política i jurídica a Catalunya".\nFreixenet repeteix per Nadal amb les gimnastes de rítmica


Sector CNC, l’app que t’obra les portes al món digital – Patronal Metal·lúrgica de la Catalunya Central\nSector CNC neix fruit d’una relació entre professionals alineats amb el sector metal·lúrgic, que creiem fermament amb el valor de les noves tecnologies com a agent transformador en benefici del mercat.\nEstem travessant un canvi generacional i les noves tendències, deixant obsolets els mètodes convencionals. Sector CNC ambicionem ser un dels motors de la transformació digital fent més fàcil el camí a les empreses del sector metal·lúrgic cap a la Indústria 4.0\nPer això, hem desenvolupat una eina digital intuïtiva que monitoritza i connecta a totes les empreses d’aquesta cadena industrial amb les seves necessitats.\nAportem al nostre mercat la primera aplicació “App” que permet relacions 360° entre professionals. Al nostre aparador digital “Marketplace”, les empreses poden crear el seu perfil professional per donar a conèixer les capacitats del seu negoci i oferir serveis, productes i demandes de manera segmentada.\nBona part dels membres del nostre equip polifacètic, procedim del sector, alguns de nosaltres amb més de 20 anys de trajectòria ininterrompuda i de manera generacional “ens ve de cuna”\nTots aquests anys de vincle amb la indústria ens han permès detectar, la poca presència online del sector, les barreres comunicatives i les limitacions geogràfiques.\nDes de Sector CNC pensem que la digitalització, és el mètode més eficaç per solucionar aquests handicaps i establir relacions comercials, crear sinergies entre professionals i promoure l’economia circular.\nDiàriament veiem com les empreses inverteixen grans quantitats de diners amb maquinària, equipament i noves tecnologies. Aquesta acció, obre un ventall d’oportunitats al mercat, nous clients, partners, càrregues de treball, etc. sense tenir una plataforma digital on oferir aquesta informació al públic objectiu.\nTambé tenim coneixement de primera mà del gran volum immobilitzat de maquinària, eines de tall, útils, matèria primera, stocks i més articles en desús i de molt valor econòmic, que sovint veiem com queden emmagatzemats a les empreses sense que ningú en pugui treure profit.\nSeguim investigant i treballant amb noves funcionalitats per optimitzar i millorar la plataforma, i així suplir les necessitats que sorgeixin als professionals del sector.\nBy Secretaria| 2021-11-22T10:23:28+01:00\t22 November 2021|General|0 Comments


Tuli Márquez: Adios cd.drome\nPublicado por Tuli Márquez en 19:40\nGràcies Tuli, una abraçada.\nTuli... qué fàcil m'ho poses... doncs vaig aparcar l'altra dia a Plaça Castilla i em semblava, farà una setmana, i encara estava oberta...vaig veure que el Castelló de música clàssica també se n'ha anat a fer punyetes... però sempre m'havia fet la impressió que el CD Drome era més una botiga d'amics i per amics que no pas un negoci (aleshores penses equivocadament que com el que volen no és guanyar quartos es poden perdre indefinidament...). Una época era capaç de dir-te on havia comprat benbé cadascún dels meus discos. Quan em vaig embalar, em vaig descontrolar. Però també recordo bén clarament que el dels Tindersticks (el que duia City sickness) el vaig comprar allà. I uns quants més... el d'uns que es deien Spring, i ja no soc capaç...bona gent, encara que de vegades, quan entrava amb corbata, sempre em miràven com si anés a demanar Julio Iglesias...Jo la vaig descubrir quan els dissabtes al carrer Tallers eren un ritual. Temps llunyans que no tornaràn. Però una marranada, que subsisteixin tendes on els hi portas fluix que et venen, mentres aquests procuràven, al menys, escoltar el que venien. El més fotut es que aquesta tristor, ben de segur que la tapa una altra tristor... quins temps més gossos, noi.


CTESC | Dictamen 02/2011\nInici > Documents > Dictàmens > 2011 > Dictamen 02/2011\nNorma aprovada: Llei 7/2011, del 27 de juliol, de mesures fiscals i financeres\nEl Govern ha acceptat tres observacions referides a qüestions formals de la norma i dues observacions sobre el seu contingut. No hi ha hagut cap variació en el tràmit parlamentari\nEl CTESC considera que la creació d’algunes taxes (en matèria d’ensenyament i d’inspecció tècnica d’habitatges), l’ampliació de nous fets imposables (en matèria d’ensenyament i pesca) i l’actualització elevada d’algunes taxes (en matèria d’ensenyament) no estan suficientment justificades. Es considera que tampoc no està suficientment justificada, en relació amb la constitució de societats subjectes a normes civils i mercantils, l’eliminació de certs controls parlamentaris.\nEl CTESC considera que la quantia del gravamen de protecció civil que afecta les instal·lacions nuclears hauria de ser revisada tenint en compte el risc d’aquest tipus d’activitat; que s’hauria d’aclarir que la taxa per a l’ocupació de terrenys forestals és de caire anual; que la reducció per a les microempreses incloses en la categoria de serveis d’allotjament hauria de situar-se en el 60%, i no en el 40%, respecte a la quota general; que s’hauria d’incloure també les taxes de renovació i no només d’obtenció de l’etiqueta ecològica de la Unió Europea, i que l’import per a la renovació de l’etiqueta hauria de ser inferior al de l’obtenció.\nEl CTESC posa de manifest que no s’haurien de suprimir els percentatges incrementats de deducció per inversió en l’habitatge habitual ja que considera que no és una mesura adequada en la conjuntura actual i que tindrà un impacte negatiu sobre l’activitat del sector de la construcció i sobre la cohesió social. També considera que no s’hauria de suprimir la devolució de l’impost sobre vendes minoristes de determinats hidrocarburs suportat per agricultors i ramaders, ja que ho troba contrari a l’establert en la Resolució 671/VIII del Parlament de Catalunya, sobre el món agrari, acord ratificat en la legislatura actual mitjançant la Moció 2/IX del Parlament, sobre el sector agroalimentari.\nEl CTESC considera que l’Àrea d’Impuls del Crèdit Català Agrari (creat a conseqüència de la derogació de l’Institut Català de Crèdit Agrari -ICCA-) com una àrea especialitzada de l’Institut Català de Finances (ICF) no recull suficientment la realitat econòmica i financera del col·lectiu de les societats cooperatives agràries. Es considera que aquesta norma hauria de regular que les cooperatives agràries, amb i sense secció de crèdit, passin a ser considerades com a objectiu específic en el finançament agrari per part del Govern de Catalunya. Pel que fa al personal de l’ICCA, tant el laboral com el funcionari, considera que cal negociar la seva incorporació a l’ICF o la seva permanència a la Generalitat, tenint en compte les seves condicions laborals i que, en cap cas, això ha d’originar una minva de les seves condicions laborals actuals ni un greuge respecte a la seva carrera administrativa.\nLa norma estableix que en les operacions de crèdit de la Generalitat se n’haurà de donar compte al Parlament; el CTESC considera que hauria de ser el Parlament qui les autoritzi.\nLa Llei de millora de barris, àrees urbanes i viles que requereixen una atenció especial estableix l’obligació del Govern de publicar anualment una convocatòria de sol·licituds d’ajuts. En la norma es planteja la supressió d’aquesta obligació, que quedaria condicionada a la disponibilitat del fons. El CTESC recomana regular aquesta possible exoneració anual en la Llei de pressupostos.


Amplien el servei de salut mental al Pallars\nCompta amb un equip multidisciplinari format per psiquiatres, psicòlegs, infermers, terapeutes ocupacionals, educadors socials i treballadors socials\nper Redacció 05/11/2019 13:10h\nImatge del nou equipament | LleidaDiari.cat\nEl passat mes d'octubre va entrar en funcionament a Tremp el nou Hospital de Dia i Servei de Rehabilitació Comunitària (SRC), que amplia la xarxa de serveis de salut mental al Pallars Jussà, Pallars Sobirà i l'Alta Ribagorça.\nGestionat per l'empresa pública Gestió de Serveis Sanitaris (GSS), el nou equipament dona un impuls al model d'atenció comunitària en salut mental a la zona, millorant els recursos de les comarques de muntanya i actuant de suport per a l'atenció primària.\nUn espai de 354,26 m² situat a Tremp\nEs tracta d'un espai de 354,26 m² situat a Tremp, als baixos de la rambla de Dr. Pearson 12, que consta de dos despatxos de treball individuals, un despatx per a l'atenció a les famílies, dues sales de treball multidisciplinàries, dues sales de teràpia polivalents, una sala d'estar i una cuina-menjador. L'Hospital de Dia té una capacitat per a 4 persones i el SRC per a 10 usuaris.\nA l'Hospital de Dia i SRC hi treballa un equip multidisciplinari format per dos psiquiatres, dues psicòlogues clíniques, dues infermeres de salut mental, dues terapeutes ocupacionals, una educadora social i una treballadora social. L'equip treballa de forma integrada i articulada amb la resta de professionals dels serveis de salut i socials, d'acord amb el projecte terapèutic del pacient i seguint les guies clíniques específiques i rutes assistencials marcades.\nUn pas endavant per al tractament i acompanyament de les famílies\nPer a la cap d'àrea de Psiquiatria, Salut Mental i Addiccions de l'Alt Pirineu i Aran, la Dra. Anna Mont, aquest nou servei suposa per al territori «un pas endavant per al tractament i acompanyament de les famílies i persones amb un trastorn mental, evitant que s'hagin de traslladar a Lleida en situacions de desestabilització i podent treballar amb ells la reinserció a la comunitat des de la mateixa zona».\nAquest nou equipament ha suposat una inversió total de més de 300.000 euros. D'aquests, 35.500 euros s'han destinat a equipament i 270.000 euros a l'obra, dels quals 118.000 euros han estat finançats per la Diputació i la resta per Gestió de Serveis Sanitaris (GSS).\nL'Hospital de Dia ofereix una atenció integral a les persones amb un trastorn mental greu que, per la seva gravetat i complexitat, precisen un abordatge intensiu i diari, incidint en la seva millora o recuperació clínica, però que no és imprescindible un ingrés en una unitat d'hospitalització de psiquiatria tancada.\nPer altra banda, el SRC té com a missió preparar, habilitar i capacitar les persones que pateixen un trastorn mental per tal que arribin al màxim nivell d'autonomia i puguin exercir els seus drets com a ciutadans.\nL'objectiu principal és contribuir en el desenvolupament d'hàbits de vida saludable i conscienciar el pacient de la seva malaltia i el seu tractament. D'aquesta manera, s'incrementa el potencial de creixement propi i l'autoconfiança, tot i les dificultats. S'augmenta la seva l'autonomia i es fomenta la implicació en la planificació de la seva pròpia vida i, per tant, s'afavoreix una millora de la qualitat de vida.\nA més, actua com a element de connexió entre la persona amb trastorn mental i la comunitat, afavorint l'acompanyament en la reinserció i integració comunitària, facilitant així el desenvolupament de rols en l'entorn social.\nLa comèdia 'Shirley Valentine' torna al Teatre Ateneu de Tàrrega\nDescobreixen al Pallars una les portes de la muralla romana més gran de Ponent


Les exportacions catalanes a Lituània s'han situat en 102,3 milions d’euros el 2019. Dels productes catalans exportats al país, els que tenen millor acollida són principalment la maquinària, la carn de porc i els plàstics.\nLes exportacions catalanes representen el 24,8% de les exportacions de l’Estat espanyol a Lituània.\nActualment hi ha més de 1.000 empreses catalanes que exporten a Lituània, més de la meitat de les quals son exportadores regulars.\nL'any 2019, Catalunya ha importat principalment d'aquest país mobles (34,7%), blat (32,6%) i plàstics (8,1%).\nNota econòmica Lituània 2020 from Agència per a la Competitivitat de l'empresa - ACCIÓ\nOportunitats de negoci a Lituània [783,59 kB ]


Atenció a les sectes | SERCat | El Balcó | Cadena SER\nAtenció a les sectes\nEls Mossos han rebut una quinzena de casos de víctimes de sectes aquest 2018.\nAlerten que s'aprofiten cada cop més de les pseudoteràpies i els cursos de creixement personal per captar.\nEs calcula que a Catalunya hi ha un centenar de sectes i uns 50.000 afectats entre víctimes i familiars\n08/11/2018 - 18:53 h. CET\nEscucha Entrevista al sergent de la unitat que investiga els grups de manipulació psicològica en Play SER\nDes de la Unitat de Mossos que investiga les sectes reconeixen que hi ha molta "xifra negra", molts casos que no surten a la llum, però s'estima que a Catalunya hi ha en actiu uns 100 grups de manipulació psicològica i uns 50.000 afectats, entre víctimes directes i familiars.\nInternet i les xarxes socials han obert una gran porta de captació i des de Mossos admeten que és molt difícil de combatre.\nDe fet, reconeixen que és "molt difícil" provar la manipulació psicològica i recorden que fins ara no s'ha condemnat a cap secta. "Els casos que han acabat amb condemna és perquè a part de la captació psicològica, el líder o líders del grup havien comès altres delictes com estafa o abusos".\nMés teràpies i menys religió\nDes de la policia catalana alerten que les sectes aprofiten cada cop més les pseudoteràpies i els cursos de creixement personal, enlloc de la religió, per captar adeptes.\nDe la quinzena de casos que els Mossos han rebut aquest any, a gairebé tots hi ha darrere grups relacionats amb teràpies i sempre són familiars o amics de les víctimes els que demanen ajuda per recuperar el seu familiar.\nNo hi ha un perfil de víctima\nSer captat no depèn "ni de la capacitat econòmica, ni intel·lectual", alerten els Mossos, però gairebé sempre són persones que passen per un moment de vulnerabilitat. "La finalitat dels grups és econòmica, sexual o, simplement, volen que els captats treballin per fer créixer el grup".\nLa policia recomana als familiars de les víctimes que no esperin a informar a la policia. Un cop coneixen els casos, els deriven a terapeutes i psicòlegs que els assessoren per recuperar el familiar.\nEls Mossos reclamen més "eines pericials psicològiques" per demostrar la manipulació de la víctima i que es pugui utilitzar com a prova en un judici.


Hotel Sporting en Pas de la Casa, informació i reserves | Esquiades\nL'Hotel Sporting es troba al Pas de la Casa i ofereix vista sobre els remuntadors que porten a les pistes d'esquí del Pas de la Casa. Ofereix un restaurant i habitacions amb TV per satèl·lit.\nEl restaurant de l'hotel ofereix cuina d'estil bufet i el bar cafeteria serveix begudes i aperitius.\nL'hotel és al centre del Pas de la Casa i a peu de pistes.\nÉs important tenir en compte que totes les habitacions triples disposen de llit doble o dos individuals + llit supletori.\nPreu del pàrquing interior: 19 € / nit (segons disponibilitat)\nAccés a l'SPA: Gratuït. Horari: variable segons disponibilitat. Edat mínima d'accés: 14 anys.\nOfertes Hotel Sporting\nOpinions dels clients sobre Hotel Sporting\nLlegir les opinions de Hotel Sporting (mostrant les @@mostrades@@ més recents de 152). (mostrant @@mostrades@@ de 152)\n"En termes generals l'hotel reuneix les millors condicions per fer viatges d'esquí. L'SPA dóna un valor afegit, i diferenciador amb altres opcions."\n"Manca nevera a l'habitació. El menjador necessitaria una modernització, tot i que no influeix en la qualitat de la mateixa."\n"Excel·lent ubicació, menjar força bé, l'spa molt bé, el personal molt amable."\n"A prop de pistes, comoditat, bons serveis, pàrquing"\n"El check out és molt aviat i ja no pots utilitzar els guarda esquis"\n"Ubicació de l'hotel, del centre de la ciutat ia 50 m de les pistes. La qualitat dels buffets, el servei i la benvinguda. L’habitació per a dues persones. Hotel ben cuidat. L’SPA."\n"L'habitació per a dos adults i dos nens una mica petita ..."\n"Tot! El personal molt amable, Spa, esmorzar correcte"\n"El wifi es talla."\n"La ubicació era bona El menjar era bo Les habitacions eren estàndard"\n"La neteja era subpartida. El sòl de l’habitació estava terriblement brut, no t’hauries d’atrevir a mirar enrere ni sota els mobles"\n"Neteja, menjar i personal professional i amable"\n"Ens van ficar a 4 persones en una habitació de 2 ...."\n"La proximitat a les pistes, i les facilitats el dia de sortida (parking fins a les 17.00 i consigna de maletes)."\n"El matalàs del llit!"\n"El servei era excel·lent, el personal és molt amable, agradable i benvingut. La ubicació és fantàstica !!!! Varietat de menjar i molt saborós."\n"- res -"\n"Falta un espai per a poder jugar els nins, i una porta per poder sortir per darrera amb els skis."\n"Molt ben situat, a menys d'1 minut de les pistes. Spa, encara que una mica petit, molt relaxant després d'un dia sencer de ski / snow. Personal molt amable i atent."\n"Habitació molt espaiosa. Dinar de força qualitat. A la banda de les pistes."\n"Sota el meu punt de vista el personal no arriba a donar el servei de qualitat que hauria."\n"Habitació gran Gran spa"\n"Habitació a la 1a planta amb molt de soroll. És difícil dormir en aquestes condicions. No es respecta la relació preu / rendiment"\n"Tot genial, gent amable. Hotel net. Molt bé ubicat de les pistes d'esquí."\n"Per dir alguna cosa, es va espatllar un ascensor i en les hores puntes hi havia demanda de l'aparell."\n"En general, tot era perfecte"\n"La comoditat d'estar a la banda de l'remuntador, spa inclòs en preu, guardaesquís connectat amb habitacions, cafeteria acollidora"\n"Decent. Està bé pel que fa a habitacions i localització, però no té nevera a les habitacions. A més, erem la meva xicota i jo i ens van donar dos llits en comptes de 1 de matrimoni. Aquestes coixins era com dormir sense res, més fines que un full de paper. L'esmorzar sense més, bastant normalet i el sopar recomanable. Molt bona. Tracte amb el personal regular."\n"I el que va poder ser una experiència bona, es va fastiguejar en minuts per exigir el comensal proves per verificar el que havia consumit. Molt lamentable. A l'sortir de l'hotel, van cobrar de més càrrecs indeguts a l'habitació on ens allotgem. L'hotel es va posar en contra nostra i hi va haver de batallar amb ells perquè ens tornessin el que ens havien cobrat sense consumir. És bastant lamentable que l'hotel es posi de la banda dels estafadors que ens van carregar a la nostra habitació altres despeses en comptes de posar-se de part de l'hoste. Dubto a tornar només per aquesta gestió nefasta de: blanquejar als comensals que van carregar a la nostra habitació qual barra lliure i posar en dubte l'hoste. Ja sabeu, a l'acabar l'estada reviseu, que el mateix teniu un Moet i altres carregats a la vostra habitació. El realment decebedor és que va ser un càrrec no molt alt, que l'hotel podria haver sufragat sense més. És a dir, el fet lamentable és que vam tenir, com opinió, mostrar els tiquets per demostrar la nostra "innocència" en les proves i l'Hotel llavors entrés en raó en comptes de confiar directament en l'hoste i rebutjar que sigui necessari justificar amb els tiquets. I... més perquè no era un càrrec de 20, 300 o 1.000 €. A més, els tiquets no necessàriament els tinc per què desar. No és la meva responsabilitat que els comptes quadrin al restaurant. És feina de l'maître. A més d'això, un grup d'energúmens es va posar a cridar a les habitacions perquè una persona s'havia quedat atrapada a l'ascensor. Mentre la persona estava atrapada, els energúmens ja amb cabells blancs en els ... Reien, xisclaven i tocaven les palmes a la 1 de la matinada als passadissos, amb el beneplàcit de l'hotel; que no va avisar els primats que deixessin de cridar ja que els que no erem primats estàvem intentant descansar. Bastant lamentable. Si voleu muntar festes a les 3 del matí als passadissos ho podeu fer sense problemes."\n"Ubicació. El personal de 10. Tant l'esmorzar com el sopar. La veritat que no tinc pega cap. Per posar alguna..depende de la data el precio.ya que la setmana de desembre estava genial però ja per a febrer es dispara."\n"El tracte personal, proximitat a pistes i habitacions. Felicitar a Alex de recepció, a el maître restaurant un noi jove, a la Montse d'habitacions ja Ànec super amable."


L'alcalde de Sant Adrià del Besòs fa una crida al Parlament perquè el país "no abandoni" el barri de la Mina La República\nL’alcalde de Sant Adrià del Besòs fa una crida al Parlament perquè el país “no abandoni” el barri de la Mina\nACN Barcelona.-L’alcalde de Sant Adrià del Besòs (Barcelonès), Joan Callau (PSC), ha fet aquest dimecres una crida al Parlament perquè Catalunya no s’oblidi ni “abandoni” el barri de la Mina. […]\nACN Barcelona.-L’alcalde de Sant Adrià del Besòs (Barcelonès), Joan Callau (PSC), ha fet aquest dimecres una crida al Parlament perquè Catalunya no s’oblidi ni “abandoni” el barri de la Mina. “A Sant Adrià tenim el convenciment que a la resta de la societat ja li està bé que tots els problemes siguin allà, perquè no estan a un altre lloc, però, si ha de ser així, no ens poden deixar abandonats, hi ha d’haver uns paràmetres mínims de llibertat i drets individuals que s’han de complir”, ha lamentat. Segons Callau, la pobresa i l’augment del consum de drogues estan incrementant la tensió, la violència i la presència d’armes al barri, i fan que actualment sigui difícil gaudir de l’espai públic.\nEn una compareixença a la Comissió d’Interior acompanyat de diversos regidors de formacions diverses, Callau ha fet una detallada descripció dels problemes d’aquest barri, com l’ocupació d’habitatges i la seva degradació, els talls de llum, les baralles al carrer o les xeringues al terra. L’alcalde ha facilitat als diputats nombroses dades policials, de serveis socials, de salut pública, convivència, habitatge o educació. Ho ha fet per justificar la seva petició de més recursos per al barri, ja que l’Ajuntament ja no pot fer-hi front.Sobre el pla de xoc dels Mossos d’Esquadra d’aquest estiu amb la presència permanent d’antiavalots, l’ha agraït, però ha demanat que els plans puntuals s’allarguin, perquè per solucionar problemes socials primer s’ha de mantenir la seguretat i la convivència.Tots els grups parlamentaris han coincidit amb l’anàlisi de l’alcalde i han assumit que les altres administracions han de donar suport al consistori.


Appartamenti La Munt Badia Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia La Müda 1, Badia, Badia, Itàlia, 39036 - Veure al mapa\nMés informació sobre Appartamenti La Munt\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Badia, no busqui més enllà de Appartamenti La Munt. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Appartamenti La Munt, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, restaurant, bar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nL'ambient de Appartamenti La Munt es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera, renta vaixelles són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com esquí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Appartamenti La Munt no troba competidors en cap categoria.\nCal que informeu el Appartamenti La Munt de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Homilia obertura any jubilar marià - bisbattortosa.org\nHomilia de l’Excm. i Rvdm. Sr. Enrique Benavent Vidal, Bisbe de Tortosa en l’Eucaristia d’obertura de l’Any Jubilar Marià amb motiu del 400è aniversari de la fundació de la Reial Arxiconfraria de la Mare de Déu de la Cinta\nSanta Església Catedral de Tortosa, diumenge 15 de gener de 2017\n1a: Gn 12,1-7\n2a: Rm 8,28-30\nEv: Jn 19,25-27\nMembres del Capítol catedralici, rectors de les parròquies de la ciutat, sacerdots, diaca\nSr. Alcalde i regidors de l’Ajuntament de la nostra ciutat\nSr. Director General d’Afers Religiosos de la Generalitat\nRepresentants dels cossos de seguretat de l’Estat i de la Generalitat\nMajordom en cap i Reial Arxiconfraria de la Mare de Déu de la Cinta\n1. L’ànima d’un poble. De la commemoració a la celebració\nUn poble reconciliat amb la seua història i amb les seues tradicions és un poble viu. Quan els membres d’una societat menystenen el seu passat, la seua història i els signes que al llarg dels segles han anat configurant la seua ànima, vol dir que a eixa societat li falta vida. L’afirmació positiva de la pròpia identitat i l’estima pel passat, indica estima pel present i pel futur del nostre poble. La commemoració d’aquest quart centenari de la fundació de la Reial Arxiconfraria de la Mare de Déu de la Cinta és un signe de reconciliació amb la història de la nostra ciutat i de la nostra fe; una expressió de què volem acollir de nou aquells senyals que han configurat al llarg dels segles la nostra identitat espiritual i religiosa, l’ànima de la nostra ciutat i la nostra vivència de la fe.\nLa Cinta, cantem en l’himne de Joan Moreira i Josep Mª Peris, és “nostra Reina, nostra Mare, nostre Tresor…dels fills de Tortosa és sempre consol; dels nostres artistes és la inspiració; és dels guerrers nostres l’ardorós braó”. És important que cada generació sàpiga transmetre a la següent el seu patrimoni, els seus tresors, i que cada nova generació sàpiga acollir en el cor els tresors que ha rebut dels seus avantpassats. Això no impedeix el progrés dels pobles, sinó que els condueix a l’autèntic desenvolupament, no sols material, sinó també humà i espiritual. La celebració d’aquest centenari ha de ser una ocasió per a reconciliar-nos amb la nostra història i amb el nostre passat; per a provocar una acollida nova de tot eixe tresor de fe, d’humanitat, d’espiritualitat, de cultura i d’art.\nPerò no es tracta d’acollir formes buides. No sols commemorem un esdeveniment del passat, sinó que celebrem quelcom que considerem important també per al nostre present. No sols volem mantindré unes tradicions d’una manera purament formal i externa. El que de veres és important és acollir el significat que elles tenen, els valors que ens ha transmès tot eixe patrimoni de fe i d’història. La Santa Cinta ens parla de la Mare del Senyor i ens condueix a Ella.\n2. El Senyor des de la Creu: la Mare i el deixeble estimat\nEn l’himne de la nostra patrona, cantem que la Santa Cinta és un regal d’amor. Ens parla d’eixe primer regal d’amor que el Senyor ens va fer a tots des de la creu. Acabem d’escoltar en l’evangeli la narració d’eixe moment en què el Senyor ens regala la seua Mare. Estem davant d’un esdeveniment de gràcia: Jesús està crucificat; als seus peus es troben Maria, amb les santes dones que l’acompanyen i el deixeble estimat. A tots ells, el Senyor els dirigeix unes paraules.\nLa primera paraula no està dirigida al deixeble, sinó a la seua Mare: “Mare, aquí tens el teu fill”. I és que la primera preocupació del Senyor no és la seua Mare, ja que la fe de Maria és ferma. El que al Senyor li preocupa és la fe dels deixebles, dels seus amics i germans. Per això li encomana a Maria una missió al dirigir-li eixes paraules: “Aquí tens el teu fill”. Ella ha d’acollir en el seu cor tots els deixebles del Senyor representats en eixe bon amic. Des d’ara els estimarà com ho ha fet Jesús.\nLa segona paraula està dirigida al deixeble estimat, i en ell a tots nosaltres: “Aquí tens la teua Mare”. És una invitació a acollir Maria, a fer-la mare nostra i a viure amb Ella una relació filial. El deixeble, ens diu l’evangelista, va acollir-la a casa seua. Ell, que sabia que Maria l’havia acollit a ell i a tots els amics de Jesús en el seu cor, la va acollir en la seua vida. En eixe moment de la creu comença una relació de gràcia i d’agraïment entre la Mare del Senyor i els deixebles. Ella no els abandonarà mai i, per això, els deixebles estem també convidats a acollir-la.\nLa història mariana de la nostra ciutat és una reproducció d’eixe diàleg de gràcia i d’agraïment: Maria ens va deixar un signe del seu amor, un regal amb el que volia manifestar que havia acollit la ciutat de Tortosa en el seu cor. La ciutat va acollir amb goig eixe regal d’amor. Cada vegada que vinc a la catedral i entro en la capella de la Cinta penso que li hem dedicat lo millor i lo més noble que tenim a la nostra ciutat. Però lo més noble no és un edifici, sinó el nostre amor i el nostre cor. En l’himne cantem: “Donem-li el cor”. A Ella, al llarg de tants segles, li hem donat el cor. Que aquesta celebració jubilar ens ajude a continuar agraint eixe regal d’amor.\n3. Que la fe es mantinga viva\nLa presència de Maria en la història de la nostra ciutat ha conservat viva la fe entre nosaltres. Ella evangelitza perquè, amb eixa presència senzilla, humil i silenciosa, toca els nostres cors i els obre a la Paraula del Senyor. Allò que moltes vegades no aconseguim amb els nostres treballs i esforços per anunciar l’evangeli, Ella ho fa tan sols amb la seua presència. El Senyor ens ha dit: “Aquí tens la teua mare”. Ella està aquí. La Cinta és el signe de la seua presència en la nostra ciutat i en la nostra església diocesana. Gràcies a Ella la fe tantes generacions s’ha conservat viva, s’ha mantingut i s’ha transmès, perquè Ella, que va creure la Paraula de Déu i es va fiar d’Ell com ho va fer Abraham, ens anima a tots a viure l’aventura de la fe. A l’igual que Abraham en el seu pelegrinatge i que Maria en la seua història, també nosaltres ens arrisquem a viure l’aventura de la fe en el pelegrinatge de la nostra vida.\nElla evangelitza. Al llarg dels segles, els pares cristians han descobert que el millor camí per ensenyar els seus fills a estimar Jesús és animar-los a estimar la seua Mare. Per això en aquests moments en els quals experimentem dificultats per transmetre la fe, la presència de Maria en l’Església és un camí per obrir els cors a la Mare del Senyor i, a través d’Ella, a la Paraula del seu Fill i a tot el que comporta la fe: la mirada cristiana als altres, que ens ajuda a humanitzar el nostre món, i a construir una societat des dels valors que dignifiquen la vida personal i social.\nUna mare estima tots els seus fills, però es preocupa més d’aquells que són més febles, dels que no es poden defensar i tenen més necessitats. Estimant per igual a tots no es preocupa per ells de la mateixa manera, perquè en el seu cor estan en primer lloc els més indefensos. La devoció a la Cinta ens ha de portar a preocupar-nos també dels més febles. Tradicionalment ha sigut una devoció vinculada a la protecció de la vida humana concebuda i no nascuda, i d’assistència en el moment del naixement. A Ella preguen les mares que esperen un nou fill. També ha acompanyat als malalts i als ancians. Ara, que ha acabat el jubileu de la misericòrdia, la celebració d’aquest any jubilar marià ens ha portar a continuar preocupant-nos dels més febles i dels qui més pateixen; que tinguem envers ells els mateixos ulls misericordiosos que té Maria.\n4. Un any de gràcia\nUn any jubilar és també un any de gràcia i amistat amb Déu. Ell, ens ha dit sant Pau en la carta als cristians de Roma que hem escoltat, ens ha destinat a ser imatges vives del seu Fill i, per això, ens ha cridat, ens ha justificat i vol glorificar-nos. Déu desitja que vivim sempre en la seua gràcia i en la seua amistat. Maria, que és una persona de gràcia, ens ensenya i ens anima a què la vivència de la fe ens porte cada dia a una amistat més forta amb el seu Fill.\nQue acompanyats i animats per Ella, aquest any jubilar serveixi per a què tots creixem en el desig de ser cada dia més amics del Senyor. Un any de gràcia és un any de reconciliació, un moment per créixer en la santedat a la que el Senyor ens crida. Aquesta serà l’alegria més gran que podrem donar-li a la Mare del Senyor.\nHomilia ordenació sacerdotal Gerard Reverté Homilia Corpus Christi 2017


Muraguilles (David Moragas Blog): Back to Cat\nTres dies fora de terres catalanes i ja enllorava el parlar Català. Diuen que fins que no et prenen una cosa, no la trobes realment a faltar. Sigui com sigui, tocava tornar. El problema és que costa molt més tornar-se a posar allà on ho havies deixat que deixar-ho.\nEstrenem novembre... novembre! amb un temps irracionalment càlid. Quina llàstima, amb el que gaudeixo del fred...\nDesprés d'aquests fantàstics dies a Múrcia, doncs, em torno a posar les piles per acabar aquest priper període de curs! Quan pugui penjaré fotos.


Els possibles riscos dels microplÃ stics per a la salut humana\nUn estudi de l'OMS assenyala que, de moment, aquests plÃ stics no suposarien un risc directe per a la salut, perÃ² Ã©s necessari molta mÃ©s recerca, ja que hi ha poca informaciÃ³ al respecte\nper Roc Mateu 23/08/2019 13:03h\nEls microplÃ stics sÃ³n fragments de plÃ stics amb un diÃ metre de 5 mm o menys | GREENPEACE\nL'OrganitzaciÃ³ Mundial de la Salut (OMS) demana una major avaluaciÃ³ dels microplÃ stics al medi ambient i els seus possibles impactes a la salut humana, desprÃ©s de realitzar una anÃ lisi de diversos estudis relacionats amb aquests plÃ stics a l'aigua potable.\nEls microplÃ stics sÃ³n petites peces de plÃ stic que contaminen el medi ambient, i que es poden trobar arreu, des de l'aigua marina, a les aigÃ¼es residuals o als aliments, a l'aire o a la pluja i, tambÃ©, a l'aigua potable, sigui d'aixeta o embotellada.\nÂ«Necessitem urgentment saber mÃ©s sobre l'impacte dels microplÃ stics a la salut perquÃ¨ estan a tot arreu, fins i tot a l'aigua potableÂ», ha assenyalat Maria Neira, directora del Departament de Salut PÃºblica, Medi Ambient i Determinants Socials de la Salut de l'OMS. Â«Segons la informaciÃ³ limitada que tenim, els microplÃ stics a l'aigua potable no semblen representar un risc per a la salut en els nivells actuals. PerÃ² necessitem saber mÃ©sÂ».\nLes partÃcules mÃ©s diminutes, les nanopartÃcules, sÃ³n les potencialment mÃ©s perilloses, ja que poden passar a travÃ©s de les parets del tracte digestiu i quedar-se estancades. Les de major grandÃ ria, que mesuren mÃ©s de 150 micres, menys que el diÃ metre d'un cabell, no semblen representar un risc per a la salut, ja que podrien passar directament a travÃ©s del cos humÃ .\nMicroplÃ stics trobats a la costa mediterrÃ nia | Universitat de Barcelona\nEls investigadors de l'OMS creuen que Ã©s poc probable que s'acumulin quantitats nocives per a l'Ã©sser humÃ , segons l'informe publicat, i Ã©s que, de moment, no hi ha informaciÃ³ suficient per a treure conclusions fermes sobre la toxicitat de les nanopartÃcules.\nAixÃ doncs, es necessita mÃ©s recerca i reforÃ§ar els controls de qualitat per a obtenir una avaluaciÃ³ mÃ©s precisa de l'exposiciÃ³ als microplÃ stics i els seus possibles impactes a la salut humana. AixÃ² inclou el desenvolupament de mÃ¨todes estÃ ndards per a mesurar les seves partÃcules a lâ€™aigua; mÃ©s estudis sobre les fonts i la presÃ¨ncia de microplÃ stics a lâ€™aigua dolÃ§a; i l'eficÃ cia dels diferents processos de tractament.\nEl procÃ©s de descontaminaciÃ³\nL'OMS recomana que els proveÃ¯dors i reguladors d'aigua potable prioritzin l'eliminaciÃ³ de patÃ²gens microbians i productes quÃmics que suposen un risc conegut per a la salut humana, com els que causen malalties diarreiques mortals. AixÃ² tÃ© un doble avantatge: els sistemes de tractament d'aigÃ¼es residuals i d'aigua potable que tracten el contingut fecal i els productes quÃmics tambÃ© sÃ³n efectius per a eliminar els microplÃ stics.\nEls microplÃ stics es poden trobar gairebÃ© a qualsevol punt del planeta | Arxiu\nEl tractament d'aigÃ¼es residuals pot eliminar mÃ©s del 90% dels microplÃ stics de les aigÃ¼es residuals, i lâ€™eliminaciÃ³ mÃ©s gran provÃ© del tractament terciari, com la filtraciÃ³. El problema Ã©s que una proporciÃ³ molt significativa de la poblaciÃ³ mundial actualment no es beneficia del tractament adequat d'aigua i de clavegueram. A mÃ©s, lâ€™OMS fa Ã¨mfasi en el fet que cal una reducciÃ³ drÃ stica de la contaminaciÃ³ plÃ stica per a beneficiar el medi ambient i reduir l'exposiciÃ³ humana.\nGoogle premia un jove investigador que ha aconseguit eliminar els microplÃ stics\nâ™»ðŸ�” BONES NOTÃ�CIES: La nova normativa a l'Everest per a reduir la contaminaciÃ³\nðŸ�µESPERANÃ‡ADOR: Neix una cria d'aquesta espÃ¨cie desprÃ©s de 20 anys a ColÃ²mbia\nMedi Ambient ContaminaciÃ³ Investigacions i Estudis


Preludi de la Biennal de Barcelona a CASA SEAT\nVoleu gaudir d’una exposició d’artistes internacionals sobre idees que van més enllà de l’art? No us perdeu la proposta de CASA SEAT\nSi sou dels que us qüestioneu aspectes com el feminisme, l’antirracisme, les identitats o el colonialisme, fins al 2 d’octubre CASA SEAT acollirà el Preludi de la Biennal de Barcelona, una exhibició per fer que porteu la reflexió a un altre nivell. Podreu gaudir, gratuïtament, d’una interessant selecció d’obres d’art a mans de sis artistes diferents, un aperitiu de luxe de la que serà la primera edició de la Biennal que tindrà lloc el 2021.\nAquesta mostra omplirà CASA SEAT de creacions, peces de videoart i fotografies d’autors d’arreu del món. Amb el vídeo de la cineasta Amina Zoubir reflexionareu sobre quatre dones en un espai tancat i, amb les fotografies d’Héla Ammar, sobre subjectes femenins amb vestits masculins posats al revés. Una inversió en els codis de representació? Ja ho descobrireu! L’activista Morehshin Allahyari recrearà tradicions i mites de la cultura d’Orient Mitjà i Raquel Van Haver farà un homenatge a les dones líders socials de Colòmbia. Em’kal Eyongakpa buscarà un vincle entre les ciències i l’art mitjançant les seves instal·lacions en vídeo i Marwan Elgamal usarà pintura 3D i música per tal de mostrar-nos la seva memòria personal. A més, també tindreu l’opció de fer visites guiades per CASA SEAT, tallers i xerrades, passant per històries de joves francesos i fins i tot per la diàspora caribenya. Serà una exposició amb molta diversitat, cultura, tecnologia i història. No us ho penseu!\ndimarts 15 de setembre 2020


El SEM activa el vol nocturn a l’Hospital Josep Trueta de Girona | ACN | girona | Salut | El Punt Avui\nEl SEM activa el vol nocturn a l’Hospital Josep Trueta de Girona El SEM activa el vol nocturn a l’Hospital Josep Trueta de Girona El SEM activa el vol nocturn a l’Hospital Josep Trueta de Girona El SEM activa el vol nocturn a l’Hospital Josep Trueta de Girona + El SEM activa el vol nocturn a l’Hospital Josep Trueta de Girona E-mail\ngirona - 22 setembre 2020 8.54 h\nL’helicòpter medicalitzat del SEM a l’heliport de l’Hospital Josep Trueta de Girona @SALUTCAT.\nEl SEM activa el vol nocturn a l’Hospital Josep Trueta de Girona El SEM activa el vol nocturn a l’Hospital Josep Trueta de Girona El SEM activa el vol nocturn a l’Hospital Josep Trueta de Girona El SEM activa el vol nocturn a l’Hospital Josep Trueta de Girona El SEM activa el vol nocturn a l’Hospital Josep Trueta de Girona E-mail\nEl Servei d’Emergències Mèdiques (SEM) ha començat a operar en vol nocturn a l’heliport de l’Hospital Universitari de Girona Doctor Josep Trueta. D’aquesta manera es donarà cobertura a la població del territori amb referència aquest centre hospitalari, unes 740.000 persones. Aquest servei s’activarà quan sigui necessari un trasllat interhospitalari en horari nocturn, entre el Trueta i algun dels centes de l’àrea metropolitana de Barcelona. Es preveu que el 50% d’aquests trasllats que actualment es fan en ambulància es facin mitjançant aquest helicòpter medicalitzat. Amb aquesta previsió, l’heliport del Trueta passaria a ser un dels més actius de vol nocturn en tot el territori català, segons ha informat el Departament de Salut.\nPer tal de facilitar l’aterratge i l’enlairament per poder operar per la nit com a recurs HEMS (Helicopter Emergency Medical Service) i donar un servei les 24 hores, el Trueta ha fet obres de millora de l’helisuperfície així com treballs d’abalisament i il·luminació de la instal·lació, que s’ha convertit en una helisuperfície de primer nivell. També s’han ampliat amb dos helistops més, que permeten que en determinats moments hi pugui haver fins a tres helicòpters alhora. Gràcies a aquestes millores, aquest centre acull de manera fixe l’helicòpter de comandament dels Bombers durant l’estiu i puntualment també durant l’hivern.\nEl vol nocturn estarà habilitat entre les 20.00 hores i les 8.00 hores de l’endemà tots els dies de l’any. El servei permetrà el trasllat de pacients que, per la seva complexitat o per necessitats del servei, han de ser derivats a altres centres hospitalaris i que també tenen una helisuperfície en horari nocturn. A més, suposarà major rapidesa en els casos de major urgència i s’alliberaran així recursos terrestres.\nLa posada en marxa del vol nocturn implica també la incorporació d’equips d’alta especialització mèdica, com l’helicòpter neonatològic-pediàtric medicalitzat. Aquest recurs actua durant 16 hores diàries, des de les 7.00 fins a les 23.00 hores. L’increment de les hores de cobertura aèria suposa la incorporació d’un segon equip assistencial integrat per pediatres i infermers provinents de l’Hospital Parc Taulí de Sabadell (Vallès Occidental), que se suma al que està operatiu al Sant Pau de Barcelona.\nD’altra banda, ha entrat també en funcionament la primera càpsula d’aïllament per traslladar en helicòpters pacients crítics contagiats amb malalties altament infeccioses, com la covid-19. Catalunya s’ha convertit en la primera comunitat de l’Estat que ha desenvolupat un protocol per realitzar el trasllat segur d’aquests pacients en helicòpter.\nLa càpsula Isoark N36-7 evita la propagació del patogen durant el trasllat i redueix notablement la possibilitat d’infecció per part del personal sanitari, operatiu i aeronàutic implicat. A més, permet reduir el temps de trasllat interhospitalari d’aquest tipus de pacients, que fins ara només es podia fer mitjançant les unitats de suport vital avançat (SVA) terrestres del SEM.\nAmb la posada en marxa del servei, l’Hospital Universitari Josep Trueta s’afegeix a altres helisuperfícies 24 hores ja disponibles com són les de l’Hospital Sant Joan de Déu, l’Hospital Bellvitge, l’Hospital de Sant Pau, l’Hospital Vall d’Hebron, l’Hospital Parc Taulí, l’Hospital d’Igualada, l’Hospital de Reus, el Parc de Bombers de Lleida, l’Hospital Verge de la Cinta de Tortosa, l’Hospital de la Cerdanya i l’Heliport de Vielha.


Barça – Al Duhail: Arrenca la defensa del tron mundial\n(16:20 hores, Barça TV) Els blaugranes obren la seva participació en la Super Globe de Dammam amb els quarts de final contra el conjunt qatarià\nAquest dimecres arrenca la participació del Barça en la Super Globe de l’Aràbia Saudita amb la disputa dels quarts de final. Els homes de Xavi Pascual s’enfronten a les 16:20h (hora de Barcelona) amb l’Al Duhail del Qatar amb una plaça a semifinals en joc. A Dammam, els culers buscaran allargar l’hegemonia en la competició mundial, ja que el Barça és el club amb millor palmarès, amb quatre títols (2013, 2014, 2017 i 2018).\nEl canvi de seu (de Doha a Dammam) no ha variat massa l’escenari que s’ha trobat el Barça per revalidar el títol de la Super Globe: altes temperatures, molta humitat i equips d’arreu del món plens d’il·lusió. Els blaugranes van arribar la matinada del dilluns al dimarts després d’un llarg viatge, i en la primera jornada a Dammam van fer l’últim entrenament previ a l’inici de la competició. La novetat va ser Aleix Gómez, que va fer una part de la sessió amb el grup. Abans del partit, Xavi Pascual acabarà de decidir sobre la participació de l’extrem de Sabadell.\nAl davant hi haurà un Al Duhail ben desconegut, ja que tota la informació de què disposa el Barça és de la temporada passada, i el conjunt qatarià ha patit canvis a la plantilla. Els culers, però, de moment només se centren en ells mateixos per seguir progressant en aquest inici de temporada.\nLa competició, que s’allargarà fins al dissabte, quan es disputi la gran final, es podrà seguir en directe a Barça TV i a la plataforma Barça Videos. El primer pas del Barça serà en els quarts de final, i buscaran l’accés a unes semifinals en què s’enfrontarien hipotèticament al guanyador de l’encreuament entre l’Al Wehda saudí i el Taubaté brasiler.


1.780 alumnes han començat avui el curs 2018-2019 a les tres escoles i a l’institut del nostre municipi:: Ajuntament d'Abrera\nDILLUNS, 18/01/2021 | 02:08 h\n1.780 alumnes han començat avui el curs 2018-2019 a les tres escoles i a l’institut del nostre municipi\nEls nens i nenes d’Abrera han tornat avui a les aules! Aquest dimecres 12 de setembre ha començat el curs escolar 2018-2019. Un total de 1.780 alumnes han iniciat les classes a les escoles Francesc Platón i Sartí, Ernest Lluch, Josefina Ibáñez i a l’Institut Voltrera d’Abrera. 230 alumnes inicien avui també el curs als centres municipals. Aula d’adults i Escola Municipal de Música.\nA l’institut avui han començat els alumnes d’ESO i aquest divendres 14 de setembre començaran els 129 de batxillerat. 115 infants van començar el curs el dia 5 de setembre a l’Escola Bressol Municipal.\nA l’Escola Josefina Ibáñez, amb 240 alumnes, la novetat més destacada és la introducció d’un nou projecte, eix vertebrador de P3 a 6è, amb el lema Abrera, un món per descobrir, amb la finalitat que els alumnes aprofundeixin en el coneixement del seu entorn.\nL’Escola Ernest LLuch, amb 438 alumnes, desenvoluparà aquest curs el projecte Apadrinem el nostre patrimoni, que té la finalitat de fomentar la motivació de l’alumnat, com a protagonista del seu propi procés d’aprenentatge, a partir del treball interdisciplinari sobre els elements patrimonials de l’entorn. En aquest cas, d’Abrera.\nI l’Escola Francesc Platón i Sartí, amb 526 alumnes, aquest curs no comptarà amb llibres de català i castellà i treballarà aquestes matèries a través dels anomenats racons de llengües.\nAmb 115 infants, l’Escola Bressol Municipal Món Petit presenta aquest curs com a novetat el Projecte de jardí, coincidint amb l’ampliació i millora del pati del centre que hem realitzat des de l’Ajuntament. Un pati que des de l’escola anomenen jardí. Els serveis tècnics de l'Ajuntament d'Abrera han treballat de forma coordinada amb l'equip docent i la direcció de l'Escola Bressol Món Petit en el projecte.\nAmb uns 50 alumnes, l’Aula d’Adults Municipal manté l’oferta del curs passat (Formació bàsica 1, Formació bàsica 2, Cultura general, Taller de castellà) que inclou sessions formatives i xerrades sobre: arts escèniques, literàries, plàstiques, visuals i tecnologies de la informació i comunicació (descoberta de l’ordinador, escriure en un processador de textos i guardar els documents, inserir imatges, obrir un correu electrònic, navegar per Internet, utilitzar el telèfon mòbil).\nL’Escola Municipal de Música comença el curs 2018-2019 amb 180 alumnes, xifra a la qual no s'havia arribat mai. L’interès dels nostres veïns i veïnes torna a créixer per tercer any consecutiu!\nPer a l’inici d’aquest curs 2018-2019, des de l’Ajuntament d’Abrera hem posat a punt els centres educatius del nostre municipi. A l’Escola Bressol Municipal hem ampliat el pati i hem millorat les parets d’algunes aules amb revestiments de fusta. La reforma millora la qualitat dels espais del pati, amb més elements naturals, vegetació i elements de joc que promouran les relacions i sensacions dels infants, a més de fomentar l'educació ambiental i noves oportunitats metodològiques.\nA l’Escola Ernest Lluch hem reforçat la tanca perimetral i la tanca que separa el gimnàs del pati. I a l’Escola Francesc Platón i Sartí hem instal·lat una zona d’ombra al pati de primària i hem col·locat proteccions a les columnes del gimnàs del centre.\nDes de l’Ajuntament tenim previst publicar el programa l’Abrera Educa del curs 2018-2019 el mes d’octubre, amb algun nou projecte que ja desvetllarem i la continuïtat dels projectes del curs passat: Coordinació 0-6. Campanya Coneguem els nostres parcs. Projecte de suport a les competències lingüístiques Lletra a lletra fem municipi. Programa per a la prevenció, detecció i intervenció davant l’assetjament escolar #aquiproubullying. Projecte de diversificació curricular Connecta’t! Projecte educatiu d’Abrera i Educ@entorn (aplicatiu informàtic per donar suport a la gestió de l’oferta educativa)\nUn curs més des de l’Ajuntament d’Abrera subvencionem juntament amb el Consell Comarcal del Baix Llobregat el transport escolar pels nens i nenes dels barris del nostre municipi. Enguany, tenim 4 autocars pels alumnes (de P3 a 6è) de l’Escola Francesc Platón i Sartí. 2 autocars més pel transport dels alumnes (de 1r a 4t ESO) de l’Institut Voltrera. I, pels alumnes de batxillerat del centre s’han lliurat 11 carnets per al bus urbà gratuït.\nDes de l'Ajuntament subvencionem un any més els llibres de text/material autoeditat, l’ordinador/tauleta digital i els continguts educatius digitals, per tal d’ajudar les famílies en la formació dels nens i joves.\nLes famílies que van demanar la subvenció a través de les AMPA ja l’han rebut. I el dilluns, 17 de setembre, obrirem la convocatòria per obtenir la subvenció a través de l’Ajuntament. Aquesta es podrà sol·licitar fins al dimecres, 31 d’octubre.\nDesitgem a tots els alumnes un bon inici de curs!


Helena, la catalana que triomfa a la «Voz Kids» | Canal Digital\nHelena, la catalana que triomfa a la «Voz Kids»\nHa superat les audicions a cegues amb una cançó de Sia\nRedacció, La Ràpita | 06/03/2018 a les 16:27h\nArxivat a: Societat, la Voz Kids, Helena, La Ràpita\nHelena durant la seua actuació a la Voz Kids. Foto: Tele 5\n“La gent em diu que sóc friki, perquè a mi m’encantaria veure una apocalipsi zombi, perquè jo sé que sobreviuria, he vist tantes sèries que t’ensenyen com sobreviure, que sé que si tinc una arma i menjar, podria sobreviure”. Així es presentava aquest dilluns Helena Cruz, la noia de Sant Carles de la Ràpita de 14 anys que ha entrat a formar part del programa d’èxit la Voz Kids, de Tele 5.\nEls espectadors la van poder veure aquest dilluns a la nit en una actuació estel·lar a les audicions a cegues davant dels coaches que li ha permès entrar a formar part de l’equip de Rosario Flores. Ho va fer interpretant Chandelier, una de les cançons més famoses i dificultoses interpretades de la cantant australiana Sia. “Quan estava cantant la tornada i veia que ningú es girava pensava, ‘mare meva, ningú es gira’!” explicava Helena poc després de l'actuació.\nPerò la seva sort va canviar quan Rosario Flores va decidir girar-se. “Jo no podia deixar de donar-me la volta, perquè aquesta noia canta molt, molt, molt! No podíem deixar-la escapar!”, exclamava eufòrica la cantant.\nPer la seva banda, Antonio Orozco va interessar-se per la procedència d’Helena, quan va saber que venia de la Ràpita va respondre: “De Sant Carles de la Ràpita?!, però si allà fa més vent que en qualsevol lloc del món! El vent ens l’ha portat aquí”, va afirmar.\n'Human Dog', el fenòmen viral de YouTube amb segell ebrenc