Commoció a l'Exèrcit espanyol: Troben mort a un militar a la caserna\nUna imatge d'arxiu de les Forces Armades | Europa Press\nS'estan investigant les causes de la mort d'aquest militar espanyol\nper Gerard Recasens 26/07/2021 15:14h\nL'Exèrcit Espanyol està de dol per la mort en estranyes circumstàncies d'un dels seus membres. Divendres passat, 23 de juliol, va aparèixer mort en una caserna de la província de Saragossa un militar de l'Exèrcit de l'Aire. Es tracta d'un caporal més gran, d'entre 45 i 50 anys d'edat, destinat a l'Esquadró de Vigilància Aèria número 1, tal com informa 'El Confidencial Digital'.\nApareix mort un militar espanyol en una caserna a la província de Saragossa\nEl militar en qüestió es trobava en l'Aquarterament Aeri del Frasno, molt a prop de la ciutat de Calataiud, a la província de Saragossa. Va ser divendres passat quan es va trobar el seu cos sense vida i amb un tret, que hauria estat la causa de la mort. El fet que no es tracti d'una mort natural obre el procediment que segueixen les Forces Armades en casos com aquest.\nLa Policia Judicial de la Guàrdia Civil liderarà les investigacions sobre aquest cas, sota la tutela d'un jutjat togat militar. Això és habitual quan unes dependències militars al nostre país són escenari d'una mort de caràcter no-natural. Però a més de la recerca a escala jurisdiccional, va procedir a obrir una altra investigació interna.\nUn oficial de l'Exèrcit de l'Aire encapçalarà aquest procediment a escala interna per esbrinar les circumstàncies dels fets. En primer lloc, ha d'aclarir si el tret es va produir amb l'arma reglamentària, tot i que el personal de tropa no té permís per tenir arma pròpia. En el seu treball utilitzen una arma curta de servei, i caldrà veure si aquesta va ser la utilitzada per disparar el tret que va causar la mort del militar.\nTambé s'examinarà si hi ha relació entre la mort i el servei que prestava a la unitat militar on estava destinat. Es tracta, doncs, d'estudiar les circumstàncies que envolten la mort d'aquest militar. La seva mort ha causat una fortíssima commoció entre els companys de la seva caserna, a més, és clar, de la seva família i afins més propers.\nEncara que no han transcendit dades personals sobre el caporal major que ha mort, la veritat és que sí que es coneixen aspectes sobre la seva trajectòria militar. Segons 'El Confidencial Digital', el difunt era un soldat amb una gran preparació i comptava amb dues especialitzacions clau. En primer lloc, era paracaigudista i, en segon, era expert en amenaça nuclear, biològica i química.\nA més d'estar involucrat en l'exèrcit, tenia inquietuds socials i col·laboratives importants. L'home estava estretament vinculat al servei de Protecció Civil a Utebo, una vila d'uns 18 000 habitants a Saragossa. La investigació haurà d'aclarir, doncs, les circumstàncies de la mort i si, tal com se sospita, es tracta o no d'un suïcidi.\nPolèmica a l'Exèrcit espanyol després de les últimes decisions del govern central\nEn els últims dies, les Forces Armades han estat notícia no tan sols per la mort d'aquest militar, sinó per una polèmica política. VOX ha acusat el govern espanyol de «trencar l'obligada neutralitat de les Forces Armades» amb les polítiques «d'ideologia de gènere o de diversitat sexual». La formació ha denunciat que en algunes bases militars va onejar la bandera LGTBI + fa unes setmanes, en motiu del Dia de l'Orgull.\nDenuncien també que en un article de la Revista Espanyola de Defensa titulat 'Liderar la diversidad en las FAS' es defensava fermament la incorporació de la dona en les Forces Armades. VOX creu que les Forces Armades haurien de centrar la seva activitat en les seves metes «sense entrar en qüestions de l'esfera privada dels seus membres». En tot cas, doncs, l'Exèrcit està en l'ordre del dia de l'actualitat a Espanya.\nNou gir a Espanya: Després d'AstraZeneca, adeu a una altra de les vacunes\nInvestiguen la mort d'un noi de 36 anys a Espanya després de vacunar-se


Política de cookies – Pessebre Vivent del Bages a les Torres de Fals\nUna cookie -galeta- és un petit fitxer de text que s’emmagatzema en el seu navegador quan visita gairebé qualsevol pàgina web. La seva utilitat és que el web sigui capaç de recordar la seva visita quan torni a navegar per aquesta pàgina. Les galetes solen emmagatzemar informació de caràcter tècnic, preferències personals, personalització de continguts, estadístiques d’ús, enllaços a xarxes socials, accés a comptes d’usuari, etc. L’objectiu de la galeta és adaptar el contingut de la web al seu perfil i necessitats, sense cookies els serveis oferts per qualsevol pàgina es veurien minvats notablement. Si voleu consultar més informació sobre què són les galetes, què s’emmagatzemen, com eliminar-les, desactivar-les, etc., li preguem es dirigeixi a aquest enllaç.\nSeguint les directrius de l’Agencia Española de Protección de Datos procedim a detallar l’ús de cookies que realitza aquesta web amb la finalitat d’informar-lo amb la màxima exactitud possible.\nXarxes socials: Cada xarxa social utiliza les seves pròpies cookies per tal que vostè pugui prèmer els botons del tipus M’agrada o Compartir.


M2 Lux - Terreny per a la construcció, Castell-Platja d'Aro, Costa Brava\nCodi: 1016 PDA VEN Terreno Can Manel 900m2\nMida del terreny: 900 M 2\nTerreny per a la construcció, Castell-Platja d’Aro, Costa Brava.\nPer a la venda – una parcel·la de terreny per a la construcció a la urbanització Can Manel, situada al municipi de Castell – Platja d’Aro, a la Costa Brava.\nSuperfície de parcel·la de 900m2 (600m2 + 300m2 d’àrea verda), amb una bella vista de la mar i la vall. Zona tranquil·la i pacífica, bons veïns.\nEn els voltants de la parcel·la hi ha tota la infraestructura necessària: supermercats, botigues, farmàcies, centres mèdics, gimnasos, parcs infantils.\nEl municipi de Castell – Platja d’Aro inclou Castell d’Aro, Platja d’Aro i S’Agaró. El complex mediterrani de Platja d’Aro és àmpliament conegut per la seva pintoresca costa amb magnífiques badies i belles platges de sorra, pels seus camins de ronda al llarg de la riba de la mar, els seus nombrosos restaurants i botigues de luxe. La regió circumdant és rica en el seu patrimoni cultural i històric.\nDistància a la platja més propera de Sant Pol a S’Agaro – 4 km (uns 7 minuts amb cotxe). El centre de Platja d’Aro és a 3 quilòmetres de la parcel·la (6 minuts amb cotxe). L’aeroport més proper és el de Girona-Costa Brava, a 31 km (29 minuts en cotxe); L’aeroport internacional de Barcelona és a 121 quilòmetres de distància (1 hora i 24 minuts amb cotxe).\nVenda / Lloguer LloguerObra novaVendaVenda urgent\nApartaments/Pis Construït: 43 M 2 Dormitoris: 1\nApartament / oficina a 100 metres del mar, Lloret de Mar, Costa Brava.\nTerreny per a la construcció Mida del terreny: 881 M 2\nParcel·la de terreny a la urbanització Mas Palli, Calonge, Costa Brava.\nApartaments/Pis Construït: 48.8 M 2 Dormitoris: 1\nApartaments a complex residencial d’obra nova als afores de Girona, a Vilablareix.


I la mort em parlava - Ensayos - 2011 Palabras\nPáginas: 9 (2011 palabras) Publicado: 14 de septiembre de 2014\nEXERCICIS SOBRE LA LECTURA: I la mort em parlava de Noemí Bagés\nTítol: I la mort em parlava\n2.\tPotser t’ho posem difícil, però volem que llegint aquest curt fragment de la novel•la puguis triar una de les opcions que et donem sobre el seu gènere:\n«Aquí estavenpassant coses molt rares. Què buscaven aquells homes que s’havien fet passar per policies? Per què l’Òscar li havia enviat una clau hores abans de morir? La clau! Potser volien la clau. Però qui eren? Què volien?» (p. 92)\nAssenyala l’opció correcta:\tCiència-ficció\nPolicíaca - Misteri\n3.\tA mesura que vagis llegint, fes un llistat delscapítols i anota tres fets importants que passin a cadascun d’ells. Quan tinguis aquest esquema fet, redacta un resum de l’obra d’unes deu línies:\nL' Olga rep una trucada des de l'Argentina dient-li a l'Olga que el senyor Carlos Camacho Villa va deixar el seu testament a l'Argentina i que ella forma part de les seves últimes voluntats el dia 25 de novembre.\n( A partir dels següents capítols, lamajoria, estan formats per flashbacks i molts parlen de el que va succeir al passat just quan van arribar a Tarragona)\n1. L'Olga , una doctora d'oftalmologia, i la Txell, seva filla de disset anys, s'acaben de traslladar a de Barcelona a Tarragona. La Txell, acaba de començar les classes, cosa que no li agrada degut a que no es una "crack" en això de fer amics nous. Però quan va anar a classede literatura universal, el professor va oferir de fer un treball per parelles sobre un autor i un personatge d'un llibre, a la Txell se li queia el mon a sobre, fins que un noi se li va oferir per fer un treball.\nL'Olga, també esta molt estressada amb la feina i recordant el passat amb el seu marit, L'Òscar Dalmau.\n( Al capítol 2 s'explica l'historia de l'Arnau, el company de treball de laTxell)\n2. Els pares de L'Arnau estan separats i l'Arnau se'n va a viure amb el seu pare, ja que segons l' Arnau amb la seva mare no hi estaria bé. I no fa molt que s'havia traslladat a Tarragona, cosa que té en comú amb la Txell). L'Arnau arriba tard a casa ja que ha passat molta estona amb la Txell fent el treball i parlant i el seu pare se'n riu d'ell dient-li que li agrada. Però l'Arnaucontraataca quan el seu pare, en Joan, li explica que s'ha xocat amb el cotxe amb una dona ja que aquesta anava amb massa presa, i que com no han pogut fer els papers de l'assegurança li ha deixat la seva targeta per a que li truqui.\n3.L'Olga, que no està molt bé des de la mort de l'Òscar, ha anat al seu psicòleg per a parlar de com li va afectar la desaparició de l'Oscar que li va provocar bulímia ialtres coses. Va recordar com la policia es va presentar a casa seva a la matinada del dia següent dient que havien trobat el seu vaixell buit, però al cap de dos dies van abandonar la recerca i l' Olga sempre s'ha quedat amb la sensació de que l'Òscar encara és viu.\nL'Arnau i la Txell han quedat per acabar de recollir dades per a seu treball i també per prendre alguna cosa. Quan surten pertornar a casa es topen amb una parada de nois i noies de la seva edat que anaven en contra de la dictadura i al final s'acaben apuntant a la manifestació. Al final l'Arnau acaba anant a casa de la Txell per sopar, i l'Olga, quan acompanya a l'Arnau a casa es troba amb en Joan, l'home amb el que s'havia topat amb el cotxe. L'Arnau li explica a la Txell que la seva relació amb la seva mare no es bonaja que ell va estimar a un professor quan anava a una altre escola i la seva mare va intentar acabar amb aquestes emocions i sentiments de seguida.\nAl cap d'uns dies uns policies van arribar a casa de l'Olga preguntant per fotos, diners i altres materials, cosa que a l'Olga li va estranyar.\n4. L'Olga contracta a uns detectius ja que li ha semblada molt entranya la visita dels policies i la...\nCampos de concentración y erxterminio Nazi\ninvestigacion en la acedima


Escampem la boira | biTer | Page 3\nCastell de Can Boix o de Taradell\nRecorregut: 1 hora\nFortalesa roquera a la comarca d’Osona, tant interessant com el castell de Centelles. La població de Taradell és situada als contrafort del vessant nord de la serra del Montseny, a sota de la serra de l’Enclusa, i a tocar de la Plana de Vic, a la zona de contacte entre la muntanya i la plana. Segueix llegint »\nAl sud de la Serra del Montsec de Rúbies trobem la Serra del Mamet, que compren els municipis d’Artesa de Segre, Alòs de Balaguer i Vilanova de Meià a la Noguera.\nAquest Congost fa referència a un dels cims més representatius de la Serra Carbonera, el Congost de Mu que encaixona el riu Segre. S’hi accedeix des de Balaguer, per la carretera C-13 en direcció a Tremp, passant per Camarasa i anant fins la represa de la Central d’Alòs de Balaguer. Per accedir-hi, hem de girar abans del revolt on hi ha el pont del Pastor o de l’Illa. Llavors, sense creuar el riu, continuem per una petita carretera que surt a la dreta (recte) just abans d’entrar al pont, que discorre aigües amunt per la riba esquerra del Segre i en 2 km ens portarà fins on s’acaba la carretera.\nSortim de Corçà per una pista, i en uns vint minuts s’arriba a la Plaça de la Portussa. Durant anys havia servit de descarregador i carregador de carbó que s’extreia de les actives mines de Corçà, hi arribava a costelles d e muls i matxos, i en marxava en camió. Avui, la majoria d’instal.lacions mineres són sota les aigües de l’embassament de Canelles. S’agafa un corriol carener que de seguida va pel vessant obac i passa per sota de les ruïnes d’un castellot. En mitja hora es passa per l’ermita de la Portussa, arrapada a collibè d’una cresta extraordinàriament espectacular que governa la sortida del pas de Mont-rebei. La petita església, documentada el 1162 amb el nom de “La Pertusa”, està formada per una sola nau amb absis i coberta exterior de lloses. Es conserva força bé. En destaca l’absis damunt la base de la roca. Fou la capella del castell de Sant Llorenç, ubicat al Montsec d’Ares i del qual es conserva una torre. La seva funció era de vigilància per barrar el pas a la vall d’Àger i controlar el congost de Mont-rebei. Posteriorment va esdevenir església parroquial de Corçà. Actualment té la categoria d’ermita i es celebra un aplec a començaments d’estiu. Segueix llegint »\nDe Casanova de l’Obac a la Font de la Portella, pels dominis d’en Capablanca\nDu rada 1,30 h anada i tornada\nInici: Centre Cultural Casanova de l’Obac, a la ctra de Terrassa a Castellbell i el Vilar (B-122) , km 9,8. Altitud màxima 667 m.\nLa Casanova de l’Obac d’estil italianitzant obra de Domenico Bagutti, va ser construïda a començament del s. XIX (1786) -acabada el 1812- per la família Ubach com a masia vinícola, i comptava amb tots els espais necessaris per elaborar vins i aiguardents. La finca va entrar en decadència amb la plaga de la fil.loxera, a finals del s. XIX. Avui acull un centre cultural on s’ofereixen programes de lleure i d’educació ambiental i cultural, així com una exposició sobre el parc anomenada “Sant Llorenç del Munt: un paisatge mediterrani”, una sala d’art, l’audiovisual “La Megafada” i el centre d’informació. Des d’aquest edifici es pot fer una ruta teatralitzada sobre els bandolers. Al costat mateix de la casa hi ha un restaurant. L’itinerari senyalitzat en tot el seu recorregut , comença des de darrera de la casa, a l’era de la Pastora amb una magnífica vista de Montserrat; habitatge dels treballadors del forn de vidre que era al costat i que va funcionar durant una bona part dels segles XVIII i XIX.\nSi us passeu per la carretera vella després del pont i abans de l’embassament trobeu la cova de Muricecs reoberta al públic de manera controlada des del 2010. Visitable i amb una població de quiròpters en protecció, prehistòrica i gestionada des del municipi de Llimiana per l’empresa Grimpada. Segueix llegint »\nBufadors de Beví (Serra de Bufadors)\nEntre Osona i el Ripollès, tenim el poble de Santa Maria de Besora que està a la subcomarca del Bisaura on situem la Vall de Ges, Oris i Bisaura. Ens dirigim al curiós indret a la Serra de Bufadors, on hi ha forats per on surt aire (d’aquí el seu nom), excursió altament recomanable per fer a l’estiu.\nCom a rribar-hi:\nPer arribar al punt de sortida farem l’aproximació en cotxe: agafarem la carretera C17 en direcció a Puigcerdà i entrarem al poble de Sant Quirze de Besora per la cruïlla dels semàfors. Hem de passar per sobre el pont del riu Ter i al final del pont, enfilar a l’esquerra per la carr etera BV5227. Travessarem la via del tren i seguirem durant uns 7 kms., fins arribar a Santa Maria de Besora. Des de Santa Maria de Besora prenem la pista que va a Ripoll per Llaers. A 2,5 km, just després d’un revolt a la dreta, trobem una pista que marxa a l’esquerra i que va a la pista de Beví als bufadors i Sant Moí. Segueix llegint »


1ª Lectura (Sa 11,22—12,2): Senyor, el món tot sencer davant vostre és com un gra que tot just inclina la balança, com un esquitx de rosada que cau a terra el matí. Justament perquè ho podeu tot us apiadeu de tothom i dissimuleu els pecats dels homes perquè puguin penedir-se. És que vós estimeu tot allò que existeix i no abomineu res d'allò que heu creat, ja que no heu fet res sense estimar-ho. Com persistiria res si vós no ho volguéssiu? Què continuaria existint si no rebés la vostra invitació? I vós, Senyor que estimeu la vida, tot ho planyeu, sabent que tot és vostre, ja que el vostre alè immortal és present en tots. Per això repreneu una mica els qui es desencaminen i, servint-vos d'allò mateix amb què han pecat, els amonesteu i els recordeu les seves culpes, perquè s'allunyin del mal i creguin en vós, Senyor.\n2ª Lectura (2Te 1,11—2,2): Germans, sempre preguem per vosaltres, demanant que el nostre Déu us faci dignes de la vocació cristiana i amb el seu poder dugui a terme tots els bons propòsits i totes les obres que la fe us inspira. Així el nom de Jesús, el nostre Senyor, serà glorificat en vosaltres, i vosaltres en ell, per la gràcia del nostre Déu i de Jesucrist, el Senyor. Pel que fa a l'adveniment de Jesucrist, el nostre Senyor, i a la nostra reunió amb ell, us preguem, germans, que no perdeu el seny ni us alarmeu, encara que una suposada revelació de l'Esperit o una dita o carta que passés com si fos nostra anunciessin que el dia del Senyor és imminent.\nText de l'Evangeli (Lc 19,1-10): En aquell temps, Jesús va entrar a Jericó i travessava la ciutat. Hi havia un home que es deia Zaqueu, cap de publicans. Era un home ric. Zaqueu buscava de veure qui era Jesús, però la gentada li ho impedia, perquè era petit d'estatura. Llavors s'avançà corrent i es va enfilar dalt d'un sicòmor per poder veure Jesús, que havia de passar per allí. Quan Jesús va arribar en aquell indret, alçà els ulls i li digué: «Zaqueu, baixa de pressa, que avui m'haig d'hostatjar a casa teva».\n«Zaqueu, baixa de pressa, que avui m'haig d'hostatjar a casa teva»\nAvui sembla com si la narració evangèlica fos l'acompliment de la paràbola del fariseu i el cobrador d'impostos (cf. Lc 18,9-14). Amb humilitat i sinceritat de cor, el cobrador d'impostos pregava dins seu «Déu meu, sigueu-me propici, que sóc un pecador» (Lc 18,13); i avui contemplem com Jesucrist perdona i rehabilita Zaqueu, el cap de cobradors d'impostos de Jericó, un home ric i influent, encara que odiat i menyspreat pels seus veïns, els quals se sentien extorsionats per ell: «Zaqueu, baixa de pressa, que avui m'haig d'hostatjar a casa teva» (Lc 19,5). El perdó diví provoca la conversió en Zaqueu; heus ací una de les originalitats de l'Evangeli: El perdó de Déu és gratuït; no és tant a causa de la nostra conversió que Déu ens perdona, sinó que és a l'inrevés: la misericòrdia de Déu és la que ens mou a l'agraïment i a donar una resposta.\nCom en aquella ocasió Jesús, en el seu camí cap a Jerusalem, passava per Jericó. Avui i cada dia, Jesús passa per la nostra vida i ens crida pel nom. Zaqueu no havia vist mai Jesús, havia sentit parlar d'Ell i sentia curiositat per saber qui era aquell mestre tan cèlebre. Jesús en canvi, sí que coneixia Zaqueu i les misèries de la seva vida. Jesús sabia com s'havia enriquit Zaqueu i com era odiat i marginat pels seus convilatans; per això, va passar per Jericó, per treure'l d'aquell pou: «El Fill de l'home ha vingut a buscar i salvar allò que s'havia perdut» (Lc 19,10).\nL'encontret del Mestre amb el cobrador d'impostos va canviar radicalment la seva vida. En haver escoltat aquest Evangeli, pensa en l'oportunitat que et brinda Déu i que tu no pots desaprofitar: Jesucrist passa per la teva vida i et crida pel teu nom, perquè t'estima i et vol salvar; en quin pou et veus atrapat? Com Zaqueu va pujar a un arbre per veure Jesús, puja tu ara amb Jesús a l'arbre de la creu i sabràs qui és Ell, coneixeràs la immensitat del seu amor, ja que «elegeix un cap de publicans: qui desesperarà de si mateix quan ell assoleix la gràcia?» (Sant Ambròs).


Núria Cadenes – Els llibres del Senyor Dolent\nAutor Senyor DolentPublicado el 27 de marzo de 2020 11 de mayo de 2020 Categorías No-FiccióEtiquetas Carles Rebassa, Carme Martí, Estel Solé, Joan-Lluís Lluís, Jordi Borràs, Julià de Jòdar, Laura Pinyol, Núria Cadenes, Roc CasagranDeja un comentario en La força de la gent / Jordi Borràs\nUn llibre que darrerament està sonant força i m’ha entrat el dubte de si el soroll tenia o no raó de ser. Podria resoldre aquestes coses llençant una moneda a l’aire i no aniria tan desbordat de lectures, però no seria jo, i en general mai em puc penedir de llegir un bon llibre, caldrà veure si aquest ho és.\nAquest és un llibre més periodístic, potser fins i tot de true crime, per fer servir una etiqueta que sembla que està fent fortuna, sobre l’assassinat de Guillem Agulló i Salvador el 1993. També és el primer llibre que llegeixo de Núria Cadenes, som-hi doncs!\nEl crit ha rebotat sobre les pedres del carreró, aspre com una fuetada. Se sent una altra veu que li respon, en un acte reflex, que viva Franco. El Picha tiba el braç enlaire i continuen corrent.\nAixí comença el llibre, deixant les coses clares amb alguns elements que ens trobarem. Un assassinat perpetrat per uns neonazis i tota una actuació des de la policia a la judicatura que qualificar de complicitat i encobriment és el més suau que se’n pot dir. Benvinguts al País Valencià, l’any és el 1993 tot i que més d’un mantenia el rellotge vint anys enrere.\nMatinada al barri del Carme de València, carrer dels Cavallers. Encara hi ha locals oberts. Gent que passeja, que torna a casa o que cerca un bar per a la darrera, va, la darrera i mo n’anem.\nNomés que, de cop, una trentena d’individus omplen l’escena, i la capgiren. Avancen a grans gambades, en formació, a l’assalt. Porten cascs, elàstics amb la bandera espanyola, sivelles amb esvàstiques. Texans estrets, caçadores bomber, botes negres. Branden cadenes, bats de beisbol, porres, trenquen els vidres, colpegen tothom qui troben.\nN’hi ha que planten cara.\nUna escena terrible, que acaba malament, i això no és realment dramàtic, és això:\nEl pitjor, però, és saber que saben que no els passarà res.\nI tornar-ho a constatar.\nPerquè això és el pitjor del llibre. Una policia interessadament incompetent, però si es tracta d’independentistes terriblement estricte, i una justicia que té molt clar qui són els seus i qui no. I la mort de Guillem i tot un procés de culpabilitzar a la víctima i repetir que duia un puny americà (mai va aparèixer) i que per això una baralla entre bandes d’antiracistes i nazis (però sense component ideològic, i van començar els nazis) va derivar en un apunyalament que… bé, en fi, una condemna ridícula i aquest saben que no els passarà res.\nEl llibre ens porta al cas i a tot el que l’envolta, les reaccions i els entorns on es movien els oponents i la campanya a la premsa i el procés judicial. És indignant, no és cap sorpresa perquè ja sabem la merda d’estat que tenim, però indigna igualment.\nEl llibre no segueix una estructura diguem-ne clàssica. No tenim una novel·lització o una narració dels fets de manera ordenada cronològicament. Aquí hi ha una altra feina, un acostament com fragmentari als fets, i més que als fets a tot el que els envolta. L’assassinat apareix descrit un cop, un parell potser i ja, però el que es dibuixa és tota la resta, com fent un retrat en negatiu: tot allò que no mencionem és el nucli de la història.\nPer això potser no és un llibre “fàcil”, no tenim una redacció explicant els fets poc més que sumariament, hi entrem a fons però sempre pels laterals, intuïnt que aquesta és la història interessant. I el que se’ns retrata des dels laterals és una història que anem veient com acabarà. El llibre fa enfadar, i les coses que ens fan enfadar són aquelles que més necessitem saber, per estar preparats, per no anar sempre amb el lliri a la mà. Potser no és gaire, però ja és alguna cosa, potser tenim les de perdre però que no ens imposin també el relat.\nAutor Senyor DolentPublicado el 3 de marzo de 2020 11 de mayo de 2020 Categorías No-FiccióEtiquetas Núria CadenesDeja un comentario en Guillem / Núria Cadenes


Wikiloc | Ruta Costabona 100 cims\nCostabona 100 cims\n3.219 184 2011\nVista 281 vegades, descarregada 3 vegades\nAproximació en cotxe. Hem d’arribar a l’estació d’esquí de Vallter, tot anant cap a Camprodon abans d’entrar al poble hi ha una rotonda que ens desvia cap a Vilallonga de Ter, Setcases i Vallter.\nNosaltres sempre hem aprofitat a fer una estança a l’Hostal Ter de Setcases, econòmic i molt a prop d’uns quants 100 cims.\nUn cop a l’estació d’esquí, millor deixar el cotxe ben a prop dels edificis. Comencem a caminar cap al Nord Est al darrera dels WC de l’estació. Ben aviat trobareu un camí molt marcat que s’enfila cap a la Portella de Morens. Aquest primer tram és el més dur del dia, però és molt curt.\nAnem seguint el camí i trobarem un pal indicador amb marques grogues i vermells, hi ha moltes fites que ens ajudaran en tot moment. A la dreta, Sud, ens queda el Puig de Coma Ermada i el Puig de la Llosa que estan junts, els voregem tot seguint les fites. Arribarem a un gir a la dreta, Sud Est, i ja encarem el Roca Colom. A partir del pal indicador la pujada és constant fins al cim. Des del Roca Colom les vistes són magnífiques del Pirineu, Prepirineu i cap al Cap de Creus. Just al davant ja tenim el Costabona, es veu molt clar el camí de descens fins al coll de Pal i la pujada al cim, Sud Est.\nEl camí de baixada del Roca Colom és molt suau, així com l’ascens al Costabona.\nLa primera part del descens el fem per on hem vingut fins a arribar al Coll de Pal on seguirem pel camí marcat sense perdre alçada. Caminarem fins a una escultura. És una mena de bufador que deu sonar amb el vent. Nosaltres vam seguir pel camí que porta al Roc de la Mort de l’Escolà, però en aquest punt es pot pujar directament cap al Nord, és més dur però més curt.\nUn cop hem guanyat tota l’alçada seguirem planers fins al pal indicador del Roca Clom i el retorn es fa per on hem vingut.\nÉs una caminada llarga però amb poc desnivell, es pot fer en família amb nens petits o amb gent que no acostuma a caminar per la muntanya. Des del cim es pot identificar el Canigó, el Puig de les Agudes de Setcases, Bastiments, les Borregues i el Balandrau.\nPal indicador groc vermell\nPal, pujada Roca Colom\nPal indicador Mort de l'Escoula\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Costabona 100 cims https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/costabona-100-cims-10660449 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


Investiguen si Vueling va expulsar dues passatgeres de Menorca per haver parlat en català\nEs van queixar perquè l’hostessa les va obligar a parlar en castellà\nNou suposat cas de discriminació lingüística contra el català. Hauria passat el passat dissabte horabaixa i aquest cop l’escenari hauria estat en un avió de Vueling, on van expulsar dues passatgeres d’un vol entre Barcelona i Maó després d’haver-se dirigit en català a la tripulació.\nLes dues passatgeres es van queixar perquè l’hostessa les va obligar a parlar en castellà mentre parlaven, segons el “Diari de Menorca”. “Vostè m’ha de contestar en castellà, o és que no el parla?”, hauria dit l’hostessa a una de les passatgeres, i l’altra l’hauria defensat.\nEl capità de l’avió, que feia el trajecte entre Barcelona i Maó, les hauria cridat, hauria avisat a una parella de guàrdies civil i les hauria obligat a baixar per haver faltat al respecte a la treballadora. A més, quan van anar a les taquilles de la companyia a l’aeroport de Barcelona, se’ls hauria negat la venda d’un altre bitllet.\nA través de Twitter, la companyia diu que estan investigant què va passar, però assegura que totes les tripulacions basades a Barcelona parlen català.\nEls passatgers del ferri incendiat diumenge tornen a l’Alger\nBalears demanarà una quarantena voluntària als viatgers procedents de països amb molts de contagis\nUna parella nouvinguda a Menorca, procedent dels Estats Units, dóna positiu per coronavirus\nEntra en funcionament el nou cable elèctric submarí entre Mallorca i Menorca\nTroben en aigües de Menorca un fragment d’àmfora amb gairebé 2.000 anys d’antiguitat\nUna víctima a Menorca, talla la possibilitat de sumar un dia sencer sense morts a Balears


La tonada del nàufrag\nRiME PS4 / Xbox One / Windows / Nintendo Switch\nUn nen amnèsic obre els ulls en una platja, on ha anat a parar arrossegat per les onades. Amb l’única ajuda d’una guineu, el seu enginy i el timbre de la seva veu, que li permet activar ressorts i interruptors, haurà de descobrir els secrets de l’illa deserta on s’ha despertat. Tequila Works aconsegueix amb aquest punt de partida plantejar diversos enigmes, i aclarir-los esdevé el motor de l’acció.\nNo hi ha tutorial ni instruccions. L’estudi madrileny es basa en el disseny per sostracció, que aplica els principis del minimalisme a la creació de videojocs. S’emmiralla en referents evidents -com les obres del Team Ico o de Thatgamecompany- però defuig comparacions odioses amb una fórmula genuïna, basada en una jugabilitat accessible que descobrim empesos per pura curiositat i un disseny de joc precís, que fa de les plataformes i la resolució d’endevinalles una delícia.\nQui soc, d’on vinc, on vaig\nLa bellesa dels tons saturats dels escenaris captiva la mirada del jugador, mentre la banda sonora, evocadora, emfasitza oportunament el dramatisme o la bellesa dels paisatges, els elements o l’arquitectura i arriba a prendre el protagonisme en moments de contemplació i exploració, o quan suma la seva melodia simfònica a la tonada inconfusible del nàufrag.\nNo n’hi ha prou de completar els puzles del joc per avançar, el misteri de l’aventura és també un trencaclosques: les preguntes sobre qui és el protagonista, què li ha passat, d’on prové, qui busca, cap on va, per què és a l’illa i com és que en aquest indret res no sembla obeir l’ordre natural de les coses també són peces que hem de fer encaixar. Bona part d’aquestes qüestions només obtindran resposta en forma de noves preguntes de ressò metafísic. El fil de l’argument de RiME es descabdella mentre hi juguem i només pren sentit amb el clímax de l’epíleg, quan contemplem sencer el tapís esborronador i emotiu que amb ell, inadvertidament, hem teixit.


Caminada de castell a castell - senderisme autoguiat\nEn un Garraf dominat pel blanc, al llarg d'aquest recorregut descobrirem el vermell i el negre. Parlem de geologia, de pedres i de terra que condicionen un relleu característic i, alhora, un paisatge vegetal propi. Un paisatge també humà que ens descobreix un seguit de masies, capelles i castells connectats per camins medievals.\nQuè veure a: Caminada de castell a castell\nL'any 1988 l'Ajuntament de Castelldefels compra el castell i comença la restauració per donar-li l'aspecte que presenta avui:\nPrimerament les actuacions se centraren en la capella: es reconstruïren\nPetit coll (168 m) també anomenat de Bertils, que fa de pas entre el turó d'en Vinader i el turó del Gall, cap al turó del Fanxó anant cap a la Morella (596 m).\nDavant tenim l'entrada a la vall de\nLa proximitat del massís del Garraf, amb els seus sòls prims i costeruts, fa difícil de trobar terrenys aptes per al conreu. Als fons de les valls, on la terra és fèrtil, els murs de pedra seca\nCan Dardena, abans coneguda com la torre de la Sentiu, data del segle X. Aquesta masia té un lloc destacat en l'època de la baronia d'Eramprunyà (segles XIV-XV), ja que era on es realitzaven els\nAquests ambients de riera afavoreixen el creixement d'arbres com els roures i les alzines. L'arítjol s'enfila pels troncs donant una sensació selvàtica. Arran de terra la vinca, el galzeran, la rogeta\nEs troba a l'última petita plana de la vall de la Sentiu, enlairat sobre la unió de dos torrents. Les primeres notícies d'aquesta masia cal vincular-les a l'antic mas Librella, que va patir una època\nLa vegetació arbustiva baixa (brolla) ha deixat lloc a una nova arbustiva alta. Brucs, arboços i algun garric dominen aquest paisatge vegetal.\nGaudiu de les vistes cap a mar damunt la vall\nArribant pel camí, indicadors vegetals fan saber que un mas és a prop. Oliveres, figueres i lledoners deixen clara la influència dels masos en la vegetació que els envolta; fins i tot l'ornament com\nAllà on el bosc original s'ha perdut, aquest arbust esdevé abundant, en formacions combinades amb rebrots del bosc original (alzines, roures) i d'altres arbusts com el càdec, el bruc arbori o el\nEl castell és citat per primera vegada l'any 957, tot i que documents posteriors indiquen que ja existia en època del comte Sunyer de Barcelona. Va ser la seu d'un terme (el terme del castell d\nA la dreta sota el camí.\nEls rasclers, avencs, dolines i coves formades per la dissolució de la pedra calcària són les formes erosives típiques del Garraf blanc del juràssic i cretàcic.\nEdifici religiós catalogat com a Bé Cultural d'Interès Local que s'aixeca al peu del turó del castell d'Eramprunyà i que data del segle XI.\nProbablement fou la capella de Sant Martí, amb posterioritat\nAnem baixant i entrem al petit bocí de Garraf negre de l'itinerari. Podeu veure els esquistos pel terra i pels talussos. Formen part dels materials paleozoics, més primitius que no pas el vermell i el\nCan Llong. La Sentiu\nLa masia de can Llong data del s. XV. La masia va ser reformada el 1833, data que trobem en una inscripció a la façana principal. Hi destaquen els seus dos portals adovellats de mig punt, amb pedra de\nQuè fer: Caminada de castell a castell


De romaní, farigola, taronger, espígol, bruc, eucaliptus… Hi ha tantes varietats com flors. La gran aportació energètica que té i una capacitat més gran que la del sucre de taula per a endolcir, la converteixen en l’edulcorant natural preferit de molts consumidors. No hi ha raons per a renegar de la mel, però s’ha de consumir amb la mateixa prudència que un altre tipus de sucre lliure i, sobretot, no utilitzar-la com a remei per a tots els mals.\nEl color és un indicador de la qualitat // Fals\nEl color de la mel varia molt: groc clar (mel de romaní), ambre clar (d’acàcia), més verdós (d’eucaliptus) o ambre fosc, gairebé negre, la d’alzina o roure. Però la tonalitat no està relacionada amb la qualitat. El color depèn de les flors d’on ve, ja que cada planta té una química diferent, amb més o menys quantitat de minerals. Poden haver-hi diferències en la composició –hi ha mels fosques que són més riques en ferro o vitamina B i C, i altres de més clares que aporten més vitamina A–, però les variacions són mínimes.\nNo caduca // Veritat\nÉs un producte de consum preferent que no caduca, per això si ens passem de la data no afecta a la seguretat i la podem consumir sense problema. Això és així perquè el contingut en aigua dels sucres és molt baix i, sense aigua, no hi ha microorganismes que puguin fer aparició i propagar-se. Un altre factor que ajuda és que la mel és extremadament àcida. El seu pH, al voltant d’un 4 (el pH neutre es correspon amb un 7), contribueix a la formació d’àcids orgànics, principalment el glucònic, això fa que augmentin les propietats antibacterianes.\nSi ha cristal·litzat l’hem de llençar // Fals\nNo és estrany comprar un pot de mel d’una textura líquida i que amb el pas de les setmanes es faci dura, pràcticament sòlida. Significa que ha cristal·litzat, un procés natural que no fa malbé el producte. Això és perquè la mel és una solució sobresaturada en sucres (sobretot glucosa i fructosa, encara que també té una petita quantitat de sacarosa) que fa que, quan baixen les temperatures (entre 12 i 16 graus), perdi aigua i s’hi formin cristalls. Però aquest procés no afecta el sabor o la qualitat. Perquè es faci líquida, només hem d’escalfar la mel al bany maria.\nÉs més nutritiva que el sucre // Veritat\nA diferència del sucre de taula, que està compost al 100% per sucre simple, la mel conté altres nutrients, encara que en baixes quantitats. Depenent de la varietat de les flors i del tipus de rusc, la mel conté diferents àcids orgànics (cítric, làctic, fosfòric…), vitamines (C, B1, B2, B3, B5), àcid fòlic, minerals (fòsfor, calci, magnesi, silici, ferro, manganès, iode, zinc), aminoàcids essencials, esterols, fosfolípids, flavonoides, polifenols i enzims. Té menys calories que el sucre de taula, però la diferència és mínima. Mentre que 100 g de mel aporten 330 kcal (3,3 kcal per gram), les del sucre contenen unes 400 kcal (4 per gram). També cal tenir en compte que la mel és més dolça i que en fa falta menys quantitat per a endolcir.\nÉs més saludable que el sucre // Fals\nLa mel és un sucre lliure, com el sucre de taula, i els dos, segons les recomanacions de l’Organització Mundial de la Salut, s’han de consumir de manera molt limitada: com a màxim uns 20 g al dia i sense afegir a la dieta cap altre tipus de sucre lliure ni consumir aliments que en continguin. Encara que la mel aporta una mica menys de sucres (un 75-80% comparat amb el 100% del sucre de taula), si en consumim en excés té el mateix risc per a la salut que si ens en passem amb el sucre: augmenta el risc de patir obesitat i sobrepès, hipertensió i malalties cardiovasculars. La mel tampoc no és una font de minerals important, ja que per a satisfer les necessitats de ferro hauríem de prendre 10 tasses de mel al dia, i per al calci, 40 tasses.\nEls menors d’un any no n’han de prendre // Veritat\nL’Autoritat Europea de Seguretat Alimentària (EFSA) recomana evitar la mel en menors d’un any, ja que tenen risc de botulisme. Encara que els microorganismes no creixen en la mel, aquesta sí que pot contenir espores del bacteri Clostridium botulinum. Quan arriben al tracte intestinal d’un nadó, aquestes espores es poden transformar en la toxina del botulisme, una malaltia greu que pot arribar a causar la mort. Per als adults, ingerir aquestes espores no representa cap perill, però abans dels 12-18 mesos el sistema digestiu no és prou àcid per a destruir-les.\nÉs bona per a les defenses // Fals\nL’EFSA ha avaluat les propietats que popularment se solen relacionar amb la mel, com el reforç de les defenses, la millora de la salut digestiva, l’acció protectora del cor, les propietats anticancerígenes o la capacitat antioxidant i antiinflamatòria. No hi ha cap evidència científica de cap d’aquests beneficis. Pel que fa a les substàncies fitoquímiques i els enzims que conté i el seu possible benefici per a la salut, encara s’està investigant, però de moment els científics no ho han pogut confirmar. La realitat és que, una vegada hem ingerit l’aliment, el nostre organisme gairebé no absorbeix aquests compostos, per tant el benefici seria pràcticament inexistent.\nSuavitza la gola // Veritat\nLa mel és un demulcent, és a dir, una substància viscosa que mitiga les irritacions i/o abrasions de la mucosa, per això és un dels productes casolans més utilitzats per a suavitzar la gola. Però el fet que tingui les propietats de calmar, suavitzar i alleujar símptomes no vol dir que curi la faringitis. Si hi recorréssim constantment per a alleujar una tos persistent, hem de tenir en compte que estaríem ingerint unes quantitats de sucre molt elevades.\nEs pot utilitzar com a hidratant // Veritat\nLa mel és molt utilitzada en els productes de cosmètica fonamentalment perquè és higroscòpica, és a dir, és un producte que, malgrat que està compost per una baixa quantitat d’aigua, és capaç d’extreure i absorbir la humitat si s’hi està exposat, i això la converteix en un bon ingredient dels productes hidratants per a la pell o el cabell.\nDe què està composta?\nEn menys quantitat: sacarosa (5-10%), maltosa i melecitosa.\nOligoelements. Traces de zinc, molibdè, iode…\nVitamines. A, àcid fòlic, àcid pantotènic, B2, B6, B12, biotina, C, D, K, niacina i tiamina.\nSet són incorporades per les abelles, com enzims per a la transformació del nèctar en mel, i dues són d’origen vegetal.\nMINERALS: Fins a 1%\nPotassi, calci, sodi, magnesi, silici, fòsfor.\nCALORIES: 3,3 kcal/g


La línia de Wallace: Palmeres\nSpeaker 27 de novembre de 2010 a les 15:48\nInteressant. Pregunta de no iniciat: llavors l'estípit és la part alta del tronc de la palmera, la grossa, o és la part més llarga de baix?\nAlfredRussel 27 de novembre de 2010 a les 16:26\nGràcies, Josep Lluís. És la part llarga (el 'tronc'; a la part grossa de dalt se li diue de vegades 'capitell'). Com que les palmeres són monocotiledònies --com els cereals o les canyes--, se li diu "estípit" per diferenciar-lo dels troncs pròpiament dits de les dicotiledònies (com els arbres), que tenen una estructura molt diferent. Salut!


Casals, Colau, Forcadell i Forcades i els fonaments d'una Catalunya independent - VilaWeb\nDivendres 07.03.2014 12:09\nCasals, Colau, Forcadell i Forcades i els fonaments d'una Catalunya independent\nTotes quatre van debatre ahir al vespre a 8TV sobre com construir país millor\nLa presidenta d'Òmnium Cultural, Muriel Casals; la de l'ANC, Carme Forcadell; la portaveu de a PAH, Ada Colau; i la impulsora de Procés Constituent, Teresa Forcades, van coincidir ahir al vespre per primera vegada en un plató de televisió. Fou al programa '8 al Dia', de Josep Cuní. Una bona part de la conversa es va enfocar a parlar sobre com s'haurien de posar els fonaments democràtics d'un nou país, d'una Catalunya independent. Hi va haver punts en comú entre totes, i punts discrepants; tot plegat queda reflectit en aquesta transcripció d'una part del debat.\nAcí podeu veure el vídeo íntegre del debat d'ahir a 8TV:\nForcades: Hem de ser un país independent, però hem de ser independents també d'aquests poders fàctics.\nForcadell: Nosaltres pensem que s'ha de fer tot alhora. La independència és un mitjà per a construir un estat millor, més just, més democràtic i més pròsper. I s'ha de fer el país que volem. S'ha decidir, i la gent hi té molt a dir. La il·lusió col·lectiva que genera aquest projecte –jo crec que és el projecte més il·lusionant que ha tingut aquest país els últims anys– és precisament per la possibilitat de canviar les coses i fer-ho millor. Ho hem de fer millor, hem d'aprofitar aquesta oportunitat. I tenim molts exemples per a fer-lo millor.\nCuní: Posi'n un.\nForcadell: La separació de poders, i també que no pot ser que a l'hora de decidir si rescatem els bancs o les persones resulta que rescatem els bancs. No pot ser que manin els bancs.\nCuní: Hi pot haver al costat d'aquests plantejaments ideològics uns altres de contraposats, també legítims. Hi ha qui diu que en una Catalunya independent no hi hauria corrupció.\nForcades: Sí que n'hi hauria, ja n'hi ha ara.\nForcadell: No n'hi haurà si fem les lleis perquè no n'hi hagi. Malauradament, la corrupció és inherent a la condició humana, i hem de fer lleis que la impedeixin. En una Catalunya independent, si no hi posem els mitjans, serà igual.\nForcades: Per a mi els mitjans són aquest quart poder, que no és el mediàtic, hauria de ser el poder popular. Hem d'articular-lo.\nCasals: El poder popular és el legislatiu, és representat al parlament.\nColau: Alguns pensem que la democràcia és alguna cosa més.\nCasals: Que es legisli correctament, per dificultar la corrupció. I que hi hagi el poder judicial, que castigui els corruptes. I que hi hagi una barreja de l'educació i de la sensibilitat del conjunt dels ciutadans, que estiguem vigilants i que mirem malament els corruptes. Un problema greu és que s'ha estat massa tolerant amb la corrupció. Hem d'aspirar a ser un dels països on hi hagi molt poca corrupció perquè els corruptes estiguin avergonyits.\nForcades: Quan parlo del poder popular em refereixo a l'estructuració d'institucions que no són les que ja tenim. Perquè aquestes, no es tracta de dir que les hem fet servir malament i fem que funcionin. No. Quan parlem d'un procés de ruptura necessari, d'una revolució, diem que necessitem institucions noves. Així com quan es va passar de la Revolució Francesa hi va haver la necessitat de crear institucions que no existien, ara també. Perquè la representativitat, que és necessària i em sembla bé, no és suficient. Hi ha d'haver mecanismes de participació directa. I hi han de ser no només perquè estem en crisi, sinó que hem d'articular institucions noves, siguin consells populars o consells de barri.\nCuní: Hi ha qui diu que això dels consells de barri evoca Cuba, o el chavisme.\nForcades: A Catalunya no hem de copiar Veneçuela, Islàndia o l'Equador, però ens hi podem inspirar, perquè han fet tres coses que aquí hauríem de fer. A Islàndia han dit que no al deute extern, i nosaltres encara som a temps de dir que considerem que això és il·legítim. A l'Equador han fet una auditoria ciutadana del seu deute, i han dit que això no ho han de pagar perquè no ha anat en benefici del poble. I a Veneçuela han fet un procés constituent amb una revolució pacífica i democràtica, i crec que també ho hem de fer.\nColau: Una de les lliçons que n'hem d'extreure --i hi ha grans responsables de l'estafa, de les entitats financeres i alguns polítics-- és que també hem de fer una autocrítica com a societat, pel fet d'haver delegat la democràcia. Perquè sigui real, ha de ser permanentment viva i en exercici. Durant aquests últimes dècades ens han donat el caramelet que tindríem una vida tranquil·la i un nivell de consum adequat, una casa, un cotxe, vacances, i no us preocupeu de la política, us limiteu a votar i els gestors ja s'ocuparan de la política. Doncs així hem acabat, amb el país ensorrat, amb una crisi pitjor que qualsevol altre país del nostre voltant, amb una corrupció generalitzada. La democràcia no és una cosa que hem d'esperar que algun dia faci X, a Catalunya, a Espanya o a Europa. L'hem de fer avui. A la PAH ho veiem cada dia, i cada dia defensem i conquerim els nostres drets, cada dia fem aquesta societat que volem.\nCasals: Però tampoc no ens hem de confondre. Les quatre persones que som aquí representem les nostres entitats i els nostres associats, no hem estat elegides. La solució no consisteix a dir que com que els elegits no ho fan bé deleguem tot el poder a les assemblees de barri. Jo crec que la solució és triar bé els electes i controlar-los de molt a prop.\nColau: No tan sols els electes. Referèndum vinculants…\nCasals: Sí, sí, però això de menystenir els electes és perillós. I crec que és poc democràtic. Una altra cosa és que els hàgim de controlar i de vigilar i seguir de prop què fan, i hem de llegir al New York Times a veure què ha votat el meu diputat.\nForcadell: És important fer una llei electoral, de tal manera que tu sàpigues quin és el teu diputat i quan faci alguna cosa que no et sembla bé li ho puguis anar a dir. Ara si el parlament ha votat una cosa amb què no estàs d'acord, a qui ho dius?\nForcades: Amb la independència, hi ha gent que diu que s'ha de debatre el model de país ara, i n'hi ha que diuen que primer cal tenir la independència. Jo crec que això, a la pràctica no passa; ara mateix qualsevol persona que vulgui treballar per la independència de Catalunya ha de saber que necessita aliances per fer-ho, i només les pots fer si tens un model de país. Quin model de país vols? Si anirà cap a més justícia social. És impossible treballar per la independència sense saber això.\nCasals: Sempre és l'hora de debatre, però no ens hem de confondre i pensar que som l'assemblea constituent en aquests moments. Hem de debatre què volem, sabent que no volem tots el mateix. I sabent que hi haurà el moment d'elaborar la constitució, i això ho faran els qui elegim, els electes.\nForcadell: Nosaltres podem fer propostes, però després hi haurà d'haver un procés constituent i hi haurà uns electes. Ja es fan moltes propostes, hi ha molts debats, conferències, sobre com serà la justícia, l'economia i l'educació, però hem detenir clar que nosaltres representem les nostres associacions. Hem de fer propostes i presentar-les.


Piqué i Iniesta protagonitzen la victòria de la selecció espanyola davant la República Txeca (1-0) - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesPiqué i Iniesta protagonitzen la victòria de la selecció espanyola davant la República Txeca (1-0)\nPiqué i Iniesta protagonitzen la victòria de la selecció espanyola davant la República Txeca (1-0)\nwww.fcbarcelona.cat - 13/06/2016 | 20:06\nEl central blaugrana ha marcat l’únic gol del partit a quatre minuts del final amb una rematada de cap després d’una centrada del migcampista manxec\nGerard Piqué en el moment del remat de cap que ha donat el triomf a la selecció espanyola | UEFA\nLa selecció espanyola s’ha estrenat aquest dilluns a la tarda a l’Eurocopa que s’està disputant a França. I ho ha fet amb una victòria soferta davant la República Txeca (1-0). Després de molts minuts dominant clarament el partit, els de Vicente del Bosque no han pogut batre la porteria de Peter Cech fins al minut 86 quan el defensa del FC Barcelona, Gerard Piqué, ha rematat de cap des de l’àrea petita una centrada del capità blaugrana, Andrés Iniesta, per marcar l’únic gol del partit. La connexió blaugrana ha estat decisiva perquè la selecció espanyola aconseguís el primer triomf de la competició.\nDe fet, Iniesta ha estat escollit l’MVP del partit després de la seva brillant actuació. I és que el capità del FC Barcelona ha realitzat una autèntica exhibició sobre la gespa de l’Stade de Touluse. Tal com va fer en la final de la Copa del Rei en l’últim partit d’aquest curs amb el Barça, el migcampista manxec ha ofert un recital de passades, controls, canvis de ritme i direccions que ha servit per portar la batuta del joc espanyol i fer anar de corcoll la defensa txeca.\nA banda del protagonisme clar d’Iniesta i Piqué, també han disputat el partit els blaugranes Sergio Busquets i Jordi Alba. Tots quatre han jugat els 90 minuts en un duel que tot i tenir múltiples oportunitats, sobretot, durant la primera meitat, no s’ha pogut decidir fins al final. La selecció espanyola és colíder del seu grup, juntament amb Croàcia, que també va guanyar el seu enfrontament. El proper compromís dels homes de Del Bosque serà divendres 17 de juny a les 21 hores davant la Turquia del blaugrana Arda Turan.\nEspanya, classificada per als vuitens de l’Eurocopa\nDuel de mags a Niça\nAndrés Iniesta, el rei dels MVP


Noticies - Últim cap de setmana per veure l'exposició dels clics de Playmobil al carrer del Balç\nAquest cap de setmana és l’última oportunitat per gaudir de l'exposició de clics medievals de Playmobil acampats al Centre d’In terpretació del Carrer del Balç.\nLa mostra, que ha coincidit amb la Festa de la Llum i la Fira de l'Aixada, ha esdevingut tot un èxit amb un total d'unes 3.000 visites des que es va inaugurar el passat 24 de febrer.\nLes sis maquetes, distribuïdes al llarg del carrer i protagonitzades per clics en escenes típiques de l’Edat Mitjana, es podran visitar el dissabte, 7 de març, de 10 a 14 h. i de 17 a 20 h. i el diumenge, 8 de març, de 10 a 14 h hores.\nEl diumenge al matí també és l’últim dia per aquells interessats en participar en el joc del clic amagat i poder optar, així, al sorteig de productes Playmobil . El concurs consisteix a trobar en cada una de les maquetes un clic que desentona amb l’ambientació de l’acció que es representa (per exemple un pirata enmig d’una escena medieval).


Ensenyament destina 6,6 milions a centres concertats en entorns desfavorits - Diari de Girona\nEnsenyament destina 6,6 milions a centres concertats en entorns desfavorits\nEl Departament obre una convocatòria d'ajuts que el curs passat van beneficiar 20 escoles i instituts gironins\np.t.v. 15.11.2017 | 09:33\nEl Departament d'Ensenyament obre avui una convocatòria d'ajuts per subvencionar amb 6,6 milions d'euros centres privats concertats que es troben en entorns desfavorits. El curs passat, 20 escoles i instituts gironins es van beneficiar d'aquestes aportacions, que a tot Catalunya van revertir en 89 centres d'Infantil, Primària i Secundària Obligatòria, a més de 29 d'Educació Especial.\nEl termini per demanar les subvencions estarà obert fins al 30 de novembre. Segons la Conselleria, el propòsit d'aquests ajuts és «suplir les aportacions que les famílies d'alumnat en situació econòmica més desafavorida no poden realitzar» i pagar les activitats complementàries que programa el centre. Per accedir-hi, cal que aquest tingui un concert educatiu i més d'un 10% d'alumnes amb necessitats educatives específiques per motius socioeconòmics.


La corrupció la paga el pobre | Catalunya Religió\nPer El Bon Pastor. Dv, 13/02/2015\nAquests darrers anys i especialment els darrers mesos, la vida social a l’Estat Espanyol i també a Catalunya està marcada tristament per casos de corrupció econòmica. Alcaldes i regidors, diputats i senadors, dirigents sindicals, empresaris i banquers, fins i tot persones de la família del cap de l’estat i de la família d’un president de la Generalitat han quedat embrutats, alguns d’ells imputats per la justícia i altres condemnats i empresonats. No hi ha dia que no ens llevem amb notícies de nous escàndols financers, desfalcs o fraus. És veritat que no sempre les notícies són certes i responen a estratègies polítiques i periodístiques per destruir l’adversari polític i també és cert que hi ha gent honrada en tots els camps de la nostra societat, però el clima que avui es respira respon a l'expressió col·loquial que en el món de la política i de l’economia «no n'hi ha un pam de net». És un brou de cultiu ideal per a fer créixer el desànim dels ciutadans immersos en una crisi econòmica insuportable, la indiferència envers la cosa pública i, encara més perillós, el desenvolupament dels populismes de tot signe.\nEn alguns d’aquests casos, a més de la indignació pel delicte que s’ha comès s’hi afegeix l'extraordinària decepció que ens envaeix quan l'acusat és algú conegut, proper a nosaltres o en qui havíem posat tota la nostra admiració i confiança.\nFins i tot institucions bancàries i financeres de la Santa Seu han quedat també sota sospita de males pràctiques, fraus i actuacions clarament escandaloses aquests darrers anys. La intervenció de Francesc, seguint la línia iniciada per Benet XVI, no ha estat només pronunciar paraules de condemna sinó que, amb decisió, ha anat creant estructures de control i de sanejament de les institucions econòmiques i també apartant de les seves responsabilitats aquells que no actuaven amb l’honestedat que requereix la gestió de l'economia de l’Església.\nFrancesc, en una homilia diària, tot comentant la història de la mort de Nabot per ordre del rei Acab per tal d'apropiar-se de la seva vinya, digué: La corrupció és el pecat que està més a l’abast de la mà, que té la persona que té autoritat sobre els altres, ja sigui econòmica, política o eclesiàstica. Tots tenim la temptació de la corrupció. És un pecat a l’abast de la mà. Perquè quan hom té autoritat se sent poderós, se sent gairebé Déu.\nA Caserta, sud d’Itàlia, una regió castigada per la corrupció des de fa molts anys, el passat mes de juliol Francesc va dir amb contundència Això és particularment important en aquesta vostra bella terra que requereix ser tutelada i preservada, requereix tenir el valor de dir no a tota forma de corrupció i d'il·legalitat —tots coneixem el nom d'aquestes formes de corrupció i de il·legalitat—, demana a tots ser servidors de la veritat i assumir en cada situació l'estil de vida evangèlic, que es manifesta en el lliurament de si i en l'atenció al pobre i a l'exclòs.\nEn un marc encara més solemne, al palau presidencial de Manila, Francesc afirmà els bisbes de Filipines han demanat que aquest any sigui proclamat «Any dels Pobres». Espero que aquesta profètica convocatòria faci que en tots els àmbits de la societat es rebutgi qualsevol forma de corrupció que s'apropia dels recursos dels pobres.\nCombatre la corrupció política i econòmica és un deure de justícia per a tot cristià i evitar tot tipus de corrupció econòmica en el si de l'Església ha de ser també prioritari. Així com administrar correctament els béns materials, ja que som administradors d'uns béns que no són nostres, sinó dels pobres de la nostra Església.\nI els que han comès el pecat de corrupció? Quina penitència han de complir? Evidentment, han de retornar, com va fer Zaqueu, allò que han robat, però cal alguna cosa més. El Papa deia en una de les seves homilies: l'únic camí per a vèncer el pecat de la corrupció és el servei als altres, que purifica el cor.\nSeria bo que els corruptes, després de retornar a la societat allò que havien obtingut indegudament i d'haver penat a la presó el seu delicte, si tenen consciència de pecat, dediquessin la seva vida al servei dels pobres, perquè aquests són els qui han estat més perjudicats per la seva actuació.


Cau una gran roca a la carretera de Montmany | ELS CINGLES DE BERTÍ\nCau una gran roca a la carretera de Montmany\nLa nit del 23 al 24 de novembre, degut a la intensitat de les pluges registrades, van produir-se esllavissades i altres incidències a la carretera de Montmany.\nEl més destacable va ser l'esllavissada d'una pedra de grans dimensions, d'unes 5 tones de pes, i la caiguda de dos arbres han provocat el tall del trànsit i la necessària intervenció de diversos professionals. En el cas de la pedra, el servei de carreteres de la Diputació de Barcelona, concessionària de la carretera, ha hagut de procedir a la seva retirada. Pel que fa als arbres, els encarregats de reprendre la circulació normal han estat els Bombers.\nDes de l'estiu, a la C-17, a l'alçada de Tagamanent, també s'han produït diverses esllavissades de pedres que, desgraciadament, han arribat a provocar una víctima mortal. En aquests darrers mesos s'han posat malles protectores a les cornises que donen a la carretera.\nA la C-17 i a la línia de RENFE, a causa de les pluges, també van haver-hi incidències, en forma d'accidents a la carretera i de demores a la línia ferroviària.\nFont: Ajuntament de Figaró.\nPublicat per Jesús Cano Sánchez a 11/28/2016\nDe què va? El Figaró, Montmany, Notícies\nAnònim 07 d’abril, 2017\nL'Ajuntament de Figaró informa a data d'avui que s'han fet millores a la carretera de Montmany.


Notícies - Cugat Mèdia celebra el Dia Mundial de la Ràdio amb una edició del 'Connectats' multitudinària\nCugat Mèdia celebra el Dia Mundial de la Ràdio amb una edició del 'Connectats' multitudinària\nMònica Terribas, Elisenda Roca i Justo Molinero han estat els convidats de luxe del programa d'enguany a l'Arxiu Nacional de Catalunya\n[FOTOGALERIA] El 'Connectats' celebra el Dia Mundial de la Ràdio envoltat de veus mítiques (12/feb/20)\nel 12/feb/20 Pau Vázquez Societat PDF\nCugat Mèdia ha celebrat aquest dimecres el Dia Mundial de la Ràdio amb un programa en directe del 'Connectats' que ha fet petita la sala d'actes de l'Arxiu Nacional de Catalunya (ANC). La proposta, impulsada pels Amics de la UNESCO Sant Cugat, ha reunit un centenar de persones en una edició especial del magazín produït per la Xarxa Audiovisual Local (XAL) i capitanejat per Ràdio Sant Cugat. Els comunicadors Mònica Terribas, Elisenda Roca i Justo Molinero han estat els convidats de luxe de l'espai radiofònic, que enguany ha posat el focus en la diversitat de públics i el pluralisme als mitjans de comunicació, així com la seva importància a l'hora de funcionar com a servei públic per a la ciutadania.\nLa celebració del Dia Mundial de la Ràdio ha permès a Cugat Mèdia sortir de l'estudi i apropar-se als oients. Amb l'estreta col·laboració de les cinc ràdios de l'àrea metropolitana que conformen el 'Connectats', Ràdio Sant Cugat ha tornat a posar en valor la necessitat de la informació de proximitat. La directora del mitjà multimèdia, Mònica Lablanca, ha remarcat que la comunicació local 'està més viva que mai' i que s'ha de continuar 'potenciant la ràdio i els seus continguts'.\nDesprés que l'any passat els Amics de la UNESCO i Cugat Mèdia unissin esforços per primera vegada per tirar endavant la celebració, la segona edició especial del 'Connectats' ha continuat el camí que va marcar la inaugural. La presentadora del programa, Carme Reverte, ha explicat que, si l'edició anterior ja va ser un èxit, 'aquesta l'ha superada' gràcies als seus tres protagonistes. Terribas, Roca i Molinero, cadascú des del seu punt de vista particular, han parlat sobre la ràdio, el seu futur i el servei que ofereixen als ciutadans. Per la seva banda, la presidenta dels Amics de la UNESCO, Isabel González, ha mostrat la seva voluntat de donar continuïtat al format i que la tercera edició del Dia Mundial de la Ràdio a l'Arxiu sigui una realitat.\nAbans de començar amb les entrevistes als tres protagonistes, l'alcaldessa, Mireia Ingla, ha posat en valor la tasca de Cugat Mèdia com a mitjà de comunicació públic de referència i ha celebrat que es duguin a terme iniciatives com el Dia Mundial de la Ràdio que visibilitzen la tasca de servei públic que es duu a terme.\nLa presentadora d'El Matí de Catalunya Ràdio', Mònica Terribas, ha posat l'accent en la responsabilitat dels mitjans de comunicació i els equilibris que han de tenir en compte per mantenir-se plurals. Tot i això, la periodista ha recordat que cal centrar-se en l'actualitat i que la seva feina 'és fer informació, no quadrar 'excels''. Després de Terribas ha estat el torn d'Elisenda Roca, que ha fet un repàs de la seva trajectòria per ràdios, televisions i, fins i tot, teatre i literatura. Roca ha parlat sobre la importància de tenir present el codi deontològic i de saber diferenciar entre comunicació i intoxicació.\nDesprés del primer bloc d'entrevistes, el programa ha donat pas a un joc per interactuar amb el públic d'endevinar sintonies de la ràdio, que ha estat l'avantsala a la intervenció de Lluís Garriga, conseller delegat de la Xarxa Audiovisual Local. Garriga ha posat èmfasi en la necessitat que els mitjans de comunicació local es transformin radicalment per passar dels continguts d'àmbit locals als de proximitat.\nL'últim protagonista radiofònic del programa ha estat Justo Molinero. El locutor, presentador i fundador de Radio Teletaxi ha parlat sobre la seva relació amb els oients i la importància de 'fer la ràdio que la gent vol'. Durant l'entrevista, el mediàtic locutor també ha parlat sobre la seva vida als escenaris i la seva companyia de teatre 'Los Descastaos' per acabar llançant un missatge: 'La ràdio tindrà futur mentre hi hagi gent jove per tirar-la endavant'.\nPer posar el punt final, El Club dels Bolats, el show radiofònic inclusiu amb els protagonistes i agenda de la música del territori català presentat per l'Albert Domènech, ha passat pels micròfons per parlar sobre el seu programa i han donat pas a Cosmic Lala perquè tanqués les tres hores d'emissió en directe amb una actuació musical.\nLes emissores que cuinen el 'Connectats' conjuntament amb Cugat Mèdia són Ràdio Ciutat de Badalona, El Prat Ràdio, Ràdio Castellar, Ràdio Sabadell i la Ràdio Municipal de Terrassa.\nPosa en valor el món de la proximitat i de la ràdio local, que està més viu que mai. Hem de potenciar la ràdio, tot el que fa referència a la veu i els continguts.\nL'any passat ja va ser un programa amb el qual vam quedar molt satisfets, doncs aquest l'ha superat. Els tres convidats de pes que hem tingut han estat extraordinaris.\nEl locutor i presentador Justo Molinero durant el programa / Foto: Cugat Mèdia


Baena acusa Trapero de reunir-se en secret amb Puigdemont i l'advocada ho desmunta | NacióDigital\nper NacióDigital , 3 de febrer de 2020 a les 13:50 |\nEl tinent coronel Baena, abans de declarar com a testimoni a l'Audiència Nacional.\nEl tinent coronel David Baena, encarregat dels atestats de la Guàrdia Civil durant l'etapa prèvia a l'1.O, ha comparegut aquest dilluns com a testimoni en el judici contra Josep Lluís Trapero i l'excúpula dels Mossos a l'Audiència Nacional. El cap de la policia judicial de l'Institut Armat a Catalunya ha denunciat la suposada "connivència" del cos català amb el Govern per a dur terme el referèndum.\nEn aquest sentit -i sense èxit-, Baena ha citat una carta que Carles Puigdemont hauria ordenat a la seva secretària que enviés a Trapero el 20 d'octubre del 2017. En la missiva, que el tribunal ha rebutjat incloure a la causa però que el tinent coronel ha pogut llegir gairebé íntegrament, l'expresident hauria parlat d'una trobada a "porta tancada". Ara bé, a preguntes del fiscal, no ha quedat provat, en cap cas, que el major hi assistís.\nDe fet, l'advocada Olga Tubau ho ha acabat desmuntant del tot quan ha demanat a Baena si, a la carta, Puigdemont feia referència a "el que et vaig dir en una reunió a porta tancada" o "el que vaig dir en una reunió a porta tancada". El tinent ho ha tornat a llegir i, efectivament, hi deia "el que vaig dir" -"tal como dije", segons la traducció que ha fet el testimoni perquè el tribunal ho pogués entendre-. Ha estat llavors quan la lletrada ha replicat: "I doncs, sobre quin fonament objectiu diu que Trapero estava a la reunió?".\nLa Fiscalia ha demanat incloure la carta argumentant que es troba a la causa del Suprem i que va ser pública però les defenses s'hi han oposat al·legant que no s'havia inclòs en el temps processal oportú i que s'estaria vulnerat el dret de defensa.\nSegons ha llegit Baena, Puigdemont li deia a Trapero que per a ell "és un orgull la policia que dirigeix". "T'ho dic no només com a president sinó també com a ciutadà i com a pare de dues nenes que encara es pregunten perquè feia falta tanta violència a la seva escola", diu en referència a l'1-O. "Han après de manera traumàtica que a Catalunya tenim una policia totalment diferent. L'estimen i a la vegada la respecten", ha detallat Baena. La presidenta del tribunal, Concepción Espejel, però, l'ha interromput.\nUna carta de Trapero del 2015, rebutjada\nEl tribunal tampoc ha acceptat com a prova un comunicat intern del cap del cos on el 2015 assumia la responsabilitat de la investigació de qualsevol delicte relacionat amb el procés independentista. La fiscalia ha demanat incorporar-lo aquest mateix dilluns després que Baena el posés com a exemple de la suposada connivència de la cúpula policial amb el referèndum de l'1-O, però les defenses s'hi han oposat per considerar-ho extemporani, cosa que els magistrats han acceptat.\nEl 9 de novembre del 2015 el Parlament va aprovar una resolució que donava inici a l'anomenat procés de "desconnexió" de Catalunya. Dies abans, el 4 de novembre, l'aleshores fiscal en cap de l'Audiència Nacional, Javier Zaragoza, que després va estar al judici del Suprem, va ordenar als tres cossos policials que li aportessin totes les investigacions que fessin sobre el procés i relacionat amb els delictes de desobediència, sedició o rebel·lió. Baena ha explicat que Trapero, en la seva suposada estratègia per aparentar que s'investigava però en realitat no fer res per impedir l'avenç del procés, va enviar, l'11 de novembre, un comunicat intern a tots els agents on es responsabilitzava d'aquestes investigacions i ordenava centralitzar-les.\nSense resposta "satisfactòria" el 20-S\nArran d'aquells escorcolls es van trobar el document EnfoCATs i l'agenda Moleskine de Josep Maria Jové, que, segons ell, confirmaven les seves investigacions inicials. Tot i que el document 'EnfoCATs' apuntava els Mossos com una estructura d'estat ja preparada, ha admès que l'agenda constatava que la posició de la policia catalana era la de respectar la legalitat espanyola.\nEls Mossos, estructura d'Estat\nPer enfortir el cos com a estructura d'estat, Baena ha dit que el nomenament de Trapero com a major, "blindava" i "cohesionava" el cos, justament pocs mesos abans del referèndum. A preguntes de l'advocada de Trapero ha hagut d'admetre que el nomenament el va fer l'aleshores director dels Mossos, Albert Batlle, que havia estat membre del PSC.\nPolítica, judici als Mossos, Trapero, Josep Lluís Trapero, Mossos, Mossos d'Esquadra, Guàrdia Civil, Tácito, Olga Tubau, David Baena


Disculpin senyories, però ens estan assassinant. | Dones Juristes\nHome Actualitat Dones Juristes Disculpin senyories, però ens estan assassinant.\nGran èxit de la manifestació del 25N a Barcelona, Dia Internacional contra les Violències Masclistes.\nDones de totes les edats es van reunir a les 19h a la Font de Caneletes per manifestar el seu rebuig contra les violències de gènere i per demostrar un cop més, que juntes tenim força.\nCants com ‘No son mortes, són assassinades’ i ‘si toquen a una, ens toquen a totes’ es van fer sentir per la rambla de Barcelona fins la plaça Sant Jaume.\nDavant l’Ajuntament de Barcelona i la Generalitat de Catalunya, el manifest del 25N# Prou Violències Masclites. Mi una més! de Ca la Dona, va alçar la veu;\nCONTRA LES VIOLÈNCIES MASCLISTES,\nSeguidament Dones Juristes vam procedir amb la nostra intervenció, tornant a deixar constant, que seguirem amatents peruquè la proposta de llei per la supressió d’alguns jutjats de violència de la dona de Catalunya no tingui èxit.\nUs deixem el video de la intervenció i la transcripció d’aquest.\nIntervenció 25N. Ens estan assassinant! from Dones Juristes on Vimeo.\nVostès estan fent propostes perquè quan una dona diu prou i decideix denunciar, el camí d’entrebancs en el túnel fosc de la justícia, sigui encara més llarg.\nVostès potser no ho entenen, però quan ens toquen a una, ens toquen a totes.\nSenyories, ens estan assassinant.\nI vostès, magistrats i magistrades de Catalunya continuen estant a la cua en les ordres de protecció concedides a les dones. Mentre la mitja estatal és del 57%, vostès estan donant un 37% de les ordres de protecció que les dones demanen.\nDisculpin senyories, potser vostès no ho entenen això i mai fan cap reclamació. Vostès saben que a Catalunya hem tingut un 24% de retallades en cinc anys en polítiques de violència masclista? Senyories, vostès saben que no hi ha formació? Que vostès no tenen formació i que el funcionariat no te formació, i que és competència Catalana?\nSenyories, vostès no valoren el risc de les dones. Vostès no han contribuït a crear unitats de valoració forense integral com estableix la llei.\nVolem i exigim evaluació de riscos, volem i exigim, unitat de valoració forense integral, volem i exigim formació obligatòria i permanent pel funcionariat.\nEstem amatents. Seguirem amatents perquè la vostra proposta no tingui èxit, perquè no deslocalitzem els jutjats de violència de gènere, perquè les dones no tinguin encara més problemes per posar la denuncia.\nSeguirem amatents senyories.\nDisculpin, però ens assassinen.\nTags: 25NfeminismeManifestacióviolènciaViolències Masclistes


El Club Natació Quart aconseguix dos plates i un bronze a Borriana\nEls esportistes del Club Natació Quart van aconseguir dos medalles de plata i una de bronze en la Travessia a Nado realitzada en la platja de l'Arenal de Borriana, que es va disputar el passat cap de setmana.\nEn categoria infantil, Paula Martínez es va quedar molt prop d'obtindre la victòria, ja que va acabar emportant-se la medalla de plata. Laura Ramírez, per la seua banda, es va pujar al tercer escaló del podi. Finalment, Adaya Castelló va ser quarta en la classificació.\nD'altra banda, en la categoria júnior, Jaime Romero es va quedar amb la mel en els llavis, ja que es va penjar la joia de plata en la seua competició.


Publicacions Dret Penal - SF Advocats Barcelona\nDimarts, 17 Març 2020 12:44\nAprovada la nova directiva de 'whistleblowing'\nLes empreses de més de 50 treballadors s'incorporaran canals de denúncia interns i ho faran dins de el marc de gestió de compliance.\nDijous, 20 Febrer 2020 15:05\nEl Suprem condemna les trucades perdudes del maltractador\nEl Tribunal Suprem (TS) estableix que les "trucades perdudes" a les víctimes de violència de gènere per part dels seus agressors són un delicte de trencament de condemna. "El simple fet de trucar, quan és possible identificar la procedència, suposa un acte consumat de comunicació i un atac a la persona que es vol protegir", assenyala la sentència, de 20 de desembre de 2019.\nDimarts, 14 Gener 2020 15:40\nPublicar la foto d’un detingut obtinguda de Facebook és una intromissió il·legítima\nEl plen de la sala primera ha dictat una sentència en la qual desestima el recurs de cassació interposat contra una sentència que havia apreciat intromissió il·legítima en el dret a la pròpia imatge per la publicació de la fotografia, obtinguda del perfil de Facebook, d’una persona detinguda i ingressada a la presó per una acusació d’abusos sexuals a menors.\nDimarts, 06 Agost 2019 10:34\nProblemes legals a l’estiu\nCada estiu es parla molt dels típics problemes legals que poden sorgir en vacances i s’acompanyen de consells per prevenir-los, o bé, per a reaccionar si succeeixen. No obstant això, fora dels clàssics retards o cancel·lacions amb els vols, pèrdues de maletes o hotels que no responen al que s’ha contractat, hi ha altres riscos legals menys coneguts i que han arruïnat les vacances a més d’un. Aquests són alguns d’ells.\nDimarts, 02 Juliol 2019 14:25\nArran de la Sentència de Tribunal Constitucional 47/2019 de 8 d'abril publicada al BOE, (en la qual el màxim intèrpret de la Constitució estima el recurs d'empara d'una empresa que va ser citada per a un acte de conciliació i el posterior judici laboral en la seva adreça electrònica habilitada en lloc de mitjançant correu certificat al seu domicili social) el Ministeri de Justícia ha comunicat als tribunals la seva obligació de notificar la citació o primer emplaçament a les societats i altres persones jurídiques demandades de forma presencial al seu domicili, i no de manera telemàtica a través de l'adreça electrònica habilitada facilitada pel Ministeri d'Hisenda per rebre les notificacions dels diferents organismes de l'Administració General de l'Estat.\nDijous, 13 Juny 2019 14:16\nEls emojis arriben a la Justícia\nEls emojis, pictogrames utilitzats en els missatges digitals, han arribat també a l’àmbit dels procesos judicials, doncs ja s’utilitzen per alguna de les parts com a prova en un judici, però presenten “diferències de matís” a l’hora d’interpretar-los.\nEls emojis, paraula que prové del japonès, són les figures de color —les més conegudes són les cares rodones en groc— que s’utilitzen en missatges de text entre dispositius electrònics, però molt diferents als emoticones, en els quals es fan servir caràcters d’escriptura per expressar sentiments i idees; el més conegut :-).\nDijous, 06 Juny 2019 13:47\nPautes per interpretar els delictes d’odi\nLa Fiscalia General de l’Estat ha publicat una circular amb una sèrie de pautes per interpretar les diferents figures delictives englobades en el nou article 510 del Codi Penal (CP).\nEntre elles, ordena als fiscals acreditar la «intencionalitat» abans d’acusar per delictes d’odi.\nDimarts, 09 abril 2019 14:06\nL'impacte de la reforma en els plans de prevenció penals obliga les empreses compromeses amb una política de compliment normatiu a revisar l'impacte que pugui tenir en el seu model de prevenció i a actualitzar-si escau.\nDimarts, 26 Març 2019 15:00\nDistinció entre agressió i abús sexual\nEl Ple del Congrés ha aprovat, amb 173 vots a favor, la presa en consideració de la Proposició de Llei de Protecció Integral de la Llibertat Sexual i per a l’eradicació de les violències sexuals.\nDijous, 03 Gener 2019 16:09\nEls tribunals espanyols van resoldre més d'1 milió d'assumptes\nEls tribunals espanyols van resoldre entre els mesos de juliol i setembre de 2018 més d'1,2 milions d'assumptes, un 2,4% més que en el mateix període de l'any anterior, segons ha informat el Consell General del Poder Judicial (CGPJ).\nAixí mateix, explica Europa Press, les comunitats autònomes amb major taxa de litigiositat en aquest tercer trimestre han estat Canàries, Illes Balears i Andalusia, indica l'òrgan de govern dels jutges en un comunicat.\nDijous, 27 Desembre 2018 15:50\nLa UE prohibirà l’ús gratuït de trossos de cançons\nL'advocat general del Tribunal de Justícia de la Unió Europea fa prevaler en el seu escrit els drets d'autor sobre la llibertat artística i afirma que el sampling constitueix una ingerència en els drets dels productors originals.\nEl Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE) podria tancar una de les batalles legals més llargues que s'han vist en l'àrea dels drets d'autor -més de 20 anys- si segueix les conclusions exposades per l'advocat general Maciej Szpunar, que afirma en la seva última resolució que el sampling -ús de l'extracte d'una cançó per utilitzar-lo en una nova composició, tècnica molt comuna en estils com el hip hop o la electrònica- constitueix una ingerència en els drets del productor d'un fonograma quan es realitza sense autorització.\nDijous, 08 Novembre 2018 15:57\nDenúncies anònimes a organitzacions\nCom en qualsevol tema controvertit com cal, sempre hi ha defensors i detractors de mesures que durant anys han estat focus de polèmica.\nEn aquest cas, les denúncies internes en l'àmbit de les organitzacions que salvaguarden la identitat de les persones que les realitzen és un tema que, a Espanya, fins fa ben poc, no es veia amb bons ulls.\nDimarts, 16 Octubre 2018 15:22\nEl Constitucional tomba la llei catalana que regula les associacions de consum de cànnabis\nEl Ple del Tribunal Constitucional (TC) declara inconstitucional, i en conseqüència nula, la llei del Parlament català que regula les Associacions de Consumidors de Cànnabis al considerar que invadeix competències que corresponen a l’Estat en aquesta matèria.\nDimarts, 02 Octubre 2018 08:38\nModernització de les facultats del Ministeri de Justícia\nEl Consell de ministres, el 24 d’Agost del present any, a proposta de la Ministra Dolores Delgado, ha aprovat el Reial Decret que complementa la nova organització interna del Ministeri de Justícia, on és menester resaltar la inserció d’una nova competència en matèria de drets humans, la seva protecció i promoció, pilar essencial en què es basa aquest programa de transformació del departament.\nDijous, 27 Setembre 2018 07:48\nMaltractaments sense lesions i pena accessòria\nLa Sentència de la Sala del Penal de Tribunal Suprem, en la seva sentència 342/2018, de 10 de Juliol, ha determinat que la pena per delicte de maltractament sense lesió, sobre la parella o exparella sentimental, susceptible de privar de la llibertat de 6 mesos a 1 any a l’imputat d’aquest delicte, ha per necessitat portar aparellada de manera preceptiva la prohibició temporal d’aproximació a la víctima, segons sigui el cas. El qual es tradueix, en una clara intenció per abanderar la lluita contra la violència de gènere.\nDimarts, 25 Setembre 2018 15:37\nNou criteri del TJUE contra la violació als drets d'autor\nEl tribunal de Justícia de la Unió Europea, sentència que per publicar novament en un lloc web una fotografia, es necessita l’autorització prèvia de l’autor de la mateixa, malgrat que aquesta ja es trobi disponible a internet, sigui d’accés lliure i no existeixi “barrera” per la seva descàrrega.\nDijous, 05 Juliol 2018 15:55\nEspanya, poques reclamacions en Tribunals europeus\nEspanya es troba entre els païssos europeus amb menor quantitat de denúncies i sentències en els ens judicials de la zona euro. Es tracta del Tribunal Europeu de Drets Humans (TEDH) i el Tribunal de Justicia de la Unión Europea (TJUE).\nAquests òrgans existeixen en virtud del Conveni Europeu per a la Protecció de Drets Humans. Va ser subscrit per Espanya en l'any 1977 i ratificat el 1979, després d'haver passat per l'aprovació de les Corts Generals.\nDimarts, 27 Març 2018 11:31\nDes de l'entrada en vigor de la L.O. 1/2015, han estat anunciades importants novetats en la suspensió de penes privatives de llibertat. La reforma duta a terme en el Codi Penal preveu canvis concrets en els processos d'aprovació i revocació d'aquest benefici.\nDimarts, 06 Març 2018 11:58\nDimarts, 21 Novembre 2017 14:57\nLa denúncia penal interromp la prescripció en l'àmbit civil\nEls delictes prescriuen. Això significa que després de cert temps la responsabilitat de qui el va cometre caduca, acaba.\nquest termini temporal de prescripció del delicte comença a comptar des del dia en què es va cometre el fet. En cas de delictes continuats o habituals, el termini de prescripció es computa des del dia en què es va realitzar l'última infracció.\nDijous, 26 Octubre 2017 10:22\nSón legals les citacions per a judicis fetes per telèfon?\nAl jutge que dirigeix el cas correspon citar a les persones perquè declarin. Generalment, en les investigacions surten a la llum noms de subjectes que han tingut alguna cosa a veure amb la causa que motiva el judici, sigui per la seva participació directa, per haver estat testimonis o per la seva relació amb algun dels afectats. Aquestes persones són citades a declarar sobre els fets que constitueixen el motiu del judici.\nReunió del ministre de Justícia amb el sector judicial\nEl ministre de Justícia, Rafael Catalá, va dur a terme una reunió amb funcionaris del sector judicial del més alt nivell, el passat 7 de setembre. En la trobada es va abordar l'anàlisi de diverses de les mesures que s'estan duent a terme per avançar en la reforma a la justícia.\nDijous, 13 Juliol 2017 13:54\nL'esborrany inicial de la futura Llei de Protecció de Dades ja avança algunes novetats importants. Sobretot, pel que fa a l'edat mínima necessària per poder consentir en la utilització de dades de caràcter personal, aspectes importants relatius a sancions i infraccions, informació creditícia i algunes figures que necessitaven d'una definició específica, com és el cas del delegat de protecció de dades.\nDijous, 06 Juliol 2017 14:51\nLa coautoria en el delicte de falsedat\nLa falsificació de documents es basa en alterar els elements considerats essencials en algun d'ells, o bé dur a terme una simulació de qualsevol d'aquests documents. Es tracta d'un delicte regulat en el Codi Penal, amb diversos condicionants que l'engloben en diverses categories.\nDivendres, 31 Març 2017 08:20\nÚLTIMA HORA: Nova llei de patents 24/2015\nEl 25 de juliol del 2015, el Butlletí Oficial de l'Estat va publicar la Llei 24/2015, de 24 de juliol, de patents, fixant un període de vacatio legis de gairebé dos anys. Així doncs, aquest dissabte entra en vigor la nova llei de patents amb dos objectius principals: l'harmonització de la legislació nacional i internacional amb els drets de propietat industrial i oferir als usuaris més eficient i de qualitat equiparable a altres sistemes internacionals. Us deixem les novetats legislatives més destacables.\nDijous, 19 Gener 2017 13:04\nReclamar un deute és legal. No obstant això, en el moment en què per reclamar un deute el creditor (és a dir, qui té dret al cobrament) truca a totes hores al deutor per provocar que, per absoluta sensació de desgast, el deutor pagui si o si, es pot estar produint una activitat il·legal.\nDimecres, 22 Juliol 2015 07:06\nCom prevenir la imputació de les empreses\nLa Llei Orgànica 5/2010 de modificació del Codi Penal va introduir per primera vegada en el nostre sistema normatiu constitucional la responsabilitat penal de les persones jurídiques mitjançant l'addició de l'article 31.bis.


Noticies - Manresa acull un exposició i diverses activitats sobre l'esclavitud laboral en el sector tèxtil\nLa mostra fotogràfica que porta per títol “Maquiles, l’esclavitud laboral del segle XXI”, es podrà veure fins el dia 19 de juliol a la Biblioteca de l’Ateneu Les Bases i del 21 al 30, al CAP Bages. Paral·lelament, aquest dimecres, 9 de juliol, hi ha programat un taller de customització i una taula rodona, també a l’Ateneu Les Bases.\nL’exposició fotogràfica “Maquiles, l’esclavitud laboral del segle XXI”, organitzada a la capital del Bages pel Consell Municipal de Solidaritat i l’Ajuntament de Manresa, mostra 30 imatges fetes a les maquiles de Nicaragua sobre les condicions laborals, totalment precàries i en règim d’explotació, dels treballadors i treballadores del sector tèxtil.\nLa mostra es podrà veure fins el dia 19 de juliol a la Biblioteca de l’Ateneu Les Bases i del 21 al 30, al CAP Bages.\nParal·lelament, aquest dimecres, 9 de juliol, a l’Ateneu Les Bases s’ha programat una jornada de tarda, que amb el nom “La nostra moda té tela” proposa diferents activitats per conèixer la realitat d’aquesta forma de producció tancada i amb tan poques garanties de traçabilitat, i a la vegada, donar alternatives per revertir aquest sistema tan abusiu.\nA les 7 de la tarda es durà a terme un taller de customització d’una samarreta, a càrrec de Najoua El Maghraoui, per demostrar com es pot allargar la vida útil de moltes peces de roba que per una raó o una altra ja no s’utilitzen. Per assistir al taller cal inscripció prèvia trucant al 93 872 44 96 o bé escrivint a casaflorsirera@altecom.cat.\nMés tard, a les 8 del vespre, tindrà lloc una taula rodona que palesarà diverses experiències entorn el món del tèxtil; des d’una vessant més pràctica com els tallers de Càritas, a la costura de supervivència, passant per l’innovador projecte de Cotó Roig que busca controlar la cadena de producció des del cultiu de la matèria prima fins a la confecció, creant roba de cotó quilòmetre 0.\nTambé es comptarà amb “Dona Kolors”, una iniciativa d’inserció laboral de dones en risc d’exclusió social a través de la confecció artesanal de roba.\n“Maquiles" centres de treball indignes\nLes maquiles, ubicades en zones franques allunyades dels nuclis urbans, estan promogudes majoritàriament amb capital estranger i produeixen per encàrrec de grans multinacionals, bàsicament del sector tèxtil. Les maquiles fan una part específica del treball dins del procés complert de fabricació d’un producte. Sovint subcontracten part de la seva producció a petits tallers i a famílies que realitzen la feina des de casa.\nLa seva finalitat és l’abaratiment dels costos de producció per poder obtenir beneficis econòmics que no tindrien en els seus països d’origen, gràcies a la implantació d’un model productiu que es basa, per una banda, en la inexistència de drets laborals, i per l'altra, en el gaudi de privilegis fiscals que els proporcionen els governs respectius.\nPromocionar el consum conscient\nDes del Consell Municipal de Solidaritat es vol continuar aprofundint en el consum conscient, reconeixent que com a consumidors i consumidores es pot decidir què comprar i a on, però entenent, alhora, les limitacions en el sector de la moda.\nLes grans empreses posen al mercat la roba que s’ha de dur i les opcions es concentren en unes poques marques que utilitzen cada cop menys canals de distribució. Aquesta concentració i control del sector dificulten que es pugui triar, amb total llibertat, la roba i les botigues on fer la compra.


És un dels col·laboradors més estrets d’Oriol Junqueras i ahir va ser a Palma presentant Fins que siguem lliures\n5 min. Palma 22/02/2019 21:48\n651x366 Sergi Sol: “El nacionalisme empetiteix l’ANC” / ISMAEL VELÁZQUEZ Sergi Sol: “El nacionalisme empetiteix l’ANC” / ISMAEL VELÁZQUEZ\nSergi Sol (Barcelona, 1970) és un dels col·laboradors més estrets d’Oriol Junqueras. Ahir va ser a Palma presentant Fins que siguem lliures (Ara Llibres), un retrat de la figura de l’exvicepresident de la Generalitat, el seu pensament i el darrer cicle polític en perspectiva republicana. Un acte que va esdevenir un homenatge al pres polític.\nCom explicaríeu què va passar l’octubre de 2017 a Catalunya a un ciutadà de les Balears no sobiranista?\nEl referèndum d’autodeterminació va ser una mobilització netament pacífica, transversal i democràtica. El 3 d’octubre, Margarita Robles, del PSOE, va comparèixer per reprendre Soraya Sáenz de Santamaría per la violència policial. Borrell ara ho nega. Però l’actuació de l’Estat va ser una aberració contrària als drets civils i humans bàsics.\nPer al mallorquinisme, Junqueras és un home-pont. El primer dirigent d’ERC que “pacifica” les relacions amb el món del PSM i del que ara és MÉS. Colom, Carod-Rovira i Puigcercós no ho aconseguiren.\nJunqueras sempre ha entès que el que calia era confiar en la gent d’Esquerra Republicana a Mallorca. En això ha estat clau una persona com Joan Llodrà. El seu bon tarannà i l’experiència municipalista a Manacor amb la gent de MÉS han fet possible els acords que l’esquerra sobiranista mallorquina necessitava i que Junqueras ha vist amb màxima complicitat.\nDe fet, “pont”, usat com a adjectiu, és un terme constant que plana al vostre llibre.\nEll és un pont. Un humanista cristià que s’entén amb agnòstics i ateus i un independentista no nacionalista que suma molts catalans progressistes castellanoparlants al carro de la República Catalana com ningú no ho ha fet abans. Se sent molt còmode amb la idea fundacional d’ERC, un partit de les classes populars catalanes que funden un irredemptista com Francesc Macià i un advocat sindicalista que venia de la tradició federalista com Lluís Companys. A ell li agrada recordar que molta militància d’ERC dels anys trenta era catòlica i afiliada al sindicat anarquista CNT. Catalunya és això. Aquesta mescla.\nInsistiu molt que Junqueras no té interès en el catalanisme lingüísticament més identitari. Ans al contrari. “La Catalunya pura és enemiga de la Catalunya lliure” és un aforisme del professor Joan Manuel Tresserras que citau.\nJunqueras diu que ell no és nacionalista. Que és bàsicament un republicà i un demòcrata. Que “està” independentista. El que fa especial Junqueras és que aterra el que Carod-Rovira o Tresserras havien teoritzat: ser més nacionals que nacionalistes. Com diu el seu amic José Rodríguez, de l’entitat de castellanoparlants independentistes Súmate, exmilitant del PSC de l’Hospitalet, “Junqueras representa un nou catalanisme que supera les barreres identitàries i l’ statu quo i que entén que la realitat és complexa, no binària, i que el que cal és evitar negar la identitat lingüística, com fa l’Estat espanyol”. Com a batle de Sant Vicenç dels Horts, municipi aclaparadorament castellanoparlant, és el que posa a la pràctica. Cercar comuns denominadors que aglutinin. El problema és la distància cultural i emocional del nacionalisme tradicional amb una part del país. Artur Mas va explicar-li, a Junqueras, que al seu barri no coneixia cap votant de Podem. Sempre ho comenta amb un somriure.\nEsmentau que alguns sectors de l’ANC volgueren vetar Gabriel Rufián quan, aleshores membre de Súmate, havia d’intervenir al míting de l’11-S de 2014 amb el pretext que feia servir el castellà.\nL’ANC és un moviment social democràtic ple de persones maques, però força nacionalista. El nacionalisme, que sempre havia estat autonomista i s’ha fet independentista i republicà fa quatre dies, pesa, encara. Crec que el nacionalisme empetiteix l’ANC.\nMolts dels que defensen la posició que comentau, bàsicament el món convergent, són ferotgement partidaris del “mantra” de la “llista única”. A Mallorca aquest discurs no és aliè.\nEmpíricament està provat, i Junqueras ho ha defensat amb fermesa, que el que suma són llistes separades. La llista única el que fa és reforçar una política de blocs que polaritza. Ens cal buscar que l’independentisme sigui homogeni al territori. Per exemple, a Santa Coloma, una ciutat de 120.000 habitants, ERC no hi ha obtingut mai representació. Berga, la Cerdanya, el Ripollès, el Pla de l’Estany, on som hegemònics, no arriben, sumats, al total d’habitants de Sant Coloma. Què toca, idò? Entrar amb força a Santa Coloma, encara que es perdi pes a la resta del país. A les últimes eleccions ERC sola va treure més vots que Junts pel Sí als anteriors comicis. Està tot dit.\nJunqueras, des de la presó, parla d’amor i de buscar allò comú.\nEl meu besoncle, Mario, republicà abrandat, va morir a la batalla de l’Ebre. La meva àvia Neus era una dona humil, de classe baixa i de nació oprimida, que mai va parlar d’independència ni va llegir poesia, perquè era quasi analfabeta, però que deia que “Macià volia que els catalans tinguessin una caseta i un hortet”. A l’actual Catalunya hi ha més Neus que Marios. L’estratègia futura s’ha de bastir pensant, sobretot, en elles.


El futbol és així... però, no es pot canviar?\nAl Municipal del Centenari vam veure una altra gran exhibició de pèrdua de temps amb la total complaença arbitral\nL'equip tarragoní va saber defensar i perdre un temps preciós davant dels àrbitres com si res\nEl passat diumenge acabava la temporada dels esports d’equip, que ha estat ben satisfactòria a la nostra ciutat amb cinc ascensos, i l’afició mataronina esperava amb anhel posar-hi la cirereta amb l’ascens del CE Mataró a 1a Catalana. I el Municipal del Centenari va registrar la millor entrada en una competició esportiva a la ciutat d’aquesta temporada.\nFa uns anys el Girona estava a 1a Catalana, per sota del CE Mataró. A Montilivi aleshores hi anava ben poca gent, quan aquí amb l’equip groc-i-negre a 3a i a 2a B, el camp s’omplia. Però en el moment en què l’equip va anar cap amunt l’afició va ressorgir i ara ja tenen l’equip a 1a Divisió, i en canvi aquí es va anar cap avall i l’afició va desaparèixer. La majoria de gent deixa de “sentir els colors” quan l'equip va malament. El partit de promoció contra el Valls, era una bona ocasió perquè els aficionats tornessin i ho van fer. La llàstima va ser que la festa no pogués acabar amb celebració, ja que el CE Mataró no ha pujat.\nL'ascens es va començar a escapar en el partit d’anada d'aquesta promoció quan l’equip groc-i-negre va haver de jugar més d’una hora amb un jugador menys. Tot i això, per ocasions, hauria pogut guanyar, perquè el Mataró va jugar per fer-ho, però va acabar rebent el càstig, totalment immerescut del segon gol, en el temps afegit.\nEl diumenge, la primera part va ser calcada a la de Valls. Primer gol local i després empat visitant a la mitja hora. Però la segona va ser ben diferent. Mentre l’equip d’Alberto Encinas a Valls va jugar a guanyar, aquí l'equip tarragoní (que, tot s'ha de dir, va defensar molt bé), va fer una exhibició sensacional de pèrdua de temps.\nI com que ens va semblar exagerat ho hem calculat. Dels 49 minuts “disputats” de la segona part, la pilota només va estar en joc durant 27 minuts. No cal dir qui es va dedicar a perdre temps. Per exemple, després de la més clara ocasió del Mataró al voltant del quart d’hora, el joc va estar aturat durant més de tres minuts. Qualsevol topada deixava un jugador visitant "ferit de guerra", aixecant-se després d'un minut com si res. El porter va perdre mig minut cada vegada que treia de porteria, i cada vegada que hi havia un fora de banda al costat dret de l’atac venia un jugador de l’altre costat amb tota la parsimònia, perdent també mig minut. I no passa res. Com es diu habitualment “esto es fútbol”...\nI tothom coincideix en l’apreciació que alguna cosa s’ha de fer... però no es fa res.