El nou Servei Valencià d'Ocupació i Formació, LABORA\nEl Servei Valencià d’Ocupació i Formació s’ha reinventat per a adaptar-se a les característiques del nou mercat de treball i a les necessitats de la ciutadania\nLlavors… què és LABORA?\nLABORA és el nou Servei Valencià d’Ocupació i Formació, en substitució del Servef. LABORA conserva les mateixes funcions que desenvolupava Servef i ofereix els mateixos serveis, però pretén ser un servei públic més modern, obert, pròxim i eficient.\nEl nou Servei Valencià d’Ocupació i Formació naix d’un procés participatiu, desenvolupat entre 2017 i 2018, que va permetre conèixer les seues necessitats reals de la ciutadania i les empreses per a adaptar el Servei Valencià d’Ocupació. El procés, en el qual van participar 1.602 persones i 104 empreses, va revelar l’opinió real que la població tenia del Servef.\nGràcies a aquest procés participativa, s’ha pogut conèixer les necessitats reals de la ciutadania i les empreses per a adaptar el Servei Valencià d’Ocupació.\nOferir serveis públics gratuïts que faciliten a les persones l’accés, el manteniment i la millora de l’ocupació, i proporcionar a les empreses les eines necessàries per a realitzar amb èxit processos de selecció de personal, en l’àmbit de la nostra Comunitat.\nLes persones usuàries han d’inscriure’s?\nSi ja estaves inscrit/a com a demandant d’ocupació en el Servef, no has de tornar a inscriure’t en LABORA. LABORA conserva la informació de les persones usuàries del Servef i no és necessari que realitzes una nova demanda, ni que hages d’aportar de nou les teues dades.\nPer què hem realitzat aquest canvi?\nLABORA pretén convertir-se en un referent de credibilitat, efectivitat i confiança en matèria d’ocupació i formació de qualitat per a les persones i les entitats ocupadores.\nLa nova marca comporta el compromís d’acompanyar aquest canvi de mesures reals i efectives per a millorar el servei públic. Entre aquestes mesures, està el nou model d’oficina, anomenat ESPAI LABORA, que va presentar a l’octubre la seua oficina pilot a Dénia, utilitzant la renovada imatge gràfica per a ampliar i reforçar el seu rol com a punt de trobada, reforçant la personalització del servei.\nAltres mesures que també acompanyen aquest canvi, i que ja s’estan duent a terme, són la incorporació en plantilla de 120 nous orientadors/as, la posada en marxa de les oficines mòbils, la territorialización de les polítiques d’ocupació a través del programa Avalem Territori o l’impuls a la contractació de persones joves aturades amb el programa Avalem Joves.\nQuin és el nou portal web?\nPer a atendre les necessitats la ciutadania, el nou Servei Valencià d’Ocupació i Formació, LABORA, ara compta amb una nova pàgina web (labora.gva.es), que substitueix al portal del Servef. El nou model és més àgil, modern, intuïtiu i fàcil d’usar. El portal està dividit en tres grans àrees: Ciutadania, Empreses i Entitats col·laboradores.\nPosted in Cercar treball, Espai Labora, Formació, Labora, Ocupació, Orientació, Servei Valencià d'Ocupació i Formació, Sin categoría and tagged #AraSomLABORA, #formacio, #Labora, #ocupacio, #orientacio, #SERVEF, #treball, Web.\n← Les TIC augmenten les possibilitats…\nEures t’ajuda a trobar un… →


Festa de la Verema. Benlloch\nWritten by comunautas on 03 November 2015 . Posted in Activitats\nLa Festa de la Verema té dues vessants: la primera respon a la intenció de posicionar Benlloch com a Municipi líder dintre del món professional, consolidant-se com una cita anual del sector (cellers, distribuïdors, comerços, restauració...) pel que fa al debat i l'intercanvi d'idees. El conjunt d'activitats per a professionals és anomenat Benlloch International Wine Meeting, perquè es convida a cellers Europeus a mostrar els seus productes i les seues tècniques de producció. També se sol convidar a ponents estrangers per explicar diverses temàtiques: Enguany un celler italià i una biòloga italiana. Estem molt satisfets d'aquesta part. Ens estem consolidant i el sector ho reconeix.\nLa segon vessant és la destinada al públic en general. En aquesta ocasió la pluja ens ha fet mal, sobretot perquè no podem avaluar la resposta de públic. La sua intenció és la d'establir un fòrum de trobada dels amants del món del vi, però també de les activitats culturals i festives en els pobles. Durant el cap de setmana ve molta gent que consumeix molt de vi i també va participar en multitud d'activitats entre les que destaquen els concerts i el teatre.\nL'estratègia general de la Festa de la Verema és de fer de Benlloch el poble referent de la IGP Vins de la Terra de Castelló, i de la futura DO. cal recordar que aquesta activitat va nàixer com un projecte amb suport PEU.\nFoto: Ajuntament Benlloch\nMés fotos en Mostra 2014


Notícies - EL PSC insta l'equip de govern a tornar als percentatges del 76-24% de les contribucions\nEL PSC insta l'equip de govern a tornar als percentatges del 76-24% de les contribucions\nDiuen que és inaccaptable que es culpi els veïns.\nEl PSC demana a l'equip de govern que retorni els percentatges de les contribucions especials en el 76-24% i que no delegui als veïns la mala gestió i la ineficàcia que ha demostrat l'equip de govern en la urbanització dels districtes. A més, troben 'inacceptable' que l'alcalde acusi als veïns dels retards i insten Recoder a demanar excuses i a reorientar els terminis d'urbanització i els plans de finançament.\nEls socialistes acusen l'equip de govern de fer de les contribucions especials un mercat de Calaf i marejar els veïns amb 4 canvis en els percentatges en només tres anys.\nTot plegat ho atribueixen a una falta de rigor i de mala gestió del govern municipal i a una ineficàcia, palpable, de l'empresa Promusa. Davant d'aquesta situació, consideren inaccepatble que els veïns que han hagut d'esperar més perquè se'ls urbanitzin els carrers, ara, hagin de pagar un percentatge superior. És per tot això que el primer secretari del PSC, Salvador Gausa, demana que les contribucions tornin al 76-24%:\nReclamem a l'equip de govern que torni el 76-24 i demani als veïns les excuses oportunes.\nRetreuen a l'alcalde que, ara, delegui les culpes de l'allargament dels terminis als propis veïns i insten Recoder a demanar perdó i a replantejar-se el finançament i els terminis d'execució. El PSC recorda que, en el seu moment, ja van alertar que un calendari de 4 anys era 'irrealitzable'.\nSobre la posició d'Esquerra Republicana, afirmen que els republicans demostren la 'feblesa' que tenen dins el pacte de govern que no els permet fer complir una de les seves promeses electorals com era tornar els percentatges inicials. Gausa creu que ERC està en una situació preocupant:\nEs demostra que ERC no té capacitat de corretgir les polítiques de CIU. No pot fer complir el que va prometre de tornar al 76-24%.\nDemanen que s'enceti una nova negociació amb els veïns, regnada, diuen, pel diàleg, dels costos del Pla Integral d'Urbanització dels districtes de la Floresta i Mira-sol amb una nova planficació de terminis.


Taller de CRM-ERP | Mas Carandell\nSessió sobre eines com els CRM (sistemes informàtics centralitzats de relació amb els clients) i els ERP (sistemes informàtics centralitzats de gestió interna de recursos), que han transformat la manera en què les empreses es relacionen, i avantatges de la seva implementació.\nVia aplicació Zoom. Al mateix dia rebreu per correu electrònic l'enllaç per accedir a la sala. Preinscripció oberta i obligatòria. Sessió que forma part del conjunt d'accions de sensibilització del programa Barcelona Digital Talent per difondre la realitat del sector TIC i l’augment d’oportunitats laborals que ofereix. El Departament de Polítiques Digitals i Administració Pública de la Generalitat de Catalunya i la Fundació Mobile World Capital, porten a Reus aquest programa amb la col·laboració de Mas Carandell i el Punt Òmnia Casal Cívic de Reus.


La Llibreta Viatgera: Massa de pizza\nPublicat per La Llibreta Viatgera a 10:00\nLa cuina es tracta d'això: provar receptes i acabar fent la que t'agrada més, una mica d'aquí i una mica d'allà...\nLes pizzes fetes a casa no es poden ni comparar amb les comprades, oi?\nBeth, lo important és trobar la recepta que agradi a casa i si aquesta és la etva, de ben segur que serà boníssima!! Una pregunta, que és la farina tipus esponja??? on la compres???\nJo també faig les pizzes a casa sempre i no tenen res a veure amb les que es compren!\nLes pizzes casolanes molt millor. Jo tampoc sé què és això de la farina d'esponja. On la compres?\nBeth, jo tampoc hi poso mantega ni llevat a la pizza! La farina tipus esponja quina és? No n'havia sentit parlar mai!!\nMolt bé! No hi ha res com una pizza feta a casa!\nLa farina tipu esponja o fluixa, s' obté dels grans de blat més tous, produint una farina de textura més fina i suau que la normal. Aquest tipus de farina absorbeix més humitat que la farina normal (500ml d' aigua per cada kg de farina). Realment no és la farina més indicada per fer masses de pa o massa de pizza gruixuda i no cruixent, sinó que és més indicada per rebosteria. A casa, però, com que ens agrada la massa fina i cruixent, utilitzo aquest tipus perquè m' agrada més la textura que s' obté, però normalment, s' utilitza farina de força per fer masses.\nLa varietat de la marca McDougalls que jo utilitzo no necessita llevat, jo tant la utilitzo en la massa de pizza com amb la coca de iogurt o les magdalenes, en les 3 preparacions (publicades aquí al bloc) he fet servir aquest tipus i he obtingut bons resultats.\nGemma, no hi ha punt de comparació, queden boníssimes!!\nEva, si, és una recepta que trenca una mica "les normes", però a casa agrada moltíssim! La compro a l' Evaristo, és l' únic lloc on l' he vist, però qualsevol que sigui per rebosteria ja serveix.\nIlleta, a més la massa es descongela de seguida, i va molt bé per farcir-la amb "restos" de nevera que no saps que fer-ne ;)\nGlòria, ja ho veus, és una altra manera d' anomenar la farina fluixa ;). Jo només l' he trobat amb un supermercat que hi ha al centre de Terrassa, però com ja li he comentat a l' Eva, qualsevol farina indicada per postres serveix.\nMercè, llegint diferents llibres, receptes i blocs, he vist que és bastant corrent posar-hi mantega, fet que em sembla curiós, a mi m' agrada més com queda feta amb oli.\nDemà per veure el Barça, pizza ;)!\nVoy probando masas de pizza, son incomparables con las compradas, haré la tuya, sigo en la busqueda.\ntotalment d'acord que com la pizza feta a casa no hi ha res, la provaré sense llevat amb aquesta farina que dius. si no trobo aquesta marca, una farina de rebosteria també serviria?\nT'asseguro que la farem ben aviat. quan parles de tasses, ens podries dir quin tipus de tassa, o més o més el pes??? moltes gràcies bonica.\nBravo per les receptes fàcils, senzilles i bones!!! Em sembla que jo la faig molt semblant... dic em sembla perque fa segles que no repeteixo i m'oblido... soc una iaiona ;D He, he!\nGràcies per deixar-me comentari; així he conegut el teu blog tant guapo!!!! :D Petons.\nTrota, ya me dirás que tal!\nManel, si, la farina de rebosteria t' anirà molt bé!\nParella, jo faig servir unes tasses de te, q no són tan gran com les de café amb llet, però la mida seria 4 mides de farina per una d' aigua. El pes, no l' he mirat mai, la pròxima vegada, la pesaré així podré donar una mida més exacte!\nNúria, vaig descobrir el teu bloc gracies a la Mercè, i tot sovint et passo a veure, em va bé per practicar el meu oblidat anglès!


El centre ofereix els següents estudis: ESO, Batxillerat, Formació Profesional i d'Altres Estudis.\nS'imparteix en dues línies la qual cosa garanteix una atenció molt més individualitzada tant als alumnes com a les famílies.\nAl centre es desenvolupen tres de les quatre modalitats que hi ha de batxillerat. I hi ha la possibilitat de cursar el batxillerat en tres cursos. Les modalitats s'hi poden cursar són: Humanitats i Ciències Socials, Ciències Naturals de la Salut i Tecnològic.\nEl centre compta amb una oferta de formació professional relacionada amb el sector de serveis a les empreses.\nHi podeu trobar oferta formativa de les famílies professionals de:\n• Administració i gestió.\n• Comerç i màrqueting.\n• Informàtica i comunicació.\nPer més informació féu clic al següent enllaç: http://fpvallbona.iescarlesvallbona.cat/\nD'altra banda, al centre s'hi realitza el curs de preparació per a la incorporació a grau supeior (CPIS), que permet accedir a un cicle formatiu de grau superior després d’haver realitzat un cicle de grau mitjà.\nA més a més, ofereix també un programa de qualificació professional inicial (PQPI) i formació professional ocupacional i continua.\nPenfriends 2015: Etwinning for ESO students\nThis course, 3rd ESO students are taking part in an international project where they exchange letters in English with students from Portugal, Poland, and Lithuania. So far they have started writing their letters and some of them have already got letters from their Portuguese penfriends!\nPenfriends 2015: Etwinning per a estudiants d'ESO\nAquest curs, els estudiants de 3ESO participen en un projecte internacional d'intercanvi de cartes en anglès amb estudiants de Portugal, Polònia, i Lituània. Ara ja han començat a escriure les seves cartes, i alguns ja han rebut cartes dels seus amics de ploma de Portugal!\nScrabble competition in the english classes\nDuring the last classes before Christmas, some of the school pupils are playing SCRABBLE in English. It's difficult, but it's also a motivating and meaninful way of learning vocabulary!\nCompetició de Scrabble a les classes d'anglès\nDurant les últimes classes abans de Nadal, alguns alumnes de l'escola juguen a SCRABBLE en anglès. És difícil, però també és una manera d'aprendre vocabulari ben motivadora!\nMarató xerrada sobre la diabetis i l'obesitat a 3er d'ESO\nAquest dijous es va fer una xerrada sobre la Marató d'enguany, dedicada a la diabetis i l'obesitat, per als alumnes de 3er d'ESO.\n125 grans lectors d'ESO participen aquest curs a l'Atrapallibres i Protagonista Jove\nL'Agnes, la Carmina i la Montse, professores del Departament de llengua catalana van donar el tret de sortida del programa de lectura Atrapallibres (1r ESO) i Protagonista Jove (2n, 3r i 4t ESO). El dimecres 18 de novembre, a les 18h, es va fer la reunió d'informació a les famílies. L'AMPA del centre subvenciona el projecte.\nAquest curs són 125 alumnes d'ESO els participants en aquests premis de lectura.\nXerrada sobre la SIDA a 4t d'ESO\n"PER UN FUTUR SENSE SIDA": Aquest és el títol de la xerrada que aquest divendres 11 de desembre ha vingut a fer, als alumnes de 4t d'ESO del nostre centre, un tècnic del departament de salut de l'Ajuntament de Granollers.\nHa resultat molt interessant perquè, entre altres coses, ha aportat dades de la nostra comarca.\nSortida 12 de novembre a sitges – 2n d'ESO\nEl passat 12 de novembre els alumnes de 2n d'ESO van anar a Sitges a visitar el Museu del Cau Ferrat. La visita va servir per conèixer la vida i l'obra de Santiago Rusiñol, un dels escriptors del Modernisme més importants del nostre país. Després de la visita, van fer un recorregut pel nucli antic de la població, en què van poder contemplar diversos edificis modernistes.\nEls alumnes, després de la sortida, han d'elaborar un treball en grup sobre Santiago Rusiñol i Sitges modernista.\nEl divendres 20 de novembre, alumnes del Vallbona de 1r i 2n d'ESO van fer un concert a l'Escola Ferrer i Guàrdia, el Concert de Santa Cecília, patrona de la música.\nAquest any els músics han estat: Ainara Aribau, Pol Oliveros, Alba Salomó, Issam, Marc Cerdà, Guillem Amargant, Laia Garcia, Anna Nieto, Eva JImenez; Andrea Martinez, Enric Paniagua, Roger Lopez, Gisela Gonzalez, Carlos Riesco, Mariona Grañó, Jhon Herrera, Jordi Gimenez, Xènia Robert, Manuela Gonzalez, Laia Vera i Ada Blasco.\nPer veure el programa i més fotos cliqueu aquí.\nSortida de literatura catalana de batxillerat\nEls alumnes han visitat l'antiga residència del poeta modernista Joan Maragall que en l'actualitat acull l'Arxiu Maragall, una secció de la Biblioteca de Catalunya.\nDesprés hem visitat la Universitat de Barcelona i hem fet una activitat a la biblioteca de la universitat per tal que puguin situar-se en el que va ser un dels llocs més significatius i emblemàtics per als joves modernistes.\nVenda de pastissos a 4t d'ESO\nCom ja és tradició al Carles Vallbona, els nostres alumnes de 4t d’ESO van començar el divendres passat amb la venda de pastissos per tal d’aconseguir diners per el viatge de fi de curs. Un cop més, han mostrat un gran nivell culinari, i professors i alumnes hem pogut gaudir d’un gran esmorzar.\nAquest any, la destinació escollida ha estat Dublín.\nTaller - 3r d'ESO Alimentació i cuina saludable\nAquest matí els nostres alumnes de 3r d’ESO han realitzat a la cantina del nostre institut un taller sobre alimentació i cuina saludable.\nAl llarg del taller, guiat per 3 xefs, els nostres alumnes han elaborat entrants, com humus o guacamole, riques amanides i postres diversos, com macedònia o taronges amb xocolata.\nEvidentment, el millor ha estat el tast posterior!\nSortida de tutoria - 4t d'ESO al Museu dels invents i les idees de Barcelona


Platja d'Aro dividirà la platja en vuit sectors per garantir el distanciament - Diari de Girona\nPlatja d'Aro dividirà la platja en vuit sectors per garantir el distanciament\nLa mesura s'afegeix a d'altres que ja havia anunciat l'alcalde, Maurici Jiménez, com el tall de l'avinguda s'Agaró totes les tardes d'estiu per fer-la per a vianants\nj.r. 14.05.2020 | 23:06\nLa platja Gran de Platja d'Aro plena de banyistes, una imatge que trigarà a repetir-se · Aniol Resclosa\nLa platja Gran de Platja d'Aro plena de banyistes, una imatge que trigarà a repetir-se\nPlatja d'Aro continua definint com serà un estiu marcat pel coronavirus. Es confirma el que ja va avançar l'alcalde, Maurici Jiménez, al Diari de Girona dimarts passat (el tall al trànsit de l'avinguda s'Agaró, el passeig central, per fer-lo peatonal totes les tardes) i ahir va trascendir a través de l'ACN que la platja es dividirà per sectors i es contractaran fins a 35 informadors per assegurar-se que els banyistes guardin distàncies. En el cas de la platja Gran s'aprofitaran les passeres per dividir-la (i no es col·locaran tanques o altres elements) i en sortiran un total de vuit sectors. Quan s'entri a la sorra per parar-hi la tovallola, tant si es fa sol com en grup, caldrà guardar una distància de 9 metres amb la resta.\nAquestes i d'altres mesures formen part d'un pla de xoc que inclou més de 40 accions econòmiques i socials per combatre els efectes de la covid-19, i que suma 4,2 milions d'euros. També preveu l'Ajuntament dotar de més espai per a terrasses o posar dispensadors d'hidrogel al carrer. Igualment es crearan dos nous aparcaments, un a la zona del parc dels Estanys i l'altre a l'antiga discoteca Paladium, després d'haver arribat a un acord amb els propietaris dels solars.\nLa gran obsessió de l'Ajuntament és que Platja d'Aro sigui vista com una destinació segura davant el coronavirus. La divisió sectoritzada de la sorra, per exemple, és una de les mesures que hi vol contribuir, aprofitant l'amplitud de la platja. En total, hi haurà vuit divisions, cadascuna de les quals farà entre uns 200 i 250 metres d'amplada. «A partir d'aquí, i en funció dels metres quadrats que hi hagi a cadascuna, calcularem quin pot ser l'aforament màxim», explicava Jiménez a l'ANC. No seran xifres tancades, perquè cada tram tindrà les seves especificitats. Tampoc es crearan sectors en funció de les edats, perquè l'alcalde pensa que les famílies han de poder estar juntes tant si hi van pares i fills com si també s'hi afegeixen els avis.\nAbans d'accedir a la sorra, els banyistes es trobaran amb un informador. En total, se'n contractaran fins a 35. També n'hi haurà passejant per l'eix comercial de la vila. L'informador dirà als banyistes si podran situar-se en aquell tram de platja o bé, en cas que estigui ple, els redirigirà cap a un altre. Es podrà parar la tovallola sol, en parella o bé en grup (en el cas de famílies, per exemple). Això sí, caldrà que tots aquells qui no vagin junts se separin 9 metres de la resta. La divisió per seccions no només es farà a la platja Gran. S'estendrà a la resta de platges i cales del municipi, on també s'hi situaran informadors. Jiménez explica que aquests mediadors dependran de l'àrea de Seguretat. «Si veuen que no es respecten les distàncies, que es fa un mal ús de la platja o que hi ha grups que s'ajunten, aniran advertint i fent de mitjancers; però si no se'ls fa cas, lògicament avisaran la Policia Local», precisava l'alcalde.\nA l'eix comercial la prioritat serà ampliar els espais per a vianants i donar més lloc a les terrasses. «Al centre hi havia aglomeracions que ara no poden existir», va subratllar l'alcalde. Per això, la proposta que va anunciar dimarts ja està confirmada i consensuada entre comerciants i restauradors: les terrasses se situaran damunt l'asfalt i la vorera serà 100% exclusiva per als vianants. La intenció és que a partir del migdia els cotxes ja no puguin passar per l'eix comercial, una avinguda de s'Agaró que quedarà tallada al trànsit entre l'Ajuntament i l'antic Magic Park. «D'aquesta manera, al matí garantim la lliure circulació i també el repartiment de mercaderies, i després, a partir de mitja tarda i sobretot durant la nit, la zona s'allibera de cotxes», concreta l'alcalde.\nL'ampliació d'espais per a vianants i terrasses es durà a terme arreu del municipi. Per això, se suprimiran zones blaves i ja s'està repintant part dels carrers. En paral·lel, i per compensar els aparcaments que es perdran, l'Ajuntament n'habilitarà dos de dissuasoris. El primer als Estanys i a Paladium. Totes aquestes mesures s'inclouen dins un pla de xoc econòmic i social contra el coronavirus, consensuat amb els diferents sectors del municipi. Inclou fins a 44 accions diferents.


Podeu perdre-ho tot, però guardeu la il·lusió.\nSense il·lusió..…que vos queda?\nPerò……….…encara queda il-lusió ?\nEncara queda il·lusió en el mon faller? Cóm, si no, podria haver-se fet realitat la creació de la nostra AGRUPACIÓ DE FALLES CAMINS AL GRAU ?\nQue és allò que mou a uns fallers ja experimentats, quasi de tornada de tot, a proposar un projecte nou de associació, d’unió de unes Comissions falleres al voltant d’un anhel de renovació, de canvi, de frescor, dins d’eixa estructura ferma i consolidada que son les Falles? I què es allò que mou a eixes Comissions a amollar cordes de norais preexistents i hissar veles cap a nous horitzons, cap a nous reptes?\nQuè és allò que els fa moure de la segura comoditat del `com sempre s’ha fet’ al `i perquè no canviar´? No cap dubte. És la il·lusió; la il·lusió d’un col·lectiu faller que està viu i que vol renovar-se, mirar endavant, buscar nous camins i buscar-los junts, en companyia, tots a una veu, agrupats.\nEn esta Agrupació, en este projecte il·lusionat, som tots el que hi estem i, per si de cas no hi estan tots els que son, la nostra mà està estesa, la nostra porta està oberta i, com diu una copla espanyola, al nostre llar: `…el foc està encès, la llenya crema…`\nPerò…… encara queda il·lusió en el mon faller? Podem dir ben alt que sí, encara en queda i la nostra AGRUPACIÓ DE FALLES CAMINS AL GRAU n’és un exemple.\nUn projecte així no s’escriu de la nit al matí…. Per molt de temps es venia parlant d’una inquietud, d’unes ganes de canvi, de començar una nova anadura. Es donaven moltes circumstancies comuns, moltes afinitats, molts llaços d’unió, moltes amistats consolidades al llarg del temps de pertinència a eixe estrany mon que és el mon faller. Es donava també una coincidència territorial, en quant a la demarcació i inclús administrativa per la preexistència d’un Sector dels establerts per la Junta Central Fallera, el de Camins al Grau. Havia ganes de fer un grup més reduït però més afí, més pròxim, més unit.\nI tot arriba, més tard o més prompte. Tot arriba, diuen, per a qui sap esperar. Aquella idea que s’havia estat madurant tant de temps demanava ja un pas més avant, un pas per a que fora una realitat.\nÉs així que un grup de quinze Presidents pensaren que ara era l’ocasió, que el part era imminent, que ja es trencaven aigües. Converses les va haver, clar que les va haver, reunions informals també, però tot anava ja rodat, tots pressentien que era el temps de, com dèiem abans, d’ “amollar cordes de norais preexistents i hissar veles cap a nous horitzons, cap a nous reptes”.\nI una nit, que semblava ser com un altra, un 19 de Juny de 2008, sent les 22:30 hores, es va perfeccionar la idea, el projecte. Es va ficar negre sobre blanc, signat i rubricat, allò que es va anomenar des del principi com AGRUPACIÓ DE FALLES CAMINS AL GRAU.\nTots els presents érem conscients de que estàvem fent història, eixa xicoteta història que és, en definitiva, la nostra, la del dia a dia. Una història que deixem ací, en el seu començament, sabent que no hi ha camí de tornada perquè no volem fer passos enrere, perquè volem seguir endavant.\nI endavant anirem amb l’ajuda de tots i del nostre Senyor……… que sabem que també és faller. Que ell ens il·lumine en el camí que un dia vam mamprendre. Així siga!\nLA PRESENTACIÓ AL PÙBLIC\nI una esplendorosa vesprada, un dijous 10 de Juliol de 2008, la nostra Agrupació va ser presentada en societat, a la societat valenciana, a la societat fallera. Hi havia expectació, hi havia curiositat per saber qui eren eixos atrevits que començaven un nou projecte, una nova aventura i en què consistia….\nEn eixe marc meravellós dels Jardins del Palau, en plena Fira de Juliol, es va presentar l’AGRUPACIÓ DE FALLES CAMINS AL GRAU, la nostra, la vostra Agrupació…… Estàvem tots els implicats como a xiquets amb sabates noves, plens de satisfacció, d’il·lusió, de ganes de fer coses noves…… Alguns continuem exactament igual i el dia que ens falten se’n anirem a casa.


La Guàrdia Civil ja ha detectat 500 enviaments\n2 min. Palma 06/09/2020 11:00\n651x366 En l'operació anomenada Erlenmeyer s'han intervingut 10 quilos d'estupefaents ja elaborats / ARA BALEARS En l'operació anomenada Erlenmeyer s'han intervingut 10 quilos d'estupefaents ja elaborats / ARA BALEARS\nLa Guàrdia Civil ha desmantellat a Menorca dos laboratoris de fabricació d'amfetamines, propietat d'un traficant que elaborava droga per comercialitzar-la per internet a tot Espanya per mitjà d'una empresa de paqueteria, segons ha informat aquest diumenge el cos. En l'operació anomenada Erlenmeyer s'han intervingut 10 quilos d'estupefaents ja elaborats, 150 litres de líquids i 26 quilos de productes químics sòlids per a l'elaboració de drogues.\nEl primer laboratori va ser descobert a principi de setmana a un habitatge del municipi d'Alaior. A partir de la troballa, la Guàrdia Civil va iniciar una investigació per identificar i detenir-ne el propietari. Quan els agents el van localitzar, van comprovar que exercia la mateixa activitat en una altra instal·lació que havia muntat a Ciutadella.\nEls laboratoris, segons explica la Guàrdia Civil, tenien tota mena d'aparells per fabricar drogues, com ara tubs d'assaig, matrassos, provetes, embuts o refrigerants. A més, disposava d'importants quantitats d'acetones, àcid clorhídrics, èter, cloroform i àcid acètic per elaborar les amfetamines.\nA més, adverteixen que el traficant tenia unes condicions de producció "precàries", per la qual cosa hauria pogut provocar danys a persones o habitatges adjacents. Alguns dels productes químics que van trobar són potencialment explosius si no es manegen de manera adequada.\nAixí mateix, van comprovar que el detingut oferia les drogues fabricades a consumidors que contactaven amb ell a través de les xarxes socials, als quals enviava els encàrrecs en paquets a diferents punts de l'Estat. En total, ja s'han trobat més de 500 enviaments, però la investigació continua oberta.


Guia per seguir les eleccions presidencials franceses a Internet\nEls diferents mitjans de la República analitzen tots els passos dels candidats a la presidència a menys d'una setmana dels comicis\nLAURA MUNTADA Barcelona 16/04/2012 20:05\n260x366 Nicolas Sarkozy i François Hollande Nicolas Sarkozy i François Hollande\nAquesta setmana –el 22 d'abril– se celebrarà a França l'esperada primera volta de les eleccions presidencials que permetrà escollir el que serà el nou mandatari de la República durant els pròxims 5 anys. La segona volta, amb els dos candidats més votats, tindrà lloc el dia 6 de maig. Després d'una intensa campanya electoral, els candidats per fi mesuraran les seves forces a les urnes.\nEl món es manté atent davant les presidencials franceses, que podrien marcar un abans i un després en la política internacional. Malgrat això, són els francesos els que realment es juguen el seu futur en aquestes eleccions. Davant la gran expectació pel pols entre el candidat socialista, François Hollande, i el conservador, Nicolas Sarkozy, les versions digitals dels mitjans francesos ofereixen als seus lectors un ventall de possibilitats per tal de no perdre detall de les eleccions presidencials a la República.\nEl diari 'Le Monde' ha creat un apartat especial que analitza tots els passos dels candidats minut a minut en la seva carrera cap a la presidència. A més, mostra els resultats dels últims sondejos a partir d'un gràfic i fa una comparació esquemàtica molt completa dels programes electorals de cada candidat. Pels més indecisos, el mitjà permet que els seus lectors contestin a un qüestionari per conèixer quin seria el candidat més pròxim a les seves necessitats.\nEls periodistes del diari 'Le Figaro', a més d'actualitzar constantment un espai sobre les eleccions, han complementat la informació amb vídeos i una infografia que presenta els perfils dels diferents candidats amb les dades més personals com l'edat, la professió dels seus pares i el nombre de fills. En la pàgina web del diari també s'hi pot trobar la comparació dels programes electorals i un baròmetre que analitza la popularitat dels candidats a la xarxa.\nLa cadena radiofònica 'France Info' també ha obert en la seva web un subapartat que explica detalladament tots els passos sobre les presidencials. A més, els internautes poden accedir a un seguit d'infografies que, d'una manera clara, donen una pinzellada a cada un dels temes clau que preocupen la societat francesa com l'educació, l'ocupació o l'habitatge. S'explica, també, a partir de gràfics, el perfil de cada un dels candidats i, a més, els que visitin la pàgina podran escoltar diferents talls de veu relacionats amb les imminents eleccions.\nLa versió francesa del 'Huffington Post' segueix també tots els moviments de la campanya electoral, tot i que el que destaca en la seva web és el seguit d'articles d'opinió escrits per diferents sociòlegs, periodistes i polítics que analitzen les presidencials franceses. Pels més curiosos, el 'Huffington Post' publica els nom de les pel·lícules preferides dels candidats com, per exemple, 'Lolita' per Nicolas Sarkozy o 'Brave Heart' per Marine Le Pen, entre d'altres.\nEl setmanari 'Le Point' fa un repàs molt variat de les eleccions presidencials. La web ofereix la informació de cada un dels candidats, els seus programes i la seva agenda, per tots aquells que vulguin assistir als actes de campanya. A més, els internautes podran veure diferents galeries d'imatges que donen una ullada als candidats, els expresidents de la República o les diferents fites històriques de França.


Mor un home mentre treballava en una finca agrícola de Piera - Regió7\nMor un home mentre treballava en una finca agrícola de Piera\nLa víctima és un home de 59 anys, de nacionalitat marroquina i veí del municipi\n16·07·21 | 14:05\nUn cotxe dels Mossos d'Esquadra Mossos\nEls Mossos d'Esquadra de la comissaria d'Igualada han rebut avui l'avís, a les 8:58 hores, que un home havia quedat atrapat sota un tractor en una finca agrícola de Piera. Tot apunta que el tractorista estava fent tasques agrícoles en una zona de vinyes quan per causes desconegudes el tractor ha bolcat.\nQuan els serveis d'emergència han arribat al lloc han trobat el conductor atrapat sota el vehicle i no han pogut fer res per salvar-li la vida. La víctima és un home de 59 anys, de nacionalitat marroquina i veí de Piera.\nAl lloc dels fets s'hi han traslladat diverses patrulles de la comissaria d'Igualada, dotacions dels Bombers de la Generalitat i unitats del Sistema d'Emergències Mèdiques.\nEls mossos han posat els fets en coneixement del jutjat d'instrucció en funcions de guàrdia d'Igualada i del Departament d'Empresa i Treball, d'acord amb els procediments habituals en accidents laborals amb víctimes mortals.


Traducció de textos en la combinació català-kirundi: Barcelona | LinguaVox\nEsteu cercant una agència de traducció a Barcelona o una empresa de traducció que presti els seus serveis de traducció a Barcelona? Des que va iniciar la seva activitat l'any 2000, LinguaVox ha traduït milions de paraules en més de 1500 combinacions de llengües, com ara la de català-kirundi, per a clients particulars, pimes, institucions i grans empreses.\nNomés treballem amb els millors professionals. Tots els nostres traductors i intèrprets de català-kirundi són parlants nadius de/d' kirundi i experts en els seus camps d'especialitat. A més, comparteixen els nostres valors: fidelitzar els clients mitjançant la millora continua, la cerca de la perfecció i l'excel·lència.\nEl vostre projecte de traducció de textos en la combinació català-kirundi està en les millors mans\nEls nostres lingüistes tenen estudis universitaris superiors, normalment en traducció i interpretació; viuen o tenen contacte quotidià amb els seus països d'origen i les seves llengües maternes, i estan en disposició de traduir al/a l' kirundi el vostre projecte de traducció de textos.\nLa majoria dels nostres traductors de Barcelona i d'altres llocs són especialistes en traduccions tècniques, jurídiques, mèdiques o empresarials. El vostre projecte de traducció de textos en la combinació català-kirundi sonarà tan natural en kirundi que el lector no percebrà que la llengua de partida era el català.\nEn les combinacions d'«idiomes exòtics» o amb molt pocs traductors, és possible que la traducció hagi de passar per l'anglès. En aquest cas, n'informem primer el client. Per regla general, sempre que els documents originals també estiguin disponibles en anglès, és millor optar per una traducció en la combinació anglès-kirundi, ja que serà més econòmica i més ràpida.


Diversos centenars de persones mostren el seu rebuig que aquesta cartera «caigui en mans del feixisme»\n03 de d’abril del 2021. 18:47\nEl president de Múrcia, Fernando López Miras, ha fet efectiva aquest dissabte una remodelació del seu Govern per donar entrada a la Conselleria d’Educació i Cultura a la diputada autonòmica trànsfuga de Vox, Mabel Campuzano, i a l’alcalde de Iecla, Marcos Ortuño, del PP, a la de Presidència, Turisme i Esports.\nEs pot recordar que l’entrada al Govern regional de Campuzano es produeix després que els tres diputats autonòmics expulsats de Vox votessin en contra de la moció de censura presentada per PSOE i Ciutadans per desallotjar el PP de l’Executiu.\nEl vot en contra d’aquests tres diputats expulsats de Vox –Campuzano, Francisco José Carrera i Juan José Liarte– amb tres diputats expulsats de Ciutadans més va ser crucial per evitar que la moció prosperés a la Comunitat, impedint que sumés la majoria necessària.\nEls tres exdiputats de Ciutadans, Isabel Franco, Vall Miguélez i Francisco Álvarez, van passar també a ocupar càrrecs de consellers al Govern regional.\nDiversos centenars de persones han secundat la concentració de la Plataforma per l’Educació Pública, l’anomenada ‘Marea Verda’, davant la seu del Govern regional per mostrar «el seu ferm rebuig» que la Conselleria d’Educació i Cultura «caigui en mans del feixisme». Així ho han expressat amb càntics i pancartes en al·lusió al partit Vox, antiga formació de la que serà, a partir d’aquesta tarda, nova consellera d’Educació i Cultura de la Regió de Múrcia, María Isabel Campuzano.\nLa concentració, que ha sigut secundada pels sindicats UGT i CCOO i per les formacions de PSRM i Unides Podem, ha comptat amb el lema ‘L’Educació Pública no es ven, es defensa’ i els ‘hashtags’ ‘#SomosMásDeCuatro’, ‘#LaPúblicaNoSeVende’ i ‘#LaLibertadEsPública’.\nPer al coordinador autonòmic de Podem i diputat nacional per Unides Podem, Javier Sánchez Serna, la concentració «cobra encara més sentit després de l’atemptat terrorista de l’extrema dreta contra la seu de Podem a Cartagena, un atemptat que només ha sigut possible normalitzant certs discursos de l’odi i blanquejant aquesta extrema dreta».\nSánchez Serna s’ha preguntat «¿qui pot blanquejar més l’extrema dreta que qui la posa a l’Executiu regional?» i ha afegit que avui «López Miras ha consumat la infàmia entregant l’educació i la cultura de la Regió de Múrcia als ultres».\nPer la seva banda, el diputat socialista Antonio Espín ha remarcat que la concentració d’avui «és la resposta de la societat, que es nega en rotund que l’educació i la cultura caiguin en mans del feixisme. Serem l’única comunitat autònoma a deixar l’educació i la cultura en mans de la ultradreta».


Faif/11/ca - Wiki de Softcatalà\n11. Codi Obert\nAl novembre del 1995, Peter Salus, un membre de la Free Software Foundation i autor del llibre A Quarter Century of Unix (Un quart de segle de Unix), que fou publicat al 1994, va entrar en contacte amb els membres de la llista de distribució de correus electrònics "system-discuss" del projecte GNU. Salus, que havia estat assignat responsable de la conferència, volia informar als companys hackers sobre la Conferència sobre Programari Redistribuible Lliurement que s'havia de celebrar a Cambridge, Massachussets. Marcada pel Febrer del 1996 i patrocinada per la Free Software Foundation, la trobada prometia ser la primera conferència d'enginyeria dedicada exclusivament al programari lliure i, com a mostra d'unitat amb els programadors de codi lliure, agraïa que se li fessin arribar documents sobre "qualsevol aspecte de GNU, Linux, NetBSD, 386BSD, FreeBSD, Perl, Tcl/tk, i d'altres eines per les quals el codi és accessible i redistribuible." En Salus va escriure:\nEn els últims 15 anys, el codi lliure de baix cost ha esdevingut omnipresent. Aquesta conferència posarà en contacte implementadors de força tipus diferents de codi lliurement redistribuible i distribuïdors d'aquest programari (en diferents mitjans). Hi haurà tutorials i documents d'arbitratge, a la vegada que objectius del Linus Torvalds i el Richard Stallman.(110)\nUna de les primeres persones a rebre el correu electrònic d'en Salus fou el membre del comitè de la conferència Eric S. Raymond. Tot i que no era pas cap de projecte ni gerent de cap companyia, com ho eren la majoria dels altres membres de la llista, el Raymond s'havia construït una impecable reputació a la comunitat hacker com a persona que més havia contribuït al GNU Emacs i com a editor del The New Hacker Dictionary, un llibre basat en el fitxer que circulava ja feia una dècada per la comunitat de hackers anomenat Jargon File.\nPer al Raymond, la conferència era un esdeveniment benvingut. Tot i haver estat actiu al Projecte GNU durant els vuitantes, Raymond s'havia distanciat del projecte al 1992, queixant-se, com molts d'altres abans que ell, l'estil de "micro-gestió" de l'Stallman. "En Richard va deixar anar una crítica àcida en relació a que jo feia modificacions no autoritzades quan estava netejant les llibreries LISP de l'Emacs", recorda. "Això em va frustrar tant que vaig decidir que no volia treballar amb ell mai més."\nTot i la situació, en Raymond va romandre actiu a la comunitat de codi lliure. Tan és així que quan en Salus va suggerir una conferència en la que intervindrien l'Stallman i el Tolvalds com a conferenciants estrella, en Raymond va secundar la idea amb entusiasme. Amb l'Stallman representant als més antics i més savis dels hackers de l'ITS/Unix, i en Torvalds representant els més joves i més enèrgics hackers de la comunitat Linux, la parella indicava una mostra d'unitat que podia ser beneficiosa, especialment per a hackers joves (per sota dels 40 anys) com en Raymond. "Tenia un peu a cada banda," diu en Raymond.\nQuan va arribar la conferència, la tensió entre tots dos camps havia esdevingut palpable. Tot i això tots dos grups tenien una cosa en comú: la conferència era la seva primera oportunitat de reunir-se amb el noi prodigi finlandès en persona. Sorprenentment, en Torvalds va demostrar ser un conferenciant atent i afable. Amb un accent suec molt dissimulat, en Torvalds va sorprendre els membres de l'audiència amb un ràpid, modest i divertit enginy .(111) En Raymond recorda que encara fou més sorprenent la voluntat d'en Torvalds de criticar obertament d'altres hackers prominents, incloent-hi el més destacat de tots, en Richard Stallman. Cap al final de la conferència, la manera de fer del Torvalds, mig hacker mig irreverent estava guanyat davant la manera de d'altres conferenciants més joves i més grans.\n"Fou un punt d'inflexió," rememora Raymond. "Abans del 1996 en Richard era l'únic candidat creïble per ser líder ideològic de la cultura hacker. La gent que no estava d'acord no ho deien en públic. La persona que va trencar aquest tabú fou en Torvalds."\nEl trencament definitiu del tabú arribaria cap al final de la presentació. Durant una reflexió sobre el creixent domini del mercat de Microsoft Windows, o un tòpic similar, Torvalds va admetre ser un fan del programa de presentacions PowerPoint de Microsoft. Des de la perspectiva dels puristes del programari de l'antiga escola allò era com si un Mormó parlés orgullós de la seva col·lecció de whisky a una església. Des de la perspectiva del Torvalds i la seva creixent banda de seguidors, era simplement sentit comú. Perquè menysprear el programari propietari que valia la pena? Ser hacker no implicava patir. Ser hacker volia dir acabar la feina amb eficiència.\n"Fou una cosa xocant", recorda en Raymond. "Un altre cop, ell ho podia dir perquè durant el 1995 i el 1996 estava adquirint ràpidament una gran reputació."\nStallman, per la seva part, no recorda cap tensió a la conferència del 1996, però recorda haver sentit més tard la fiblada de l'èxit obtingut per Torvalds a la conferència. "Hi havia una cosa a la documentació de Linux que aconsellava que la gent imprimís els estàndards de programació de GNU i els estripés en trossos ben petits," diu l'Stallman recordant un exemple. "Molt bé, o sigui que no està d'acord amb algunes de les nostres convencions. Està bé, però va escollir una manera especialment molesta de fer-ho saber. Hagués pogut dir simplement 'Així és com em sembla que que hauríeu d'indentar el vostre codi.' Bé. No hagués hagut hostilitat en les seves paraules."\nPer al Raymond, la calorosa recepció que d'altres hackers van donar als comentaris de'n Torvalds simplement va confirmar les seves sospites. La línia divisòria que separava els desenvolupadors de Linux i els desenvolupadors de GNU/Linux era bàsicament generacional. Molts hackers de Linux, com en Torvalds, havien crescut en un món de programari propietari. Si no era que un programa era clarament inferior, la majoria no veia gaires raons per posar fronteres només per tal com es llicenciava. En algun lloc de l'univers del codi lliure s'amagava un programa que tard o d'hora es convertiria en una alternativa de codi lliure al PowerPoint. Fins llavors, perquè envejar la iniciativa de Microsoft de desenvolupar el programa i reservar-se'n els drets?\nCom a antic membre del Projecte GNU, en Raymond va notar una creixent tensió entre l'Stallman i en Torvalds. A la dècada posterior a haver llençat el projecte GNU, l'Stallman s'havia construït una terrible reputació com a programador. També s'havia creat una reputació d'intransigent, tant pel que fa al disseny de programari com al que fa a la gestió de personal. Poc abans de la conferència del 1996, la Free Software Foundation experimentaria una renuncia de gent a gran escala, de la que es va donar la culpa en gran part a l'Stallman. Brian Youmans, un membre actual de la FSF contractat per Salus al començament de les renuncies, recorda l'escena: "Va haver-hi un moment en que el Peter [Salus] era l'únic membre de l'equip de direcció que treballava a la oficina."\nPer al Raymond, l'abandonament simplement confirmava una sospita creixent: endarreriments recents, com el del HURD (kernel) i problemes recents com l'enfrontament Lucid-Emacs, reflectien problemes normalment associats amb la gestió de projectes de programari i no amb el propi desenvolupament d'aquests programes. Poc després de la Freely Redistributable Software Conference (Conferència sobre el programari de lliure redistribució), el Raymond va començar a treballar en el seu propi projecte mascota, una utilitat de popmail anomenada "fetchmail". Utilitzant una característica de'n Torvalds, en Raymond va llençar el seu programa amb la promesa d'actualitzar-lo tant ràpidament i sovint com fos possible. Quan els usuaris van començar a enviar informes d'errors i suggeriments de millora, en Raymond va comprovar que el codi resultant era sorprenentment robust, tot i que en un principi pensava que aquesta manera d'actuar crearia un gran embolic. Analitzant l'èxit de la manera d'encarar el problema de'n Torvalds, en Raymond va publicar un anàlisi ràpid: En Torvalds havia creat un model evolutiu sense planificació central a base d'utilitzar Internet com si fos una càpsula de Petri i el brutal escrutini de la comunitat hacker com a forma de selecció natural. En Torvalds havia creat un model evolutiu lliure de planificació central.\nA més a més, Raymond va arribar a la conclusió que Torvalds havia trobat una manera de trencar la llei de Brooks. La llei de Brooks, que va ser publicada per primera vegada per Fred P. Brooks, cap de projecte del sistema operatiu OS/360 d'IBM i autor del llibre The Mythical Man-Month (1975), sostenia que incorporar desenvolupadors a un projecte només produïa endarreriment en el projecte. En Raymond creia que el programari, com la sopa, necessitava un número limitat de cuiners, com la majoria de hackers. És per això que va sentir que aquell treball tenia quelcom de revolucionari. Convidant més i més cuiners a la cuina, en Torvalds havia trobat una manera de fer el programari millor.(112)\nEn Raymond va posar les seves observacions sobre paper. En va fer una dissertació i la va exposar ràpidament davant d'un grup d'amics i veïns al Comptat de Chester, Pennsylvania. Anomenada "The Cathedral and the Bazaar", la dissertació contrastava la manera de dirigir projectes del Projecte GNU amb la manera de fer-ho del Torvalds i els hackers del kernel. Raymond diu que la resposta va ser entusiàstica, però no tant entusiàstica com la que va rebre al Linux Kongress de la primavera del 1997, una reunió d'usuaris de Linux d'Alemanya.\n"Al Kongress, em van ovacionar dempeus al final de la presentació," recorda en Raymond. "Vaig considerar-ho significatiu per dues raons. En primer lloc perquè significava que estaven emocionats pel que estaven sentint. En segon perquè significava que estaven emocionats tot i la barrera lingüística que havia tingut la xerrada."\nEn Raymond va acabar convertint la seva dissertació en un assaig, també anomenat "The Cathedral and the Bazaar." L'assaig prenia el nom de l'analogia central de'n Raymond. Els programes GNU eren "catedrals," impressionants monuments a la ètica hacker amb una planificació central i construïts per resistir el pas del temps. Linux, per altra banda, era més com un "gran bazar sorollós," un programa desenvolupat a partir de la incontrolada dinàmica descentralitzada d'Internet.\nAmbdues analogies portaven implícita una comparació entre Stallman i Torvalds. Mentre que Stallman servia com a model clàssic d'un arquitecte de catedrals -- un bruixot de la programació capaç de desaparèixer durant 18 mesos i tornar amb una cosa com el Compilador GNU C -- en Torvalds era més com un genial organitzador de sopars entre amics. Torvalds havia creat un model de desenvolupament deixant a d'altres dirigir les discussions de disseny de Linux i entrant en les discussions només quan feia falta arbitri, un model que reflectia la seva manera de fer. Des de la perspectiva de'n Torvalds la tasca principal del gestor de projecte no era pas imposar control, sinó permetre que les idees continuessin fluint.\nEn Raymond ho resumia així: "Crec que el hack més intel·ligent i conseqüent del Linus no fou la construcció del kernel Linux, sinó la invenció del model de desenvolupament Linux."(113)\nAl resumir els secrets de l'èxit en a gestió de Torvalds, el mateix Raymond havia aconseguit una gran feta. Un dels membres de l'audiència al Linux Kongress era Tim O'Reilly, editor de O'Reilly & Associates, una companyia especialitzada en manuals de programari i llibres relacionats amb el programari (i editor d'aquest llibre en anglès). Després de sentir la dissertació del Raymond, O'Relly ràpidament va convidar-lo a tornar a presentar les seves idees a la conferència inaugural de Perl de la companyia, aquell mateix any a Monterey, California.\nTot i que se suposava que la conferència es centrava en Perl, un llenguatge d'Scripts creat pel hacker de Unix Larry Wall, O'Reilly va assegurar al Raymond que a la conferència es parlaria de d'altres tecnologies de programari lliure. Donat el creixent interès comercial que tenia Linux i Apache, un popular servidor web lliure, O'Reilly confiava utilitzar l'esdeveniment per fer publicitat del rol del programari lliure en la creació de la totalitat de la estructura d'Internet. Des de bons llenguatges per programar pàgines web, com perl o Python, fins a programes menys visibles com BIND (the Berkeley Internet Naming Daemon), una eina que permet als usuaris reemplaçar els antics números IP per noms de domini fàcils de recordar (com softcatala.org). O sendmail, el programa de gestió de correus electrònics més popular d'Internet. El programari lliure havia esdevingut un fenomen emergent. Com una colònia de de formigues creant un bonic formiguer granet a granet, la única cosa que faltava a la comunitat era la consciència d'ella mateixa. O'Relly va veure en la xerrada del Raymond una bona manera d'inspirar aquesta consciència pròpia, per fer entendre que el desenvolupament del programari lliure no començava i acabava amb el Projecte GNU. Els llenguatges de programació com el Perl i el Phyton i el programari d'Internet com el BIND, el sendmail i l'Apache demostraven que el programari lliure ja era omnipresent i influent. També va assegurar al Raymond una acollida fins i tot més càlida que la que havia tingut al Linux Kongress.\nO'Relly tenia raó. "Aquesta vegada en van ovacionar dempeus abans de començar la xerrada," diu el Raymon rient.\nTal com s'havia predit, l'auditori estava ple de gent, no només hackers, sinó també amb d'altres persones interessades en el creixent poder del moviment del codi lliure. Un contingent que incloïa un grup de Netscape, l'empresa de Mountain View (Califòrnia) que estava en aquells moments en els últims passos de la seva batalla amb Microsoft per al mercat dels navegadors.\nIntrigats per la dissertació del Raymond i ansiosos per recuperar la quota de mercat perduda, els executius de Netscape van tornar a casa amb el missatge aprés. Uns mesos després, al Gener del 1998, la companyia va anunciar el seu pla per publicar el codi font del seu vaixell insígnia, el navegador web Navigator, amb l'esperança de gaudir de suport hacker en el seu posterior desenvolupament.\nQuan el gerent de Netscape Jim Barksdale va citar l'assaig "The Cathedral and the Bazaar" del Raymond com d'una gran influència en la decisió de la companyia, va convertir a la vegada en Raymond en una celebritat hacker. En Raymond, decidit a no malgastar la seva oportunitat, va viatjar a l'oest per ser entrevistat, aconsellar als executius de Netscape i prendre part a la festa de celebració de la publicació del codi font del Netscape Navigator. El nom en codi del codi font era "Mozilla", un nom que feia referència per una banda a la grandària del codi -- 30 milions de línies de codi -- i per altra a la seva herència. El Mozilla era una derivació propietària del Mosaic, el navegador creat per Marc Andreessen a la Universitat d'Illinois, i era una altra prova que a l'hora de construir nous programes els programadors preferien desenvolupar a partir de programes anteriors que fossin modificables.\nEstant a Califòrnia, en Raymond també va aconseguir incloure-hi una visita al VA Research, una companyia amb base a Santa Clara que venia estacions de treball amb el sistema operatiu Linux preinstal·lat. Tal com es va convenir la trobada fou curta. La llista de convidats incloïa el fundador de VA, Larry Augustin, un parell de treballadors de VA i Cristina Peterson, presidenta del Foresight Institute, una institució de Silicon Valley especialitzada en nanotecnologia.\n“L'agenda de la trobada va veure's reduïda a un punt: Com prendre avantatge de la decisió de Netscape que segurament seguirien d'altres companyies?” En Raymond no recorda la conversa que se'n va derivar, però sí que recorda el primer problema que es va plantejar. Tot i els grans esforços que havia fet l'Stallman i d'altres hackers per a recordar a la gent que la paraula "free", que en anglès pot tenir doble sentit, feia referència a llibertat (lliure), i no al preu (gratis), el missatge no aconseguia penetrar. La majoria d'executius de negocis, un cop sentint el terme per primer cop, interpretaven la paraula com a sinònim de "cost zero", deixant-se d'interessar per qualsevol altre missatge que n'aclarís el significat. Fins que els hackers no trobessin la manera de sobrepassar aquesta dissonància cognitiva, el moviment del codi lliure encarava una pendent important, fins i tot desprès de Nescape.\nPeterson, la organització del qual havia estat activament interessada en potenciar la causa del programari lliure, va oferir-ne una alternativa: open source (codi obert).\nMirant enrere Peterson diu que va arribar al terme codi obert mentre discutia la decisió de Netscape amb un amic de la indústria de les relacions públiques. No recorda si fou ella la que va treure el terme o si el va agafar d'un altre amic, però si que recorda que a l'amic no li va agradar el terme.(114)\nDurant la trobada, diu Peterson, la resposta fou dramàticament diferent. "Em feia respecte suggerir-ho," recorda Peterson. "No coneixia prou bé el grup en què em trobava, així que vaig començar informalment, sense subratllar que fos un nou terme." A sorpresa de Peterson, el terme es va enganxar. Al final de la conversa la majoria dels assistents,incloent el Raymond, semblaven satisfets amb el terme.\nEn Raymond diu que no va utilitzar el terme "Codi Obert" com a substitut de Programari Lliure fins un dia o dos després de festa de presentació del projecte Mozilla, en una trobada sobre el Programari Lliure programada per O'Reilly. O'Reilly va anomenar la trobada "the Freeware Submit" i diu que volia dirigir l'atenció dels mitjans i dels assistents cap a d'altres projectes que valien la pena i que influïren en la decisió de Netscape per a fer públic Mozilla. "Tota aquella gent tenien moltes coses en comú, i estava sorprès que no es coneguessin els uns als altres," diu O'Reilly. "també volia que el món sabés quin era l'impacte que la cultura del programari lliure ja havia fet. La gent no coneixia gran part de la tradició del programari lliure."\nAl crear la llista de convidats, O'Reilly va prendre una decisió que tindria conseqüències polítiques a llarg termini. Va decidir limitar la llista de desenvolupadors de la costa est com Wall, Eric Alman (creador de sendmail) i Paul Vixie (creador de BIND). Va haver excepcions, és clar: En Raymond, resident a Pennsylvania, que ja era a la ciutat gràcies al llançament de Mozilla, de seguida va gaudir d'una invitació. també ho va fer Guido van Rossum, creador de Python i resident a Virgínia. "Frank Willison, el meu editor en cap i el millor en Phyton a la companyia, va invitar-lo sense consultar-ho abans amb mi," rememora O'Reilly. "Estava content de tenir-lo allà, ara bé, quan vaig començar només pretenia una trobada a nivell local."\nPer a alguns observadors, la negativa a incloure el nom de l'Stallman a la llista es podia qualificar com una ofensa. "Vaig decidir no anar-hi per aquesta causa," diu en Perens recordant la trobada. Raymond, que hi va anar, diu que va demanar la inclusió de l'Stallman sense èxit. El rumor que era una ofensa va guanyar força degut al fet que O'Reilly, l'amfitrió, havia discutit obertament amb l'Stallman sobre els drets intel·lectuals dels manuals del programari. Anteriorment a la trobada, l'Stallman havia argumentat que els manuals sobre programari lliure havien de ser lliurement copiables i modificables, com els propis programes. O'Reilly, entretant, va argumentar que un mercat de valor afegit per a llibres propietaris incrementava la utilitat del programari lliure fent-lo més accessible a una comunitat més gran. Els dos havien discutit fins i tot sobre el títol de l'esdeveniment. L'Stallman insistia en el concepte "Programari Lliure" davant del terme "Freeware", que tenia menys caire polític.\nMirant enrere, O'Reilly no creu que la decisió de deixar fora de la llista de convidats a l'Stallman fos una ofensa. "En aquell temps, no m'havia trobat mai amb en Richard en persona, però en els nostres correus electrònics, s'havia mostrat inflexible i no semblava tenir cap intenció d'entrar en un diàleg. Volia estar segur que la visió de l'GNU era representada a la trobada, i per tant vaig convidar a John Gilmore i Michael Tiemann, als que coneixia personalment i dels qui coneixia que eren apassionats sobre el valor de la llicència GPL, però que a la vegada semblaven més disposats a entrar en una discussió d'arguments a favor i en contra sobre els punts forts i els punts dèbils dels projectes de programari lliure i les seves tradicions. Donat l'enrenou que va provocar tot plegat, desitjaria haver convidat també al Richard, però no crec que la meva equivocació s'hagués d'interpretar com una falta de respecte pel projecte GNU o pel Richard en persona."\nOfensa o no, tant O'Reilly com Raymond diuen que el terme "codi obert" va aconseguir suport de suficients assistents com per considerar-ho un èxit. Els assistents van compartir idees i experiències i van explorar com millorar la imatge del programari lliure. Un dels punts claus era com donar a conèixer l'èxit del programari lliure, en particular dins del reialme de la infraestructura d'Internet, en comptes de remarcar el desafiament que suposava el GNU/Linux per a Microsoft Windows. Però de la mateixa manera que en la trobada a VA, la discussió va girar ràpidament cap als problemes associats a la denominació Programari Lliure. O'Reilly, l'amfitrió de l'esdeveniment, recorda un insignificant comentari de Torvalds, que estava a la trobada.\n"Linus acabava de mudar-se al Silicon Valley en aquells moments, i va explicar que feia poc que s'havia assabentat que "free" tenia dos significats, Free com "lliure" i Free com "gratis", en anglès."\nMichael Tiemann, fundador de Cygnus, va proposar una alternativa al problemàtic terme "programari lliure": sourceware. "Ningú es va mostrar massa content amb el terme," recorda O'Reilly. "És llavors quan Eric va llençar el terme 'open source' (Codi Obert)."\nTot i que el terme va atraure a uns quants, el suport per canviar el terme a la terminologia oficial no era ni molt menys unànime. Al final de la conferència, els assistents van sotmetre els tres termes a votació -- free software, open source o sourceware. 9 dels 15 assistents van recolzar "open source" segons O'Reilly. Tot i que alguns encara li trobàven problemes al terme, tots els assistents estaven d'acord a fer-lo servir en futures discussions amb la premsa. "Volíem sortir amb un missatge solidari," diu O'Reilly.\nEl terme no va trigar gaire a incorporar-se al lexicó nacional. Poc després de la xerrada O'Reilly va dur els assistents a una conferència de premsa en la que hi havia periodistes del New York Times, el Wall Street Journal i d'altres publicacions importants. Pocs mesos després la cara del Torvalds va aparèixer a la portada de la revista Forbes, mentre al reportatge interior hi havia les cares de l'Stallman, Larry Wall (creador de Perl), i Brian Behlendorf, cap de projecte d'Apache. El codi obert havia obert les portes als negocis.\nPer Tiemann, assistent a la trobada, el missatge solidari era el més important. Tot i que la seva companyia havia tingut força èxit venent eines de programari lliure i serveis, era conscient de la dificultat que afrontaven els altres programadors i emprenedors.\n"No hi ha cap dubte que l'ús de la paraula 'free' era confús en moltes situacions," diu en Tiemann. "El concepte Codi Obert es posicionava per ell mateix com a amigable per als negocis i sensible a les necessitats empresarials. El concepte Programari Lliure es posicionava com una qüestió moral. Per bé o per mal vam creure que oferia més avantatges alinear-se amb el grup del Codi Obert."\nLa resposta de l'Stallman al nou terme "Open Source" va trigar en arribar. Raymond diu que l'Stallman considerar adoptar el terme durant un breu temps, per acabar descartant-lo. "Ho sé perquè vaig tenir-hi conversacions directes sobre això," diu Raymond.\nCap al final del 1998, l'Stallman s'havia posicionat: Codi Obert, tot i que ajudava a l'hora de comunicar avantatges del programari lliure, també encoratjava als oradors a rebaixar la importància de la llibertat del programari. Donada aquesta relació, l'Stallman continuaria utilitzant el terme Programari Lliure.\nA la LinuxWorld Convention and Expo del 1999, un esdeveniment organitzat pel Torvalds, com una "festa de presentació" per a la comunitat Linux, l'Stallman va resumir la seva posició i va implorar als seus companys hackers que no piquessin l'ham del compromís fàcil.\n"Degut a que hem demostrat tan com podem fer, no hem pas de desesperar-nos per treballar amb empreses o posar en compromís els nostres objectius," vas dir l'Stallman durant una de les taules rodones. "Deixem als altres que ofereixin i nosaltres acceptarem. No hem de canviar el que estem fent per aconseguir que ens ajudin. Pots anar fent pas a pas vers a un objectiu i eventualment l'assoliràs. O pots prendre una mesura a mitges, que vol dir que ja mai faràs el següent pas i per tant mai assoliràs l'objectiu."\nFins i tot abans de la LinuxWorld, l'Stallman mostrava un creixent interès per aconseguir suport dels seus companys més conciliadors. Uns mesos desprès del Freeware Submit, l'O'Reilly va fer la seva segona conferència anual sobre Perl. Aquesta vegada l'Stallman es trobava entre els assistents. Durant una taula rodona que parlava sobre la decisió d'IBM d'utilitzar el servidor web de programari lliure Apache dins la seva oferta comercial, l'Stallman va agafar el micròfon destinat a l'auditori i va aturar el desenvolupament de la sessió amb una acusació contra un dels conferenciants, John Ousterhout, creador els llenguatge de seqüències Tcl. L'Stallman va anomenar "paràsit" de la comunitat de codi lliure a l'Ousterhout, ja que venia una versió propietària de Tcl mitjançant una nova empresa, Scriptics. "No crec que Scriptics sigui necessària per a la existència continuada de Tcl," va dir l'Stallman mig cridant als companys de l'audiència.(115)\n"Fou una escena força lletja", recorda Rich Morin de Prime Time Freeware. "John ha fer algunes coses força respectables: Tlc, Tk, Sprite. Ha fet una gran contribució."\nTot i les seves simpaties per l'Stallman i per la posició de l'Stallman, Morin va sentir empatia per aquells que tenien problemes degut al comportament discordant de l'Stallman.\nLa sortida de to de l'Stallman a la conferència de Perl faria modificar momentàniament la posició d'un altre potencial simpatitzant, Bruce Perens. Al 1998, Eric Raymond va proposar posar en marxa la Iniciativa per al Codi Obert (Open Source Initiative o OSI), una organització que controlaria l'ús del terme Open Source i en faria una definició per empreses interessades a fer els seus propis programes. Raymond va reclutar en Perens per a fer un esborrany de la definició.(116)\nEn Perens dimitiria més tard de la OSI, expressant el seu desacord amb el fet que l'organització s'havia construït en oposició a l'Stallman i la FSF. Tot i així, mirant enrere i en referència a la necessitat d'una definició del programari lliure externa a la Free Software Fundation, en Perens entén perquè d'altres hackers senten encara la necessitat de distanciar-se. "M'agrada i admiro Stallman de veritat," diu en Perens. "Crec que en Richard faria millor el seu treball si tingués més autocontrol. Això inclou que marxi del programari lliure durant un parell de mesos."\nLes energies mono maníaques de l'Stallman farien poc per contraatacar l'èxit de les relacions públiques del codi obert i els que l'encapçalaven. A l'Agost del 1998, mentre la companyia productora de xips Intel comprava una part del venedor d'GNU/Linux RedHat, un article sobre la notícia al New York Times descrivia la companyia com a resultat d'un moviment "conegut alternativament com a programari lliure o codi obert."(117) Sis mesos més tard, un article sobre Ordinadors Apple proclamava en el títol de l'article que la companyia adoptaria el programari de "codi obert" Apache.(118)\nTal moment va coincidir amb el creixement de companyies que activament defensaven del nom de "Codi Obert". A l'Agost del 1999, Red Hat, una companyia que ara s'anunciava com a "codi obert", estava venent accions al Nasdaq. Al desembre, VA Linux (abans VA Research) va fer pujar la seva sortida a borsa fins a límits històrics. Obrint a 30 dòlars per acció, el preu de l'acció va pujar fins als 300 dòlars a la venda inicial, de la que van baixar només fins als 239 dòlars. Els inversors que van tenir la sort de comprar al començament i mantenir-se fins al final van tenir un increment de valor de les seves accions de 698%, un rècord al Nasdaq.\nUn dels afortunats inversors era Eric Raymond, que havia rebut 150.000 accions de la companyia com a membre de la seva direcció des del llançament de Mozilla. Al·lucinat a l'adonar-se que el seu assaig constatant la manera de fer de l'Stallman i el Torvalds li havia proporcionat 36 milions de dòlars potencials en accions, en Raymond feu un assaig que continuava l'anterior. En aquest assaig en Raymond parlava de la relació entre l'ètica hacker i la salut monetària:\nEls periodistes em pregunten sovint aquests dies si penso que la comunitat Open Source es corromprà per la influència del gran capital. Els dic el que penso, que és: la demanda comercial de programadors ha estat tan intensa durant tant temps que tothom que pot ser distret pels diners ja és fora. La nostra comunitat s'ha seleccionat a ella mateixa per donar-li importància a aconseguir d'altres coses, l'orgull propi, la passió artística i tots dos junts.(119)\nAmb independència de si aquests comentaris reduïssin les sospites de que Raymon i d'altres integrants del codi obert simplement es trobaven en això pels diners o no, van donar a conèixer el missatge del codi obert: L'única cosa que necessites per a vendre el concepte del programari lliure és una cara amigable i un missatge sensible. En comptes de lluitar contra els caps del mercat, com havia fet l'Stallman, en Raymond, en Torvalds i d'altres nous líders de la comunitat hacker havien adoptat una política més relaxada, ignorant el mercat en algunes àrees i adaptant-s'hi en d'altres. En comptes d'imitar el rol dels expulsats de l'escola, ells havien jugat al joc de les celebritats, magnificant el seu poder en el procés.\n"En els seus pitjors dies en Richard creia que Linus Torvalds i Jo conspiràvem per segrestar la seva revolució," diu en Raymond. "El fet que en Richard refusi el terme codi obert i la seva deliberada creació d'una fissura ideològica, en la meva manera de veure-ho, té relació amb una barreja d'idealisme i de territorialitat a parts iguals. Hi ha gent que creu que és només un problema d'Ego del Richard. Jo no ho crec. Crec més aviat que s'associa tant a ell mateix amb la idea del programari lliure, que qualsevol atac a la idea és per a ell un atac personal."\nIrònicament, l'èxit del codi obert i dels seus representants com en Raymond no faria disminuir el rol de líder de l'Stallman. Si de cas, el que va fer és donar a l'Stallman nous seguidors per a convertir. Tot i això, la càrrega de territorialitat de l'Stallman és feixuga. Hi ha numerosos exemples de l'Stallman fent ús de les seves armes més com un hàbit que com un principi: el seu rebuig inicial del kernel Linux, per exemple, o la seva actual negativa a aventurar-se fora del reialme de les qüestions del programari com a figura política que és.\nI de la mateixa manera, com al recent debat sobre codi obert també mostra, en els moments en els que Stallman utilitza les seves armes, normalment sempre troba una manera d'aconseguir guanyar terreny gràcies a això. "Un dels principals trets del caràcter de l'Stallman és que mai desespera," diu Ian Murdock. "S'esperarà una dècada a que la gent faci seus els seus arguments, si és aquest el temps que els pren."\nMurdock considera aquesta natura irrendible a la vegada refrescant i valuosa, Segurament l'Stallman no serà més el líder en solitari del moviment del programari lliure, però encara és el referent de la comunitat del programari lliure. "Sempre saps que serà consistent en les seves opinions," diu en Murdock. "La majoria de la gent no és així. Estiguis o no d'acord amb ell, has de respectar la seva consistència."


Obert el termini per sol•licitar ajudes pels llibres escolars | Ràdio Palafolls\nHome Economia Obert el termini per sol•licitar ajudes pels llibres escolars\nMarc Ferri , setembre 17, 2013\t / 1190 0\nDes d’ahir dilluns es poden demanar a l’àrea de Serveis Socials les ajudes pels llibres escolars. El termini de presentació de sol•licituds acabarà el dia 30 de setembre.\nTots els demandants hauran de passar per l’Àrea de Serveis Socials, on s’informarà de la documentació necessària en cada cas. Judit Puig, educadora social de l’Ajuntament, explica que el primer requisit és que el sol•licitant, independentment d’on estudiï, estigui empadronat a PLF.\nDesprés de rebre totes les demandes d’ajudes, es valoraran i es resoldran.\nTenint en compte que el curs ja ha començat i que per tant tothom ja té els llibres escolars d’aquest curs, un altre requisit imprescindible és incorporar a la documentació aportada el tiquet o factura dels llibres de text d’enguany.\nPer a més informació i per obtenir tota la documentació necessària us podeu dirigir a l’Àrea de Serveis Socials ubicada al Punt d’Informació, al c/ Francesc Macià, 2, primer pis. Es recomana no esperar a l’últim moment per formalitzar la demanda d’ajuda, ja que hi ha certa documentació a presentar i el procés no pot prorrogar més enllà del dia 30.\n1500 persones han visitat ja l’exposició de Fèlix Cardona a Malgrat\nConscienciació contra la violència de gènere a les bosses del pa


Espai d'atenció a la ciutadania\n[ Identificació ]\nInici > Tràmits > Altres tràmits > Sol·licitar l'exercici de limitació de tractament\nCessions d'espais i material\nSol·licitar l'exercici de limitació de tractament\nAquest tràmit us permet sol·licitar-nos que limitem el tractament de les vostres dades, si es compleix alguna de les condicions següents:\na) Cas que impugneu l'exactitud de les dades personals, durant un termini que ens permeti verificar-ne l'exactitud.\nb) El tractament és il·lícit i us oposeu a la supressió´ de les dades personals i, en lloc de suprimir-les, ens sol·liciteu que se’n limiti l’ús.\nc) Si nosaltres ja no necessitem les dades personals per a les finalitats del tractament, però` vostè les necessita per formular, exercir o defensar reclamacions.\nd) Si us heu oposat al tractament per motius relacionats amb la vostra situació´ particular d’acord amb l'article 21, apartat 1 del Reglament (UE) 2016/679, mentre es verifica si els motius legítims que ens emparen per tractar les dades prevalen sobre els de vostè.\nAquest dret és personalíssim i ha de ser exercit pel propi interessat o un tercer per representació, davant el responsable del tractament.\nPer Internet: cal que empleneu la sol·licitud.\nPresencialment: a l'Oficina d'Atenció Ciutadana. Podeu descarregar prèviament la sol·licitud i portar-la emplenada. Només cal portar l'original, sense còpies.\nLa petició s'atendrà en el termini màxim d'un mes a comptar des de la recepció de la sol·licitud o des del dia en què, si és el cas, s'hagin esmenat els errors de la sol·licitud. Aquest termini es podrà prorrogar en dos mesos més, tenint en compte la complexitat i el nombre de sol·licituds.\nDelegada de Protecció de dades.\nSi transcorregut el termini màxim d'un mes a comptar des de la recepció de la sol·licitud, no s'hagués rebut de manera expressa resposta a la petició, l'interessat pot interposar la reclamació que preveu l'article 16 de la Llei 32/2010, de l'1 d'octubre, de l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades, per iniciar el procediment de tutela dels drets.\n* Llei 32/2010, de l'1 d'octubre, de l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades.\n* Llei 39/2015, d’1 d’octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.\n* Reglament (UE) 2016/679 del parlament europeu i del consell, de 27 d'abril de 2016, relatiu a la protecció de les persones físiques pel que fa al tractament de dades personals i a la lliure circulació d'aquestes dades i pel qual es deroga la Directiva 95/46/CE\n* Llei orgànica 3/2018, de 5 de desembre, de protecció de dades personals i garantia dels drets digitals.\nSi limitem el tractament de les vostres dades personals d’acord amb l’establert en lletra a) , amb excepció´ de la seva conservació´, aquestes dades només es poden tractar amb el vostre consentiment, o per formular, exercir o defensar reclamacions, o per tal de protegir els drets d'una altra persona física o jurídica, o per raons d’interès públic important de la Unio´ o d'un determinat estat membre.\nCas que hagueu obtingut la limitació del tractament i abans de que l’aixequem limitació sereu degudament informat.\nCom a responsables del tractament, excepte que sigui impossible o suposi un esforç desproporcionat, comunicarem la limitació del tractament de les vostres dades a cadascú dels destinataris als que haguem comunicat les vostres dades personals\nSi disposa de IdCat Mòbil, DNI electrònic, Cl@ve, pin24h o equivalent ha de seleccionar l'opció "Formulari electrònic (amb idCat Mòbil, DNI-e, cl@ve)".\nEn el cas de que utilitzi un certificat digital pot seleccionar l'opció "Formulari electrònic (amb sistema Vàlid Signatura)" o "Formulari electrònic (amb AutoFirm@)". Aquesta darrera opció requereix validació amb AutoFirm@. Si no se li obre aquesta aplicació comprovi que tingui habilitada l'opció de finestres emergents i/o descarreguis AutoFirm@.\nFormulari electrònic (amb AutoFirrm@)\nFormulari electrònic (amb IdCat Mòbil, Dni-e, cl@ve)\nFormulari electrònic (amb sistema Vàlid Signatura)\nFormulari en suport paper\nInici | Tràmits | Carpeta ciutadana | Portal de transparència


MN 72: Discurs del foc de Vacchagotta (Català) - Majjhima Nikāya - SuttaCentral\n← MN 71 MN 74 →\n72. Discurs del foc de Vacchagotta\nAixí ho he sentit: Una vegada, el Benaurat s’estava a Sàvatthi, al monestir d’Anathapíndika del Bosc de Jeta. Aleshores, el mendicant Vacchagotta va anar trobar el Benaurat i el va saludar. Després d’adreçar-li unes paraules amables i cordials, es va asseure a prop seu. Quan es va haver assegut, el mendicant Vacchagotta va dir al Benaurat:\n—El venerable Gótama sosté la teoria «en veritat aquest món és etern i la resta són falsedats»?\n—No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat aquest món és etern i la resta són falsedats».\n—I doncs, el venerable Gótama sosté la teoria «en veritat aquest món no és etern i la resta són falsedats»?\n—No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat aquest món no és etern i la resta són falsedats».\n—El venerable Gótama sosté la teoria «en veritat aquest món és finit i la resta són falsedats»?\n—No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat aquest món és finit i la resta són falsedats».\n—I doncs, el venerable Gótama sosté la teoria «en veritat aquest món és infinit i la resta són falsedats»?\n—No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat aquest món és infinit i la resta són falsedats».\n—El venerable Gótama sosté la teoria «en veritat l’ànima i el cos són idèntics i la resta són falsedats»?\n—No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat l’ànima i el cos són idèntics i la resta són falsedats».\n—I doncs, el venerable Gótama sosté la teoria «en veritat l’ànima i el cos són diferents i la resta són falsedats»?\n—No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat l’ànima i el cos són diferents i la resta són falsedats».\n—El venerable Gótama sosté la teoria «en veritat el Realitzat existeix després de la mort i la resta són falsedats»?\n—No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat el Realitzat existeix després de la mort i la resta són falsedats».\n—I doncs, el venerable Gótama sosté la teoria «en veritat el Realitzat no existeix després de la mort i la resta són falsedats»?\n—No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat el Realitzat no existeix després de la mort i la resta són falsedats».\n—El venerable Gótama sosté la teoria «en veritat el Realitzat existeix i no existeix després de la mort i la resta són falsedats»?\n—No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat el Realitzat existeix i no existeix després de la mort i la resta són falsedats».\n—I doncs, el venerable Gótama sosté la teoria «en veritat el Realitzat ni existeix ni no existeix després de la mort i la resta són falsedats»?\n—No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat el Realitzat ni existeix ni no existeix després de la mort i la resta són falsedats».\n—Com és que quan li he preguntat al venerable Gótama si sosté la teoria «en veritat aquest món és etern i la resta són falsedats», m’ha dit: “No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat aquest món és etern i la resta són falsedats»”? I com és que quan li he preguntat al venerable Gótama si sosté la teoria «en veritat aquest món no és etern i la resta són falsedats», m’ha dit: “No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat aquest món no és etern i la resta són falsedats»”?\nCom és que quan li he preguntat al venerable Gótama si sosté la teoria «en veritat aquest món és finit i la resta són falsedats», m’ha dit: “No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat aquest món és finit i la resta són falsedats»”? I com és que quan li he preguntat al venerable Gótama si sosté la teoria «en veritat aquest món és infinit i la resta són falsedats», m’ha dit: “No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat aquest món és infinit i la resta són falsedats»”?\nCom és que quan li he preguntat al venerable Gótama si sosté la teoria «en veritat l’ànima i el cos són idèntics i la resta són falsedats», m’ha dit: “No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat l’ànima i el cos són idèntics i la resta són falsedats»?” I com és que quan li he preguntat al venerable Gótama si sosté la teoria «en veritat l’ànima i el cos són diferents i la resta són falsedats», m’ha dit: “No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat l’ànima i el cos són diferents i la resta són falsedats»”?\nCom és que quan li he preguntat al venerable Gótama si sosté la teoria «en veritat el Realitzat existeix després de la mort i la resta són falsedats», m’ha dit: “No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat el Realitzat existeix després de la mort i la resta són falsedats»”? I com és que quan li he preguntat al venerable Gótama si sosté la teoria «en veritat el Realitzat no existeix després de la mort i la resta són falsedats», m’ha dit: “No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat el Realitzat no existeix després de la mort i la resta són falsedats»”?\nCom és que quan li he preguntat al venerable Gótama si sosté la teoria «en veritat el Realitzat existeix i no existeix després de la mort i la resta són falsedats», m’ha dit: “No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat el Realitzat existeix i no existeix després de la mort i la resta són falsedats»”? I com és que quan li he preguntat al venerable Gótama si sosté la teoria «en veritat el Realitzat ni existeix ni no existeix després de la mort i la resta són falsedats», m’ha dit: “No, Vaccha, jo no sostinc la teoria «en veritat el Realitzat ni existeix ni no existeix després de la mort i la resta són falsedats»”?\nÉs perquè el venerable Gótama hi veu algun inconvenient, que no adopta cap d’aquestes teories?\n—«El món és etern», Vaccha, és una desviació especulativa, un entrebanc especulatiu, un parany especulatiu, una contorsió especulativa, un retorçament especulatiu, una soga especulativa que comporta sofriment, baralles, problemes, enfervoriments, i no porta al desinterès, al desapassionament, a l’aturament, a l’apaivagament, a la comprensió, al desvetllament, a la cessació.\n«El món no és etern», Vaccha, és una desviació especulativa, un entrebanc especulatiu, un parany especulatiu, una contorsió especulativa, un retorçament especulatiu, una soga especulativa que comporta sofriment, baralles, problemes, febre, i no porta al desinterès, al desapassionament, a l’aturament, a l’apaivagament, a la comprensió, al desvetllament, a la cessació.\n«El món és finit», Vaccha, és una desviació especulativa, un entrebanc especulatiu, un parany especulatiu, una contorsió especulativa, un retorçament especulatiu, una soga especulativa que comporta sofriment, baralles, problemes, febre, i no porta al desinterès, al desapassionament, a l’aturament, a l’apaivagament, a la comprensió, al desvetllament, a la cessació.\n«El món és infinit», Vaccha, és una desviació especulativa, un entrebanc especulatiu, un parany especulatiu, una contorsió especulativa, un retorçament especulatiu, una soga especulativa que comporta sofriment, baralles, problemes, febre, i no porta al desinterès, al desapassionament, a l’aturament, a l’apaivagament, a la comprensió, al desvetllament, a la cessació.\n«L’ànima i el cos són idèntics», Vaccha, és una desviació especulativa, un entrebanc especulatiu, un parany especulatiu, una contorsió especulativa, un retorçament especulatiu, una soga especulativa que comporta sofriment, baralles, problemes, febre, i no porta al desinterès, al desapassionament, a l’aturament, a l’apaivagament, a la comprensió, al desvetllament, a la cessació.\n«L’ànima i el cos són diferents», Vaccha, és una desviació especulativa, un entrebanc especulatiu, un parany especulatiu, una contorsió especulativa, un retorçament especulatiu, una soga especulativa que comporta sofriment, baralles, problemes, febre, i no porta al desinterès, al desapassionament, a l’aturament, a l’apaivagament, a la comprensió, al desvetllament, a la cessació.\n«El Realitzat existeix després de la mort», Vaccha, és una desviació especulativa, un entrebanc especulatiu, un parany especulatiu, una contorsió especulativa, un retorçament especulatiu, una soga especulativa que comporta sofriment, baralles, problemes, febre, i no porta al desinterès, al desapassionament, a l’aturament, a l’apaivagament, a la comprensió, al desvetllament, a la cessació.\n«El Realitzat no existeix després de la mort», Vaccha, és una desviació especulativa, un entrebanc especulatiu, un parany especulatiu, una contorsió especulativa, un retorçament especulatiu, una soga especulativa que comporta sofriment, baralles, problemes, febre, i no porta al desinterès, al desapassionament, a l’aturament, a l’apaivagament, a la comprensió, al desvetllament, a la cessació.\n«El Realitzat existeix i no existeix després de la mort», Vaccha, és una desviació especulativa, un entrebanc especulatiu, un parany especulatiu, una contorsió especulativa, un retorçament especulatiu, una soga especulativa que comporta sofriment, baralles, problemes, febre, i no porta al desinterès, al desapassionament, a l’aturament, a l’apaivagament, a la comprensió, al desvetllament, a la cessació.\n«El Realitzat ni existeix ni no existeix després de la mort», Vaccha, és una desviació especulativa, un entrebanc especulatiu, un parany especulatiu, una contorsió especulativa, un retorçament especulatiu, una soga especulativa que comporta sofriment, baralles, problemes, febre, i no porta al desinterès, al desapassionament, a l’aturament, a l’apaivagament, a la comprensió, al desvetllament, a la cessació. Com que hi veig aquest inconvenient, Vaccha, no m’agafo a cap d’aquestes teories.\n—Té alguna teoria, el venerable Gótama?\n—El Realitzat s’ha desprès de l’especulació. Perquè el Realitzat ha vist «així és la forma, així és el sorgir de la forma, així és la dissolució de la forma»; «així és la sensació, així és el sorgir de la sensació, així és la dissolució de la sensació»; «així és el concepte, així és el sorgir del concepte, així és la dissolució del concepte»; «així són les emocions, així és el sorgir de les emocions, així és la dissolució de les emocions»; «així és el pensament, així és el sorgir del pensament, així és la dissolució del pensament». Per això dic que el Realitzat, que ha eliminat totes les il·lusions i totes les pertorbacions, tota tendència vanitosa a crear una idea del jo o del que és meu, i s’hi ha desinteressat, les ha aturat, les ha deixat anar, hi ha renunciat i se n’ha desprès, està alliberat.\n—I el monjo que així s’allibera, on va a parar?\n—Dir que va a parar a algun lloc, Vaccha, no escau.\n—Aleshores, venerable Gótama, no va a parar enlloc?\n—Dir que no va a parar enlloc, Vaccha, no escau.\n—Aleshores, venerable Gótama, va a parar a algun lloc i no va a parar enlloc?\n—Dir que va a parar a algun lloc i no va a parar enlloc, Vaccha, no escau.\n—Aleshores, venerable Gótama, ni va a parar a algun lloc ni no va a parar enlloc?\n—Dir que ni va a parar a algun lloc ni no va a parar enlloc, Vaccha, no escau.\n—Quan li he preguntat on va a parar el monjo que així s’allibera, el venerable Gótama m’ha respost que no escau dir que va a parar a algun lloc. Quan li he preguntat si el monjo que així s’allibera no va a parar enlloc, el venerable Gótama m’ha respost que no escau dir que no va a parar enlloc. Quan li he preguntat si el monjo que així s’allibera va a parar a algun lloc o no va a parar enlloc, el venerable Gótama m’ha respost que no escau dir que va a parar a algun lloc i no va a parar enlloc. Quan li he preguntat si el monjo que així s’allibera ni va a parar a algun lloc ni no va a parar enlloc, el venerable Gótama m’ha respost que no escau dir que ni va a parar a algun lloc ni no va a parar enlloc. En aquest punt, venerable Gótama, he quedat desconcertat, he quedat confós. I la mica de confiança que m’ha inspirat el venerable Gótama amb la primera conversa, ara ha desaparegut.\n—N’hi ha per estar desconcertat i confós, Vaccha. Perquè aquesta veritat és profunda, difícil de veure, difícil d’entendre, definitiva, excel·lent, inextricable, subtil, visible per als savis. És difícil que l’entenguis mitjançant una teoria, una creença, una investigació que exclogui la pràctica i l’aprenentatge amb un mestre.\nAra, Vaccha, et faré una pregunta, perquè la responguis com et sembli. Què et sembla, Vaccha, si davant teu crema un foc, tu saps que davant teu crema un foc?\n—Si davant meu crema un foc, venerable Gótama, jo sé que davant meu crema un foc.\n—I si jo et preguntés, Vaccha, quina condició fa que cremi aquest foc que crema davant teu, què em respondries?\n—Si el venerable Gótama em preguntés quina condició fa que cremi aquest foc que crema davant meu, jo respondria així, venerable Gótama: «El foc que crema davant meu, crema a condició que tingui llenya i herba com a combustible.»\n—I si davant teu, Vaccha, el foc s’apaga, tu saps que davant teu el foc s’ha apagat?\n—Si davant meu el foc s’apaga, venerable Gótama, jo sé que davant meu el foc s’ha apagat.\n—I si jo et preguntés, Vaccha, en quina direcció ha anat el foc que s’ha apagat davant teu, al nord, al sud, a l’est o a l’oest, què em respondries?\n—No escau, venerable Gótama, perquè el foc que cremava a condició que tingués llenya i herba com a combustible, quan aquests s’han gastat i no se n’ha afegit més, es diu que està apagat per manca d’aliment.\n—Així mateix, Vaccha, qui veu el Realitzat el reconeix per una forma que ell ha abandonat: li ha tallat l’arrel, l’ha buidat, l’ha anorreat i no pot tornar a sorgir. Alliberat de la noció «forma», Vaccha, el Realitzat és profund, insondable, difícil d’abastar, com l’oceà. «Va a parar a algun lloc» no escau, «no va a parar enlloc» no escau, «va a parar a algun lloc i no va a parar enlloc» no escau, «ni va a parar a algun lloc ni no va a parar enlloc» no escau.\nQui veu el Realitzat, el reconeix per una sensació que ell ha abandonat: li ha tallat l’arrel, l’ha buidat, l’ha anorreat i no pot tornar a sorgir. Alliberat de la noció «sensació», Vaccha, el Realitzat és profund, insondable, difícil d’abastar, com l’oceà. «Va a parar a algun lloc» no escau, «no va a parar enlloc» no escau, «va a parar a algun lloc i no va a parar enlloc» no escau, «ni va a parar a algun lloc ni no va a parar enlloc» no escau.\nQui veu el Realitzat, el reconeix per un concepte que ell ha abandonat: li ha tallat l’arrel, l’ha buidat, l’ha anorreat i no pot tornar a sorgir. Alliberat de la noció «concepte», Vaccha, el Realitzat és profund, insondable, difícil d’abastar, com l’oceà. «Va a parar a algun lloc» no escau, «no va a parar enlloc» no escau, «va a parar a algun lloc i no va a parar enlloc» no escau, «ni va a parar a algun lloc ni no va a parar enlloc» no escau.\nQui veu el Realitzat, el reconeix per unes emocions que ell ha abandonat: els ha tallat l’arrel, les ha buidat, les ha anorreat i no poden tornar a sorgir. Alliberat de la noció «emocions», Vaccha, el Realitzat és profund, insondable, difícil d’abastar, com l’oceà. «Va a parar a algun lloc» no escau, «no va a parar enlloc» no escau, «va a parar a algun lloc i no va a parar enlloc» no escau, «ni va a parar a algun lloc ni no va a parar enlloc» no escau.\nQui veu el Realitzat el reconeix per un pensament que ell ha abandonat: li ha tallat l’arrel, l’ha buidat, l’ha anorreat i no pot tornar a sorgir. Alliberat de la noció «pensament», Vaccha, el Realitzat és profund, insondable, difícil d’abastar, com l’oceà. «Va a parar a algun lloc» no escau, «no va a parar enlloc» no escau, «va a parar a algun lloc i no va a parar enlloc» no escau, «ni va a parar a algun lloc ni no va a parar enlloc» no escau.\nEn sentir això, el mendicant Vacchagotta va dir al Benaurat:\n—És com si a prop d’una vila o un poble, Venerable, hi hagués un gran arbre xala que, arribat el temps, se li marcissin les fulles i les branques, , se li marcís l’escorça i els brots, se li marcís l’albeca fins que un dia, sense fulles ni branques, sense escorça ni brots, sense albeca, s’aguantés amb la medul·la nua; així mateix el discurs del venerable Gótama no té fulles ni branques, no té escorça ni brots, s’aguanta amb la medul·la nua.\nExcel·lent, venerable Gótama! Excel·lent, venerable Gótama! Com si algú hagués posat dret el que estava tort, hagués descobert el que estava amagat, hagués mostrat el camí al que estava perdut o hagués portat un llum a la foscor perquè els que tenen ulls hi vegin, així mateix el venerable Gótama ha il·lustrat l’ensenyament amb diverses paràboles. Que el venerable Gótama em consideri un deixeble laic que ha pres refugi des d’avui i mentre li duri l’alè.


Wikiloc | Ruta El Maresme, Mataró Tossa de Mar Mataró 2014-11-02\nEl Maresme, Mataró Tossa de Mar Mataró 2014-11-02\n1.956 268 45\nVista 561 vegades, descarregada 6 vegades\nSortida per cremar els panellets, castanys i moniatos, avui, a rodar fins a Tossa de Mar i tornar. El lloc de concentració, a la plaça de Granollers. En Fran, el Jose i jo mateix sortim per agafar la N-II direcció Girona, el ritme en que anem és força dinàmic, amb una temperatura de 21ºC a les 09:00 del matí, cosa excepcional per les dates en que estem.\nArribem a Tossa de Mar i anem a cercar un lloc per esmorzar que ens han recomanat,la pastisseria Tomàs, però sorpresa, aquesta setmana han tancat per vacances, preguntem a un vianant i ens aconsella la terrassa del hotel Tonet, a la plaça de l'Església, un entrepà i beguda 5€, perfecte.\nDesprés fem una petita volta per el poble i tornada a Mataró, aquesta ha estat feixuga ja que el vent en contra feia dur el pedalar.\nEl dia ha estat radiant, amb sol en tot moment, i el més important sense incidències.