TRIBUNA DEL BERGUEDÀ: CASINO CLUB DE RITME. GRANOLLERS\nTrobava força informació del Casino de Granollers que va ser fundat l’any 1880, com una societat per a reunir la classe benestant conservadora de la ciutat de Granollers i rodalies, essent el seu primer president, en Francesc de P. Montañà. Em pregunto, sabem qui va ser el mestre d’obres i/o arquitecte autor de l’edifici ?.\nDe forma quasi immediata, la nova entitat esdevingué un centre cultural d’important envergadura a nivell local. A més, les dependències del Casino van començar a acollir tota mena d’actes i manifestacions culturals. Destaquem entre aquestes activitats, els balls de disfresses, que han estat sempre un devessall de bon gust i elegància, convertint-se en un acte de molt ressò a la ciutat. Per Carnestoltes de l’any 1886 es va realitzar una rua que va donar origen al popular Ball de Donzelles. No cal dir que Granollers no havia vist mai fins aleshores res semblant, com la cavalcada que tingué lloc aquell any. Per a participar-hi vingueren gran nombre de socis del Centre Vallesà de Barcelona, una entitat en aquell temps semblant a la que als anys trenta seria la Casa del Vallès.\nArriba així el canvi de segle que va marcar l’inici d’una segona època al Casino, enormement influenciada per l’esperit innovador i avantguardista que es respirà en els anys anteriors. A principis de segle, va jugar un paper molt important en el coneixement i divulgació del cinema a Granollers. L’any 1905, l’industrial barceloní Constantino Valero insta-la en una de les sales de l’entitat el que va ser el primer projector públic que hi va haver a la ciutat.\nEl mateix any tingué lloc la primera Junta General de socis, que havia estat convocada per tal de reglamentar la constitució del Consell Directiu format per Ramón Sobrevia, Jose Quincoces i Ramón Valls. A partir d’aquell mateix moment, ells es van fer càrrec de l’entitat. El que van fer primer va ser posar ordre a tot el que el conflicte bèl·lic havia capgirat: van començar obrin el cafè. Allí es va celebrar la revetlla de Sant Joan amb un ball organitzat pels militars de l’Exèrcit Nacional que havien quedat a la guarnició de Granollers, després de la seva entrada a la ciutat.\nA l’octubre de 1946 es va acordar fer reformes al Saló Café, adquirint també els llums del vestíbul. A l’any següent, 1947, i després de molt discutir, els socis acordaren fer un préstec individual de 100 pessetes a favor del Casino, per atendre el pressupost de les obres d’embelliment de la sala teatre en un principi, doncs s’havia contemplat fer obres a tot l’edifici. S’instal·là un pis amb llotges, tot i que el projecte en comprenia dos. Al 1948, es construïren les llotges de platea, que eren llogades pels socis, després de ser sortejades cada any. El préstec no va ser suficient i es va haver de demanar un crèdit bancari de 250.000 pessetes. A l’abril de 1951 la junta va dimitir, incapaç de tornat aquell préstec.\nAl 1957 el Casino es fusiona amb el Club de Ritme, transforma les seves bases i aconsegueix l’obertura a gent de tota mena de condició social. Neix el Casino de Granollers-Club de Ritme que dota a la ciutat de tota una sèrie d’activitats socials, culturals i recreatives sense cap ànim de lucre per a tothom i és una seu oberta a les entitats i col·lectius que ho sol·licitin.\nA començament de la dècada del setanta, el Casino tornà a viure una accentuada crisis econòmica que requerí un nou esforç per apuntalar-la, de forma que es revitalitzés la seva vida social. Les instal·lacions del Casino estaven molt envellides, i en una Junta General extraordinària de Socis Accionistes s’aprovà la construcció d’un nou edifici que fos seu social.\nEs tractava d’una ambiciosa solució, que comprenia, planta baixa, un altell i cinc plantes d’alçada. El nou projecte pretenia dotar a la societat d’una base econòmica eficaç, incloent-hi fins a cinc vies de finançament diferents, com ara l’explotació d’unes galeries comercials i del cine amb sessions comercials, ingressos per concepte de la cafeteria instal·lada a la sala de festes, l’admissió de fins a 1.500 socis accionistes amb aportacions de 1.500 pessetes per acció, i el concert d’un crèdit amb la Caixa d’Estalvis de Sabadell. Les aportacions del socis, es guardarien per continuar amb les activitats culturals i recreatives habituals de l’entitat i que estaven obertes a tothom. Però aquest projecte no va comptar amb l’aprovació de tots el socis.\nEl Casino ha estat sempre, a excepció dels primers anys, una societat empobrida, malgrat tenir un gran patrimoni en béns immobles de dimensions suficients per poder encabir iniciatives de tota classe. El mes de desembre de 1974 els problemes econòmics s’accentuen una altre vegada, malgrat que aquests mai no havien deixat d’existir, van haver-hi temporades d’una certa millora. Aquell mateix any s’inaugurà el Bingo a la sala de teatre del Casino, com a últim intent per salvar l’entitat. Aquest lloguer va permetre posar en marxa les estructures necessàries per fer possible, més còmodament, importants activitats de caràcter social amb un notable èxit. L’ instal·lació del Bingo va significar per el Casino una alegria per la seva desgràcia i, el mes important, una injecció econòmica contínua que ha permès, durant anys, la seva despreocupada existència.\nEls darrers anys, amb Joan Garriga i Vilardebó com a President,la entitat agafa una nova embranzida amb canvis profunds tant a nivell organitzatiu com a nivell de instal·lacions.\nTot i que la situació econòmica del país és de greu crisi,el Casino afronta la més gran ampliació des de la seva fundació, s’enderroquen les ampliacions realitzades al costat del edifici històric en planta baixa dels anys 70 per vestir un nou edifici de dues plantes que permetrà disposar de nous espais per activitats i oficines ,en especial la sala d’actes Joan Bretcha, inaugurada el 17 de maig de 2011 , que des de aleshores acull la major part d’actes que realitza la entitat.\nEl mateix temps,es decideix convocar un concurs per la concessió del servei de bar-restaurant de la entitat , cosa que va permetre la remodelació total del antic bar i ampliar la oferta gastronòmica i de serveis tant al soci com a la ciutat.\nVal a dir que aquestes grans transformacions no han afectat l’economia de la entitat que desprès de passar èpoques molt complicades actualment gaudeix de una situació de estabilitat pressupostaria.\nEl Casino no és el d’abans, ha evolucionat. Des de las seva transformació, fruït de la fusió amb el Club de Ritme Granollers, i la conseqüent creació de l’associació Casino Club de Ritme Granollers, ha esdevingut una entitat que persegueix fins d’interès general, de caire social, cultural i recreatiu, a través de la realització d’activitats que en cap cas estan restringides exclusivament, a beneficiar les persones associades, sinó que estan obertes a qualsevol altre .possible persona que reuneixi les condicions i els caràcters exigits per l’índole dels fins de l’Associació.\nPodem dir doncs, que la entitat, tot i el seu caràcter privat, complementa la oferta de equipaments de la ciutat.


L’AMIC rebutja la criminalització de la població “sense papers” i col·lectius musulmans vinculant-los amb el terrorisme gihadista | UGT Catalunya\nDavant la detenció d’una família a Badalona per la seva presumpta relació amb gihadistes, l’alcalde d’aquest municipi, Xavier García Albiol, no ha perdut l’oportunitat de criminalitzar la població immigrada “sense papers” i determinants col·lectius practicants de la religió musulmana, al vincular-los amb el terrorisme gihadista a Occident i exigir que aquesta població “s’adapti a la nostra cultura i no a la inversa”.\nDes de l’AMIC – UGT de Catalunya, que porta més de vint anys treballant amb les persones immigrades, denunciem el perill d’aquest tipus de declaracions, ja que poden comportar, en primer lloc, l’estigmatització o criminalització d’un col·lectiu pel fet de no tenir papers, pel seu lloc de procedència o religió; i en segon lloc, la fractura de la convivència i cohesió social al difondre missatges que fomenten el divisionisme i la confrontació entre els ciutadans i ciutadanes.\nLes persones immigrades han de tenir dret a viure amb plena normalitat el procés d’integració a la societat catalana sense renunciar a alguns valors de la seva cultura. Exigir que aquestes persones abandonin l’herència de la seva societat d’origen (com la pràctica de la religió) i que s’adaptin únicament a la nostra cultura pot comportar costos personals i socials molt importants.\nDes de la nostra organització denunciem la instrumentalització de la immigració com a pràctica recurrent de la dreta en el seus discursos, i més en moments claus com són els períodes electorals, fet que no podem tolerar com a societat.\nAquesta entrada ha estat publicada a Immigració amb els tags Badalona, criminalització, immigració, Xavier García Albiol . Guarda a marcadors permalink.


Llamentablement es prou habitual vore com els mateixos valencianistes ampren la retorica antivalenciana sense percatarse de l’incoherencia que es crea entre dita retorica i les tesis valencianistes. Modesta i breument, apuntarem algunes d’estes incoherencies que apareixen prou a sovint en la boca o la pluma dels mateixos valencianistes.\n¿Unitat de la llengua? Unitat de les llengües. Mosatros defenem l’entitat idiomatica del valencià. El catala i el valencià son dos idiomes independents, per tant hi ha que parlar en plural i no en singular com si el valencià i el catala foren una mateixa llengua segons volen fer creure els catalanistes.\n¿... reconeix l’unitat llingüistica? Acata la falsa unitat de les llengües. El verp “reconeixer”, semanticament, implica admetre la certea de l’afirmacio. I no es certa dita unitat llingüistica al ser dos llengües diferents; d’ahi la necessitat d’amprar un verp mes apropiat com “acatar” (que te un significat d’acceptacio en sumissio), l’us de “falsa” per a remarcar dita falsetat, i, com ham dit mes amunt, la pluralisacio “llengües” al tractarse de dos llengües i no una.\n¿Països Catalans? “països catalans”. Si escrivim esta farsa conceptual en mayuscules estem donantli carta de naturalea a lo que no resistix el mes minim analisis historic, a lo que mai ha existit excepte en la ment perturbà dels pancatalanistes. En minuscula i entre cometes (per a resaltar el sentit figurat de l’expressio).\n¿Castellonencs, alacantins i valencians? Valencians, tots. Hi ha que tindre en conter que si volem parlar en propietat, els castellonencs son exclusivament els habitants de la Ciutat de Castello, com alacantins els de la Ciutat d’Alacant. No caigam en la trampa d’utilisar uns gentilicis forçats i despersonalisaors frut de les divisions provincials de mijans del sigle XIX. Tant valencià es un Morella, com un de Xativa com un atre de Denia. Tots som valencians, ara i historicament.\n¿la Comunitat? Comunitat Valenciana, Reine de Valencia o simplement Valencia. A molta honra i orgull dels valencians, el territori valencià historicament (desde l’Edat Mija) sempre ha tingut l’insigne denominacio i titul de “Reine de Valencia” (o regne, en llenguage arcaic), o en versio abrevià, simplement Valencia (igual que en el cas de la denominacio “España”, pero el seu nom oficial es “Reino de España”; cas d’Asturies, pero el seu nom oficial es “Principado de Asturias”, etc.). I es que el nom de Valencia es... Valencia (o Reine de Valencia, en usos mes historics). I el nom de la ciutat de Valencia es... Ciutat de Valencia. Aixina ve reflexat en els documents historics: Ciutat i Reine de Valencia. Es interessant que els valencianistes reivindiquem la denominacio de Reine de Valencia com a expressio distintiva de la foralitat i entitat historica valenciana, ¡sense que aixo suponga tindre que instaurar una monarquia valenciana com alguns ignorants es creuen, de la mateixa manera que en el condat de Los Ángeles no hi ha un conde de Los Ángeles o en el fals “Principat de Catalunya” no hi ha un princip de Catalunya! Els catalans ampren esta denominacio ficticia per a donarse importancia historica, i mosatros els valencians ¿rebugem nostra historica denominacio de Reine de Valencia?\nEn la transicio els valencianistes van acceptar el novedos i despersonalisaor nom de “Comunitat Valenciana” en mig de la disputa entre Païs Valencià i Reine de Valencia. En esta denominacio, Valencia pert tota la seua substantivitat per a convertirse en un simple adjectiu (si per lo menos li hagueren posat Comunitat de Valencia, com, per eixemple, la Comunidad de Madrid i no Comunidad Madrileña... aixina Valencia haguera mantingut el seu nom, la seua substantivitat). De substantiu a simple adjectiu, i d’adjectiu a la seua desaparicio... “la Comunitat”. Una Comunitat (¿de regaors?) que no te nom. Es com l’Academia Valenciana de la Llengua (¿quina llengua?), com l’argot catalaniste de “nostra llengua” (¿una llengua que no te nom?). Una persona sense nom no es ningu, no te identitat (¿Algu s’imagina que a un ser huma li diuen “la persona”, ¿qui es eixa persona?, ¿no te nom?). Ara s’impon dir ridiculitats ofensives com “la Comunitat”, pero tambe “la Generalitat” (¿quina?, ¿d’aon?), “les Corts”, etc. Front ad estes nomenclatures antivalencianes, per favor, amprem les denominacions Reine de Valencia, Comunitat de Valencia, Autonomia de Valencia, Valencia o inclus Comunitat Valenciana si es vol; amprem Generalitat Valenciana, Corts Valencianes, llengua valenciana, idioma valencià... per favor, remarquem la valencianitat, remarquem nostra identitat valenciana. Sigam coherents.


Crònica: <<Cultura contra barbàrie - 80è aniversari de la ILC- “Avui les lletres es posen de peu”>> - Página web de paraulademixa\nTal i com va dir una de les cantants del grup Kol·lontai, “Avui les lletres es posen de peu”. El 14 d’octubre una llarga llista de personalitats del món de la cultura dels països catalans es van reunir als jardins del Palau Robert per celebrar, no només el 30è aniversari de la refundació de la Institució de les Lletres Catalanes el 1987, sinó també el 80è aniversari de la seva creació en plena guerra civil l’any 1937.\nL’acte, àgil i emotiu, va ser presentat per Estel Solé i Toni Puntí (els quals donaren les gràcies als assistents per “acompanyar-nos en uns temps tant convulsos”) i alternà solemnes discursos amb actuacions de Mirna Vilasís, Xavi Múrcia, Josep Tero, Borja Penalba, Mire Vives o Les Kol·lontai, qui musicaren paraules de Montserrat Abelló, Joan Vinyoli, Caterina Albert, Maria Mercè Marçal o Vicent Andrés Estellés entre d’altres. Tot plegat una combinació màgica de tristesa pel passat i esperança pel futur.\nOriol Pi de Cabanyes, el primer director de la refundació, va agrair que es recordessin els orígens de la institució. “Vam començar amb una sabata i una espardenya” assegurava i desitjava “Que el record d’aquells temps foscos ens esperoni per arribar a celebrar els 100”\nLaura Borràs, directora actual de la ILC; també va fer esment de les complicacions a les que s’enfrontà al arribar al càrrec el 2013 i les dificultats que passa ara la Institució amb el bloqueig dels comptes per part de l’Estat. “Sóc la Directora més pobra de la història, actualment el nostre pressupost és equivalent a zero, però amb el que no comptava el senyor Montoro és que em sento la directora més rica” afirmà Borràs donant les gràcies a tots els col·lectius que els han recolzat i han fet possible actes com aquest. En poques paraules: “Una explosió de solidaritat desmesurada sense precedents”. “Em sento honorada, orgullosa i emocionada”.\nConseller de Cultura Lluís Puig i Gordi\nDurant l’acte es van reivindicar els vincles emocionals de la ILC amb els països catalans i vam veure un fragment del documental Història d’un repte, dirigit per Emili Manzano en motiu del 80è aniversari de la ILC. També es llegiren fragments de clàssics com “Incerta glòria” (Joan Sales), o “Els vençuts” (Xavier Benguerel) per recordar l’exili dels intel·lectuals que protegirem la llengua i la cultura Catalana. Durant la lectura de Laura Borràs d’un d’aquests fragments, entonà els versos més coneguts de “L’emigrant” i el públic ens hi vam unir gairebé de manera instantània. No plovia, però al terra van caure alguns gotes dels ulls ennuvolats dels assistents.\n"La ILC ha estat des dels seus inicis el bressol de la protecció de la nostra literatura" va llegir el conseller de Cultura Lluís Puig i Gordi en nom de Joan Guitart (Conseller de Cultura entre 188-1996), qui malauradament no ens havia pogut acompanyar, i excusà amb orgull l’absència del president Puigdemont. Tot i que el conseller mateix tampoc va poder quedar-se gaire més a l’acte, no va voler deixar de felicitar la Institució i animar-nos a seguir: “Ens fa falta que seguiu escrivint i cantant perquè el camí serà llarg i necessitarem més repertori”. Per últim acabà amb un missatge d’esperança: “Poden intentar parar el mar amb les mans, però les ones no pararan”\nFrancesc Parcerisas i Isabel Clara Simó - Fotografia Chordà Comunicació\nIgual d’emotives foren les paraules de l’actual degana Isabel Clara-Simó i el seu antecessor Francesc Parcerisas qui reivindicava que “La ILC es construeix de baix a dalt i ha de mantenir la seva independència”.\nClara-Simó d’altra banda, va fer una crida a la dignitat. “Ells tenen tancs i nosaltres porres de la matèria dels somnis, però encara que ens esclafin continuarem escrivint" i cità Vinyoli:\n"sóc el gall salvatge:\ntot i saber que em guaiten els ulls del caçador"\nPer posar el fermall d’or a les actuacions musicals de la nit, Mire Vives i Borja Penalba van acabar amb “Cançó de fer camí” de Maria Mercè Marçal. Tot i que Mire reconegué no ser una gran lectora, explicà sàviament que “La música ens ajuda a endinsar-nos al mar de les síl·labes i les paraules”.\nFinalment, va cloure l’acte la projecció d’un preciós màpping a la façana del Palau Robert que va homenatjar personalitats de la literatura catalana, va recordar les famoses cites de les postals de la ILC, i feu un recull de tots els projectes que ha portat a terme la ILC al llarg dels anys, des del Bibliobús fins el cicle de conferències “El meu clàssic” passant per les iniciatives “Lletres en viu”, “Dilluns de poesia” o el fòrum virtual “Què Llegeixes?” (ja som més de 20.000 lectors a la xarxa!)\nDesprés de viure una vetllada tan màgica, no podria estar més d’acord amb la descripció de la cantant Mirna Vilasís: “Això és un oasi de cultura després de setmanes de barbàrie”. Moltes gràcies i per molts anys, ILC! Visca la literatura, visca Catalunya i visca el català!


Fondarella reunirà una quarantena de parades en la Mostra d'Oficis i Artesania\nterritoris.cat / Josep A. Pérez 17:38 07/05/15\nFondarella espera rebre aquest cap de setmana, al voltant de sis mil persones, amb motiu de la desena edició de la Mostra d'Oficis i Artesania.\nmostra primera cada fondarella oficis artesania\nL'alcalde Joan Reñé observa l'elaboració de les orelletes.\nFondarella celebrarà aquest diumenge dia 10, la primera dècada de la Mostra d'Oficis i Artesania, una festa en la qual els carrers del municipi els ocuparan antics artesans que rememoraran alguns dels oficis que havien format part de l'activitat dels nostres pobles. Aquesta escenificació es complementarà amb una quarantena de parades de venda de producte de proximitat, així com una quinzena de productors que participen en el projecte Gustum, dedicat a la promoció dels productes agroalimentaris locals de qualitat.\nLa desena edició de la festa la van presentar aquest dimecres el president de la Diputació i alcalde de Fondarella, Joan Reñé, i la regidora de Cultura del consistori, Margarita Torres, en un acte que es va celebrar en la Diputació de Lleida.\nReñé va indicar que la fira permetrà veure i reviure com era el dia a dia de molts anys enrere en els nostres pobles i fer-ho valdre i ha remarcat que el fet que sigui la desena edició significa que és una fira absolutament consolidada. Joan Reñé ha volgut fer una menció especial al que s’està fent dins el municipi per part de senyores grans en la tasca de revalorar molts productes típics entre els nens i nenes de l’escola, i ha afegit que Fondarella espera una afluència d’entre cinc i sis mil persones.\nveure i reviure com era el dia a dia de molts anys enrere en els nostres pobles i fer-ho valdre\nEl públic podrà participar de les escenificacions d'oficis, com el cabassaire, el picapedrer, la teixidora, el forjador de ferro, el bufador de vidre, la joiera artesana, la tintorera, el gravador artístic, l’espardenyer o el matalasser, entre la trentena que hi participaran.\nEn el marc de la festa també s'han organitzat activitats paral·leles, com la presentació del llibre Fumar-se el franquisme amb el seu autor, Francesc Canosa, a les 12.00 hores a la parada dels caliquenyos, així com tallers-demostració d’elaboració d’orelletes i caliquenyos i d’embalatge d’alfals amb premsa manual.


EFE Madrid Actualitzada el 30/01/2012 15:32\nEl pare de la Constitució, i expresident del Congrés, Gregorio Peces-Barba, ha fet públic el seu suport a Carme Chacón en la seva candidatura a la secretaria general del PSOE perquè el partit necessita el canvi que pot aportar "una dona jove, que sigui catalana i que se senti molt espanyola" com ella.\nPeces-Barba ha explicat que, amb Chacón al capdavant del seu partit, es tancaria "aquesta espècie d'abisme que de vegades hi havia entre el PSC i el PSOE que ell mateix va haver de "combatre" per evitar que els socialistes catalans tinguessin un grup parlamentari propi al Congrés.\n"Em semblava absurd que el socialisme democràtic tingués diverses veus a Espanya", ha assenyalat abans de recalcar que Chacón "té les idees clares en tots aquests temes" i que ella és "el futur".\nL'exrector de la Universitat Carlos III ha recalcat que és molt amic de l'altre candidat, Alfredo Pérez Rubalcaba, però ha afegit que "té un entorn de gent" que no li "agrada molt" i als que, creu, ell tampoc els agrada.\nEn qualsevol cas i després de recalcar que sempre ha estat "lliure per dir el que volgués" i en què mai ha estat "lligat" a ningú al PSOE, Peces Barba ha argumentat que "la racionalitat" el porta a expressar el seu suport a Carme Chacón.\nSocialistes de Madrid\nHa rebutjat, així mateix, el fet que Rubalcaba estigui, segons ell, "deixant" que es desenvolupi en el PSM "un enfrontament" al que ell s'oposa, en al·lusió a la candidatura en suport de Rubalcaba que encapçala el portaveu del PSM al Ajuntament de Madrid, Jaime Lissavetzky.\n"Tenim un excel·lent secretari general que és Tomás Gómez", ha assegurat Peces Barba per a qui el primer que "no hi haurà agradat gens" aquesta iniciativa és el mateix Lissavetzky perquè "és una persona molt discreta i molt poc donat a espectacles, i això és un espectacle vergonyós ".\nNo veu possible divisió\nHa descartat que, després del congrés federal, el PSOE pugui dividir-se i ha recordat que el seu partit té "una cultura molt clara" en aquest aspecte.\n"El més lògic i crec que aquesta vegada serà igual: que el que guanyi, que espero que sigui Ccarme, rebrà el suport del que perdi i tots treballaran solidàriament sense cap distància i sense cap fricció profunda", ha dit Peces Barba.\n"Gran amic d''El País'"\nFinalment, s'ha referit a l'article publicat al diari El País que afirma que els delegats al congrés "han de triar entre un Rubalcaba ja conegut i Chacón que, en el fons, ven més del que mateix, és a dir, més Zapatero" i afegia que part del partit "desconfia de l'entorn" de la candidata.\nPeces-Barba s'ha declarat un "gran amic" d'aquest diari, en el que escriu amb freqüència i se sent "molt a gust", però ha assegurat que l'ha sorprès "aquesta falta de límits, aquest atac infundat i injustificat" a Chacón que, segons ell, "ha perjudicat seriosament" a Rubalcaba.


CONTE D’AMOR A LA FLORESTA | MICRO-BIS\nCONTE D’AMOR A LA FLORESTA\nPublicat el 5 Juny, 2014 per marcmonje\nEl gos perdut va ser acollit pels senglars de Collserola.\nEren bons, i li van ensenyar tot el que sabien. Remenar contenidors, protegir als més petits, creuar la carretera amb precaució.\nEs va enamorar d’una truja de la colla, ell que era tan menut. De nit, els dos passejaven pels carrers de La Floresta, i de dia dormien a prop de la font del Fumet. A l’hivern, ella l’abrigava amb el seu cos immens i càlid. Una parella curiosa, deien els de la colla. El bosc era seu i s’estimaven.\nUn matí, el petit gos va ensumar una olor coneguda, i com si un vell instint es despertés, va decidir seguir el rastre sense pensar-s’ho. La seva estimada el va veure allunyar-se; de vegades els gossos volen estar sols i ensumar, va pensar, buscaré menjar per quan torni.\nEl gos va seguir el rastre durant una bona colla d’hores, creuant carrers, camins, i una via de tren. Ja era de nit quan va arribar a una casa, vora Barcelona. Estava esgotat, i tenia molta sed. Al cap d’una estona, una porta es va obrir. Llavors va sentir:\nI un noi el va agafar, fent-li petons, abraçant-lo. Era estrany, però el gos se sentia com a casa, després de tant de temps al bosc.\nAquella nit, en Tim va dormir en el seu vell coixí, a la casa de Barcelona que el va veure néixer, mentre a La Floresta, una truja de senglar esperava que tornés el seu estimat.\nL'entrada va ser publicada el MICRO-BIS i etiquetada AUTOR, BARCELONA, CATALÀ, CONTE, CONTE D'AMOR A LA FLORESTA, LA FLORESTA, MARC MONJE, MICRO CONTE, MICRO RELAT, MICRO-BIS, RELAT, TEXT per marcmonje. Guarda l'enllaç permanent.


Tercer encontre de la Parròquia de Solsona, a Sant Ramon - Bisbat Solsona\nEl passat dissabte 11 de desembre una vintena de fidels de la Parròquia de Solsona, acompanyats del Sr. rector Mn. Lluís Ruiz van visitar el Santuari de Sant Ramon Nonat.\nAl matí es van trobar a l’aparcament del Cor de Maria de Solsona. A l’arribada a Sant Ramon els va rebre un monjo mercedari que els va explicar l’extensa biografia del sant i l’evolució i canvis que ha experimentat amb els anys el conjunt de l’església i convent.\nDesprés van visitar el claustre, la sala d’Exvots molt artística i interessant i la sala de Diorames –que representen escenes de la vida de Jesús en uns paisatges de fons que reprodueixen diversos indrets molt turístics de Catalunya-, els va sorprendre i encantar a tots.\nDesprés van fer “tres tombs” al voltant del mausoleu de sant Ramon i van passar a la capella del Sagrari, on Mn. Lluís Ruiz els hi va fer una “xerrada-reflexió” molt interessant sobre l’eucaristia que tan unida va anar sempre en la vida de sant Ramon, en les presentacions el sant sempre portava la Santa Custodia a la mà dreta i al final de la vida Jesucrist mateix li va donar la comunió.\nFinalment van dinar tots junts en una sala, que molt amablement els hi van cedir el monjos.\nVan tornar a casa amb la joia i satisfacció d’haver viscut un dia molt especial.\nInforma: Laic participant de l’activitat


El sector ferroviari de la CGT davant la inauguració del TAV fins la frontera francesa – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > El sector ferroviari de la CGT davant la inauguració del TAV fins la frontera francesa\nDimarts dia 8 de gener s'inaugurava, per fi, la línia ferroviària d'ample internacional (UIC) Barcelona-Figueres que enllaça amb la línia francesa i el traçat de l'alta velocitat que porta a Saragossa i Madrid. La nova línia ferroviària a Figueres té característiques diferents a la de l'AVE Madrid-Barcelona: la seva velocitat màxima serà menor que la primera, ja que admet el trànsit de mercaderies. En realitat el tram de via que s'inaugura és el primer tram del necessari Corredor Mediterrani que els governs del PP i del PSOE es resisteixen a construir, tram que ha de donar un important impuls al tràfic de mercaderies per ferrocarril des del port de Barcelona.\nCGT denuncia l'actitud dels polítics del PP i PSOE, que, cínicament diuen treballar per desenvolupar el transport ferroviari de mercaderies, mentre a la pràctica només posen traves i impediments al mateix i es dediquen a encarregar estudis i més estudis per mai fer res, beneficiant sempre els interessos del transport de carretera.\nNomés així s'explica l'enorme retard de la construcció de la línia que avui s'inaugura i dels 44 milions d'euros d'indemnització anual que han hagut de pagar a TP Ferro (el consorci privat que va construir el túnel de Perthus per encàrrec del govern del PP de l'època d'Aznar): després ens parlaran de crisi i que no hi ha diners.\nEls despropòsits i el malbaratament han marcat la construcció d'aquesta línia que es va començar a principis del segle XXI. CGT recorda que el port de Tarragona segueix sense accés ferroviari d'ample internacional, de la mateixa manera que l'estació de Camp de Tarragona no té enllaç amb l'ample ibèric (hi ha una línia tancada) o que al Prat de Llobregat hi ha una estació d'alta velocitat que mai es va inaugurar i que ara està deserta, tot i que va costar una milionada.\nAprofitem per denunciar el PLA DE RACIONALITZACIÓ DEL TRANSPORT FERROVIARI recentment aprovat pel Govern del PP, on se suprimeixen fins a un 25% de trens regionals a l'estat espanyol: vies en mal estat i amb traçats antiquats, horaris inadequats, material no d'acord amb la explotació o manca d'estudis seriosos de mobilitat, són alguns dels factors provocats per "nostres governants" i que ells mateixos aprofiten per suprimir trens i substituir-los per autobusos, deixant sense servei ferroviari a la població de les mitjanes poblacions i zones rurals.\nCGT TAMBÉ DENÚNCIA LA NOVA PUJADA DE TARIFES, que en el servei de Mitjana Distància (regionals, Regionals Express i Mitja Distància) és del 6% en el bitllet senzill i del 4% en els abonaments de 10 viatges i bons mensuals, pujada que es suma a les de l'any anterior i que, en conjunt, suposen un gran abús comès contra la població més humil de la nostra societat, a la qual s'està carregant d'impostos perquè després regalin els diners d'altra banda, com ja hem vist.\nDes de CGT recordem que l'estructura actual del sistema tarifari de Rodalies de Catalunya és responsabilitat de la Generalitat de Catalunya, que el va imposar l'any passat. Aquesta estructura discrimina la ciutadania de Catalunya en relació amb la d'altres territoris, per exemple, en els bitllets d'anada i tornada (només 2 dies en lloc de 15 i sense descomptes), en l'absència de descompte per a nens de 4 a 13 anys i sobretot al encarir el bitllet senzill fins a límits insuportables.\nSECCIONS SINDICALS DE RENFE I ADIF\nComunicat de Premsa CGT\nComunicats, Ecologisme, Mobilitzacions laborals, Transport públic, Transports i Comunicacions


Quan llegeixo un llibre que m’agrada molt, que em té enganxada, no en tinc prou amb els trajectes del metro. Durant el dia, també tinc ganes d’agafar-lo i busco llocs propers a la feina on poder-ho fer.\nA vegades, quan dino sola i ràpid, o a l’hora de l’esmorzar, enlloc de fer-ho, me’n vaig aquí, m’hi sec i aprofito per llegir una mica.\nPublicat per Rita a 2:15 a. m.\nEtiquetes de comentaris: coses meves, llocs, plaers\nA mi em vindria de gust fer-ho de tant en tant, però m'és difícil escaquejar-me. Tant de bo pogués.\n13 de juny de 2008, a les 8:00\nSort tens de poder gaudir d'indrets així...\n13 de juny de 2008, a les 8:38\nUn lloc precios carregat d'historia i relaxantper gaudir de la lectura.\nUn lloc molt xulo i més si sona Summertime...A mi m'agrada llegir a casa, ben estirada al llit ;)Bon cap de setmana, Rita.\n13 de juny de 2008, a les 9:29\nsota les columnes? que pictòric. Bon lloc.\n13 de juny de 2008, a les 10:26\na altres nomes ens queda temps per llegir al tren\n13 de juny de 2008, a les 11:00\nsort que no llegeixes el kamasutra! jajajaja (va que avui era fàcil!)\nPerò que xulo poder escapar-se una estona a mitja jornada!\n13 de juny de 2008, a les 11:56\nA veure amb la feina nova, xexu... :-)\nSíiii, carquinol... :-)\nUn lloc molt especial amb un silenci molt particular, striper. :)\nJo també llegeixo sempre al llit, emily, quan sóc a casa. És com més m'agrada!\nBon capde per tu també! :)\nNo, estrip, al davant mateix. Hi ha un banc.\nUna de les poques coses que enyoro de viure fora de Barna, ddriver, és llegir al tren. Me'n feia uns bons farts!\nI dic jo, clint... què hi té a veure el llibre que llegeixi? ;) O sóc tonta i no ho entenc...\nBon capde per tu, petons guapíssim!!!\n13 de juny de 2008, a les 16:06\ni si a més ho fas escoltant Ella ja ha de ser la repanotxa\n13 de juny de 2008, a les 20:32\nVal... i que estàs llegint ara?\n14 de juny de 2008, a les 1:12\nDoncs segurament, jordi casanovas, tot i que no hi porto música. Hi pensaré! :)\nAcabant Vida privada, veí. Ja sé, és un clàssic, però jo no l'havia llegit encara. No em renyis, sispli... ;)\n14 de juny de 2008, a les 13:41\nHosti! T'ha d'agradar per força. El millor Sagarra, I una de les cinc millors novel.les sobre Barcelona.\n14 de juny de 2008, a les 17:37\nPer això no el puc deixar, veí. Per cert, les altres quatre quines són segons tu? A veure si en tinc alguna altra per llegir...\n14 de juny de 2008, a les 17:42\nal carrer Paradís...espero que el Paradís sigui més ample que en aquest carrer, però...\na mi m'agrada anar al claustre del Museu Marés, encara que darrerament està molt concorregut\n16 de juny de 2008, a les 10:07\nUn bon lloc també, Robertinhos, el Museu Marés. De gent, per a aquesta zona, cada dia n'hi ha més i a tota hora. :(\nEl paradís... suposo que deu tenir tantes mides i formes com persones. Cadascú té el seu, no?\n16 de juny de 2008, a les 16:55\nEl link no em funciona. On és aquest lloc tan bonic?\n18 de juny de 2008, a les 23:21\nÉs al carrer Paradís, paseante. A la seu del Centre Excursionista de Catalunya. Hi ha una porta de fusta, entres a un pati d'escala i al fons a la dreta trobaràs aquesta meravella. Mai diries que allà hi ha això!\n18 de juny de 2008, a les 23:27\nINSTRUCCIONS PER NO PENSAR


Hybla Heraia - La Viuzza 59 Ragusa Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAl visitar Ragusa, vosté es sentirà com a casa a Hybla Heraia - La Viuzza 59, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hybla Heraia - La Viuzza 59 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de llançadora.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Hybla Heraia - La Viuzza 59 és una elecció inteligents per a viatgers a Ragusa, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Necessites realment un polvoritzador de pintura? - Electrodomèstics i electrodomèstics essencialsLlegir Més\nPrincipal Electrodomèstics i electrodomèstics essencials Necessites realment un polvoritzador de pintura?\nNecessites realment un polvoritzador de pintura?\nAlguna vegada ha pintat una casa "> Els corrons de pintura posen una capa gruixuda, però és difícil aplicar la pintura de manera uniforme.\nLa solució natural sembla ser un polvoritzador de pintura. Què pot ser més fàcil que tirar un disparador i deixar volar la pintura? Tot i que hi ha alguns fonaments en aquesta fantasia, però té alguns inconvenients importants.\nPer què els aerosoladors no són adequats per a tot\nEls ruixadors de pintura són una benedicció per a molts projectes, però tingueu en compte aquests punts abans d’aconseguir aquesta compra d’un clic a Amazon:\nLa preparació és un assassí absolut : el treball de preparació per utilitzar ruixadors de pintura (cinta emmascaradora, lones, etc.) és brutal. Literalment, s’ha de cobrir tota cosa que no es pinta. No hi ha cap "sala de wiggle" com podria tenir amb rodets o pinzells.\nSón difícils de netejar : cal tenir en compte tot el "cost del temps" del projecte per netejar els polvoritzadors de pintura. I, a diferència dels raspalls i els corrons, no hi ha mitges mesures o trampes en la neteja dels polvoritzadors, tot o res, i s'ha de fer immediatament. Si no, el vostre carregador ruixat s’obstruirà\nEls polvoritzadors barats fan que la vostra vida sigui més dura : els polvoritzadors de pintura a l'extrem més barat de l'escala solen ser pràcticament inútils. Contrasteu-ho amb altres eines de remodelació, com serres de mitraje inferiors o perforacions sense fils, que no són exactament miraculoses però fan el treball prou suficient per justificar la compra. Però els ruixadors de pintura barats amb brutícia solen tenir més problemes del que valen.\nNo s’ho val per a petites feines : els polvoritzadors de pintura són una opció terrible per a petites feines. És possible que passis més temps amb el treball de preparació i neteja del que ho faràs amb el quadre real.\nGrans espais més fàcils : el millor dels polvoritzadors de pintura és que et permeten cobrir franges amples amb menys esforç del que ho faries amb rodets de pintura o pinzells.\nExcel·lent per a textures rugoses : els polvoritzadors permeten anul·lar les imperfeccions de la superfície com ara cops, buits, esquerdes i altres coses que sovint provoquen problemes en els rodets de pintura o els raspalls.\nUna capa uniforme: amb polvoritzadors, podeu aconseguir un abric més uniforme. Tot i que encara heu d’estar pendents de superposar-se, com ho faríeu amb els corrons de pintura, és molt menys un factor quan es tracta de polvoritzadors de pintura.\nCreat per a exteriors : a causa de la boira i el potencial de sobreeixir, els polvoritzadors de pintura són una venda difícil per a la pintura interior. D’altra banda, els polvoritzadors de pintura estan gairebé destinats a la pintura exterior: pocs problemes amb el sobreeiximent, la capacitat de anul·lar les inevitables imperfeccions que es troben en el revestiment exterior i la capacitat de cobrir grans franges en un sol moviment.\nCanons de la Copa d’entrada\nEls polvoritzadors de pintura comencen a estar barats i surten molt cars. Els pintors professionals tenen polvoritzadors de pintura amb milers de dòlars. Com a bricolador, podeu triar començar amb un tipus més barat de polvoritzador de pintura sovint anomenat "pistola de copa".\nEls polvoritzadors en forma de copa s’utilitzen elèctricament i consisteixen en una pistola que es recolza damunt d’un dipòsit amb una petita quantitat de pintura, normalment un quart.\nLes dues millors coses d’aquest tipus:\nSense compressor : no necessiteu un compressor d’aire separat per expulsar la pintura. Aquest polvoritzador té el seu propi compressor. Tot el que heu de fer és connectar-lo a qualsevol presa elèctrica disponible.\nPreu : L’altra cosa fantàstica és el preu, normalment menys de 100 dòlars. Els models de gamma inferior fins i tot estan disponibles en els intervals de 30 dòlars o 40 dòlars.\nL’inconvenient dels canons de polvorització és que un quart s’esgota molt ràpidament. Això significa freqüents infusions de més pintura, un procés que resulta tediós al cap d'un temps. A més, aquest tipus de polvoritzador no funciona gaire bé en el moment en què s’intenta inclinar-lo cap amunt o cap avall. Igual que qualsevol altre tipus de polvoritzador (per exemple, una ampolla de Windex), el nivell és millor.\nFinalment, no és òptim per a res més que una paret o dues, i sovint posen una capa desigual de pintura i tenen una tendència a "ofegar" la pintura que estan tractant de dibuixar.\nArticle AnteriorMolt natural vs color: què prefereixen les persones?\nArticle SegüentCom conrear plantes de falguera majestuoses Staghorn a l'interior\nAlguna vegada ha pintat una casa "> Els corrons de pintura posen una capa gruixuda, però és difícil aplicar la pintura de manera uniforme. La solució natural sembla ser un polvoritzador de pintura. Què pot ser més fàcil que tirar un disparador i deixar volar la pintura? Tot i que hi ha alguns fonaments en aquesta fantasia, però té alguns inconvenients importants. Per què © Copyright 2019


Aravete Kardi- ja Vabaajakeskus Albu Estònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Estònia\nAllotjaments a Albu\nAravete Kardi- ja Vabaajakeskus\nKurisoo Küla, Albu, Albu, Estònia, 73503\nHabitació Econòmica Triple amb bany compartit (Economy Triple Room with Shared Bathroom)\nMés informació sobre Aravete Kardi- ja Vabaajakeskus\nDissenyat tant per oci com per negoci, Aravete Kardi- ja Vabaajakeskus està situat idealment a Albu; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Aravete Kardi- ja Vabaajakeskus és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen instal·lacions per a reunions i banquets , instal.lacions de barbacoa, bar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, plat de dutxa, bany compartit a cada habitació. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de esquí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Aravete Kardi- ja Vabaajakeskus.\nHabitació Econòmica Triple amb bany compartit


Casa Vacanze Fattoria il Cerro Valmozzola Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Valmozzola.\nLocalità Rovere, Valmozzola, Valmozzola, Itàlia, 43050 - Veure al mapa\n"Stunning views and very comfortable accommodation. Beautiful..."\nDissenyat tant per oci com per negoci, Casa Vacanze Fattoria il Cerro està situat idealment a Varsi; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Varsi. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa, lloguer de bicicletes, àrea de fumadors.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com sauna, piscina exterior, jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Casa Vacanze Fattoria il Cerro.\nTots els tipus de viatgers (12) Parelles (3) Famílies amb infants petits (5) Famílies amb infants grans (3) Grups (1)\nAllotjaments a Valmozzola


23 de Setembre Dia Internacional contra l'Explotació Sexual i la Trata de persones\nWritten by Tere Mollá Castell. La Independent\tSunday, 22 September 2019 22:30\nAquest dia, el 23S, va ser instaurat per la Conferència Mundial de la Coalició Contra el Tràfic de Persones en coordinació amb la Conferència de Dones que va tenir lloc a Dhaka, Bangla Desh, al gener de 1999.\nVa ser un 23 de setembre, de l'any 1913, quan es va promulgar la primera norma legal al món contra la prostitució infantil: el país pioner va ser l'Argentina amb l'anomenada "Ley Palacios".\nSi divendres passat, 20 de setembre van convocar concentracions massives a la nit per encendre l'Estat amb llum violeta, davant la necessària emergència feminista pels continus assassinats de dones, no podem perdre de vista que dilluns 23 s'ha commemorat una altra data important per als drets de les dones i de les criatures.\nNo hem d'oblidar que darrere de totes les crisis humanitàries hi ha un gran negoci de tràfic de persones amb diversos fins: Explotació laboral, sexual, treballs forçats, tràfic d'òrgans etc. El tràfic de persones s'ha convertit en l'esclavitud del segle XXI i en un gravíssim atemptat als drets humans de totes les persones que han estat comprades i venudes a tot el món.\nPotser la finalitat més coneguda d'aquest lucratiu negoci sigui la tracta de dones i criatures amb fins d'explotació sexual. I aquest negoci ho relata molt bé la pel·lícula "El Proxeneta" de Mabel Lozano. En aquest film es fa un recorregut sobre l'evolució de la prostitució i, al seu torn, un recorregut per la vida emocional i fins i tot física de les víctimes d'aquesta trata de dones que són convertides en prostitutes amb l'únic objectiu de esclavitzar-les perquè la màquina de guanyar diners no només no s'aturi, sinó que augmenti contínuament.\nL'Organització Internacional del Treball (OIT) calcula que existeixen, aproximadament 21 milions de persones al món víctimes de treballs forçosos que, per descomptat inclou a les víctimes de tracta per a l'explotació sexual. Segons l'informe, tots els països estan afectats per la trata ja sigui com a país d'origen, trànsit o destinació de les víctimes.\nEl més dur de les xifres és que el 30% de les víctimes són nens i el 70% són dones i nenes. Aquesta forma d'esclavitud moderna s'acarnissa majoritàriament en les dones i en les nenes ja que representen el 99% del lucratiu negoci de la prostitució, però a més són el 58% en altres sectors de treballs forçats com el treball domèstic, per exemple. Només a la prostitució es calcula que hi ha esclavitzades més de 4,8 milions de dones al món, víctimes del doble estigma: ser comprades en els seus països d'origen, habitualment pobres, i ser venudes per exercir la prostitució.\nLa pobresa i les guerres són habitualment les situacions que empenyen a les màfies a cercar éssers humans amb els que tractar amb fins delictius. A aquestes màfies no els importen per a res els seus drets humans. L'única cosa que busquen és augmentar els seus beneficis a qualsevol preu, sense importar per res ni els drets humans, ni la dignitat de les víctimes.\nDesgraciadament l'Estat Espanyol és un dels principals destins de la trata de dones d'entre 18 i 25 anys sobretot de Nigèria, Romania, Xina, Brasil i Bolívia arriben a Espanya en la seva majoria amb fins d'explotació sexual.\nLes víctimes estrangeres de trata amb fins d'explotació sexual "queden sota una coberta de molt dubtosa eficàcia" a Espanya, no hi ha un règim de protecció integral d'aquest col·lectiu i els casos que finalment s'investiguen a la Fiscalia General de l'Estat "són només la punta d'un iceberg".\nI el que és pitjor, la pròpia Fiscalia també denuncia que a Espanya no s'estan tipificats els delictes d'esclavitud, servitud i treball forçós com a delictes propis i independents, el que considera com "una de les majors mancances del nostre ordenament jurídic penal".\nCom veiem és més que necessari seguir denunciant aquestes situacions i seguir fent pedagogia per evitar que aquestes situacions que generen greus conseqüències per a les víctimes, no es donin. I com a ciutadanes i ciutadans que creiem en la llibertat de les persones, de totes les persones, hem d'actuar, cadascú i cadascuna des de la seva posició, per evitar tant sofriment a tantes persones.\nContent View Hits : 21532421


Realitat paral·lela (Joan-Marc Miralles)\nNo hem de deixar i no deixarem que el pensament únic de la realitat paral·lela de DA ens desanimi\n4 min. 16/03/2016 23:30\nSerà veritat que existeix una realitat paral·lela a Andorra? Des de dilluns passat em faig aquesta pregunta arran del discurs que va fer Vicenç Mateu. Havia de ser un discurs institucional, fet pel síndic general, exercint com a representant de TOTS els ciutadans i ciutadanes, en un dia en què se celebra la unitat nacional al voltant de la nostra Carta Magna, votada ara ja fa 23 anys. Però en lloc d’això vaig escoltar un míting polític, en què un conseller general de DA dividia el poble entre bons i mals andorrans, entre patriotes i conspiradors, que difonen una realitat paral·lela amb la complicitat de les obscures xarxes socials. Un discurs en el qual deixava clar que ells són la solució i els altres, tots els altres, som el problema. No sé si s’estava emetent la famosa pel·lícula 'Matrix', o bé ens estava explicant el 'Mite de la Caverna' de Plató.\nEscoltant i llegint les reaccions d’alguns participants en aquestes mateixes xarxes socials, començo a dubtar de quina és la realitat d’Andorra. Estem encara en un país amb un Estat de dret, democràtic i social? Si és el cas, aleshores s’hauria de tolerar, i fins i tot fomentar, la discrepància, l’esperit crític i la confrontació d’idees. S’hauria de donar veu i espai a les opinions divergents, opositores o minoritàries. S’haurien de respectar les institucions i tenir molta cura de la separació de poders. S’hauria de vetllar per l’interès general, actuant per sobre de partidismes exacerbats, amb total transparència. Però sembla que es vulgui escampar el convenciment que a Andorra no ens cal tot això, sols cal la paraula única, la veritat única, la realitat única que surt de la boca dels membres de DA, i només d’ells. Com no pot ser d’una altra manera, perquè són els elegits.\nPerò malauradament aquesta realitat única de DA xoca frontalment amb la percepció que molta gent tenim de la situació d’aquest país. Per enlloc veiem la sortida de la crisi, ni els milions d’inversió estrangera, ni la resolució del cas BPA, ni la creació de llocs de treball, ni els increments espectaculars de turistes. I més enllà de la percepció, també hi ha xifres que ens referenden en el que és la realitat, com per exemple les dades del mercat laboral que vénen de la CASS. Al 2015, la mitjana mensual de la massa salarial declarada a la CASS ha estat de 71.568.053 euros, el segon pitjor resultat dels últims 10 anys darrere l’any 2013. I no sols ha caigut el global de la massa salarial, el que també ens mostren aquestes dades és que el salari mitjà del 2015 ha retornat al nivell en el que estava al 2009, amb 1.988,48 euros/mes.\nI a la pregunta que m’estic fent des de dilluns no hi veig cap altra resposta sinó que qui viu en una realitat paral·lela són els membres de DA que ens governen. Una realitat que sols existeix en els discursos propagandístics, demagògics i populistes que apunten a mantenir els egos dels mateixos que els difonen. Mentrestant els problemes es van acumulant cada dia que passa, i es van amagant sota la catifa dels portaveus mediàtics afins i controlats. I en el moment que tocaria buscar la unitat amb els consensos necessaris per afrontar els reptes que tenim com a societat, divideixen i exclouen per seguir controlant el poder sense oposició.\nNo hem de deixar i no deixarem que el pensament únic de la realitat paral·lela de DA ens desanimi. Hem de seguir i seguirem treballant a SDP per aportar solucions, lluitant per tenir una societat més justa i amb oportunitats per a tothom. Hi ha d’altres maneres de fer i de veure les coses, i són tan reals i tan vàlides com qualsevol altra.


El misteri de la verema - Castell del Remei\nEl misteri de la verema\nBy Esther Colomina9 agost, 2019\nStarts in 26 Days, 22 Hours\nsetembre 21, 2019 10:00 am\nBig escape dedicada a l’antiga colònia agrícola que habitava la finca històrica Castell del Remei a finals del segle XIX.\nL’activitat consisteix a superar una seguit de proves d’habilitat i d’enginy que es trobaran distribuïdes pels diferents emplaçaments de la finca.\nL’objectiu és conèixer indrets de la finca,passant una estona divertida i original entre amics i/o família.\nDurant la mateixa jornada es faran dos torns de l’activitat – Dissabte, 21 de setembre: 11.00 h i 12.00 h – Diumenge, 22 de setembre: 11.00 h i 12.00 h – d’una durada de 90 minuts cadascun, amb un màxim de 5 equips formats per un mínim de 2 persones i un màxim de 6 membres actius (majors de 6 anys).\nEl preu de la inscripció és de 60 € per equip i de franc per als menors de 6 anys.\nLa inscripció inclou la participació a l’activitat, l’assegurança, tast de vins del Castell del Remei al Wine bar situat als jardins amb música ambiental i productes de proximitat (no inclosos en el preu).\nMés informació i inscripcions a\n**En cas, d’anul·lació de la reserva per per part del participant, amb menys de 48 hores d’antelació o no es presenta el dia i hora assenyalats, la inscripció quedarà definitivament anul·lada, sense possibilitat de reemborsament.\n***Ens reservem el dret de cancel·lar l’activitat en cas de no assolir-se el número mínim de participants o per causes alienes a l’organització (inclemències metereològiques) amb la corresponent devolució de l’import pagat via transferència bancària o la possibilitat de conservar la plaça per una altra activitat o servei del mateix valor. Tanmateix ens reservem el dret de modificació de l’horari fixat amb primera instància.\nAuthor Esther Colomina\nMore posts by Esther Colomina


Requisits i criteris: Doctorat en Ciència Política, Polítiques Públiques i Relacions Internacionals - UAB Barcelona\nUniversitat Autònoma de Barcelona > Estudiar > Tots els Doctorats > Ciències Socials i Jurídiques > Doctorat en Ciència Política, Polítiques Públiques i Relacions Internacionals (Requisits i criteris)\nAddicionalment als criteris generals d'admissió de doctorat, el programa de doctorat en Ciència Política, Polítiques Públiques i Relacions Internacionals / Politics, Policies and International Relations inclou uns requisits específics per a l'admissió dels estudiants.\nHaver aconseguit una nota mínima de 7 sobre 10 en el seu expedient de treball final del màster.\nTenir un coneixement d'anglès, que és l'idioma vehicular del programa (amb certificat equivalent a un nivell B2).\nEntrevista personal amb la comissió acadèmica del programa, que valora la motivació, capacitats i aptituds del candidat/a.\nLa valoració de mèrits en el procés de selecció és la següent:\nExcel·lència i rellevància de l'expedient acadèmic, incloent que els títols oficials de procedència de la persona candidata permetin acreditar haver rebut formació teòrica i metodològica en l'àmbit de les ciències socials (40%).\nMobilitat (titulacions en universitats diferents, estades de més de 3 mesos en altres universitats) (10 %).\nUna entrevista amb la comissió acadèmica del programa del doctorat (30%).\nObtenció, o estar en posició d’obtenir, una beca per part del candidat (PIF, UPF, FI o similar) (20%).\nEn un termini màxim de 30 dies després dels terminis anunciats, la comissió acadèmica comunicarà al candidat la seva admissió o no al programa de doctorat exigint-li, si escau, els complements de formació específics que haurà de cursar en el primer curs del programa.


centre catòlic mataró: Festes d'aquesta setmana (del 25 de juny al 2 de juliol de 2017)\nFestes d'aquesta setmana (del 25 de juny al 2 de juliol de 2017)\nFesta de la Mare de Déu dels Socors\nTossa de Mar (la Selva), 2 de juliol de 2017\nCada 2 de juliol a la nit, els estrets però bulliciosos carrers del centre turístic de Tossa s’omplen d'abraçades, corredisses, somriures, suor i alegria excitada. S’hi celebra el “Toquen a córrer”, un llarg i animat ball popular que acaba amb un correaigua i amb l’anada col·lectiva al mar per prendre un bany.\nTemps de ratafia\nCatalunya Vella, pels volts de Sant Pere i Sant Joan\nQui més qui menys, tothom ha provat un gotet de ratafia al llarg de la seva vida, ofert com a símbol d’hospitalitat en alguna visita a algun conegut. I és que la ratafia és un dels pocs licors que, actualment i habitualment, moltes famílies catalanes elaboren de manera artesana a casa seva a partir de nous verdes i herbes aromàtiques que han recollit pels volts de Sant Joan.\nReus (el Baix Camp), del 24 al 29 de juny de 2017\nLa festa major de Reus és, per temps, tradició i participació popular, una de les més viscudes de l’inici de l’estiu a tota la geografia catalana. Entre els centenars d’actes que se celebren, destaquen les tronades, una impactant successió d’explosions a la Plaça del Mercadal que marca els moments àlgids de la festivitat.\nTerrassa (el Vallès Occidental), fins al 5 de juliol de 2017\nLa Festa Major de Terrassa se celebra el primer diumenge de juliol en honor als sants patrons de la ciutat, sant Pere, sant Cristòfor i sant Valentí. Els actes se succeeixen de divendres a dimecres, tot i que el seu moment àlgid és el diumenge després del 29 de juny, amb la sortida del seguici festiu i l’exhibició castellera.\nFesta Major de Sant Pere i Cantada d'Havaneres\nCalella, Aj. de Palafrugell (el Baix Empordà), fins al 2 de juliol de 2017\nLa Cantada d'Havaneres de Calella de Palafrugell, una trobada que va néixer amb motiu de la presentació d'un llibre recull d'havaneres l'any 1967, ha esdevingut amb el pas dels anys la manifestació més gran i de més qualitat de totes les que que es fan a Catalunya.\nSant Cugat del Vallès (el Vallès Occidental), del 28 de juny al 2 de juliol de 2017\nLa festa major, que es celebra en honor a Sant Pere i és la porta d’entrada de l’estiu a la vila, té com a element destacat el ball del Paga-li Joan! una centenària tradició local. La festa també inclou un intens programa d’activitats per a petits i grans, una programació jove i alternativa, i un còctel de concerts i espectacles que omplen d’energia la ciutat.\nFestes de Sant Pere, Setmana del Mar\nVilanova i la Geltrú (el Garraf), fins al 8 de juliol de 2017\nDeu dies de festes en honor al patró de la gent del mar que permeten conèixer diferents aspectes de la cultura marinera i l'especial tarannà d'estimació i respecte envers el mar dels pescadors vilanovins.\nEl Voló (el Rosselló), fins al 2 de juliol de 2017\nDes de fa uns anys, el municipi nord-català del Voló organitza una festa dedicada a retre homenatge a les aigües d’origen termal que, des de temps immemorials, han donat fama a aquest poble rossellonès. Un espectacle aquaticomusical i la benedicció ritual de l'aigua són dos dels actes més destacats d'aquesta celebració.\nLa Pobla de Segur (el Pallars Jussà), 30 de juny, 1 i 2 de juliol de 2017\nFestival Internacional de Teatre i Animació al Carrer\nViladecans (el Baix Llobregat), fins al 2 de juliol de 2017\nCompanyies de teatre al carrer d’arreu del món omplen durant els primers dies de juliol diversos espais de Viladecans amb els seus muntatges i ofereixen una programació variada que arriba a tot tipus de públic.\nFrancàs Martorell, Ramon / Edicions Cossetània\nEl llibre de la ratafia. Ratafies i licors d’herbes de tot el món.\nFàbrega, Jaume / Edicions Cossetània


L'IES Almussafes comença la producció del seu segon noticiari per a televisió\nAl voltant de 200 estudiants de l'IES Almussafes participen aquests dies en la producció del seu segon informatiu Telenot/IES/Almussafes, un programa audiovisual de mitja hora de durada en el qual es compta l'actualitat del centre educatiu. La iniciativa forma part de l'activitat d'aprenentatge basat en projectes plantejada pel professorat amb l'objectiu de participar en la IV Setmana ABP del CEFIRE, el Servei de Formació del Professorat de la Comunitat Valenciana. Tal com va ocórrer en 2018, el centre ha comptat amb la col·laboració de l'Ajuntament d'Almussafes, institució que ha assessorat l'alumnat durant l'elaboració de l'informatiu i que es responsabilitzarà d'editar el treball i de difondre'l.\nEn 2018 va ser un èxit i per això el professorat ha volgut repetir l'experiència per a continuar avançant cap a la seua consolidació. El Telenot/IES/Almussafes, informatiu audiovisual produït per l'alumnat de l'IES Almussafes dins de la Setmana de l'Aprenentatge Basat en Projectes del Servei de Formació del Professorat de la Comunitat Valenciana (CEFIRE), prepara en aquesta recta final del curs escolar 2019-2020 la seua segona edició amb la coordinació de Mar Martínez i Verónica Esteve, les quals compten amb el suport del professorat dels departaments de Llengües, Ciències i Tecnologia.\nProp de 200 alumnes del centre matriculats en ESO, primer de Batxillerat i Formació Professional Bàsica estan elaborant aquests dies amb l'ajuda dels seus docents i amb la col·laboració de l'Ajuntament d'Almussafes un programa de televisió de trenta minuts de durada i en tres idiomes (valencià, castellà i anglés) en el qual mostraran l'actualitat de la comunitat educativa de l'institut a través de diferents reportatges confeccionats en classe.\nEs tracta d'una iniciativa d'Aprenentatge Basat en Projectes desenvolupada de manera transversal en diferents assignatures i avaluable curricularment amb la qual es pretén involucrar a la joventut en una tasca conjunta en la qual resulta vital el treball en equip per a aconseguir l'objectiu plantejat. D'aquesta forma, segons el professorat, se'ls plantegen situacions reals per a investigar mitjançant una metodologia activa en la qual l'alumnat és el protagonista de tot el procés.\nAhir, dijous 9 de maig, es va dur a terme a la sala d'actes del Centre Cultural de la localitat l'enregistrament de la part de l'informatiu en la qual els presentadors donen pas a les diferents notícies, per al que han comptat amb la col·laboració del Departament de Comunicació de l'Ajuntament, des d'on també se'ls ha assessorat sobre com enfrontar-se als diferents continguts inclosos en la escaleta del programa i s'encarregaran de l'edició i difusió del projecte. La resta del noticiari es grava paral·lelament en diferents espais de la localitat.\nEste mes, els estudiants es converteixen per uns dies en periodistes, realitzadors, ajudants de càmera, presentadors, redactors i editors, fomentant entre ells valors com el treball en equip, l'esforç i la constància. El resultat final es mostrarà durant el mes de juny.


Un vídeo mostra un altre detingut negre mort després de dir que no podia respirar als EUA - Diari de Girona\nUn vídeo mostra un altre detingut negre mort després de dir que no podia respirar als EUA\nUn vídeo mostra un altre detingut negre mort després de dir que no podia respirar als EUA Diari de Girona\nImatges de vídeo difoses ahir per la cadena de televisió CNN mostren un pres de raça negra als Estats Units queixant-se que no podia respirar, mentre és atès per cinc funcionaris de presons i una infermera, abans d'acabar morinten un hospital. En aquesta gravació es pot veure John Elliott Neville, de 56 anys, assegurant en nombroses ocasions «No puc respirar», la mateixa frase que va pronunciar a finals de maig un altre afroamericà, George Floyd, a Minneapolis abans de morir asfixiat quan era detingut per un policia blanc. La mort de Floyd va desencadenar una onada de protestes i disturbis a diverses ciutats dels Estats Units que va durar setmanes.\nOrdre d'un jutge\nLa CNN va explicar que les imatges de John Elliott Neville van sortir a la llum després que un jutge de Carolina de Nord emetés una ordre específica. Neville, que estava detingut en una presó del comtat de Forsyth per agressió a una dona, va ser atès per cinc funcionaris i una infermera, després de caure de la seva llitera mentre dormia a causa d'un problema mèdic.\nDurant els aproximadament 45 minuts de gravacions fetes amb les càmeres corporals es veu Neville desorientat i amb dificultats per respirar, subjectat pels cinc funcionaris que el traslladen fora de la seva cel·la. Inicialment, els agents li demanen que s'estiri i li notifiquen que acaba de patir convulsions, per després traslladar-lo de cel·la.\nEn aquest moment, Neville es queixa i diu: «Deixeu-me anar» i «Ajudeu-me». Un dels funcionaris li respon: «John, escolta'm. Tens un problema mèdic. Necessites tranquil·litzar-te». No obstant això, el pres crida i intenta desfer-se dels vigilants: «Deixeu-me anar, deixeu-me anar. Mogueu les mans, aixequeu-me. Anem!».\nPoc després d'aquest succés, Neville va quedar inconscient i va morir més tard en un hospital. Els cinc funcionaris de presons i la infermera han estat imputats per homicidi involuntari pel fiscal de districte del comtat de Forsyth, Jim O'Neill, i han estat suspesos dels seus llocs de treball.


L'huracà Leslie afectarà la península Ibèrica - Empordà\nEMPORDA.INFO 13.10.2018 | 13:24\nEl Servei Meteorològic de Catalunya informa que l'huracà Leslie, actualment de categoria 1 i situat al nord de les Illes Canàries, podrà afectar la península Ibèrica entre aquest dissabte, 13 d'octubre, i dilluns, 15 d'octubre.\nLa darrera actualització de l'NHC indica que el Leslie perdria la categoria de cicló tropical abans de tocar terra a Portugal, però sí que ho faria com a cicló post-tropical amb possibles efectes equivalents a un huracà de grau 1. S'espera que el vent pugui superar els 100 km/h i que localment es puguin acumular fins a 125 mm de precipitació.\nEls models meteorològics indiquen que a Catalunya, entre diumenge 14 i dilluns 15, es podran produir precipitacions d'intensitat forta al litoral, al prelitoral i en altres sectors de l'oest i centre del territori. A més, aniran acompanyades de tempesta, així com de ratxes de vent fort i de calamarsa o pedra de manera local.\nDavant la incertesa en l'evolució d'aquesta situació cal anar seguint les pròximes actualitzacions de la predicció meteorològica a www.meteo.cat i a les xarxes socials @meteocat i facebook.com/meteocat.\nUna calamarsada primaveral emblanquina Figueres i el seu entorn en poca estona.\nLa cota de neu pot baixar dels 200 metres al nord-est i a l'extrem sud de Catalunya.\nAlerta per un episodi de vent fort de ponent i mestral aquest diumenge.


Arxiu TVE Catalunya - Aniversari del túnel del Cadí - RTVE.es\nArxiu TVE Catalunya - Aniversari del túnel del Cadí\nEl túnel del Cadí va suposar un abans i un després en la comunicació de les comarques del Berguedà i la Cerdanya. Va ser el 1982 quan es va començar a perforar i dos anys més tard, la mitjanit del 30 d'octubre s'obria al trànsit. L'ex President de la Generalitat, Jordi Pujol, va assistir a la inauguració.\nDes de TVE Catalunya us oferim un reportatge que mostra la creació del túnel i les característiques més importants d'aquest. A més d'un fragment de la inauguració d'ara fa 25 anys.\nveure més sobre "Arxiu TVE Catalunya - Aniversari del túnel del Cadí " veure menys sobre "Arxiu TVE Catalunya - Aniversari del túnel del Cadí "\nProgrames complets (659)\nEls últims 1.059 programes de Arxiu TVE Catalunya\nVeure Servir y proteger - Capítulo 307\nVeure Acacias 38 - Capítulo 809\nVeure Telediario - 21 horas - 20/07/18\nVeure Congreso del PP | Discurso íntegro de Mariano R...\nVeure Servir y proteger - Nora descubre a Teresa y Na...\n> Arxiu TVE Catalunya - Aniversari del túnel del Cadí


L'informe denuncia la visió eurocèntrica que propaga la falsa idea que la Unió Europea és el destí principal de les persones que migren.\nCentre històric d'Agadez, 2019. Foto: Oriol Puig\nLes polítiques d'externalització de fronteres a Níger són ineficaces, augmenten els perills per a les persones migrants i vulneren drets humans. Així ho afirma l'estudi "Níger gendarme d'Europa. Conseqüències de l'externalització de fronteres al Sahel ", que ha presentat avui Oxfam Intermón.\nL'informe analitza els efectes de l'externalització de la gestió migratòria a Níger, i assenyala a Espanya com un dels majors implicats en el dispositiu de control a la zona del Sahel.\nTambé analitza la desviació de fons europeus de desenvolupament cap a seguretat i revela els mecanismes existents d'expulsió, evacuació i deportació des d'Algèria i Líbia, a través de l'anomenat retorn voluntari i de campanyes de dissuasió sobre els perills de la migració.\nNíger, la 'frontera avançada' d'Europa al Sahel\nL'informe denuncia la visió eurocèntrica que propaga la falsa idea que la Unió Europea és el destí principal de les persones que migren, quan en realitat els desplaçaments intraafricanos suposen el 75% del total de les migracions de persones africanes.\nDes de 2015, la UE ha consolidat una política de contenció migratòria en països vulnerables i de trànsit del Sahel, que, encarregats de gestionar la immigració legal i lluitar contra la immigració irregular, s'han convertit en una "frontera avançada". Mitjançant inversió en seguretat, foment de deportacions i condicionalitat de l'Ajuda Oficial al Desenvolupament, Níger, principal corredor cap a Europa, exerceix de gendarme de la Unió, segons denuncia Oxfam Intermón.\n"La UE utilitza la seva ajuda oficial al desenvolupament com a moneda de canvi per instar els països amb menor capacitat de negociació a comprometre’s amb el fre migratori .Es tracta de la imposició dels interessos europeus mitjançant la "condicionalitat negativa" que, a més de vulnerar l'eficàcia de l'ajut, permet reduir-la si els tercers països no compleixen amb les exigències de la UE en matèria migratòria".\nResponsable de Desplaçament Global d'Oxfam\nNíger constitueix un espai en moviment en el qual l'externalització de fronteres europees té conseqüències diverses com la major vulnerabilitat per a les persones migrants per la clandestinitat creixent dels itineraris. Oxfam Intermón aporta i analitza altres afectacions a través de dos estudis de cas. D'una banda, a Agadez, representant la cruïlla de camins de les rutes africanes cap al nord i ara també cap al sud, on conflueixen les persones expulsades i / o adherides al retorn voluntari d'organismes internacionals i les que encara volen seguir cap a destinacions septentrionals. D'altra banda, també s'aborda el "fenomen de Kantché", unes mobilitats femenines de Níger a Algèria que llancen llum sobre com afecten les expulsions en comunitats locals.\nL'informe recull testimonis que exemplifiquen el patiment que genera aquesta política: "La meva dona m'esperava a casa, però fins a dia d'avui no sap on sóc. Vaig insistir en parlar amb ella, però no em van deixar. Està embarassada de dos mesos i només vull dir-li que estic viu ", explica un migrant de Costa d'Ivori al centre de trànsit de l'Organització Internacional de les Migracions a Agadez. Un altre, procedent de Libèria, relata una situació semblant. "El meu petit es va quedar allà (a Níger) perquè era nascut allí, com la mare, però com jo estava en situació irregular, em van abandonar al Sàhara".\nDONES I VIOLÈNCIES\nL'informe posa en dubte l'enfocament polític actual que prioritza la securitització en lloc del desenvolupament i que desprotegeix les persones en moviment, vulnerant els seus drets bàsics en nom de la contenció. Per això, també proposa recomanacions i mesures alternatives per a la gestió de les migracions a Níger a partir d'un enfocament de gènere.\n"Al llarg de la ruta, les dones pateixen tot tipus de violències, semblants a les que poden trobar totes les persones migrants, però sempre de forma més greu, ja siguin atracaments, agressions físiques, violacions o assassinats dels quals són de vegades víctimes o testimonis ", explica Garzón.\nSegons recull l'informe, moltes comenten que "a la ruta t’atraquen i si no tens diners et violen". Algunes afegeixen altres tipus de violència: "a la meva filla li van tallar la mà" o relaten experiències tràgiques: "la meva filla va morir a la ruta mentre viatjava amb els meus quatre fills". Altres evoquen la violència i les humiliacions sofertes al país veí: "A Algèria em van robar, em van fer despullar i es van emportar la meva roba".\nL'organització proposa recomanacions i mesures alternatives a la UE, a Espanya i els Estats africans i al Govern de Níger: " Cal efectuar un canvi de paradigma des de la UE i els governs africans perquè seguretat i desenvolupament posin les persones al centre, concebre la migració en clau positiva i vinculada al desenvolupament. Així mateix, fer servir els fons d'AOD europeus d’acord a la seva fi i sense vincle a la condicionalitat negativa i fomentar vies legals i segures en el marc dels acords entre la UE i els Estats africans ", afegeix Garzón.\nPortaveus disponibles per a entrevistes\nImatges d'Agadez https://intermon.resourcespace.com/?c=4307&k=c87e3bf06d


Les exportacions gironines baten tots els rècords i s'acosten als 6.000 milions d'euros - Diari de Girona\nLes exportacions gironines baten tots els rècords i s'acosten als 6.000 milions d'euros\nLes vendes de les empreses de la província a l'estranger creixen un 10% respecte al 2018, esperonades per la demanda de porcí a la Xina\nLes exportacions gironines han tornat a trencar tots els registres. Segons les últimes dades del Ministeri d'Indústria, el 2019 les empreses de la província van vendre un 10% més de productes a l'estranger que l'any anterior, una xifra que es tradueix en un volum total de 5.782 milions d'euros. Aquesta és la dada més alta de la història i evidencia que és a fora i no a dins de la província on les principals empreses hi fan els seus diners.\nEls bons números de les exportacions gironines durant l'any passat tenen nom propi: la Xina. La crisi porcina en aquell país, que ha sacrificat la meitat de la seva cabana de bestiar a causa de la pesta africana, ha multiplicat les exportacions de la carn de porc. Les càrnies, que sumades constitueixen el sector més potent de l'empresariat gironí, van facturar 1.745 milions d'euros en vendes a l'estranger i van arrossegar tot el sector agroalimentari fins a una xifra rècord de 2.610.3 milions d'euros en exportacions.\nLa Xina, segon soci comercial\nGràcies a aquestes vendes, el gegant asiàtic s'ha convertit en el segon soci comercial de les companyies exportadores de Girona, amb un volum de vendes de 511 milions d'euros, un 30% més que el 2018. Les dades del ministeri també revelen un augment de les importacions, però el saldo entre el que es ven i el que es compra està molt descompensat a favor de la primera opció, com ho demostren els 2.937 milions d'euros de diferència a favor de les exportacions. De fet, Girona és la tercera província que compta amb un saldo entre importació i exportació més favorable, només superada per La Corunya i Àlaba (Navarra té més bons números però computa com a comunitat autònoma). Això situa la província com una de les potències exportadores d'Espanya i la que ha registrat una major embranzida amb el 10,1% de creixement. A Barcelona la pujada ha estat del 2,4% (registrant 57.163 milions d'euros, de molt el major volum de tot l'Estat), mentre que a Tarragona ha estat del 3,4% i a Lleida de l'1,9%.\nEl sector agroalimentari és el més important, però no l'únic. La indústria química va augmentar un 2,8% les exportacions i va assolir 969,2 milions d'euros. En canvi, els fabricants de maquinària van vendre un 7% menys a l'estranger, i l'import registrat va ser de 490,3 milions d'euros. França segueix essent el principal soci comercial de les empreses gironines: durant el 2019 van col·locar al mercat gal productes per valor de 1.446 milions d'euros. Després de l'esperat segon lloc de la Xina ve el mercat italià amb 447 milions d'euros, seguit de l'alemany amb 367 milions d'euros, el portuguès amb 298 milions i el Regne Unit, amb 249 milions.\nVirus favorable, virus perjudicial\nTot i això, caldrà veure si aquesta empenta es manté amb el tombant de l'any. Perquè si un virus ha impulsat exportacions, un altre -el coronavirus- les pot afectar en negatiu. De moment, segons va recollir ACN, els empresaris ja alertaven que l'expansió del virus de Wuhan, i les mesures draconianes que ha imposat Xina per frenar-lo, ha refredat les comandes de carn aquest gener passat. I a tot això, també s'hi afegeix la incertesa de veure com pot afectar el nou acord comercial que han signat la Xina i els Estats Units. Les dades de comerç exterior que va publicar el ministeri recullen les dades del desembre (cosa que permet fer tot l'acumulat del 2019). Si es fixa la lupa només en aquest mes, les vendes gironines a l'exterior han crescut fins a un 19,8%. En concret, al desembre les empreses del territori han fet exportacions per valor de 466,8 milons d'euros. Per sectors, l'agroalimentari va créixer un 37,6% en vendes a l'exterior aquest desembre (amb exportacions per valor de 231,9 milions). Però la maquinària i els béns d'equip, per contra, van tancar el mes a la baixa.\nAgustí Sala/Gabriel Ubieto. Barcelona


Apartment Silvija Budva Montenegro - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 2.073 allotjaments a Budva.\nApartment SilvijaApartamentPrijevor b.b., Seoca, Budva, Montenegro, 85310 - Veure al mapaExcepcional10,0Basada en 3 comentarisApartment SilvijaVeure més fotos"The locations was perfect. Close To everything combineren wi..."DenisNetherlandsVeure més fotosVeure totes les 20 fotos\nConvenientment situat a Budva, Apartment Silvija és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Apartment Silvija ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen habitació familiar. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, escriptori, balcó/terrassa, insonorització, llits extrallargs (> 2 metres) per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Apartment Silvija és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Budva.


El Col·lectiu Ciutadella de periodistes parlamentaris es presenta en societat - comunicació21\nRedacció|2022-03-03T08:21:47+01:0015 setembre 2018|Comunicació21\nEl Parlament va acollir divendres la presentació pública del Col·lectiu Ciutadella – Associació de Periodistes Parlamentaris de Catalunya, creat al juny amb l’objectiu de dignificar el periodisme polític. “Hem vingut per acabar amb les pràctiques que ens han dificultat la feina els últims anys”, va dir el president de l’entitat, Rafa Garrido.\nEl primer acte va aprofitar per atorgar el Premi Col·lectiu Ciutadella, que en la primera edició ha reconegut la trajectòria de Josep Maria Martí Rigau i Lluís Falgàs, dos referents del periodisme polític i parlamentari a TV3 i TVE Catalunya.\nLa presentació va reunir el president de la Generalitat, Quim Torra; el president del Parlament, Roger Torrent; i la delegada del Govern espanyol a Catalunya, Teresa Cunillera, que al final de l’acte van participar en una roda de premsa conjunta.\nEl Col·lectiu Ciutadella està format per periodistes que treballen habitualment amb la informació política i parlamentària en l’àmbit català. La voluntat és dignificar el sector; afavorir l’activitat professional en l’àmbit parlamentari, governamental i polític; millorar-ne les condicions, i també fomentar el rigor, la professionalitat i la veracitat en la informació política.\nAbans de l’estiu, l’entitat va reunir amb la Mesa del Parlament i amb els diferents partits amb representació a la cambra per presentar-se i exposar les seves reivindicacions.\nCookies utilitzades en aquest ll


Pous de la Barraca del Sord – Patrimoni Existencial\nPous de la Barraca del Sord\nPublicat el 17 Novembre 2012 17 Novembre 2012 by Francesc Roma Casanovas\nPou de la Barraca del Sord\nEs troben al nord del Puig Drau, al bac del Vilar (41º 46’ 021 – 002º 20’ 788 – 1240).\nEl mapa de l’editorial Alpina dibuixa dos pictogrames corresponents a pous de neu en aquest indret, però nosaltres vàrem saber que hi havia un pou aquí gràcies a en Ramon del Boscàs, que ens va parlar d’un únic pou.\nEl primer pou és a tocar mateix de la barraca del Sord (vegeu pàgina 101), arran de pista. Presenta un clot molt poc definit i podria ser que fos esbotzat en el moment de construir la pista de desembosc. De tota manera, tenim seriosos dubtes que es tracti d’un autèntic pou.\nDel que no hi ha cap dubte és del que hi ha una mica més a llevant i per sobre de la pista (vegeu les coordenades més amunt). Aquest pou té forma ovalada i fa 6,40 m de diàmetre en el punt més ample i 4,20 en el més estret. Les seves parets són totes fetes amb pedra seca i la de la banda sud presenta tres nivells constructius clarament diferenciats i uns forats per suportar els empostissats que permetien la càrrega i descàrrega del pou. Aquesta paret conserva la màxima profunditat del pou: 6,5 metres.\nLes parets que conformen el pou estan fets amb un doble mur, un interior i l’altre exterior.\nEntrada prèvia Barraca del Sord\nEntrada següent Jaça Vella


Consorci per a la gestió dels Residus del Vallès Oriental: 15 anys de treball en xarxa | - Mollet a mà\nConsorci per a la gestió dels Residus del Vallès Oriental: 15 anys de treball en xarxa\nDivendres, 12 de juliol de 2013 | 20:22h\nAquest any celebrem els 15 anys de constitució del Consorci per a la Gestió dels Residus del Vallès Oriental, singladura que ha estat possible gràcies al consens polític, la col•laboració dels ens locals i el compromís i els esforços de molts ajuntaments. Factors determinants, que no podem menystenir, per dotar al nostre territori d’una gestió moderna i eficient dels residus que generem que ens han permès la implantació de la recollida selectiva arreu del territori i la dotació d’importants infraestructures de gestió i tractament dels residus a la nostra comarca.\nAvui que està en discussió l’autonomia i les competències municipals, els governs locals, som i hem de continuar sent una part activa i amb protagonisme en la gestió i tractament dels residus. El Consorci té un paper ben definit en aquesta qüestió, un paper que exerceix amb decisió i solvència, garantit l’efectivitat del servei, la seva qualitat i l’avaluació contínua.\nEl nostre model és estimat i respectat, són moltes les persones i institucions que s’interessen per conèixer la nostra gestió. L’agrupació ens ha permès fer una feina molt positiva, una feina que, segurament, de cap altre manera s’hauria pogut assumir. Així, tots els indicadors confirmen que la posada en marxa d’aquest servei públic de gestió directa, basat en la cooperació intermunicipal per mantenir l’equilibri territorial, s’ha traduït, primer, en un veritable mercat intern de serveis en interès dels ciutadans; i segon, en un estalvi de costos per als nostres consorciats, ja que el model defensa els principis de proximitat i suficiència.\nAquests resultats són els que ens estimulen a continuar treballant en favor de la gestió dels residus i de la mancomunitat dels serveis. En aquests moments de crisi no podem oblidar que el residu té una gran capacitat de generar treball, i això ho hem de potenciar establint nous objectius i conjugant els esforços i les voluntats dels integrants de l’ens. Continuarem endavant, creixent, avançant, innovant, planificant i aprofitant les sinergies, experiències i coneixement en pro de la sostenibilitat.\nDes del Consorci treballem i treballarem per potenciar l’associacionisme, aquesta forma d’entendre que junts som capaços de fer coses millors per tots plegats. Un treball de constància, de llarg recorregut, un treball en xarxa que ens enfortirà.\nGràcies a totes les entitats, empreses i a totes les persones que heu fet possible que el Consorci celebri 15 anys de la seva constitució.


Aniversari d'avui (16 març 2016) | Ma Volaille\nAniversari d’avui (16 març 2016)\nLa teva influència professional s’eleva amb el treball fiable d’aquest any. Enforteix i construeix suport per a un proper auge de guanys de dos anys (després de 9/9). Fes realitat els somnis personals. Genera un nou nivell amb el teu company (després de 9/1). Els eclipsis il·luminen canvis de direcció per als comptes conjuntes (3/23) i projectes íntims (9/16). Prioritza l’amor.\nPer treure profit, analitza com serà el teu dia: 10 el més fàcil, 0 el més desafiant.\nÀries (21 març-19 abril) – Avui és el 7 – Queda’t prop de casa els propers dos dies. Planifica i implementa els canvis que has estat esperant. Tingues en compte la direcció en la que vols prendre el teu treball creatiu. Actualitza els pressupostos per a incloure aquestes possibilitats.\nTaure (20 abril-20 maig) – Avui és el 7 – Surt de casa avui i demà. Estudia i practica. Explora una passió. Avança en els projectes a llarg termini. Atent a l’amor. Actualitza les estratègies per al futur.\nBessons (21 maig-20 juny) – Avui és el 7 – Més ingressos són possibles avui i demà. Impulsa els guanys. Compleix amb els pressupostos. Inverteix en la llar.\nCàncer (21 juny-22 juliol) – Avui és un 9 – Ganes força durant els propers dos dies. És hora de fer somnis realitat. Una bona notícia ve de lluny. Mantingues un registre detallat. Imagina’t resultats perfectes.\nLeo (23 juliol-22 agost). – Avui és un 6 – Seu en un lloc tranquil i sé productiu. És més fàcil acabar projectes vells avui i demà. Actualitza les estratègies financeres per al futur.\nVerge (23 agost – 22 setembre) – Avui un 8 – Relaxa’t amb amics avui i demà. Contempla beneficis a llarg termini. Gaudeix de la bellesa, la bondat, la felicitat i la salut, allà on es trobin. Diverteix-te amb els teus éssers estimats.\nLliura (23 setembre-22 octubre) – Avui un 8 – Concentra’t en la teva carrera durant els propers dos dies. Ets atraient l’atenció d’una persona important. L’impossible sembla assequible. Un cop de sort a llarg termini aterra en el teu camí.\nEscorpí (23 octubre-21 novembre) – Avui és el 7 – Explora un tema que et fascini avui i demà. Centra’t en el que és més autèntic. Un esforç de la comunitat rep una inesperada victòria. Aconsegueix ajuda per crear el teu somni.\nSagitari (22 novembre-21 de desembre) – Avui un 8 – Contribueix als comptes compartides avui i demà. Porta bé la comptabilitat. La idea boja d’un germà podria funcionar. Els viatges flueixen amb més facilitat.\nCapricorn (22 desembre-19 gener) – Avui és un 9 – La col·laboració podria créixer de forma inesperadament rendible en els propers dos dies. Una promesa feta ara és bona. No deixis res a l’atzar. La compassió és un factor molt important. Expressa el teu reconeixement i estima.\nAquari (20 gener-18 febrer) – Avui és el 7 – Centra’t en l’actualitat i en el treball futur. Altres exigeixen la teva atenció. Imagina’t la perfecció i delega en el que puguis.\nPeixos (19 febrer-20 març) – Avui és un 9 – Confronta un desafiament. Algunes de les millors idees succeeixen quan et diverteixes amb gent estimada a la natura. Aprofita un còp sobtat al teu favor.\nEls presidents dels Estats Units, abocats a l’oblit


Televisió de Catalunya podria incrementar el nombre de diades retransmeses\nLa CCCC treballa perquè TV3 i La Xarxa facin les retransmissions dels castells amb un acord amb «garanties jurídiques»\nImatge d'arxiu d'un castell del Concurs de Tarragona del 2016.\nActualitzada 04/05/2017 a les 10:06\nLa Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya (CCCC) juntament amb TV3 i La Xarxa treballen amb l'objectiu que les dues televisions puguin fer les retransmissions de les diades castelleres amb plena «garantia jurídica». Aquest mateix dimecres les parts s'han tornat a reunir per avançar en l’acord. Després de la polèmica oberta per la Colla Vella dels Xiquets de Valls i els Castellers de Vilafranca en l'assemblea del març pel nou conveni que havia de regular els drets d'imatge de les colles, la CCCC es mostra confiada en trobar un punt comú. Amb tot, la Coordinadora ha volgut deixar clar que els drets «són de les colles» i que es «negocien col·lectivament». Els rosats celebren els moviments per assolir un acord «acotat» i asseguren a l'ACN que no persegueixen un objectiu econòmic. De la seva banda, els verds estan oberts a arribar a una entesa però adverteixen que «no donarà un xec en blanc a ningú». TV3 no descarta incrementar el nombre de diades retransmeses en vistes a aquesta temporada.\nParal·lelament, fons de la CCMA expliquen a l'ACN que mantenen l'aposta pels castells a la graella i avancen que treballen amb La Xarxa per renovar aliança estratègica, que els «satisfà plenament». L'acord inclouria la coproducció de jornades, resums i el programa setmanal i no descarten incrementar el nombre de diades retransmeses.\nLa Vella aplaudeix la iniciativa\nLa Colla Vella dels Xiquets de Valls, que en el seu moment va alçar la veu perquè les colles castelleres també hi poguessin dir la seva, es congratula d'aquests moviments per arribar a un acord conjunt en ferm. Si bé els rosats lamenten no haver estat encara informats d'aquests primers passos, es mostren satisfets i valoren positivament la iniciativa.\n«Nosaltres vam aixecar la llebre; demanàvem que el tema es treballés seriosament i es resolgués aquest pas concret de la cessió dels drets dels castellers, a través d'un formulari o com sigui; ara s'està tractant i això és el que volíem», ha afirmat la vicepresidenta de la Vella i responsable de Relacions Públiques, Lurdes Quintero.\nAmb tot, la Vella de Valls demana a la CCCC que no quedi cap serrell obert i que en l'acord tot estigui ben «recollit» i «acotat», i que faciliti a les colles la proposta tant aviat com sigui possible per poder avaluar-ne el contingut detingudament. «Respectem que ells treballin», ha dit Quintero.\nEls rosats asseguren que en cap cas han perseguit un objectiu econòmic en aquesta discrepància sobre els drets en les retransmissions de les actuacions castelleres. «No tenim cap interès en pensar quant podríem cobrar, només volem que la cadena de drets sigui clara», ha conclòs.\nEls Verds descarten un «xec en blanc»\nEls Castellers de Vilafranca, al seu torn, estan pendents de reunir-se amb la CCCC per resoldre les condicions de la cessió de drets d'imatge. El president dels Verds, Joan Badell, ha insistit en què la colla està predisposada a arribar a una entesa però ha advertit que «no donarà un xec en blanc a ningú». «Que ens diguin per quants anys és la cessió de drets, per a quines diades i amb quina finalitat», ha demanat. Ha recordat així que hi ha actuacions on els ajuntaments també reclamen la cessió dels drets d'imatge, de manera que reclama una regulació clara per evitar «hipoteques» i malentesos en el futur.\nBadell ha reivindicat que «els drets han de ser de les colles i no de la coordinadora», i ha exigit que es respecti la «sobirania» de cada entitat. «El món avança, i els acords de fa 20 anys ja no serveixen», ha afegit, remarcant que la voluntat dels Verds és «ajudar» a resoldre una qüestió que defineix com a «complexa». El president dels Verds confia que hi haurà entesa per delimitar com es farà la cessió. De moment, a nivell intern la colla ja ha demanat als castellers que cedeixin individualment els drets a l'entitat i treballa per tenir la documentació de tots els integrants.\nPel que fa a les converses que la CCCC manté amb TV3 i la XAL, Joan Badell creu que és positiu que s'estigui gestant un acord amb les dues plataformes audiovisuals. «Nosaltres no posarem pals a les rodes per impedir cap retransmissió, al contrari», ha explicat, i ha defensat fermament la continuïtat de les transmissions televisives. Badell també veu amb bons ulls la continuïtat de la Damm a l'hora de patrocinar el món casteller, si bé insisteix que es manté a l'expectativa de conèixer el detall del conveni que es proposi per regular els drets d'imatge.\nLa Coordinadora de Colles Castelleres recorda que l‘acord pels drets televisius és «d’obligat compliment»\nLa Xarxa deixarà d'emetre diades castelleres\nGairebé un centenar de nous casos de coronavirus i sis morts més a Tarragona\nDues tarragonines, atrapades a Uganda i sense ajuda del govern espanyol\nRestaurants tancats mantenen la cuina i serveixen el menjar a domicili\n«El confinament pot afavorir l'augment del joc d'atzar en línia»\nEl Teatret del Serrallo es fa conte a les...\nTots els regidors d'Agramunt renuncien a la...\nEspectacles del Cirque du Soleil, entre les...\nIdentifiquen un fàrmac en fase clínica que b...\nUn web facilita que pagesos i ramaders puguin...\nUn total de 551 avis han mort en residències ...\nTips per ajudar al teu gos a suportar la...\nEl temps de de la finestra: jornada de sol i...\nPa de pessic, un clàssic fàcil de fer a la q...\nDues tarragonines, atrapades a Uganda i sense...


Marzà: 'Exportem projectes exemplars d'innovació educativa de Castelló a altres poblacions del territori'\nEl conseller d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, Vicent Marzà, i el regidor d'Educació de l'Ajuntament de Castelló, Enric Porcar, han presentat l'edició 2019 dels projectes educatius 'L'escola fa ràdio' i 'L'escola canta'. Aquests programes són recursos d'innovació centrats en el treball de valors de treball en equip i també per a desenvolupar competències en matèria plurilingüe.\nAquests dos projectes es van dur a terme el curs passat a la ciutat de Castelló de la mà de la Regidoria d'Educació en coordinació amb la Conselleria.\nSegons Enric Porcar, "l'experiència del primer any a Castelló va ser fantàstica i el balanç molt positiu per a l'alumnat, per això enguany hem treballat per implicar de nou les comunitats educatives de Castelló, però també hem treballat perquè altres poblacions hi participaren".\nEn aquest sentit, el conseller d'Educació, Vicent Marzà, ha destacat que "quan projectes com aquests funcionen tan bé a escala educativa i són capaços d'implicar i il·lusionar el professorat i l'alumnat, fem tots els possibles per desenvolupar-los encara més. Per això, aquest curs exportem 'L'escola canta' i 'L'escola fa música' a més poblacions del territori, per ser exemples d'innovació i models de l'escola en moviment que estem construint".\nEn total, 59 centres educatius de Castelló, la Vall d'Uixó i Benicarló participaran a 'L'escola fa ràdio'.\n'L'escola fa ràdio' té l'objectiu de potenciar l'ús oral i escrit del valencià entre l'alumnat en l'àmbit dels mitjans de comunicació; facilitar la creació de situacions comunicatives reals que n'activen l'ús i la creativitat, i familiaritzar l'alumnat amb les modalitats dels programes radiofònics.\nDurant el programa, els docents prepararan amb els seus alumnes un programa de ràdio que enregistraran amb l'ajuda d'un tècnic de so professional. El programa resultant serà emés per Ràdio UJI i estarà disponible en format podcast.\n'L'escola canta' es farà a 72 centres educatius de 26 poblacions. Pel que fa a les poblacions de les comarques de Castelló, es durà a terme el projecte a Castelló, Sant Joan de Moro, Benicarló, Albocàsser, Benassal, Catí, Culla, la Torre d'en Bessora, Vilar de Canes, la Salzadella, Tírig, Xert, Morella, Vilafranca, Forcall, Olocau, la Mata, Cinctorres, Portell de Morella, Castellfort, l'Alcora, la Vall d'Uixó i la Llosa. Així mateix, a les comarques d'Alacant s'hi sumen Alcoi, La Nucia i Polop.\nAixí, amb la implicació del professorat de música, els cors d'alumnes de cada centre prepararan un seguit de cançons per a fer un concert individual durant el curs 2018-2019. A més, com a cloenda del programa, es farà un concert conjunt dels centres de cada comarca.\nMarzà: 'Exportem projectes d'innovació educativa des de Castelló'