La Voivodina és Catalunya “Vojvodina = Katalonija”. La reivindicació d’una República a la província sèrbia de la Voivodina – Balcània\nLa Voivodina és Catalunya “Vojvodina = Katalonija”. La reivindicació d’una República a la província sèrbia de la Voivodina\n25 gener 2016 23 Desembre 2016 Josep Dorca\nDesprés de l’estiu de 2015, en algunes ciutats de la Voivodina van aparèixer en algunes parets uns grafitis amb un lema que ens pot cridar l’atenció: Voivodina = Catalunya. Aquests grafitis anaven signats per una organtizació pràcticament desconeguda, Mlada Vojvodina (Jove Voivodina), de la qual se sap ben poca cosa. En un article aparegut al diari serbi Blic ells mateixos es presenten com a joves antifeixistes i antiimperialistes, i es manifesten contraris a Putin i als EUA; tot i això el seu discurs és poc definit i molt vague, de manera que és difícil treure’n l’entrellat, dels seus veritables objectius.\nEvidentment el missatge dels grafitis respon a una extrapolació exagerada, però com sempre passa en aquests casos sí que hi ha certs punts de contacte entre ambdues realitats. Més enllà de l’anècdota, ja que aquest grup és molt marginal, sí que és important destacar que el moviment autonomista sempre ha estat important en aquest territori, i darrerament ha tornat a fer notar algunes de les seves reivindicacions.\nA principis de gener de 2016, el llavors ministre de l’interior serbi va descartar de forma contundent la possibilitat que es creés una policia de la Voivodina, en la línia del que aquí són els Mossos d’Esquadra, que es fes càrrec de la seguretat de la província. Aquesta demanda va ser feta uns dies abans per un diputat de l’Assemblea provincial de la Voivodina. És evident que una proposta d’aquest tipus és impensable que es pugui fer en qualsevol atre territori on no hi hagi una especificitat identitària de prou pes.\nSi anem més enrere, a la tardor del 2015, una campanya va recollir 55.000 signatures per tal que la província assolís l’estatus de república, tal com ja s’havia proposat anys enrere. Entre els arguments uilitizats pels demandants hi havia la necessitat del reconeixement de la personalitat pròpia, basada sobretot en la multiculturalitat, i en la urgència de millorar la gestió pública, ja que consideren que Sèrbia és un país massa centralitzat, fins al punt que impedeix una gestió eficaç. A més, els promotors de la campanya denunciaven la sagnia econòmica que pateix la Voivodina, tradicionalment la regió més rica del país, i la poca inversió que rep per part de l’estat. Segons els impulsors d’aquesta demanda, aquesta situació portarà, més tard o més d’hora, a l’ofec econòmic del territori i al seu empobriment en un termini no gaire llunyà. No és estrany, doncs, que molts comparin la situació de la Voivodina amb la de Catalunya.\nLa Voivodina és actualment una província autònoma del nord de Sèrbia, i la primera cosa que ens pot cridar l’atenció és que té sis llengües oficials (serbi, hongarès, eslovac, romanès, croat –sí, el serbi i el croat es consideren oficialment com a dues llengües diferenciades- i rutè). Això ens serveix per demostrar quina és la principal peculiaritat de la província: la multiculturalitat. La Voivodina ha estat sempre un territori on han viscut i conviscut nacionalitats molt diverses, tot i que cal dir que durant el segle XX, i el que portem de segle XXI, hi ha hagut una clara tendència a l’homogeneïtzació i a la pèrdua de diversitat.\nUn altre punt important a tenir en compte és que la Voivodina només ha estat vinculada directament a Sèrbia, o a Iugoslàvia, des del segle passat, concretament després de la Primera Guerra Mundial, quan es crea el que es va conèixer com a Regne dels Serbis, Croats i Eslovens, que l’any 1929 va esdevenir Iugoslàvia. La confirmació definitiva de la incorporació a aquest Regne té lloc en el Tractat de pau de Trianon, de l’any 1920. Sí que és veritat que l’element majoritari ja era el serbi, i que diverses vegades, durant el segle XIX, havien reivindicat, importants capes de la població de la Voivodina, la incorporació a Sèrbia, durant la revolució de 1848, per exemple.\nAnteriorment, abans de la incorporació a “Iugoslàvia”, havia format part de l’Imperi austrohongarès, i més en concret de la Transleithània, la part de l’Imperi que orbitava entorn d’Hongria. Si, a més, tenim en compte que una bona part, tot i que no la majoria de la seva població era hongaresa, és fàcil entendre que la cultura política i els referents siguin diferents dels de la resta de Sèrbia.\nUn cop constituït l’estat iugoslau, la major part de la Voivodina –tret de Varània, adjudicada a Croàcia- va quedar incorporada a la república sèrbia i va gaudir de certa autonomia. No va ser, però, fins l’any 1974 quan va haver-hi un important salt qualitatiu. Llavors, la Voivodina es va convertir en província autònoma. En alguns aspectes, el seu poder podia ser equiparat amb el de les repúbliques, ja que, per exemple, tenia capacitat de vetar decisions del parlament serbi o iugoslau, o tenia presència en la presidència col•legiada del país. Qualsevol canvi de certa magnitud en el conjunt de l’estat, havia de tenir el vistiplau de l’assemblea provincial de la Voidvodina. Aquesta autonomia va permetre constituir un govern amb importants atribucions, i va estar vigent fins l’any 1990, en què Milosevic va eliminar-la, tal com va fer també amb la de Kosova.\nTot i això, una part important de la població era partidària de recuperar-la, i es van fer diverses campanyes en aquest sentit, de manera que l’any 2001 l’assemblea de la província va reassumir alguns dels poders que tenia i va proclamar l’autonomia. Cal recordar que Milosevic va ser enderrocat l’octubre del 2000 i, per tant, és fàcil de veure la relació directa entre un fet i l’altre. Més endavant, es va elaborar un nou estatut, discutit en l’assemblea provincial.\nL’assemblea provincial de la Voivodina va aprovar el nou estatut el 15 d’octubre de 2008, amb el vot favorable de 89 dels 120 diputats de la cambra. Aquest estatut es va presentar al parlament serbi, on després de patir significatives retallades, va ser aprovat amb 137 vots a favor i 24 en contra. Aquest estatut va entrar en vigor l’any 2010.\nL’Estatut deixa molt clar que la Voivodina gaudeix d’autonomia però forma part inseparable de Sèrbia, i esmenta la tradició multicultural del territori, que s’ha de preservar. També certifica que les llengües oficials són el serbi, l’hongarès, l’eslovac, el croat, el romanès i el rutè. Al marge d’això, gestiona un pressupost i certs serveis que s’ofereixen a la població, té una Assemblea i un president.\nEls principals moviments autonomistes i/o federalistes\nLliga Socialdemòcrata de la Voivodina (LSV)\nEl principal partit autonomista és la Lliga dels Socialdemòcrates de la Voivodina (LSV), fundada i liderada per Nenad Canak. Va recollir, quan es va fundar, part de la militància de la Lliga Comunista de Iugoslàvia a la Voivodina.Durant els primers anys de vida, el partit es va caracteritzar per les seves accions antibel•licistes, va organitzar diverses manifestacions i es va oposar fermament a l’enviament de ciutadans de la Voivodina a les guerres de Croàcia i Bòsnia. Després, en el congrés del partit de 1998, es va plantejar com a objectiu politic aconseguir una república de la Voivodina en una Sèrbia federal, tot i que aquests darrers anys ha moderat el discurs i no posa tant d’èmfasi en el fet d’aconseguir una república, però si én aconseguir més autonomia.\nLa proposta federal que feien anava en la línia de constituir diferents repúbliques, una per a la Voivodina, una altra per a Sèrbia pròpiament dita, una altra al Sandjak (al sud-oest del país, amb majoria de població eslavomusulmana) i la ciutat de Belgrad, amb un estatus especial. Cas a part és el de Kosova, que en aquell moment encara formava part de Sèrbia. D’entrada, els socialdemòcrates de la Voivodina proposaven que també es constituís en república.\nMapa de la proposta federal per a Sèrbia\n“Serbia lsv“. Licensed under Public Domain via Commons.\nAliança dels Hongaresos de la Voivodina (VMSZ)\nPel que fa la minoria hongaresa, el principal partit que els representa és l’Aliança dels Hongaresos de la Voivodina (VMSZ), liderada per Istvan Pásztor. Va obtenir representació a l’Assemblea provincial, per primera vegada, l’any 2004, moment a partir del qual va començar a formar pert del govern, i va entrar al parlament serbi l’any 2007. El seu percentatge de vots sempre s’ha mogut entre el 6 i el 9%, prou important tenint en compte que el percentatge d’hongaresos de tota la província, segons l’últim cens és del 13%. El càrrec més important que han arribat a aconseguir és la de l’alcaldia de Subotica, al nord, prop de la frontera amb Hongria, que és la segona ciutat de la província, i on es concentra un percentatge més elevat d’hongaresos.\nEntre els seus objectius, es considera primordial la defensa de la identitat hongaresa, i per aquest motiu posen especial èmfasi en l´ús i promoció de la llengua hongaresa, particularment en l’educació, en tots els nivells. També defensen particularment el principi d’autonomia personal, com a fórmula per garantir els drets dels hongaresos independentment d’on visquin. Entre les seves demandes també hi ha l’aconseguir una comunitat de municpis hongaresos allà on els hongaresos siguin la majoria de la població. També es mostren partidaris de consolidar l’autonomia de la Voivodina dins el conjunt de Sèrbia. Ara bé, també tenen molt clar que aquest no és el seu objectiu prioritari, tal com hem comentat abans.\nPartit de la Voivodina (VP)\nEn els últims anys, ha agafat particular força el Partit de la Voivodina( VP). Va néixer l’any 2005, arran de la unificació de diversos moviments autonomistes, com el Moviment de la Voivodina o membres dissidents de la Lliga Socialdemòcrata. Proposa que Sèrbia canviï el seu ordenament constitucional i es converteixi en un estat federal conformat com a mínim per dues entitats, la Voivodina i Sèrbia pròpiament dita.\nNo hi ha, ara per ara, cap grup que reivindiqui de manera clara i oberta la independència, almenys que tingui certa influència política.\nNo cal dir que les propostes federalistes de la Voivodina no tenen gaire predicament al conjunt de Sèrbia. No només això: per part de la població són vistes amb molta malfiança i se sospita que responen a foscos interessos occidentals i que l’únic que pretenen és esmicolar encara més Sèrbia, tal com es va fer amb Kosova.\nL’Skupstina, l’Assemblea provincial de la Voivodina\nPoliticament, la Voivodina ha presentat força diferències amb el conjunt de Sèrbia, i això sempre ha quedat clarament reflectit en la composició de l’Skupstina, o Assemblea provincial. això era molt clar si s’analitzava la composició de l’Assemblea sorgida arran de les eleccions de 2012.\nL’Assemblea de la Voivodina té un total de 120 diputats. La força majoritària, abans de les últimes eleccions, era la que portava per nom Opció per una Voivodina Millor, amb un total de 58 escons. Aquesta coalició era liderada pel Partit Democràtic, i per Bojan Pajtic. Aquest era el principal partit de l’oposició en el parlament serbi, tot i que molt allunyat en nombre de diputats dels progressistes (que defet són conservadors i nacionalistes). Els seus postulats els podríem considerar de centre-esquerra, i es mostra obert a les reivindicacions autonomistes. Én aquesta coalició hi és present el Partit de la Voivodina, cosa que demostra l’ampli espectre que abasta.\nLa segona coalició amb més presència era la formada entorn del Partit Progressista Serbi (SNS, de Tomislav Nikolic, president de Sèrbia, i clarament majoritari al parlament serbi), que tenia 22 diputats. El Partit Progressista, malgrat el nom, té una ideologia conservadora i nacionalista, que l’allunya de les demandes autonomistes.\nLa coalició agrupada al voltant del Partit Socialista (SPS, del ministre d’afers exteriors, en coalició amb els progressistes en el govern serbi) tenia 13 diputats. Més minoritaris són altres grups, com la Lliga dels Socialdmòcrates, que en tenia 10, i l’Aliança dels Hongaresos, 7. El Partit Radical Serbi, de Vojislav Seselj, en tenia només 5 i el Partit Democràtic Serbi, 4.\nLes últimes eleccions, abril de 2016\nEra molt clar que, per al govern serbi, era una anomalia que el govern d’aquesta província s’escapés del tot del control de la capital. El fet que hi governés el Partit Democràtic (DS), a l’oposició en el conjunt de Sèrbia i molt més minoritari, incomodava profundament el govern. No s’escapa a ningú que la convocatòria de les eleccions sèrbies el mateix dia que s’havien de fer les eleccions per triar una nova assemblea provincial, oferia una oportunitat immilorable per canviar aquesta situació. Aquestes eleccions van tenir lloc el 24 d’abril d’enguany.\nEncara més que en el cas de les eleccions parlamentàries sèrbies, els objectius del Partit Progressista Serbi (SNS) es van complir amb escreix. La victòria a la Voivodina va ser incontestable, més encara que a Sèrbia, i li va permetre arrabassar el bastió tradicional del Partit Democràtic (DS), més a l’esquerra que els progressistes i més obert a solucions de tipus autonomista.\nLa llista “Sèrbia guanya”, que agrupava progressistes i els seus aliats, va aconseguir a la Voivodina el 44,5% dels vots i 63 dels 120 escons de l’Assemblea. El creixement en vots i en escons és espectacular, ja que ara en van obtenir 63, quan quatre anys enrere eren tan sols 22.\nLa contrapartida d’aquest creixement espectacular va ser l’ensulsiada dels demòcrates, que es van quedar amb tan sols el 7,24% dels sugfragis i només 10 escons. Tenint en compte que fins llavors en tenien 58, la davallada va ser monumental.\nTal com va passar en el conjunt de Sèrbia, la segona força més votada va ser la coalició organitzada entorn del Partit Socialista Serbi (SPS), amb el 8,85% dels vots i 12 escons, un menys del que tenien fins llavors. Per la seva banda, l’ultradretà Partit Radical Serbi (SRS), que sí que era present en aquesta cambra, va doblar els resultats, i passà de cinc diputats a deu. El percentatge de vots que va aconseguir pujà fins al 7,66%.\nEls partits estrictament autonomistes van parar relativament el cop. El principal partit autonomista, la Lliga Socialdemòcrata de la Voivodina, liderada històricament per Nenad Canak, va obtenir el 6,43% dels sufragis, que li va permetre de mantenir 9 diputats, un menys dels que disposaven. Una cosa similar pasar va passar amb el partit representant de la important i influent minoria hongaresa, l’Aliança dels Hongaresos de la Voivodina (SVM), que va aconseguir el 4,87% dels vots, que li permet de conservar 6 dels 7 diputats que tenia.També van entrar a l’Assemblea el Moviment Hongarès per l’Autonomia, amb el 3,33% dels vots, i també 1 diputat ecologista.\nÉs indiscutible que el fet de coincidir ambdues eleccions va distorsionar de manera notable el comportament d el’electorat i va fer que es pensés més en clau estatal que no pas en clau provincial, que era, lògicament, l’objectiu dels governants progressistes.\nNota final: feia temps que volia escriure una entrada sobre els moviments autonomistes de la Voivodina. Pel que hem comentat, es tracta d’un territori amb unes peculiaritats molt especials, que el fan gairebé únic. La lectura d’una article de Christian Costamagna a East Journal , el 29 de novembre, amb la informació relativa a l’activitat de Mlada Vojvodina i els seus grafitis em va donar la idea de relacionar-lo, ni que sigui d’entrada, amb Catalunya. Del seu article prové l’enllaç amb el diari serbi Blic, sobre aquest grupuscle.\nActualitat, Sèrbia, Voivodina\nPrevious Article El rock albanès de Jericho\nNext Article Nostàlgia de Ceausecu. L’any 2014 dues terceres parts dels romanesos l’haurien votat per ocupar la presidència del país.\nOne thought on “La Voivodina és Catalunya “Vojvodina = Katalonija”. La reivindicació d’una República a la província sèrbia de la Voivodina”\nRetroenllaç: La Lliga Socialdemòcrata de la Voivodina, territori del nord de Sèrbia, dona suport al referèndum de l’1 d’octubre – Balcània


Visites - www.BarcelonaExperts.com\nVisitas de reserva inmediata\nAmb un clic tindràs una visita per a tu!\nTot el que penseu i més\nHi ha tot un mòn fora de la ciutat\nVisites per a tots\nVisita des del comfort de casa\nSERVEI DE BENVINGUDA I COMIAT\nComoditat al màxim\nEstem especialitzats en Barcelona, Gaudí, Sagrada Família, Picasso, Salvador Dalí i el que et calgui de Barcelona i Catalunya.\nPer això, fem programes a mida.\nVisites Virtuals a la carta: 100€ fins a 10 connexions i 200€ fins a 30 connexions. Si sou més de 30, demaneu pressupost.\nTransport: No inclòs, si vols transport, avisa’ns i te l’organitzem.\nAquests preus tenen l’IVA inclòs.\nA Barcelona Experts funcionem per hores, amb un mínim de 3 h. Els preus són la tarifa de guiatge de Barcelona Experts. El transport es paga a part, menys al servei de Benvinguda.\nPer la confirmació cal abonar un mínim de 20% dels serveis + import de les entrades reservades (no reemborsable). La resta s’haurà d’abonar com a mínim 14 dies abans del dia de la primera visita.\nEls reemborsaments sempre es faran de les tarifes de guiatge. L’import de les entrades no el podem recuperar.\nFins a 14 dies abans de la primera visita: 100% reemborsable.\nDels 14 als 2 dies abans de la visita: reemborsament del 50%.\nNo es farà cap reemborsament per cancel·lacions rebudes a partir de 48 hores abans de la primera visita.\nBarcelona, va exclamar Don Quixot, és arxiu de la cortesia, alberg dels estrangers, hospital dels pobres, pàtria dels valents, venjança dels ofesos i correspondència grata de fermes amistats, i en lloc i en bellesa, única.\nUs esperem per començar l’aventura junts!\nPolítica de Cookies i RPGD\nBarcelonaExperts utilitza cookies per donar la funcionalitat necessària del lloc web, millorar la vostra experiència i analitzar el trànsit. En utilitzar el nostre lloc web, accepteu la nostra Política de privadesa i de galetes.


recomana.cat - Crítica de l'obra: Desconcerto | Seguint el compàs de l'humor per Jordi Bordes\nJordi Purtí ha fet un pas més (serà difìcil que vagi gaire més enllà) en la deconstrucció de la jerarquia d'una orquestra de cambra. Novament, amb l'Orquiestra de Cambra de l'Empordà. Si a Concerto a tempo d'umore s'atrevia a què els músics abandonessin la partitura, ara, directament els hi ha pres la cadira. I només puntualment apareix el director per organitzar la dotzena d'instrumentistes de corda. De fet, el joc dels músics és reptar-lo i anar-hi a la contra. La fórmula segueix funcionant gràcies a partir de tonades conegudes (fins i tot pels analfabets musicals). el mèrit musical és encara més compromès. Perquè les adaptacions demosgtren com una mateixa tonada pot sonar molt diferent (seguint el ritme de la música folklo`rica de cada contrada). o com una mateixa base musical serveix per a obres de color i públic ben diferent.\nEl gran treball de Purtí és que la mímica dels músics no sigui excessiva, sobrera. Quan ho aconsegueix (la majoria de les vegades), la peça és divertidíssima i increible. La intenció i el gir descol·loca l'espectador en situacions impossibles (que no desvetllarem). La vista de la dramatúrgia és que sap pausar el ritme frenètic amb moments de notable plasticitat i amb un to romàntic, fins i tot. Sense pretendre més que demostrar fins a quin punt de còmics poden ser els musics de clàssica professionals, la peça aconsegueix fer aplaudir i tossir rítmicament el públic. I colar algun fragment del Michael Jackson més zombie. I saltar del cant líric al rap del beatbox amb alguna acrobàcia inclosa! S'hi pot anar amb tota la família; ningú sortirà decebt i tots amb un somriure (sovint d'incredulitat) al rostre.


“Que Déu s'apiadi de nosaltres i ens beneeixi”\nFeliç Any Nou a tots! Bon any 2012, de l'Encarnació del Crist,\nple de les benediccions del Senyor!\nQue sigui un temps per a estimar, fer el bé i donar glòria a Déu!\nUn temps per anar donant fruits de vida eterna!\nDéu Creador i Senyor de la història,\nDéu que tot ho pot i tot ho duu a la perfecció,\nens continua acompanyant i beneint.\nNo renega dels seus fills, en podem estar segurs.\nComptem amb el seu amor, que tot ho guareix,\namb el seu perdó i el seu compromís envers les seves criatures,\nque tot ho fa renéixer i ho omple d'esperança.\nNosaltres som els seus fills i el poble que Ell mateix guia.\nCada dia del nou any que avui comença\nserem conduïts pel seu Amor Provident.\nPodem confiar que estem destinats a viure en el goig,\nrecordant i assaborint les obres del Senyor,\ni tenint els ulls ben oberts per captar la seva presència,\nsilenciosa i humil, però ben real.\nQue cada vespre puguem dir l'acció de gràcies\nper la tasca acomplerta,\ni per la fidelitat obedient a Déu.\nAquest any ha de ser any de solidaritat i servei\nenvers els qui ho passen més malament a causa de la crisi.\nI això reclama generositat i caritat renovades.\nComptem que l'Esperit ens és donat abundosament,\ni amb la seva llum atraient i el seu impuls suau,\nserem defensats per Ell i encaminats pacientment a la Veritat.\nEll ens farà fidels deixebles de Crist,\ntestimonis joiosos i plens d'esperança\nperquè el nostre món cregui i conegui que Crist ens ha salvat!\nPreguem amb la litúrgia i li diguem:\n"Senyor, preveniu els nostres actes amb la vostra inspiració\ni continueu-los amb la vostra ajuda,\na fi que totes les nostres obres tinguin en Vós el seu principi\ni per Vós arribin a la seva fi."\nque ens ompli de pau i d'alegria, tots els dies de la nostra vida.\nA tots us desitjo un feliç Any Nou!\n“El Senyor arriba amb poder”\nEstem ja molt a prop del Nadal. I el clam del profeta és sempre el mateix: "El Senyor arriba amb poder" (Is 40,10). I més endavant ho explicita amb joia per a tot el poble: "Alça't radiant, Jerusalem, que arriba la teva llum i sobre teu clareja com l'alba la glòria del Senyor" (Is 60,1). Estem cridats a ser un poble que reflecteix la glòria del Senyor, que ho fa tot per a glòria de Déu. Paraules profètiques que ens ajuden molt a preparar l'arribada ja imminent del Senyor Jesucrist, el Salvador que el Pare envia, que "per obra de l'Esperit Sant, s'encarnà de la Verge Maria i es féu home", perquè la humanitat retrobés la vida i s'omplís de gràcia i esperança.\n"El Senyor arriba amb poder". Sembla que sigui només una descripció. I així mateix ocorre amb la celebració del Nadal, que pot semblar la simple commemoració d'un fet històric del passat, per més que alguns agosarats voldrien negar-ho. Amb tot, va molt més enllà; té conseqüències en el nostre present. Nadal és l'anunci de la salvació per a qui aculli, avui, la Bona Nova. Per a captar-ho més profundament necessitem esperar i confiar totalment en Déu; ser humils i deixar-nos transformar per Déu mateix; esdevenir petits i humils com els pastors i fer cas de l'anunci de l'àngel: "Avui, a la ciutat de David, us ha nascut un Salvador, que és el Messies, el Senyor!" (Lc 2,11). Quan un es troba sol, cansat i fracassat; quan a les persones ens toca menjar el pa de la tristesa, la pobresa d'una crisi injusta i les opressions; quan tastem el verí del pecat i de la mort; quan tot sembla tenyit per la tenebra, i que els poders obscurs del sobirà d'aquest món ens enganyen i apareixen com a vertaders i triomfants... llavors és quan entenem que l'anunci de l'arribada del Senyor, ens és salvació, ja que és bàlsam, joia immensa, veritat que il•lumina i judici just. I tornen a fer-se veritat les paraules del Magníficat de la Verge Maria lloant Déu que "derroca els poderosos del soli i exalça els humils; omple de béns els pobres i els rics se'n tornen sense res" (Lc 1,52-53).\n"El Senyor arriba amb poder". Ens cal revifar les brases del nostre foc de creients, perquè ens trobi a punt per a rebre'l. No podem tancar-nos a la llum divina que s'acosta, sinó que ens cal obrir-nos al perdó que Jesús ens ofereix a través de l'Església. Ens equivocaríem si deixéssim passar l'oportunitat de canviar i de millorar les relacions entre els membres de la nostra família, i amb tothom. Arriba el Senyor: refem els ponts del diàleg, la reconciliació i l'amor. I fem cas de Càritas que aquest Nadal ens recomana "viure senzillament, perquè els altres, senzillament, puguin viure".\n"El Senyor arriba amb poder". Un poder immens, infinit... d'amor. Deixem que calin dins nostre les paraules de l'àngel a la Verge Maria: "A Déu res no li és impossible!" (Lc 1,37), perquè Déu ho pot tot! Ell és l'Amor, que es fa pobre, humil i feble, i que es deixa crucificar per la salvació de tots. Déu pot i vol canviar els cors més endurits i el món més tenebrós! Maria va creure, va acceptar la missió, va confiar que Déu trobaria la manera de fer realitat la seva voluntat i que Ella hi podia cooperar, encara que no ho comprengués tot, que això és creure: fiar-se de Déu i del seu poder misteriós. Vetllem i preguem! Preparem amb un cor penedit el Nadal ja proper! Invoquem a la Mare de Déu de l'Esperança, que ens ensenyarà a preparar bé la joiosa festa del Nadal!\nPreparem el Nadal amb obres d’amor\nVivim temps de crisi molt durs. L'atur ha arribat a xifres esgarrifoses, quasi cinc milions de persones aturades a Espanya, gent que no troba un treball digne, ni assegurança, ni permanència... ni futur. Manca esperança. I més d'un milió i mig de llars tenen tots els membres de la família aturats. Podem imaginar el que això significa, especialment si pensem en els joves o en els qui viuen d'una petita pensió. Una realitat trista, fosca, que els amics de Jesús, que volem preparar la seva vinguda, no podem oblidar de cap manera. Ja sé que ho feu, però hem d'intensificar la nostra solidaritat, compartint encara més en aquests dies el que tenim.\nEl profeta Isaïes, que ens acompanya tant en aquest temps d'Advent, ens reclama amb força sacsejadora: "Comparteix el teu pa amb els qui passen fam, acull a casa teva els pobres vagabunds, vesteix de festa el qui va despullat. No els defugis que són germans teus. Llavors brillarà com l'alba la teva llum, i les teves ferides es clouran en un moment. Tindràs per avantguarda la teva bondat, i per rereguarda la glòria del Senyor" (Is 58,7-8). Si estimem, amb obres i de veritat, viurem en la llum, i donarem glòria a Déu!\nPodem repassar el que els Bisbes de Catalunya proposàvem en el nostre document del gener d'aquest any "Al servei del nostre poble" (cfr. n. 4,g). La crisi econòmica tan greu que patim travessa el món i colpeja persones i poblacions fent més palesa la precarietat de la nostra societat globalitzada, que sembla escapar al control dels estats i les altres institucions. I ho hem comprovat prou bé a Catalunya i Espanya en els llargs últims mesos. Les mesures per pal•liar-la que s'estan prenent i que han acabat afectant sobretot els més febles i necessitats, reclamen que alhora sigui exemplar la lluita contra el frau, que es promogui la creació de nous llocs de treball i que la solidaritat continuï augmentant. Només des de l'austeritat i la solidaritat trobarem camins de sortida i d'esperança per als més afectats per la crisi econòmica, amb una redistribució més justa de la riquesa i un exercici de les virtuts econòmiques, com ara l'austeritat, la solidaritat i la promoció d'activitats econòmiques veritablement productives i respectuoses amb la dignitat de la persona humana.\nCal valorar molt tot el que s'està fent des de les nostres comunitats parroquials i les institucions solidàries, especialment des de Càritas i altres institucions d'ajuda, amb tants voluntaris mobilitzats i tantes persones, que estan posant els recursos pastorals i d'assistència que l'Església té al seu abast, al servei dels afectats per aquesta crisi. Cal que mantinguem aquest treball caritatiu, i si pot ser l'augmentem, amb noves iniciatives que promoguin la solidaritat i la justícia, i alhora s'incentivin les activitats empresarials responsables per tal de mantenir i ampliar els llocs de treball. Tots hem de continuar en el camí del servei i l'entrega generosa envers els qui més ho necessiten. I és hora, també, de mirar endavant i de treballar més esforçadament pensant en les generacions futures. Tots els agents socials -autoritats, empresaris, dirigents, treballadors- no podem decaure en l'esforç, malgrat la duresa de les circumstàncies, i hem de treballar amb esperança, fent-ho d'acord amb els grans valors humans i cristians. En aquest punt, sabem que prenen vigència i actualitat els principis orientatius de la Doctrina Social de l'Església, dels quals és hora de fer-ne un nou descobriment i una nova difusió.\nJesús va voler néixer pobre, en un pessebre, i ser acollit en primer lloc pels pobres. Així ens ensenya a valorar i estimar totes les persones, i també els últims de la societat. Així s'acosta sense ferir a tota persona humana, per salvar-la des de la humilitat. Però amb les seves paraules, i els seus gestos d'amor, ens anima a lluitar per vèncer les pobreses, que són un mal, i a treballar perquè el Regne de Déu avanci. Regne de justícia, d'amor i de pau.\nPreparem el Nadal amb una referència constant d'ajut envers els pobres, els qui viuen atrapats per la crisi o sense esperança. "No els defugis que són germans teus" ens diu el profeta.


El Memorial Democràtic presenta un llibre so... - Govern.cat\nEl Memorial Democràtic presenta un llibre sobre les Brigades Internacionals\nquery_builder 30 maig 2013 12:39\nEl volum mostra en forma d'atles la participació a la Guerra Civil dels voluntaris estrangers en suport de la República\nEl director del Memorial Democràtic de la Generalitat de Catalunya, Jordi Palou-Loverdos, participarà en la presentació del llibre Las Brigadas Internacionales. Atlas de la Guerra Civil Española, de Víctor Hurtado, que tindrà lloc demà, divendres, 31 de maig, a les 19 hores, a la seu del Departament de Governació i Relacions Institucionals.\nEl llibre és el segon volum de l’Atles de la Guerra Civil, d’Edicions Dau, i mostra la participació de les Brigades Internacionals en la Guerra Civil a partir de mapes que permeten observar gràficament els principals episodis bèl·lics i polítics, així com la gran quantitat de personalitats que van donar suport a la República, dins i fora dels camps de batalla.\nCal recordar que les Brigades Internacionals van ser unitats militars, formades per desenes de milers de voluntaris de tot el món, que van participar en la Guerra Civil per combatre la sublevació de juliol del 1939.\nDurant la presentació del llibre, hi intervindran també l’editor d’Edicions Dau, Ton Barnils; el catedràtic d’Història Contemporània de la Universitat Autònoma de Barcelona i autor del pròleg, José Luis Martín Ramos, i l’autor del llibre, Víctor Hurtado, que és economista, doctor en Història Medieval per la Universitat de Barcelona i especialista en cartografia històrica.\n19:00|El Memorial Democràtic presenta un llibre sobre les Brigades Internacionals.Sala d'actes del Departament de Governació i Relacions Institucionals (Via Laietana, 26)|Barcelona (Barcelonès)\nEl director del Memorial Democràtic de la Generalitat de Catalunya, Jordi Palou-Loverdos, participarà en la presentació del llibre Las Brigadas Internacionales. Atlas de la Guerra Civil Española, de Víctor Hurtado.


Que s’acabi d’una vegada!\nSi us plau, que s’acabi ja aquesta negociació. Que Junts per Catalunya i ERC formin govern com puguin i que es reparteixin el botí autonòmic, amb els càrrecs, els cotxes i els despatxos. Sobretot...\nEl conflicte entre Catalunya i Espanya s’allargarà, i en una perllongada fase aguda. A Madrid no han aconseguit liquidar la majoria independentista al Parlament i, el que és més greu per a ells, corren...\nL’Estat té 2.078.710 problemes. És a aquests ciutadans -o a una part significativa d’ells- als que necessita desactivar políticament i desmobilitzar socialment. Madrid no vol més manifestacions...\nUn estat tan vertical com l’espa nyol té dificultats per entendre moviments polítics molt ancorats en la base, com l’independentisme català. Per això han considerat sempre que el més important...\nJunqueras, vostè i jo\nLa impopularitat dels populars dins de la societat catalana els ha portat a ser el partit més petit del Grup Mixt al Parlament de Catalunya. Però és que, fins i tot des d’un punt de vista dels interessos...


Espanya maniobra per eludir una ordre de detenció contra 20 càrrecs franquistes (Roger Mateos)\nEl govern de Rajoy avança arguments per ignorar la petició de la Interpol d’extradir-los a l’Argentina\n260x366 JURAMENT A EL PARDO El 1971, Martín Villa jurava davant Franco com a membre del Consell del Regne. / EFE JURAMENT A EL PARDO El 1971, Martín Villa jurava davant Franco com a membre del Consell del Regne. / EFE\nLa catifa de silenci sota la qual fa més de tres dècades van quedar sepultats els crims del franquisme per no haver de passar comptes amb la dictadura en plena transició cap a la democràcia va rebre ahir una sacsejada sense precedents. La secció argentina de la Interpol -acrònim de l’Organització Internacional de Policia Criminal- va remetre una comunicació “molt urgent” a l’oficina de l’organisme a Madrid perquè detingui preventivament vint antics càrrecs del règim feixista. És la llista de peixos grossos de la dictadura que investiga la jutge argentina María Servini per la seva presumpta implicació en crims de lesa humanitat. Una llista que inclou noms il·lustres del franquisme i de l’època just posterior, com els exministres Rodolfo Martín Villa, José Utrera Molina, Antonio Carro Martínez i Alfonso Osorio.\nEn l’escrit, amb data de 4 de novembre, es demana a Espanya que enviï totes les dades necessàries per tramitar l’ordre de captura internacional contra els acusats. L’eufòria entre les associacions de víctimes que han promogut la querella contra els crims del franquisme investigats per la jutge Servini des de Buenos Aires es va desbordar ahir en transcendir la notícia. Però ben aviat el govern espanyol va refredar les seves expectatives.\nMadrid no preveu extradicions\nEl ministre de Justícia, Rafael Catalá, es va afanyar a vaticinar que l’Audiència Nacional denegarà l’extradició a l’Argentina de la vintena d’antics capitostos franquistes. Què és el que li fa pensar que la petició de la Interpol no anirà enlloc? Va esgrimir dos motius: els crims pels quals se’ls pretén jutjar ara a l’Argentina ja han “prescrit” a Espanya i, a més, el 1977 va entrar en vigor una llei d’amnistia que “intentava superar una etapa tràgica” de la història espanyola. Invocació, doncs, d’una llei preconstitucional com a argument per no remoure mai més el passat.\nLes paraules del ministre resumien les reticències amb què l’Estat ha encaixat l’escrit de la Interpol. La Policia Nacional no té intenció de detenir els acusats i, de fet, els responsables espanyols de la Interpol -vinculats a la direcció general de Policia- han al·legat davant la seu central de Lió que hi ha una resolució de l’organisme adoptada el 2010 en què s’eximeix un estat d’haver de detenir un ciutadà si les autoritats d’aquell país simplement eleven una protesta dins d’un termini de 30 dies, informa Europa Press. Amb aquesta escletxa jurídica, l’any passat ja van eludir la detenció dos reconeguts torturadors dels calabossos franquistes: Antonio González Pacheco, conegut com a Billy el Niño, i Jesús Muñecas Aguilar.\nL’advocat Carlos Slepoy, un dels impulsors de la querella interposada a l’Argentina, acusava ahir el govern espanyol de “protegir” els vint “criminals” reclamats per Servini. ¿Però realment l’estat espanyol es pot estalviar les detencions demanades? Si la jutge argentina en reclamés l’extradició, el govern de Mariano Rajoy estaria obligat a pronunciar-se. Si les autoritzés, seria l’Audiència Nacional qui tindria l’última paraula per decidir-ho. Però l’executiu central no sembla que comparteixi la filosofia que hi ha al darrere. Abans de l’estiu va promoure una reforma legal per suprimir el principi de justícia universal en la legislació espanyola, per restringir la persecució de delictes de lesa humanitat comesos en altres indrets.\nDe moment, els encausats contenen la respiració. Dels vint noms de la llista, n’hi ha un que cal descomptar perquè ha mort fa poc: Antonio Barrera de Irimo. També hi figuren els exvicepresidents del govern Licinio de la Fuente i Fernando Suárez, l’exministre José María Sánchez-Ventura, vuit expolicies, dos antics jutges i un ginecòleg, Abelardo García Balaguer -pel cas d’un infant desaparegut-, entre d’altres. Les entitats en defensa de la memòria de les víctimes exigeixen que s’arribi fins al final, però l’Estat no sembla disposat a posar-ho fàcil.


Gest simbòlic de Cotarelo per rebutjar la prohibició d’estelades ! directe!cat\nPolítica Última actualització Divendres, 20 de maig de 2016 10:45 h\nL'intel·lectual madrileny diu que "no m'agrada el futbol, però m'agraden menys les provocacions franquistes"\nRamón Cotarelo no ha ignorat el debat generat al voltant de la prohibició d’estelades i ha volgut fer un gest per refusar la decisió de la delegada del govern espanyol a Madrid, Concepción Dancausa. L’intel·lectual madrileny s’ha canviat la fotografia de perfil del Twitter i ara en fa servir una on es veu una estelada amb una imatge del propi Cotarelo. Un gest simbòlic que ja ha generat reaccions de suport i rebuig a Twitter.\nfranco, himmler, madrid, rajoy, ramón cotarelo, twitter, vicente calderón\nPosa de relleu el passat franquista del pare de Dancausa\nEl catedràtic de la UNED ha justificat el canvi aquest matí mitjançant una piulada prou eloqüent: “He posat l’estelada al meu perfil perquè no m’agrada el futbol, però m’agraden menys les provocacions franquistes”. En la mateixa línia ha fet un altre comentari a la mateixa xarxa de micromissatgeria una estona després: “Tenir una falangista atacant la democràcia des de la delegació del govern a Madrid defineix el govern del ‘Sobresous [malnom amb què Cotarelo es refereix a Rajoy]”. Dancausa és filla d'un falangista i fundador de la Fundación Nacional Francisco Franco.\n"Com han de permetre estelades els que projecten la imatge venerada de Franco i Himmler?"\nDes que es va conèixer la controvertida decisió de prohibir les estelades del Vicente Calderón en motiu de la final de la Copa del Rei aquest diumenge, Cotarelo ha estat molt actiu a les xarxes per denunciar-ho: “Com han de permetre estelades al Calderón els que projecten la imatge venerada de Franco i Himmler en una torre en honor al ‘Sobresous’?”, ha dit també a Twitter. De manera irònica, durant aquests dies també ha proposat que durant la transició nacional, la Generalitat “declari l’estelada bandera oficial de Catalunya” al costat de la senyera.\nPlantofada de Cotarelo a Iglesias amb aroma independentista 04.02.2016.\n21 de maig de 2016, 12.56 h\nLa unitat d'España respon a un criteri imperial. El PSOE, partit a l'oposició... a què s'oposa?\nSi el somriure de Perico Sánchez durant la intervenció de Joan Tardà en aquell debat per la investidura a president, ja ho diu tot!\nEspaña està en mans d'un feixista lladregot (Marianico) i d'un caguetes que fa vergonya (Perico). Què hi fem, doncs, naltros, aquí, si no és que permetem que aquest esguerro d'estat sobrevisqui sense fotre brot per compte nostre?\nAlguns compatriotes s'ho haur... Llegir més\n21 de maig de 2016, 03.40 h\n20 de maig de 2016, 16.49 h\nCotarelo és la prova fefaent de què els castellans no són els nostres enemics sinó els franquistes establerts a madrid i Castella, el País Valencià, Catalunya, el País Basc... Aquests i no els companys de desgràcia franquista són els vertaders assassins de, l'espanya possible.\n20 de maig de 2016, 16.07 h\nMolt respectat (pels de la meva ideologia) i respectable (pert a tothom que no sigui un fatxa irredent) Sr. Cotarelo, veig que en aquest tema coincidim fins i tot en els detalls.\nA mi tampoc no m'agrada el futbol des de que tenia 14 anys. Però si visqués a Barcelona , seria capaç de pagar l'entrada a l'estadi per tal d'avorrir-me durant un parell d'hores, veient com dues dotzenes de ganapis corren darrera una pilota, per tal de poder EXHIBIR UNA ESTELADA de roba, o si me la dete... Llegir més\n20 de maig de 2016, 15.47 h\nA RAMON COTARELO, CAL, ESCOLTAR-LO I LLEGIR-LO, ÉS UN INTEL·LECTUAL EN ACTIU, CRITIC DONCS, DE LA FALXANDERIA DEL NACIONALISME IMPERIALISTA ESPANYOL.ALLUNYAT DE LA PASSIVITAT EN PLENA ATARÀXIA (mitjans psiquics paralitzadors) d'uns pseudo intel·lectuals, QUE HAN PERDUT LES NEURONES DE TANT SEGUIR CONSIGNES I DOGMES.\n20 de maig de 2016, 13.59 h\nSi la majoria d'espanyols fossin com el senyor Cotarelo, Espanya no existiria tal i com la coneixem... està clar. Gràcies Cotarelo.\n20 de maig de 2016, 12.20 h\nAQUEST SÍ ÉS UN DEFENSOR DE LES LLIBERTATS DEMOCRÀTIQUES.\nACUSADOR SOCIO-POLÍTIC I CÀSTIC DELS PP I COMPANYIA POSA SEMPRE EL DIT A LES NAFRES SAGNANTS D'UN ESTAT MORIBUND\n20 de maig de 2016, 12.18 h\nAquesta faixista que permet manifestacions nazis com pot representar cap govern democràtc enlloc?\nPerò qui s'ha cregut que es aquesta aprofitada que viu del qüento a costa dels catalans que li paguen i als que nega la legítima llibertat d'expressió?\nSi totes aquestes mitjanies franquistes no estiguessin enxufats a llocs ridículs i innecesaris com el d'ella i no percebessin extrasous en negre, es moririen de gana perquè no son ningú. Incapaços de produir res, creen odi a s'embruten l... Llegir més


Matgala - llibres: El valle de los caballos - Ayla\nCom que "el valle de los caballos" no és gaire curt, el puc fraccionar en diverses parts, ja que ell mateix està dividit en tres grans parts.\nJa des del segon capítol del llibre es veu que el llibre estarà dividit en dos (o tres) grans parts: la part on l'Ayla està sola, que es va alternant amb la part on en Jondolar i en Thonolan fan el seu viatge, i la última part, on es troben.\nDe les dues primeres parts, la que m'ha agradat més és la part de l'Ayla. La seva lluita per viure sola, i com va deixant enrere alguns dels costums del clan que no li serveixen de res, per poder viure millor.\nI la seva forma d'anar descobrint coses: com fer foc més ràpidament, com matar animals grossos ella sola, i, en definitiva, com sobreviure sense ajuda de ningú.\nEntendreix el fet de que mati un cavall per poder tenir menjar i pells, però llavors adopti a la seva potra petita i indefensa, li doni menjar, i la salvi dels depredadors. De la mateixa manera com que es trobi una cria de lleó cavernari (un lleó!) i l'adopti igualment i el faci créixer.\nNomés tinc un petit dubte, que no sé si depèn de la traducció o ja era així. El dia que va trobar el lleó cavernari petit, el llibre diu que va matar un ren. Però més endavant parla d'un cèrvol. Va matar un ren o un cèrvol?\nescrit per la Mat gala a les 22:33


Les infeccions de transmissió sexual es multipliquen entre el col·lectiu gai | Ciència | EL PAÍS Catalunya\nEls casos de sífilis i gonorrea es quadrupliquen i tripliquen en 10 anys\nBarcelona 5 JUL 2015 - 00:40\tCEST\nUn home es fa la prova per detectar una infecció. Consuelo Bautista\nEls homosexuals s'han convertit en el col·lectiu amb més risc de tenir una infecció de transmissió sexual (ITS). Els nous contagis de VIH van donar la veu d'alarma fa un any: sis de cada 10 nous infectats són gais, alertava BCN Checkpoint el juliol del 2014. L'últim informe del Centre d'Estudis Epidemiològics sobre Infeccions de Transmissió Sexual i Sida de Catalunya (CEEISCAT) corrobora aquesta tendència. El 58,5% dels 808 diagnòstics de VIH detectats el 2014 corresponen als homes que tenen sexe amb altres homes (HSH). En 10 anys els casos de sífilis s'han quadruplicat i els de gonorrea, triplicat. La majoria, d'aquest perfil.\nEls diagnòstics de sífilis van assolir els 902 infectats el 2014. D'aquests, 627 van emplenar una enquesta que va revelar que en el 73% d'ocasions eren HSH. La gonorrea també ha crescut. L'any passat es van notificar 1.555 nous casos, segons el Sistema de Vigilància Epidemiològica de la Sida/VIH/ETS a Catalunya (SIVES). 783 d'aquests casos es van sotmetre a l'enquesta i el 43% eren homes que havien tingut relacions amb altres homes. “Això no és una cosa puntual de Catalunya. Passa a la majoria de països d'Europa. Indica una exposició a conductes de risc i els estudis ens diuen que hi ha més incidència entre HSH. Poden ser homosexuals o no. Epidemiològicament estudiem el que fan, no com se senten”, matisa Jordi Casabona, director del CEEISCAT.\nLa seva explicació es basa que “el nombre de contactes entre homosexuals és molt més alt que entre els heterosexuals”. A més, “la prevalença de VIH entre aquest grup és del 17% i, en haver-hi més contactes, les probabilitats d'infecció augmenten”.\nL'informe SIVES també recull el perfil de més risc davant el VIH, a partir d'un estudi amb HSH no infectats: ser d'origen estranger, tenir més de cinc proves de detecció anteriors i, en els últims sis mesos, practicar penetració anal sense preservatiu amb parella estable d'estat serològic desconegut, tenir més de 10 parelles sexuals ocasionals, practicar la penetració anal sense preservatiu amb una parella ocasional i autodeclarar una gonorrea. L'estudi (cohort Ítaca) va demostrar que la incidència de VIH va passar d'1,3 de cada 100 persones a l'any el 2009 a 3,1 el 2011. “Fa temps que ho alertem i som aquí perquè no s'han implantat les polítiques adequades”, critica Ferran Pujol, responsable de BCN Checkpoint, un centre de detecció de VIH i altres infeccions. L'entitat, que lidera projectes d'investigació, detecta el 40% dels casos de VIH a Catalunya. “La resposta al problema seria augmentar el nombre i la freqüència de les proves de detecció de VIH, fer un cribratge sistemàtic d'altres i subministrar antiretrovirals com a prevenció abans de tenir relacions de risc (la profilaxi preexposició)”.\nCasabona també defensa “la prevenció, promoure conductes de sexe segur i programes de sensibilització”. El director de CEEISCAT critica la passivitat institucional. “Sabem per què s'infecta la gent i s'hi pot fer més”. El projecte PISCIS, per investigar la història del virus i la coinfecció amb hepatitis, és un exemple. “Està parat per falta de decisió”. Tot i que es va posar en dubte la viabilitat del centre, el conseller de Salut, Boi Ruiz, va defensar dimarts el seu paper en la lluita contra la sida i es va comprometre a mantenir-lo obert.\nLa profilaxi preventiva, a debat\nLa profilaxi preexposició (PrEP) és el tema més candent entre els experts que treballen en la lluita contra la sida. El tractament preventiu -consisteix a prendre antiretrovirals abans, durant i/o després de tenir relacions de risc- s'ha demostrat tan eficaç que fins i tot es va haver de suspendre l'estudi francès Hipergay pels bons resultats que donava des d'un principi (es va certificar que amb la profilaxi preventiva s'evitaven els contagis de VIH i no era "ètic" administrar placebo a alguns dels participants de l'estudi). Previsiblement, les autoritats europees aprovaran el tractament l'any que ve.\nAmb tot, el debat està obert. "EL PrEP ha donat molt bons resultats però falta saber com implementar-lo: a qui s'ha de donar, els efectes adversos, qui l'ha de pagar", apunta Casabona, que tem que augmentin les conductes de risc. Segons el SIVES, el 60% dels HSH utilitzarien la PrEP però el 19% també creu que s'incrementarien les pràctiques de risc.\n"Això és el millor que ha sorgit en prevenció des de l'inici de l'epidèmia perquè amb el condó vam pensar que s'havia d'arreglar i no ho ha solucionat. Les xifres són escandaloses i hem de donar una resposta immediata. La PrEP estaria controlada per un metge i hi hauria més cribratge de les ITS perquè s'haurien de fer analítiques trimestrals", sentencia Pujol.


01.02.2016 - 08:22\nJa fa temps que a la meva consulta em trobo amb infants i joves desmotivats, ansiosos, preocupats per no poder seguir el ritme escolar. Futurs adults que no entenen què els hi passa a la seva vida, que diuen que s’esforcen i no arriben a tot el que se’ls demana. Quan parles amb ells i aprofundeixes t’adones que l’exigència externa i la pròpia els deixa baldats. Un d’ells inclús ha deixat els estudis després d’un currículum escolar bo pel fet de no poder seguir la velocitat del seu curs i pensar que necessita descansar.\nParles amb mestres, amb pares i mares, amb directors per saber quin grau d’exigència social hi ha actualment, que tenim petits estressats. I quina és la resposta? Molta feina, molts deures, molt currículum, massa activitats… tothom hi diu la seva i de ben segur encertada. Amb aquestes frases no vull jutjar o enfrontar-me a cap idea sobre l’escola, l’avaluació, el currículum escolar, o la gestió familiar de cada infant. Només vull entendre com és que cada vegada hi ha menys infants aparentment feliços, des de la meva opinió. Crec en l’educació i la fomento. Ara bé, demanem massa als nostres fills?\nQuè cerquem amb l’educació actual? Quins objectius tenim? Que siguin persones formades per a una societat apressant? Amb sous ínfims i moltes hores de feina? Empresaris exigents que només veuen persones anònimes que cobreixen llocs de feina irrellevants per pocs diners? O, ans al contrari, volem formar persones que creixin amb salut mental i amb capacitat per raonar i expressar les seves emocions? Que es facin persones amb idees pròpies i capaces de sentir la felicitat i millorar la societat?\nJa sabem que els adults actuals també estem estressats perquè no arribem a final de mes. I el nostre desig és donar el bo i millor a les nostres criatures, i perdent com hem perdut la societat del benestar, és una feina d’allò més complexa. Ara bé, algú haurà de trencar aquesta cadena de descontentaments, tristeses, de no valorar el que tenim per sobre del que volem. Sabríem entre tots buscar una altra manera d’entendre el dia a dia per no morir en l’intent? Com podríem entre tots, escola, famílies, societat, abandonar l’exigència totalitzadora de “conceptes, aprendre, deures, aprendre, exigències, aprendre” i promoure una mica més la pròpia coneixença?\nQui sóc com a persona o qui vull a arribar a ser? Gaudir de les emocions per gaudir de la felicitat de viure? Si més no ensenyar que l’educació no només són notes, exàmens, avaluacions on sembla “que tu ets millor que jo perquè tens millors notes” i aconseguir una educació en emocions. En aprendre, sí, però a valorar la vida, les llibertats, el coneixement propi per davant de la crida constant de complir amb el que toca. I adonar-nos que cada infant és un món i que potser hi ha diferents ritmes, igual que diferents aprenentatges i diferents\nJa ho deia un filòsof i escriptor britànic, John Ruskin (1819-1900): “Educar un nen no és fer-li aprendre alguna cosa que no sabia, sinó fer d’ell algú que no existia”. Eduquem infants per convertir-los en persones adultes, que s’estimin i estimin l’altre, per millorar la societat. Comencem o recuperem la vella escola, la que veia els infants com a éssers individuals, amb ritmes diferents, amb emocions pròpies i alienes, amb ganes d’aprendre i gaudir del seu entorn?\nQui s’anima a veure la llum que hi ha dins dels ulls d’un infant? Un infant que va content a l’escola, que estudia amb els seus adults i té ganes de conèixer el que l’envolta per descobrir el seu món i contribuir a millorar-lo. Seria una manera d’il·lusionar els infants en l’aprenentatge i augmentar el desig de créixer, formar-se i ser cada dia un xic més feliços. Avaluant sí, però el seu progrés com a persones.\nAbout Clara Darder\nClara Darder és directora de Projectes de la Fundació Propedagògic, terapeuta familiar i Gestalt. Contact: Twitter | More Posts


2.- És el programa de les benaurances. Jesús proclama feliços els qui viuen en un món fet una vall de llàgrimes: pobres, oprimits, marginats, sense veu ni vot. Els proclama benaurats no pas pel fet de patir el que pateixen sinó perquè Déu opta descaradament per alliberar-los d’aquestes situacions inhumanes. No són paraules boniques per maquillar la dura realitat amb l’esperança passiva d’un regnat hipotètic i futur de Déu. Res d’això. Déu compta amb una munió de deixebles de Jesús que es prenen seriosament i obstinadament el compromís de canviar la realitat de fer present el regnat de Déu aquí i ara. Amb sentit de la misericòrdia i la solidaritat; amb l'obstinació d'una vida honrada i neta; amb el treball per la pau i la reconciliació; amb la fermesa davant la persecució.\n3.- És així com els deixebles són SAL: La sal serveix per amanir i conservar els aliments. Oi que xalem amb una bona ensalada i coneixem la ca(r)nsalada? I tots ens delim per un bon SALari? Per anar bé, la sal ha de ser d’allò més discreta. Ni massa ni massa poc. S’ha de barrejar i fondre’s en els aliments per fer-los mengívols. Des de dintre… Com element que conserva, els antics la feien servir per segellar un pacte permanent, durador, el pacte de sal. El cristià ha de conservar i mantenir aquest món nostre fidel a la seva aliança amb Déu, i fer-ne una ofrena agradable.\n4.- La sal era també signe d’hospitalitat. Quan venia un foraster en una casa, li oferien el pa i la sal. Ets a casa teva. Sigues benvingut. Avui, quan bategem els infants, ja no els posem a la boca aquell pessic de sal que ens feia somriure a tots per la reacció del minyó. Quan el baptisme s’administrava per etapes, el primer que es feia era el ritu de la sal, per significar que el catecumen era acollit a la comunitat. Més endavant, seria submergit a l’aigua del baptisme i seria admès a la comunitat cristiana amb tots els ets i uts. Sant Joan Crisòstom i sant Agustí van rebre la sal als set anys i no van ser batejats fins als trenta...\n5.- I encara un altre punt. Sant Pau exhortava als cristians a aprofitar qualsevol oportunitat per comunicar el missatge als no cristians. I això amb una conversa sempre amable, amb un pessic de sal que la faci divertida, tractant cadascú segons li escau. Con mucho salero, que diuen en castellà. Un anunci abstracte i avorrit no arriba enlloc.\n6.- LLUM: la llum és feta per il·luminar, no pas per amagar-la ben amagada de por que ens vegin, com ho fèiem en temps de guerra per despistar els avions que sobrevolaven les poblacions. Doncs no, no tinguem por. No cal fer gaire cosa per il·luminar. Simplement ser llum. Simplement ser cristià… I aquesta llum irradiarà, com diu el profeta Isaïes, compartint el pa, acollint els pobres vagabunds, vestint el qui no té prou roba: són germans teus. No els defugis… La gent que vegi el bé que fas i la bona persona que ets, en donarà gràcies a Déu. I Déu serà conegut i estimat gràcies als fills com tu... Els primers cristians deien: Guaiteu com s’estimen! Era la millor propaganda de l’evangeli. Amb això molts se sentien cridats a fer-se deixebles de Jesús en la comunitat cristiana.\n7.- CIUTAT : Una ciutat dalt d’un turó no es pot amagar. Veig pocs comentaristes de l’evangeli que associïn la ciutat encimbellada amb una ciutat de refugi. A Israel, i en altres pobles antics, hi havia ciutats de refugi on es podien acollir aquells que involuntàriament havien causat la mort d’algú. Així podien esquivar la venjança dels familiars del difunt. Aquells antics israelites tenien més sensibilitat que la nostra civilitzada Europa d’arrels cristianes mostra tenir envers els moltíssims migrants que fugen de la fam o de la guerra o de la persecució... i no troben qui els aculli. Tots ho veiem cada dia amb impotència o el que és pitjor amb indiferència o deixant-ho a mans de persones o pobles de bona voluntat.\n8.- La nostra comunitat cristiana és un reflex de la ciutat de Déu on compartim la fe, l’eucaristia i la germanor. Ha de ser oberta a tothom. Isaïes parlant de Jerusalem en deia: Als darrers temps, la muntanya del temple del Senyor s'alçarà ferma. Tots els pobles s’hi encaminaran tot dient: Veniu, pugem a la muntanya del Senyor. Ell ens ensenyarà els seus camins, i nosaltres seguirem les seves rutes. Com aquesta ciutat vol Jesús que siguin les nostres comunitats cristianes. Irradiant llum i atraient tothom amb l’anunci de la Bona nova, un anunci que il·lumina i resplendeix amb el comportament dels cristians com Jesús els vol: sal i llum del món, i ciutats i punts d’acollida.


Meandre troba injustificat el sòl industrial previst al nou POUM de Sant Fruitós - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMeandre troba injustificat el sòl industrial previst al nou POUM de Sant Fruitós\nL'entitat creu que, tenint en compte l'excés d'espai industrial buit, cal un «model basat en la sostenibilitat»\nredacció 22.09.2017 | 07:33\nImatge d´una de les zones industrials de Sant Fruitós de Bages arxiu\nMeandre ha mostrat la seva preocupació per les propostes de creixement de sòl industrial del nou POUM de Sant Fruitós, una de les quals preveu multiplicar-lo per quatre. L'entitat ecologista considera la proposta «una aber-ració injustificada», tenint en compte que hi ha «un 60% de sòl industrial desocupat al Bages i un 40% de parcel·les i naus buides a Sant Fruitós».\nDesprés d'analitzar les tres alternatives de creixement de sòl industrial que es proposen, alguna de les quals l'entitat considera «inversemblant», ha fet arribar els seus suggeriments al departament de Territori i Sostenibilitat i a l'Ajuntament de Sant Fruitós. Aquests incideixen principalment en els aspectes que afecten l'espai obert, entorn natural i agrícola, «del poc que queda del Pla de Bages», ja que considera que la seva preservació «esdevé bàsica per a la identitat del paisatge, la salut de la ciutadania i el futur del sector primari del Bages».\nMeandre creu que les tres alternatives proposades per l'avanç del POUM contribueixen a «mantenir o incomprensiblement incrementar el paper disgregador d'aquestes infraestructures i polígons existents, fet que suposaria un pas irreversible cap a la urbanització difusa del Pla de Bages, trencant definitivament els corredors biològics entre les dues conques i malmetent el paisatge propi». Tot el contrari dels objectius, mesures i accions de qualitat paisatgística proposats en el Catàleg de Paisatge de les Comarques Centrals.\nUn cop analitzades les tres alternatives, l'entitat ecologista considera que «cap de les tres és idònia, a causa de l'actual excés de sòl industrial buit» a Sant Fruitós i a la comarca. Tenint en compte l'excés de sòl industrial buit i l'absència de previsió de grans implantacions, considera que ara el que cal «és ordenar el territori ja urbanitzat i valorar el decreixement de polígons industrials com el del Grau, executats sense cap tipus de sentit i amb finalitat purament especulativa».\nPer tot plegat, Meandre creu que «es requereix un nou model, basat en la sostenibilitat, que reforci el potencial i el caràcter de poble dinàmic que té actualment Sant Fruitós, en el qual poden conviure la indústria, el comerç, el sector agrari, en especial el del vi, i el paisatge de mosaic agroforestal que dóna entitat a la nostra comarca i al mateix poble».


Concentració del Món de la Cultura. Dissabte, 26 de juny 2021 a les 20:30h. C/ Gregoria Gea València. #TUENCENSLACULTURA - ACICOM\nManifest col·laboratiu en suport de la cultura de proximitat del País Valencià i en contra de la precarietat cultural\nNosaltres, la Xarxa #TuEncensLaCultura, creadores i creadors d’arts escèniques, músics, llibreres i llibrers, activistes d´espais interculturals, escriptors/es, editors/es, cineastes, actrius i actors, artistes plàstics i urbans, poetes, gestors culturals i tot tipus d´agents actius del món de la cultura\nAls poders públics perquè no ens deixen pel camí en estos moments de precarietat cultural.\nI ara més que mai, nosaltres demanem que les ajudes a la cultura de proximitat arriben a la gent més vulnerable del món cultural.\nAls agents socials perquè incorporen a les seues agendes reivindicatives estes noves lluites que reconeguen la precarietat generada per aquesta pandèmia en forma de crisi econòmica, però també social i cultural.\nA les associacions del tercer món cultural, i als centres i col·lectius culturals en general, per a que arriben amb les seues campanyes de divulgació a la ciutadania i siguen la xarxa compromesa que divulgue la creativitat dels espais locals on es produeix cultura.\nA les associacions veïnals perquè aporten a les seues veïnes i veïns estes noves lluites i les incorporen a les seues lluites de barri. Elles i ells són agents directes de la cultura popular i necessitem els seus compromisos encarnats ens els barris.\nA totes les entitats culturals públiques i privades -biblioteques, museus, empreses i institucions culturals-, per a que articulen mesures per a donar suport als col.lectius culturals més vulnerables.\nAls mitjans de comunicació per a que siguen aliats i que amb la seua influència donen veu als espais locals de barri i als seus projectes culturals de proximitat.\nI sobretot et DEMANEM A TU\nCiutadana, ciutadà, no a totes ni a tots sinó a TU, que continues cuidant la cultura de proximitat en el teu barri, consumint cultura d’una altra manera, solidària i allunyada d’un neoliberalisme salvatge i insostenible. No es tracta de boicotejar a ningú sinó de posar en valor els nostres potencials creatius, els vincles i teixits socials que ha de generar la “cultura de proximitat”.\nQuè volem fer, entre totes i tots i de cara al futur pròxim, els agents de la cultura?\nDemanen un PIB CULTURAL DIGNE.\nEls problemes de les i els treballadors de la cultura s’han aguditzat amb la pandèmia però venen des de lluny i requereixen solucions estructurals i no sols conjunturals com aquesta de la reivindicació d’un PIB CULTURAL DIGNE.\nDemanem que la CULTURA siga declarada com a BÉ ESSENCIAL\nEntenem que, en la mateixa línia que han proposat països com Alemanya o França, la cultura ha de ser entesa com un “bé essencial” amb un gran retorn social.\nÉs l´hora de pensar entrellaçadament i actuar localitzadament.\nTotes estem en el mateix teixit social i solament amb este suport mutu podrem seguir avançant i il·luminant el futur amb les llums de la cultura per a aconseguir una societat més creativa i amb més justícia social.\nT’uneixes a nosaltres, a la Xarxa? Ens dones suport?\n#TuEncensLaCultura pide un PIB Cultural del 1% y que la cultura sea bien esencial para «plantar cara a la precariedad»


Borràs reclama posar en marxa un Govern que «millori» la gestió de la pandèmia | NacióDigital\nLa candidata de Junts admet que "no tot s'ha fet bé" en la resposta a la crisi sanitària, focalitza els atacs en Illa i crida a la participació: "No ens fan por les urnes"\nper Oriol March, 28 de gener de 2021 a les 21:00 |\nLaura Borràs, en l'arrencada de campanya de Junts. | Junts per Catalunya\nJunts es presenta per primera vegada a les eleccions com a partit polític autònom, ja deslligat del suport logístic del PDECat, i ho fa sota el lideratge del tàndem de dirigents amb més carisma de la formació: Carles Puigdemont, cap de cartell simbòlic, i Laura Borràs, candidata a la presidència de la Generalitat. La formació, nascuda al juliol i que concorre al 14-F sense drets electorals -pertanyen a les sigles postconvergents, amb qui es van intentar entendre fins a última hora per evitar la trencadissa-, aspira a la victòria a les urnes per mantenir l'hegemonia davant d'ERC i evitar que Salvador Illa, candidat del PSC amb qui volen polaritzar la campanya, arribi a Palau.\nL'arrencada de campanya s'ha fet en un plató de televisió i amb un alt component telemàtic -no exempt de dificultats tècniques-, tenint en compte les restriccions vigents a Catalunya. Hi han participat, també, els candidats territorials: Ramon Tremosa -Lleida-, Gemma Geis -Girona- i Albert Batet -Tarragona-. El missatge de tots ells, unànime: "Laura Borràs serà la primera presidenta de la història de la Generalitat". Si ho és, vol fer-ho al capdavant d'un Govern "fort" que "millori" la gestió de la pandèmia. El missatge no és casual, tenint en compte que Junts forma part de l'actual executiu. "Hem de ser sincers, sabem que no tot s'ha fet bé", ha remarcat la candidata, que ha fet una crida a la participació -"les urnes no ens fan por"- i ha focalitzat els atacs en Illa.\nL'ha acusat de fer un "xantatge lamentable" amb l'arribada de les vacunes, i l'ha definit com el "155 sanitari". Puigdemont, des de Waterloo, ha insistit que el candidat del PSC és el "pitjor ministre de la Unió Europea", i també ha fet una crida a la participació per evitar que s'imposi el PSC. "Ara pretenen que us quedeu a casa. Fins i tot ens han facturat a Catalunya el pitjor ministre de Sanitat de tota la UE, que és per espantar una miqueta", ha recalcat l'eurodiputat de Junts, que aquesta vegada ha deixat clar des del primer moment que no es presentarà a la investidura efectiva.\nTant Borràs com Puigdemont han insistit en posar com a model el referèndum de l'1-O, les eleccions del 21-D del 2017 -en ple 155- i la victòria a les europees del 2019. "Ens han convocat enmig d'una crisi, d'una pandèmia, del caos jurídic i del desori polític. I tanmateix aquestes eleccions són molt importants. Per aquest context tan complicat, les eleccions ens interpel·len", ha ressaltat la candidata. "Hem de ser autocrítics i conscients que hem de votar perquè la propera legislatura hi hagui un Govern amb lideratge i empenta, que superi la pandèmia i posi les bases per sortir de la crisi", ha insistit l'exconsellera de Cultura, que s'estrena com a candidata.\nTotes les ànimes en una llista\nJunts concorre a les eleccions amb una llista que combina les dues ànimes de la formació. Ningú com Joan Canadell, president de la Cambra de Comerç i número tres per Barcelona, representa el vigor dels independents, premiats en les primàries per sobre dels membres del Govern. Meritxell Budó, Jordi Puigneró i Damià Calvet, consellers en aquesta legislatura, exemplifiquen la cara més institucional de Junts, que al seu torn és la que té més lligams amb l'etapa del PDECat i de Convergència. Tots ells -inclòs Canadell- aspiren a formar part del Govern que es formi després del 14-F.\nEl soci prioritari és ERC, amb qui han governat una legislatura trufada de retrets mutus. Borràs defensa que l'executiu sigui "nou", és a dir, format al voltant d'unes "noves bases", com ha recalcat Puigdemont. L'expresident, ara eurodiputat i pendent del suplicatori, ha cedit tot el protagonisme en precampanya a la candidata. En la ruta cap al 14-F, apareixerà telemàticament en els actes principals de cada dia. Els estrategs han decidit aparcar el xoc directe amb ERC, però això no vol dir que deixin d'evidenciar-se les divergències estratègiques entre els dos partits majoritaris de l'independentisme.\nAhir mateix, per exemple, Borràs va esmenar a la totalitat l'estratègia de diàleg dels republicans. "Prou de pidolar per una taula de negociació, el model és l'1-O", va assenyalar en una conferència a la Llotja de Mar. La candidata, dilluns, va prometre que declararia la República en cas que l'independentisme superés el 50% dels vots, tot i que encara no s'ha concretat com tindria efectes pràctics. Dissabte, en un acte a l'Arc de Triomf, Junts té previst detallar el full de ruta nacional per als propers anys.\nObjectiu: mantenir la presidència\nEl principal objectiu de Junts és mantenir la presidència de la Generalitat, càrrec que van aconseguir contra pronòstic davant d'ERC en les eleccions del 21-D sota el lideratge de Puigdemont. El líder del partit no va ser investit -el 30 de gener de fa tres anys va veure com el president del Parlament, Roger Torrent, suspenia el debat perquè hi veia "totes les garanties" a una tria telemàtica- i, a partir d'aquí, es van succeir dues tendències: la ruptura estratègica amb els republicans es va anar enquistant, i Junts va anar posant noms damunt la taula per presidir la Generalitat i acabar amb el 155. Jordi Sànchez, ara secretari general de la formació, no va rebre el permís per sortir de la presó per sotmetre's a la investidura, i Jordi Turull va ser empresonat a mig debat.\nEl nom finalment escollit va ser el de Quim Torra -absent en l'arrencada-, que ràpidament va veure com la justícia continuaria tenint un paper preponderant en la legislatura. L'expresident va ser inhabilitat pel Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) a finals del 2019 i, el setembre passat, va acatar la suspensió definitiva dictada pel Tribunal Suprem. En negar-se a convocar eleccions abans de perdre el càrrec -malgrat la seva voluntat inicial de signar el decret de convocatòria a principis d'agost, possibilitat que Puigdemont rebutjava-, la data dels comicis va derivar de forma automàtica en un 14-F marcat per la incertesa judicial. Si el TSJC va decidir sobre el futur d'un president, ara també té sobre la taula si a mitjans de febrer es votarà o no.\nSerà la primera vegada que Junts confronti projecte amb el PDECat, base logística de les últimes campanyes i de qui s'ha endut la majoria de lideratges carismàtics. Es tracta dels exiliats -Puigdemont al capdavant-, els presos -Josep Rull, Jordi Turull i Joaquim Forn- i també els principals càrrecs institucionals -consellers i alcaldesses com Anna Erra (Vic) i Marta Madrenas (Girona). La ruptura del mes de setembre, anunciada en els mesos anteriors, va arrenglerar encara més el projecte al voltant de Puigdemont. A les seves mans i a les de Borràs quedarà saber, la nit electoral, si l'aposta per trencar amarres i fundar un partit nou va ser l'encertada.\nEleccions 14-F, Política, Joan Canadell, exiliats, presos, Jordi Sànchez, Carles Puigdemont, Laura Borràs, Junts per Catalunya, Junts, campanya electoral, eleccions catalanes 14-F, 14-F, eleccions\nPuigdemont, Torra, Borras....\nPer Atribs el 29 de gener de 2021 a les 08:45\nPitjor que un repetitiu solo de tenora. Ja cansen, no?


Segueix el camí del CE Molins de Rei femení d'handbol cap al somni de l'ascens | Viu Molins de Rei\nSegueix el camí cap al somni de l’ascens\nSènior femení d’handbol CE Molins de Rei 30-21 CH Ascó Les molinenques segueixen amb pas ferm el seu camí cap al somni de l’ascens. La superioritat de les noies entrenades per Isa Rabassa ha acabat en una victòria merescuda.\nEl CE Moilns de Rei va ser molt superior al rival // Laura Fernández\nDesprés de la victòria del sènior masculí arribava l’hora de l’handbol femení al Poliesportiu Municipal de Molins de Rei. El CE Molins de Rei rebia al Club Handbol Ascó un dels pocs equips capaços de guanyar a les molinenques a la fase regular de la passada temporada. En declaracions a Viu Molins de Rei, la capitana Inés Solana qualificava l’Ascó com un equip “perillós i amb jugadores amb una gran corpulència”.\nAixò sí, la derrota de la passada temporada va ser fora de casa i no pas a Molins de Rei, on les molinenques s’han imposat al rival amb seguretat mantenint-se invictes en un inici de temporada perfecte: tres victòries en tres partits disputats.\nLa victòria contra l’Ascò és un pas més per la recompensa final: l’ascens.\nL’inici del partit va ser igualat però sobre l’equador de la primera part les molinenques van trobar el seu millor joc i es van posar per davant a l’electrònic. La bona feina de les entrenades per Isa Rabassa tant en atac com en defensa definien el partit.\nA la represa es van veure poc canvis en la dinàmica del joc. El CE Molins de Rei continuava dominant clarament i això es notava en la diferència de gols al marcador, on per un moment gairebé aconsegueixen doblar al rival. Sense gaires dificultats per a les molinenques es va arribar al final del partit amb un 31 a 21 a l’electrònic. La victòria contra l’Ascó és un pas més per la recompensa final: l’ascens.\n[View the story “CE Molins de Rei 30-21 Ascò (handbol femení)” on Storify]


Grupos de Jesús – Diumenge 28 durant l'any – B (Marc 10,17-30) - Grupos de Jesús -\nDiumenge 28 durant l’any – B (Marc 10,17-30)\nUN DINER QUE NO ÉS NOSTRE\nA les nostres esglésies es demana diners per als necessitats, però ja no s’exposa la doctrina cristiana que sobre els diners van predicar amb força teòlegs i predicadors com Ambròs de Trèveris, Agustí d’Hipona o Bernat de Claravall.\nUna pregunta apareix constantment en els seus llavis. Si tots som germans i la terra és un regal de Déu a tota la humanitat, ¿amb quin dret podem seguir acaparant el que no necessitem, si amb això estem privant a d’altres del que necessiten per viure? No cal afirmar més aviat que el que li sobra al ric pertany al pobre?\nNo hem d’oblidar que posseir alguna cosa sempre significa excloure d’allò els altres. Amb la «propietat privada» estem sempre «privant» a d’altres d’allò que nosaltres gaudim.\nPer això, quan donem alguna cosa nostra als pobres, en realitat potser estem restituint el que no ens correspon totalment. Escoltem aquestes paraules de sant Ambròs: «No li dónes al pobre d’allò que és teu, sinó que li tornes el que és seu. Doncs el que és comú és de tots, no només dels rics… Pagues, doncs, un deute; no dónes gratuïtament el que no deus».\nNaturalment, tot això pot semblar idealisme ingenu i inútil. Les lleis protegeixen de manera inflexible la propietat privada dels privilegiats, encara que dins de la societat hi hagi pobres que viuen en la misèria. Sant Bernat reaccionava així en el seu temps: «Contínuament es dicten lleis en els nostres palaus; però són lleis de Justinià, no del Senyor».\nNo ens ha d’estranyar que Jesús, en trobar-se amb un home ric que ha complert des de jove tots els manaments, li digui que encara li falta una cosa per adoptar una postura autèntica de seguiment seu: deixar d’acaparar i començar a compartir el que té amb els necessitats.\nEl ric s’allunya de Jesús ple de tristesa. Els diners l’han empobrit, li han tret llibertat i generositat. Els diners l’impedeix d’escoltar la crida de Déu a una vida més plena i més humana. «Que n’és, de difícil, per als qui tenen riqueses entrar al Regne de Déu!». No és una sort tenir diners, sinó un veritable problema, ja que els diners ens impedeixen seguir el veritable camí cap a Jesús i cap al seu projecte del regne de Déu.


Política de privacitat - Dental Europa\n(Actualitzada el 30 d’octubre del 2018)\nA DENTAL EUROPA CAN LLONG, S.L. treballem per garantir la privacitat en el tractament de les seves dades personals. Hem actualitzat la nostra Política de Privacitat per informar clarament de com recollim, utilitzem i custodiem les dades de les persones que contacten amb la nostra empresa:\nRaó social: DENTAL EUROPA CAN LLONG, S.L.\nNom comercial: DENTAL EUROPA\nAdreça postal: PLAZA MADRID, 1 -2 LOCAL 2 – 08206 SABADELL (Barcelona)\nTelèfon: +34 93 713 62 57\nCorreu electrònic: recepcion@dentaleuropa.com\nA DENTAL EUROPA CAN LLONG, S.L. el tractament de dades es realitza amb les següents finalitats, en funció del motiu pel qual ens els hagi facilitat:\nQualsevol persona té dret a obtenir confirmació sobre si en DENTAL EUROPA CAN LLONG, S.L. estem tractant dades personals que els concerneixin, o no.\nEn determinades circumstàncies i per motius relacionats amb la seva situació particular, els interessats podran oposar-se al tractament de les seves dades. En aquest cas, DENTAL EUROPA CAN LLONG, S.L. deixarà de tractar les dades, excepte per motius legítims imperiosos, o l’exercici o la defensa de possibles reclamacions.\nPer correu electrònic adjuntant còpia del seu DNI a: recepcion@dentaleuropa.com.\nPer correu postal: Plaza Madrid, 1-2 Local 2 – 08206 Barcelona (Barcelona), adjuntant fotocopia del seu DNI.\nLes dades personals que tractem a DENTAL EUROPA CAN LLONG, S.L. procedeixen dels propis interessats o el seu representant legal.


Dénia s'uneix al pla integral d’Ecovidrio per a incrementar el reciclat de vidre a l'estiu - Ajuntament de Dénia - Viure a Dénia - Actualitat\nProp de 200 establiments hostalers de la ciutat participaran en la campanya ‘Pren nota, recicla vidre’\nDénia s'uneix al pla integral d’Ecovidrio per a incrementar el reciclat de vidre a l'estiu\nEcovidrio realitzarà més de 600 visites d'informació i sensibilització als professionals hostalers i instal·larà contenidors nous per a facilitar el reciclatge d'envasos de vidre\nEcovidrio, l'entitat sense ànim de lucre encarregada del reciclatge d'envasos de vidre, posa en marxa un pla integral per a incrementar el reciclatge d'aquests residus en els establiments hostalers de les zones costaneres. En aquesta edició, el municipi de Dénia s'uneix a la campanya ‘Pren nota, recicla vidre’ amb l'objectiu d'augmentar la recollida selectiva d'envasos de vidre en contenidors respecte a l'estiu de l'any anterior.\nL'estiu és una època fonamental per a incrementar el reciclatge d'envasos vidre. L'impacte del turisme i l'augment poblacional, així com l'increment del consum en el sector hostalers, comporten que al llarg d'aquest període es recicle aproximadament el 30% dels residus d'envasos de vidre de tot l'any.\nLa col·laboració del sector hostaler és clau ja que genera quasi el 50% dels residus d'envasos de vidre d'un sol ús. A través de la iniciativa ‘Pren nota, recicla vidre’ *Ecovidrio promou i facilita la separació d'aquests residus entre els professionals del sector, a més de sensibilitzar sobre la importància de reciclar per a preservar l'entorn i lluitar contra el canvi climàtic.\nLa campanya aconseguirà a prop de 200 establiments hostalers de Dénia. Amb l'objectiu de mobilitzar als professionals d'aquest sector, Ecovidrio realitzarà més de 600 visites d'informació i sensibilització durant el període estival. A més, instal·larà nous contenidors i lliurarà prop de 100 poals del fem per a facilitar el transport dels residus d'envasos de vidre.\nEls establiments adherits a la iniciativa competiran durant l'estiu i podran seguir la seua posició en el rànquing a través de la web www.tomanotareciclavidrio.es. Els locals més compromesos amb el reciclatge d'envasos de vidre i que aconseguisquen major puntuació, rebran com a premi una classe magistral amb Quique Dacosta, xef reconegut amb tres Estreles Michelín.\nPer a mobilitzar a la ciutadania, Ecovidrio ha decorat contenidors amb motius estiuencs. A més, l'entitat atorgarà un reconeixement als municipis que superen el repte d'incrementar el reciclat d'envasos de vidre.\nEstudi “Nous hàbits dels valencians en la platja i sostenibilitat a l'estiu”\nConscient que la cura del medi ambient és un factor que guanya posicions en els hàbits ciutadans, Ecovidrio ha realitzat un estudi per a analitzar la preocupació dels valencians per la sostenibilitat i les seues preferències a l'hora de gaudir dels plans estivals.\nL'enquesta desvetla que para més del 90% dels valencians, l'absència de residus en l'aigua i en l'arena és el factor determinant per a anar a la platja. Els serveis de seguretat i salvament és la segona característica més important per al 70,8%, el nivell d'ocupació és el tercer atribut per al 66,9%, seguit de la qualitat de l'arena per al 58,9% i l'accessibilitat per al 57,1%.\nEn relació amb els quiosquets de platja, el respecte pel medi ambient -correcte reciclatge de residus, ús responsable de recursos, integració amb l'entorn, etc.- és el segon aspecte més valorat pels valencians, per darrere de la higiene de l'establiment i per sobre dels bons preus.\nSegons les últimes dades relatives a 2017, els ciutadans de Dénia van reciclar un total d'1.701.550 quilograms de vidre, la qual cosa suposa que cada habitant recicla de mitjana 40,9 quilograms.\nRespecte a la taxa de contenerització, Dénia registra una mitjana de 115 habitants per contenidor, explicant en l'actualitat amb un total de 361 iglús per als residus d'envasos de vidre instal·lats.


Alerta per nous espolis d’oliveres monumentals | Diari de Tarragona\nAlerta per nous espolis d’oliveres monumentals\nLa plataforma Salvem lo Montsià denuncia que es tracta d’accions que es produeixen recurrentment a Catalunya, especialment al sud del Montsià, i al nord del País Valencià\n18 de Agosto de 2018 - 15:37 hs\nImatge d’un anterior episodi d’espolis denunciat per Salvem lo Montsià, al terme d’Ulldecona. FOTO: Joan Revillas\nSalta de nou l’alerta després que aquesta setmana s’hagi produït un nou espoli d’oliveres monumentals a la partida Planes del Reine de Sant Jordi, al Baix Maestrat (Castelló).\nL’acció ha estat denunciada per la Unió de Llauradors i difosa també per la plataforma Salvem lo Montsià. Segons expliquen des de la mateixa plataforma, al País Valencià hi ha una llei de Patrimoni Arbori Monumental, des de fa més de 12 anys, que entre altres paràmetres protegeix tots els exemplars que tenen igual o més de 350 anys. L’edat de les oliveres es mesura pel diàmetre del tronc a partir d’un metre. En aquesta línia, des de la plataforma afirmen que es van emportar vora una trentena d’oliveres monumentals, d’uns 2 metres, i que fins i tot n’hi havia algunes de vora els 3,5 metres, les quals serien considerades com a oliveres mil·lenàries. D’aquesta manera, des de la plataforma afirmen que no entenen per què s’ha permès que se les emportessin.\nSalvem lo Montsià ha aprofitat aquest episodi per denunciar un cop més els espolis constants a Catalunya, especialment a la zona del Montsià, i demanar més conscienciació en l’àmbit social. Tot i que també es reclama la presència d’una llei catalana que protegeixi aquests arbres, asseguren que de vegades, com en aquest últim cas, una llei no és suficient.\nD’aquesta manera un dels seus portaveus, Guillem Riba, fa una crida perquè tothom sigui conscient que es tracta d’arbres monumentals que cal protegir, no només legalment, sinó també socialment. «És necessari que la gent es mobilitzi perquè deixi de passar».\nComercialització de les oliveres\nEn la majoria de casos el que es fa és comercialitzar les oliveres, venent-les i traslladant-les a altres indrets que són diferents al seu hàbitat natural. «Hi ha una brutalitat d’oliveres centenàries exposades per vendre, fins i tot hi ha pàgines webs que es dediquen a vendre-les a escala mundial. És un negoci en expansió que cal aturar», reclama Riba.\nQuan es parla d’oliveres monumentals es parla de paisatge, cultura i història. Des de grups com la plataforma Salvem lo Montsià es reivindica que no són tan sols arbres, sinó que són monuments patrimonials amb una llarga vida i història al seu darrere, i és precisament això el que volen defensar. «En protegir les oliveres estem lluitant contra espolis del nostre patrimoni històric i cultural», afirma Riba, el qual també afegeix que «el territori del Sènia (al Montsià) és un dels llocs d’Europa on hi ha més arbres d’aquestes característiques. Arbres centenaris i mil·lenaris que representen un paisatge agrícola que cal que protegim. Cal que la gent sigui conscient que sent un dels territoris d’Europa on hi ha més oliveres d’aquestes característiques, és on cada cop en queden menys».\nLa Mancomunitat de la Taula del Sénia disposa d’un inventari d’unes 4.800 oliveres mil·lenàries de més de 3,50 metres de perímetre de tronc a 1,30 del sòl, repartides per 22 municipis del sud de Catalunya. Del total, 1.355 se situen a Ulldecona.\nDes de la plataforma Salvem lo Montsià expliquen al Diari que una de les solucions per conservar les oliveres implicaria que els pagesos que en són els propietaris puguin traure un rendiment econòmic mínim. «Moltes vegades aquests arbres estan abandonats perquè al pagès no li surt a compte mantenir-los, cal per això donar-los un valor des del punt de vista agrícola, de mercat, per a que el pagès en tragui un rendiment, encara que sigui mínim, per poder mantenir-les». Una altra de les solucions és fomentar el turisme envers les oliveres, per permetre que tothom pugui conèixer aquests arbres patrimonials que representen la cultura del territori.\nRiba assegura que a la plataforma reben denúncies constants de gent que es troba per les carreteres de les Terres de l’Ebre camions carregats amb aquests arbres, provinents de diferents punts del territori, de Roquetes, Ulldecona, Santa Bàrbara...\nCal recordar que el passat mes de desembre de l’any 2016 la plataforma Salvem lo Montsià va actuar per primer cop davant els espolis a la partida de Valldepins d’Ulldecona. De forma immediata es van traslladar més de mig centenar d’oliveres de grans dimensions i, algunes d’elles, de centenars d’anys de vida.


6 formes d'utilitzar Linkedin en una entitat\nTot i què Linkedin és una xarxa social dedicada al món laboral, també pot ser un bon lloc per les entitats sense ànim de lucre. Aquesta xarxa pot ajudar a l'entitat des de diferents perspectives.\nLinkedin és una de les xarxes socials més utilitzades del moment. Actualment hi ha 414 milions d'usuaris actius que utilitzen la xarxa, tan sigui per buscar feina o per fer contactes de caire més professional. A Linkedin utilitzem un altre estil. No hi pengem els vídeos anecdòtics que pengem a Facebook, i tendim més a demostrar la feina que hem fet i per la qual estem especialitzats. També l'utilitzem per cercar-hi contactes que algun dia ens puguin facilitar la vida professional.\nÉs per aquests motius que Linkedin, també pot ser utilitzat dins el tercer sector, el món del voluntariat i l'associacionisme. El blog Classy, dedicat a les plataformes de microfinançament per entitats sense ànim de lucre, ha dedicat un apunt prou interessant sobre com podeu utilitzar Linkedin dins la vostra ONG. A continuació, us fem un extracte sobre les diferents idees que han plasmat en aquest article.\nCrea la pàgina de Linkedin de la teva entitat o ONG\nLa pàgina de Linkedin, ha de ser el pal de paller de la vostra entitat dins d'aquesta xarxa social. Així com la pàgina d'admiradors de Facebook, és el pal de paller a Facebook, a Linkedin passa el mateix. Per a crear la pàgina de la teva entitat, primer has d'entrar a Linkedin amb el teu usuari. Desprès, ves a «Intereses», (aprofitem per recordar que Linkedin encara no està disponible en català), «Empresas» i a la dreta, trobareu el botó groc per crear la vostra pàgina a Linkedin.\nDins d'aquesta pàgina hauràs d'afegir la fotografia de perfil de la vostra entitat (200 x 200 píxels) i una fotografia de capçalera (1400 x 425 píxels). És molt recomanable utilitzar les mateixes imatges que utilitzeu a les altres xarxes socials. Després, haureu d'omplir tota la informació sobre la vostra entitat. .\nActualitzar els perfils de Linkedin que estiguin vinculats a l'entitat\nAra ja teniu la pàgina de Linkedin de la vostra entitat. Podeu començar a fer-ne difusió. I la forma més ràpida de fer-ne, és que tot el vostre ecosistema de voluntariat, la vostra junta directiva i la gent que pugui treballar dins l'entitat, afegeixin en el seu perfil propi, la relació que tenen amb la vostra entitat. Mitjançant les actualitzacions de perfil, els altres usuaris de Linkedin veuran que existeix una pàgina de la vostra entitat, i poden començar a seguir-la.\nPublica notícies sobre la vostra entitat de diferents formes\nJa que teniu una pàgina a Linkedin sobre la vostra entitat, heu de començar a publicar-hi. Podeu publicar notícies sobre la vostra entitat, sobre la feina que feu, sobre esdeveniments, congressos i jornades que assistiu etc. Però per fer això ho podeu fer 2 formes. Una, publicant normalment. Com si ho féssiu a Facebook. L'altre, pagant perquè la vostra publicació arribi a més usuaris de Linkedin. No tingueu por de fer aquesta última opció, ja que els preus no són gaire cars i el resultat és prou òptim. Podreu segmentar molt bé el públic objectiu que voleu arribar. Això sí, només feu-ho quan realment necessiteu que aquesta publicació arribi a molta gent.\nUtilitzeu Linkedin Pulse\nFixeu-vos amb la línia de temps de Linkedin. És una barreja entre una línia de temps cronològica de Twitter, i una línia de temps de Facebook. A vegades, quan entres a Linkedin pots veure una publicació repetida, al mig d'altres de noves. I costa molt trobar les publicacions de les entitats i empreses que segueixes. Linkedin, conscient d'això, ha creat una aplicació per seguir les notícies i històries que us poden interessar més. Aquesta aplicació es diu Linkedin Pulse. Però també, amb Pulse podreu escriure continguts. No ho podreu fer des del vostre compte d'entitat. Però és important que algú relacionat amb la vostra entitat, pugui escriure continguts que tinguin a veure amb l'entitat i la temàtica que toqueu.\nPodeu veure l'exemple del compte d'Adam Garone, membre de la Fundació Movember, que escriu continguts relacionats amb la Fundació.\nParticipeu en els grups de Linkedin\nEls grups de Linkedin serveixen perquè els seus membres puguin discutir sobre temes d'interès pels mateixos membres. De temes n'hi han a milers, i molts poden ser interessants per la vostra entitat. Des de temes de micro-finançament fins a temes de xarxes socials per entitats o ONG. En cas que no trobeu temes interessants, també en podeu crear-ne un!\nCerqueu professionals i voluntaris.\nTal i com hem dit al principi, Linkedin és una xarxa social per fer contactes professionals. Linkedin ofereix dos característiques principals, una és la possibilitat de publicar ofertes de treball. L'altre és la possibilitat de publicar vacants de voluntariat. Per a publicar vacants de voluntariat hi ha l'opció de Linkedin Volunteer Marketplace, un lloc per connectar entitats sense ànim de lucre amb voluntaris.\nlinkedin, voluntariat, ong, xarxes socials i internet\nCom abordar la transformació digital en el tercer sector?


Participeu: Tarragona es mobilitza per recaptar menjar amb aquesta iniciativa!\nEl Banc dels Aliments ha incrementat un 40% la seva activitat | Banc dels Aliments\nL'hostaleria de Tarragona llança una segona campanya solidària per recaptar aliments\nEl Banc dels Aliments ha incrementat la seva activitat en un 40%\ndilluns, 27 d’abril 2020 - 13:05h\nL'associació d'hostaleria de la ciutat de Tarragona (AEHT) ha presentat la segona edició d'una campanya solidària destinada a organitzar un gran recapte d'aliments per a les entitats socials, desbordades per la crisi econòmica provocada pel coronavirus.\nLa campanya té dos vessants. Per una banda, es poden fer donacions d'aliments que s'han d'entregar en diferents establiments de restauració de la ciutat de Tarragona, així com entitats veïnals. Així mateix, els hostalers tenen habilitat un compte corrent per poder fer una donació econòmica. Els aliments, i donacions, aniran destinats a l'entitat catòlica, Càritas. Càritas ha atès a 3.578 famílies de les comarques de Tarragona d'ençà de l'inici de l'estat d'alarma.\n1.400 quilos d'aliments recaptats\nL'anterior edició d'aquesta campanya de l'associació d'hostaleria de Tarragona va recaptar, fa tres setmanes, 1.400 quilos d'aliments i 3.000 euros en donacions de particulars. Pel que fa al Banc dels Aliments, aquesta entitat ha incrementat un 40% la seva activitat des del començament de l'emergència sanitària.\n"Atenció: Investiguen un abocament químic a Tarragona i demanen ajuda als ciutadans" "Els nens i nenes de Tarragona surten al carrer després de 6 setmanes"\nsolidaritat Banc dels Aliments entitats de Tarragona Coronavirus


Com funciona el posicionament web? - Més visites\nCom funciona el posicionament web SEO?\nCom funciona en SEO\nCom agumentar les visites d'una pàgina web?\nCom hem comentat a la secció posicionament web SEO hi ha moltes maneres d'aconseguir fer pujar una pàgina web als rànquings de Google i així augmentar les visites a la nostra web. Però com tot a la vida, hi ha la manera correcta de fer-ho (coneguda com a White Hat SEO) i la incorrecta (coneguda com a Black Hat SEO).\nLa utilització de tècniques de Black Hat SEO és molt perillós i la gran majoria de vegades acaba amb una penalització, per tant és molt important que sàpigues distingir entre els bons professionals de l'optimització i posicionament web, dels que no ho són.\nCom NO funciona el SEO?\nPromeses, màgia i miràcles\nEls venedors de fum que utilitzen tècniques fraudulentes de posicionament web, es caracteritzen per prometre una gran quantitat de coses: asseguren posar la teva pàgina web al primer lloc de Google, diuen que tindràs milions de visites, que faràs molts clients nous... I el client, a banda d'invertir uns diners, no haurà de realitzar cap acció. Malauradament, el posicionament no funciona així. El SEO és dedicació, esforç, treball i paciència. Si vols saber els motius de perquè nosaltres NO fem promeses d'aquest tipus, fes una ullada al nostre blog: Perquè NO Garanteixo Posicions A Goolge?\nAquesta és una de les pitjors coses que es poden fer avui en dia i fins i tot, el més pèssim dels SEO, comença a evitar-ho. És una tècnica que en el seu moment funcionava i es tractava d'aconseguir molts enllaços que dirigeixin a la teva pàgina web, sense importar la reputació de les webs enllaçants.\nLa tècnica de comprar i/o generar enllaços en massa ja no funciona. Google, tard o d'hora ho detectarà, i quan això passa, les webs que han comprat vincles massivament són penalitzades per l'algoritme Google Penguin. Aquesta és la pitjor penalització, i significa no rebre més visites de Google.\nCopy-Paste de contingut\nAquesta és una tècnica moderna i lligada a la gran importància del contingut en el SEO. Així doncs: - Com es pot crear un gran volum de contingut a baix preu? Normalment es fa amb uns programes que ajunten trossos de text sense solta ni volta per crear un text nou o, encara pitjor, copiant-lo d'una altra web.\nEl procés de copiar contingut d'una altra persona, utilitzant-lo com si fos propi, es pot fer de manera manual o de manera automatitzada. Sigui com sigui, Google disposa d'un algoritme especialitzat en buscar i trobar contingut duplicat i/o contingut de mala qualitat. Aquest algoritme se'l coneix amb el nom de Google Panda.\nDarrerament hi ha hagut molta confusió entre el SEO i el màrqueting de continguts. Tot i que són dues coses diferents, perquè funcionin, el SEO i el màrqueting de continguts han d'anar junts i agafats de la mà. El contingut és un dels aspectes més importants del procés de posicionament de pàgines web. Per tal que l'optimització pels motors de cerca sigui eficaç, ens hem d'assegurar que el contingut és únic i valuós, que està ben escrit, que utilitza les paraules adequades i està especialment enfocat al públic al qual va dirigit.\nEn última instància, una pàgina web ha de proporcionar un contingut que satisfaci la recerca d'un usuari i que els cercadors hi puguin accedir, processar i entendre.\nSi disposem d'un bon contingut, però aquest no està ben estructurat i no és accessible als cercadors, és com no tenir-lo. En aquest cas s'apliquen diverses tècniques, sempre seguint les directives que marca Google.\nAplicant les millors pràctiques per a les estructures d'URL, redirecció i canonització, mantenir una estructura d'enllaços interns avantatjosa, que faciliti a Google (i també als usuaris), arribar a les pàgines més importants del site, és imprescindible. El temps de descàrrega de la web, la bona utilització de les etiquetes i meta-etiquetes, dels títols o les imatges, formen part de tot un conjunt de tècniques necessàries per a l'optimització dins la mateixa pàgina web.\nEls links o enllaços, segueixen tenint importància en el món del SEO. Actualment no tenen el paper que tenien fa uns anys i en detriment del contingut, ja no són el punt clau pel posicionament web. Tot i així, els motors de cerca utilitzen els enllaços per accedir a tot el contingut disponible a través d'internet. Quan es tracta dels enllaços externs (els que apunten a la teva pàgina web), un bon SEO ha de poder distingir els bons dels dolents. Un bon SEO ha d'ajudar a dissenyar una estratègia per guanyar bons vincles (i és cert que aquests a vegades s'han de comprar) i a la vegada, manejar i eliminar els dolents.\nVols posicionar la teva web a Google?\nContacte 630 871 801


Booking.com: Bed and breakfast Casa lola - Pelegrina, Espanya\n→ 58.741 establiments\n→ 1.168 establiments\nHotels a Pelegrina\nPlaza espana 3 Pelegrina, 19268 Pelegrina, Espanya\nL'han puntuada els nostres clients després d'allotjar-se al Casa lola.\nLa Casa lola està situada a Pelegrina, a 6 km de Sigüenza, i acull una barbacoa i una terrassa. També hi ha un bar.\nAlgunes habitacions tenen zona d'estar. També hi trobareu un bullidor elèctric. El bany és privat i inclou articles de tocador gratuïts.\nEl personal de recepció està disponible les 24 hores del dia. També hi ha una sala d'estar compartida amb TV.\nAquest bed and breakfast disposa de taula de ping-pong. Medinaceli és a 24 km de la Casa Lola i Atienza, a 28 km.\nEl Casa lola treballa amb Booking.com des del 9 de nov. de 2016.\nQuan vols allotjar-te al Casa lola?\nLa reserva més recent en aquest allotjament és del 6 de des. a les 21:29 des d'Espanya.\n6 raons per triar el Casa lola\n1 establiment a Pelegrina\n109.100.000 comentaris independents\nInstal·lacions del Casa lola\nNecessitem com a mínim 5 comentaris per calcular la puntuació. Si reserves i deixes un comentari, ajudaràs el Casa lola a aconseguir-ho.\nHem trobat més allotjaments com el Casa lola que han agradat a altres viatgers\nApartamentos Alameda is located in Sigüenza’s Old Town, opposite the beautiful Alameda Park. The rustic stone building includes 5 functional apartments with free Wi-Fi. La reserva més recent en aquest hotel és d'avui a les 18:19\nAquest hotel, que és confortable, està situat al centre de Sigüenza, al costat del parc de l'Alameda, i ofereix una terrassa, WiFi gratuïta i habitacions amb balcó, moltes de les quals també tenen...\nLa reserva més recent en aquest hotel és d'ahir a les 16:09\nL'Hostal Puerta Medina està ubicat en una casa de pedra del segle XVIII de Sigüenza i ofereix habitacions acollidores amb terra enrajolat original, balcó i mobles de fusta antics. 1 persona s'ho està mirant ara mateix\nLa Casa Rural Los Cuatro Caños està ubicada en una casa plena d'encant que data dels volts de 1800. 1 persona s'ho està mirant ara mateix\n» Mostra més bed and breakfasts a Pelegrina\nEl millor de Pelegrina\nClica aquí per veure més allotjaments a prop de llocs d'interès populars de Pelegrina\nEstalvia't fins a un 50% a Pelegrina