Edat mitjana | Ajuntament de Calafell\nOfertes públiques CONVOCA\nEscola d'Art i d'idiomes\nIgualtat i LGBTI\nFesta-Torneig Hoquei Joan Petit Nens amb Càncer\nObrir imatge: El Castell de la Santa Creu de Calafell\nObrir imatge: El nucli antic de Calafell amb el castell\nObrir imatge: L'església de Sant Miquel a Segur de Calafell\nCalafell té un dels pocs castells medievals excavat totalment; a partir del registre arqueològic es pot seguir molt bé el pas d'un llogarret a un castell feudal. No està clar que Calafell s’alcés sobre instal·lacions precedents. L'absència de restes islàmiques clares no descarta una possible ocupació andalusí, o sota control andalusí, de l'indret. En principi, la toponímia fa pensar en una presència andalusina que actualment encara no es pot demostrar. El turó va ser ocupat a finals del segle X. A un extrem de la zona superior sembla que es va aixecar un mur de maçoneria, de forma circular, amb el suport de puntals de fusta, que protegia una cisterna. Aquest deuria ser el punt més fort. A l'altre extrem, s'erigí una església preromànica, probablement de tapial i amb coberta de fusta, al voltant de la qual s'obria una sagrera amb tombes antropomorfes.\nPosteriorment, durant el segle XI, aquesta església va ser substituïda per una altra de romànica (llombarda) que seguia, quasi exactament, el mateix perímetre. La zona intermèdia, entre la fortificació i l'església, va estar ocupada per cabanes de camperols, de les quals es conserven els forats de pal i algunes sitges. El nombre de cabanes va augmentar amb el temps i varen anar ocupant en cascada la falda de la muntanya.\nAl segle XI, la primera fortificació va ser substituïda per un recinte de pedra més sòlid, i durant el segle XII els camperols varen ser expulsats del cim. El castell es va estendre amb nous murs i el recinte va incorporar l'església romànica. Aquesta evolució fa pensar molt en el procés social i polític de la Marca; el que va començar com una iniciativa de camperols lliures amb suport nobiliari va acabar amb una feudalització del territori.\nPer la documentació de finals del segle X i de l'XI existent als arxius es pot deduir que les terres pantanoses de la costa penedesenca comencen a ser objecte de baralles, repartiments, compres i vendes per part de l'oligarquia del país.\nLa primera notícia documental de Calafell és de l'any 999. En una delimitació de terres es parla de la spelunqua quod est in Kalafell, és a dir, la cova que està a Calafell. Després d'aquesta referència, el kastrum Kalafell (castell de Calafell) apareix esporàdicament a la documentació del segle XI, sobretot als litigis, l'any 1037, entre Bernat Otger, senyor de Castellet, i l'abadia de Sant Cugat del Vallès. L'un i l'altre es disputaven el domini de la terra i dels estanys.\nFou precisament la noblesa la que va transformar aquest enclau en una potent fortificació. A partir d’un document de l’any 1044 es va establir el límit del kastrum de Calafell, el qual, amb poques variacions, coincideix amb el terme municipal actual. A partir d’aquest document sabem que el castell va pertànyer a la família dels Otger (Odegarii), la qual fou la que propicià, pel que es desprèn dels resultats de les excavacions arqueològiques, el desallotjament dels camperols de la part alta del turó. Les antigues cabanes varen ser incendiades i, conseqüentment, abandonades. Els pagesos desallotjats del cim del turó s’instal·len a la vessant sud del mateix, començant així a formar-se el nucli històric de Calafell\nÉs durant aquest període, entre els segles XI i XV, quan es construeix el camp de sitges (més de cinquanta) que es troben a l’exterior del castell, a la vessant nord del turó, ja que la noblesa mentre adquiria nous territoris els intentava treure el màxim profit com a explotació agrària.\nLa situació de les sitges al voltant de l’església, així com la presència del cementiri, fan pensar que es tracta d’una sagrera, ja que en aquestes instal·lacions sempre s’hi troba la rectoria, amb graners i cellers, formats gairebé sempre per sitges. Per aquest motiu se les anomena moltes vegades celleres. La cellera va esdevenir un sistema de control i domini de la pagesia, jugant el paper d’un lloc central que controlen els senyors.\nUna idea dels impostos que pagaven els pagesos de Calafell ens la dóna la concòrdia que aquests van signar el 1486 a Vilafranca del Penedès amb el senyor del castell Galzeran de Palou. Els Palou reclamaven uns delmes mai cobrats pels senyors de Calafell. Al·legaven que la paraula “delme” volia dir la desena part, i reclamava el cobrament de la desena part de la collita. També volia recaptar delme de tots els fruits , així com de les garrofes, olives, animals, formatges... Els pagesos estaven pagant una catorzena part de la collita dels cereals, però no dels arbres fruiters. En aquesta concòrdia els pagesos calafellencs van haver de cedir molt perquè desitjan la quietut e tota pau.\nLa concòrdia de Vilafranca va suposar la pèrdua per part dels senyors de bona part del control del territori i de la producció agrícola. El rei Ferran II va establir la universitat o comú de Calafell, organisme pel qual els pagesos passaven a tenir el control efectiu de la producció agrícola, tot i que havien de continuar pagant els censos.\nA l’edat mitjana sorgeix un llogarret, situat a uns 4 quilòmetres del nucli de Calafell, i que es desenvoluparà formant part del terme. Es tracta de Montpaó.\nPel que fa a Segur, al llarg de tota l’edat mitjana i més tard, fins a la delimitació de les províncies actuals al segle XIX, formava, com Cunit, part del terme del castell de Cubelles. La presència d’una torre fortificada i els seus annexes fan que el lloc sigui considerat un indret segur (la documentació l’anomena castri securis=castell segur) i d’aquí el seu nom. Actualment només es conserva la petita església de Sant Miquel.


Activitat - Utopías no textuales | MACBA Museu d'Art Contemporani de Barcelona\nUtopías no textuales Presentació del número monogràfic de la revista REGAC i estrena de la pel·lícula Occupy, Resist, Produce – Scop Ti\nEditat per Julia Ramírez Blanco, la Revista de Estudios Globales y Arte Contemporáneo dedica el seu quart número monogràfic a les «utopies no textuals».\nEl volum parteix de la impugnació de dues interpretacions convencionals de la utopia. D’una banda, s’enfronta a la visió de la utopia com una tradició exclusivament literària i proposa centrar-se en el camp de la visualitat, l’oralitat i les pràctiques. De l’altra, s’oposa a la lectura de la utopia com a discurs únic, i més aviat l’entén com un impuls humà que pot adoptar múltiples formes. Aquest sentit no programàtic de la utopia permet que encara ens la puguem apropiar com un lloc d’esperança política que fa que les lluites (i les vides) puguin ser sostenibles. A més de la seva versió en línia, en aquest número s’ha volgut donar, per primera vegada, entitat física a la revista, amb una edició limitada i numerada en paper, realitzada per l’artista i dissenyadora Teresa Mulet.\nAmb Anna Maria Guasch, Oliver Ressler, Julia Ramírez Blanco, Laia Manonelles, Mercè Alsina i Antonio R. Montesinos.\nDesprés de la intervenció d’uns quants col·laboradors de la revista, tindrà lloc l’estrena a l’Estat espanyol de l’última pel·lícula d’Oliver Ressler i Dario Azzellini, amb la presència del mateix Ressler. Occupy, Resist, Produce - Scop Ti (2018, 34 min) tracta de l’okupació per part dels treballadors d’una fàbrica d’infusions a la ciutat de Gèmas, a prop de Marsella. Es tracta d’un projecte autogestionat i horitzontal, on les diferències de sous han esdevingut mínimes. La pel·lícula forma part d’una sèrie sobre fàbriques preses pels treballadors, que Ressler i Azzellini estan realitzant des de 2014.\nOliver Ressler és un artista i cineasta que treballa sobre temes com l’economia, la democràcia, l’escalfament global, les formes de resistència i les alternatives socials. Ha exposat en nombrosos espais que inclouen el Museo Reina Sofía, el Van Abbemuseum, la Biennal de Venècia o la Documenta de Kassel. Sovint col·labora amb Dario Azzellini, sociòleg, politòleg i artista, a més de professor a la Cornell University.\nActivitat organitzada pel grup d’investigació AGI, Art Globalisation Interculturality.\n17 DE GENER DE 2019, a les 19 h


Article Lalcalde Visita El Rodatge Pellicula Nieva Benidorm\nToni Pérez departix amb la directora, Isabel Coixet, i els actors Carmen Machi i Timothy Spall\nCarmen Machi i Toni Pérez\nL'alcalde de Benidorm ha girat este matí una breu visita al rodatge de la pel·lícula "Nieva en Benidorm" que dirigix Isabel Coixet per a la productora El Deseo dels germans Almodóvar.\nLa cinta compta amb un repartiment internacional en el qual figuren Timothy Spall, Sarita Choudhury, Carmen Machi, Ana Torrent i Pedro Casablanc. Recentment, la directora ha assenyalat que es tracta d'"un thriller inclassificable sobre amors tardans, fenòmens meteorològics i la poetessa i escriptora Sylvia Plath a Benidorm" i conta la convivència a Benidorm, la ciutat de vacances, de les comunitats anglesa i l'espanyola que semblen viure en dos universos paral•lels.\nToni Pérez ha departit amb el director de producció, Toni Novella, els actors Carmen Machi i Timothy Spall, i amb la directora Isabel Coixet a la qual acompanyava el seu llorejat equip tècnic: Jean Claude Larrieu (fotografia), Jorge Adrados (so), Sylvie Imbert (maquillatge), Uxua Castelló (Art) i Jordi Azategui (muntatge).\nL'elenc cinematogràfic ha destacat que el mateix dia de començar el rodatge de "Nieva en Benidorm", la tempesta Gloria va donar suport al rodatge i va deixar la seua empremta blanca, i les facilitats trobades per al rodatge així com el temps i la temperatura que els acompanya.\nL'alcalde ha brindat la Film Office per a continuar mantenint els ritmes de rodatge i ha destacat les possibilitats i capacitats de la ciutat per a possibilitar estos rodatges. S'ha interessat, amb Carmen Machi, per la seua activitat teatral on té en cartell l'obra "Prostitución" en el Teatro Español, que compagina amb este rodatge, i amb la directora Isabel Coixet sobre els detalls i particularitats del rodatge, assenyalant la directora la varietat gastronòmica que està descobrint a Benidorm.\nEn dos setmanes finalitzarà el rodatge.


L'EX CAP DE PREMSA D'ALICIA SÁNCHEZ CAMACHO, NOU DIRECTOR DE TVE - Diari Serpis\nL’EX CAP DE PREMSA D’ALICIA SÁNCHEZ CAMACHO, NOU DIRECTOR DE TVE\nAixí mateix, ha indicat que la proposta del president de l’ens públic, José Antonio Sánchez, ha sigut recolzada per sis dels nou membres del Consell d’Administració. Eladio Jareño (Barcelona, 1958) és llicenciat en Ciències de la Informació per la Universitat Autònoma de Barcelona i exercia des de 2014 com a director de RTVE Catalunya.\nAnteriorment, entre 2003 i 2004, Jareño va ser director de TVE a Catalunya i delegat territorial del grup RTVE en eixa comunitat autònoma. Segons l’ens públic, d’aquella etapa destaquen l’increment de la producció pròpia a Sant Cugat i la contribució a la programació nacional amb el programa ‘Els Lunnis’, així com l’impuls del centre de producció amb la construcció de tres nous edificis tècnic-logístics i el pla de conversió en tecnologia digital. No obstant, també se l’ha criticat per decisions com la d’afavorir a la qui va ser presidenta del PP català, Alicia Sánchez Camacho, de qui ha més va ser cap de premsa, en censurar informacions relacionades amb els episodis d’espionatge amb els que es va veure implicat el PP català.\nD’altra banda, RTVE ha indicat que, des del seu nomenament en 2014 com a director de RTVE Catalunya, Jareño ha impulsat la producció pròpia amb nous espais destinats a l’emissió nacional (‘Big Band Clan’, ‘A punto con La 2’, ‘Forenses’, ’80 cm’ i ‘Insuperables’) i uns altres per a Catalunya, com ‘Animalades’, ‘Aixo què és’, ‘Noms propis’ o ‘Two Many Clips’. Pel que fa a ràdio, durant aquest temps destaca un increment de 400 hores de programació en directe en Ràdio 4 i la consolidació de la programació de RNE produïda a Catalunya.


Fins a vuit quilòmetres de cua al riu Runer i trànsit dens al Pas - El Periòdic d'Andorra\nFins a vuit quilòmetres de cua al riu Runer i trànsit dens al Pas\nAquesta nit es preveu la màxima ocupació hotelera de les Festes\nCua de cotxes al carrer de la Unió. | MARICEL BLANCH\nLes retencions no van ser tan greus com dijous, però ahir es van tornar a repetir llargues cues a ambdues fronteres. Pel que fa a l’entrada pel riu Runer, el col·lapse es va produir a l’N-145 amb 4,5 quilòmetres de cua i a l’entrada de Sant Julià de Lòria amb registres de fins a 3,5, és a dir, vuit quilòmetres. A la frontera nord, el trànsit va ser dens tot el matí, sent entre les 12.00 i les 13.00 hores, els moments més conflictius. A la tarda, la baixada de pistes va generar retencions a les dues valls i fins a un quilòmetre i mig. La situació està prevista que es repeteixi al llarg de tot el cap de setmana, sent demà el dia de més afluència, especialment a la frontera del Pas.\nPel que fa a l’ocupació hotelera, segons dades de la Unió Hotelera, aquesta nit serà la de més ocupació de totes les Festes. Concretament, hi ha 88,83% de reserves, mentre que l’última nit de l’any patirà una lleugera davallada, amb el 82,23%. En general, les previsions feien fregar el 80% (79,75%) del total, una xifra similar al Nadal passat. Per parròquies, la més demandada serà Sant Julià de Lòria, amb un 89,75%, seguida d’Escaldes-Engordany amb un 88,12% i Ordino amb un 85,18%. Per darrere se situen Canillo amb un 83,06%, la Massana amb un 81,51%, Andorra la Vella amb un 78,60% i Encamp amb un 61,66%.\nPrevisions de neu\nL’estació de Pal Arinsal es va despertar ahir al matí amb els canons a ple rendiment, per tal d’oferir la màxima qualitat de neu l’últim cap de setmana del 2018. Així, oferirà el 77% de les seves pistes obertes.Ordino Arcalís manté les previsions d’obertura al 90%, tant de pistes com de remuntadors.\nGrandvalira, per la seva banda, va informar que l’Après Amélie ja prepara noves tardes d’après-ski a l’Encamp Base del Funicamp.


El dia 14 d’octubre del 2020, se celebrarà a Barcelona, la 6a edició del congrés de referència en Big Data i l’explotació de grans volums de dades al sector empresarial organitzat pel Big Data CoE Barcelona.\nEn aquesta edició reforçarem els continguts sobre Intel·ligència Artificial cada cop més present i convergent, evolucionant al Big Data & AI Congress. A més, aquest any oferirem sessions d’estratègia, tecnologia, workshops i networking en 3 sales en paral·lel.\nEn el programa presentarem tendències i best practices d’empresas pioneres, novetats tecnològiques i la seva aplicació; i casos d’èxit explicats al detall. A continuació destaquem les sessions:


El PSOE rebutja prestar cinc vots al PP per aprovar els Pressupostos - Diari de Girona\nEl PSOE rebutja prestar cinc vots al PP per aprovar els Pressupostos\nEls populars havien sol·licitat aquesta mesura als socialistes per evitar que el PNB faci «xantatge» al Govern. Cs demana «seny i sentit d'Estat» al PSOE davant la «delicada» situació en què està Espanya\nPedro Sánchez va advertir al PP que «frivolitats, cap ni una». europa press\nEl secretari general del PSOE, Pedro Sánchez, es va reafirmar en el «no» del seu partit al projecte de Pressupostos Generals de l'Estat (PGE) i va rebutjar de ple la petició del dirigent del PP Javier Maroto que li presti al Govern cinc vots per tirar-los endavant: «Som un partit seriós, frivolitats cap ni una». Sánchez va tancar així la qüestió en una roda de premsa en què va titllar els Comptes recentment aprovats pel Govern d'«ideològics» i tendents a un Estat social «low cost». Maroto li havia demanat al PSOE cinc vots «a l'atzar» perquè el Govern no depengui del que considera un «xantatge» del PNB, que no aprovarà els comptes mentre segueixi en vigor l'article 155 de la Constitució a Catalunya.\nEl líder socialista va assegurar que durant la Setmana Santa l'equip econòmic de l'Executiva Federal ha analitzat en detall el projecte que avui es presentarà davant les Corts Generals, i va fer referència a set motius pels quals el projecte hauria de ser retornat al Govern. Si això es produeix, va defensar que el president del Govern, Mariano Rajoy, «haurà com a mínim de sotmetre's a una qüestió de confiança», perquè serà un govern «esgotat i liquidat», sense «res més a dir».\nTot i això, va demanar anar «pas a pas» i no va donar pistes sobre si el PSOE estaria disposat a anar més enllà. Pel que fa a si demanarà al diputat de Nueva Canarias, Pedro Quevedo, que tampoc doni suport dels comptes públics, va replicar que aquest «és lliure de votar el que consideri oportú» perquè l'acord entre aquest partit i els socialistes era de coalició electoral i posteriorment per a una investidura que no va tirar endavant.\nHores abans, Maroto havia acusat el PNB d'estar «fent xantatge al Govern» en condicionar el seu suport als Pressupostos al fet que es deixi d'aplicar l'article 155. Per això, va demanar al PSOE que els presti «cinc vots a l'atzar» per esquivar aquest obstacle i permetre que els Comptes surtin endavant, tot afegint que això li permetria al líder socialista fer un discurs d'oposició «molt més digne», perquè contribuiria a evitar que l'estabilitat a Espanya «es trenqui».\nEn aquesta línia, Maroto es va mostrar molt dur amb la postura del PNB, al qual va acusar d'estar preocupant-se només «dels independentistes bascos», en posar el 155 per davant del «conjunt d'Euskadi». «Quan un pensa en la seva terra, han de meditar aquestes coses», va assenyalar.\nPer part seva, el president de Ciutadans, Albert Rivera, va exigir al PSOE que actuï amb «seny i sentit d'Estat» permetent l'aprovació dels Pressupostos davant de la «delicada» situació en què es troba Espanya i el «xantatge» que segons el seu parer estan fent els nacionalistes.\nRivera va reconèixer estar «molt satisfet» per l'acord assolit amb el Govern per als Pressupostos i va repassar les «partides taronges» que inclouen, com l'ampliació del permís de paternitat, les ajudes a l'educació infantil, la baixada d'impostos a «les classes mitjanes» o la pujada de les pensions.


Les quatre colles de 10 actuaran a la diada del Mercadal de Reus\nEls Castellers de Vilafranca, els Minyons de Terrassa, la Colla Vella dels Xiquets de Valls i la Colla Jove dels Xiquets de Tarragona seran les colles que acompanyaran els Xiquets de Reus a la 12a edició de la diada biennal.\n[dropcap]E[/dropcap]ls Xiquets de Reus han anunciat oficialment el cartell de la diada del Mercadal, una jornada que se celebra des de 1993 en els anys que no hi ha Concurs de Castells.\nLa diada, per al 3 d’octubre, comptarà amb les quatre colles que en la temporada passada van aixecar el 3de10 amb folre i manilles, és a dir, els Castellers de Vilafranca, la Colla Vella dels Xiquets de Valls, la Colla Jove Xiquets de Tarragona i els Minyons de Terrassa, la única colla que el va aconseguir descarregar. Totes aquestes colles han confirmat la seva participació a la cita de Reus juntament amb la colla local, els Xiquets de Reus.\nEn la darrera edició de la diada del Mercadal, tant la Colla Vella com els Castellers de Vilafranca van aixecar castells de gamma extra, i pel que fa als Xiquets de Reus va representar la tornada als castells de 9 pisos.\nArticle anteriorEl disseny del llibre dels Castellers de Vilafranca, novament premiat\nArticle següentL’univers casteller es reuneix dissabte a Valls en la 9a Nit de Castells


Abulafia: de gener 2009\nL'altre autobús agnòstic\nJadarita i les neures de Superman\nUna font oculta de felicitat. Perfums 2ªpart\nGuerra a l'autobús\nFeliç any 10.000, i gràcies per les 2009 visites!\nHavíem dit que si vèiem un autobús d’aquest que porten lemes pro-ateus o pro-religiosos en faríem una foto i la penjaríem al blog. La veritat és que pensàvem que seria difícil ensopegar el moment. Però l’altre dia surto de casa pel matí, abans de prendre el cafè, amb tot l’organisme encara arrencant el sistema operatiu, i em topo davant la porta amb un autobús d’aquests que anava circul·lant. Donant-ho tot, cridant “Abulaaaaafia!” com un almogàver i corrent com un boig sense pensar si esquivava del tot o no els cotxets amb nens i les iaies amb pròtesis de pelvis, desenfundant la càmera digital amb el moviment expert d’un caçador de nyus, li vaig disparar una foto.\nDesprés vaig llegir el que posava: “Autobús agnòstic. Aquí paguen justos i pecadors”. Coi, no era cap dels que coneixia. Aquest sembla ser que l'ha pagat el Terrat, la productora del Buenafuente. Que ve a dir: Me la repixa si déu existeix o no, però no us coleu a l’autobús.\nEn realitat, el missatge original de l’autobús ateu també és agnòstic en el sentit que no diu que déu no existeix, sinó que probablement no existeix.\nAquest país és un catxondeo, aquesta campanya aquí no podia tardar ni dos dies en convertir-se en a veure qui la diu més grossa (cap problema, per altra banda). Fins i tot la revista Pronto ho ha util·litzat per fer propaganda amb un autobús que diu: “Hi ha autobusos que ens pregunten: Déu existeix? Aquest autobús et garantitza que la revista Pronto existeix”.\nPublicat per Abulafia a 28.1.09 2 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nLa competència intraespecífica produeix un efecte sobre la generació següent, en comparació amb el que hauria passat si no hi haguéssin competidors. I condueix a una reducció de la supervivència, el desenvolupament, el creixement i/o la reproducció dels indvividus de l'espècie. Hi pot haver competència sempre i quan el recurs sigui limitat en relació amb la densitat d'individus, la qual cosa porta a que la sel·lecció natural actuï al nivell de les diferents característiques que fan possible l'obtenció del recurs.\nAixí, tots estem competint entre nosaltres. Millorant constantment les prestacions del nostre hardware. Tots els individus d'una espècie lluitant per endur-se el premi més preuat en biologia: Reproduïr-se.\nÉs fàcil d'entendre i ilustrar-ho, ho podem comprovar qualsevol nit de l'any en qualsevol discoteca de qualsevol racó del món. Podem presenciar un dels espectacles més extesos en el món animal. Un conjunt d'individus d'una mateixa espècie (en aquest cas la humana) es reuneixen en un lloc on es barallaran pel seu botí. Llueixen les seves armes, les seves eines, les seves dots i d'alguna manera també realitzen el ball nupcial (que s'ha de reconèixer que en els últims anys ha degenerat. És incomparable la bellesa d'un tango amb el que es balla en els locals de moda actuals). Hi ha una autèntica guerra entre els dos sexes per e ndur-se el gat a l'aigua.\nÉs cert però, que en el nostre cas no hi intervé estrictament una component genètica, o sigui, els beneficis que en trauria el més alt, amb les esquenes més amples, la dels pits més grans o la cintura més estreta o (en alguns casos) qui té la cornamenta més gran i visible. Som víctimes també d'una sel·lecció artificial que ens ha de dur a l'èxit reproductiu.\nUna mica de gimnàs, gomina a manta, lentilles de colors, roba interior que realça les pròpies característiques. Tot ajuda en aquesta guerra sexual on reproduïr-se és l'últim fi que respon a les nostres necessitats evolutivament sel·leccionades.\nBé, tota aquesta divagació ve a "cuento" per un treball publicat en els darrers dies en la revista PNAS.\nEn aquest treball, els autors es preguntaven si la competència entre mascles d'una mateixa espècie podia produïr una millora en les carcterístiques dels espermatozoides.\nQuan he de competir per una femella amb el tio del costat, em creixerà la cornamenta, em vestiré de colors vius, m'enfortiré, sabré construir els millors nius,....Però, el meu esperma també es trobarà sota l'atenta mirada de la sel·lecció natural?\nDoncs sembla ser que si.\nEls investigadors van escollir 29 espècies de peixos d'aigües dolces tropicals que pertanyen a la família dels cíclids, però que presenten els comportaments més variats, des de la monogàmia estricta fins a la més llibertina poligàmia posada en pràctica per unes femelles que practiquen el que produïria calfreds en el mascle més assedegat, la incubació bucal.\nI just. Les espècies monògames tenien un esperma bastant cutrillo, lent i petit.\nPer la seva banda, hi havia les espècies polígames, on la gran competència imperant havia portat als mascles a produir un esperma gran, ràpid, amb una vida més llarga i més abundant.\nPer realitzar aquesta gran despesa metabòlica, els investigadors assenyalen que algun tret independent a l'esperma s'ha hagut de veure adversament afectat. Podria ser, com diu el tòpic, que quan destines tanta energia a les parts baixes, sacrifiques la que es destina a les parts altes?\nPublicat per Abulafia a 25.1.09 8 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nEtiquetes de comentaris: Comportament animal, Evolució, Sexe\nEn una terra paral·lela en Superman és un alienígena d’aspecte molt similar als humans. Tret del seu més que dubtós gust en el vestir el bitxarraco de l’espai és la canya. Els seus quasi il·limitats poders destructius requereixen una gran quantitat d’energia, que el guaperes volador extreu del Sol com si fos una placa solar amb potes. És un paio la mar de sostenible i molt servicial. Però en el terreny emocional no llueix tant com amb les altres coses. Deixant de banda que no és un tio particularment ràpid ni despert, li fan la pirula un cop i un altre i quasi sempre els mateixos, no podem assegurar que sigui immune a les davallades psíquiques causades pels estressors de la vida quotidiana. I si un dia entra a casa i es troba la Lois Lane coneixent-se amb el Capità America (el pitjor superheroi de tots, si, hi estic d’acord)? I si li agafa un crisi d’estrès? Un atac psicòtic o maníac? Qui vigila el vigilant si el vigilant es descontrola?\nEn el cas del Superman la cosa és sèria perquè es pot liar una tangana que no quedi viu ni el Fraga. Però per sort dels terrícoles, i dels seus enemics també, el cosmos i els déus de l’equilibri proveeixen. En aquest cas proveeixen la criptonita via meteorit. Si, la famosa criptonita, que emet una radiació específica que a tots respecta menys al Superman, que el deixa per terra fet un autèntic nyap. Això, sembla mentida però li ha passat un munt de vegades durant la seva història, i sempre ha posat la mateixa cara de “No! Com pot ser? Criptonita?… argh…”. Si noi, si, que sempre estem igual, home. Quan vegis que l’Homo sapiens dolent de torn et vacil·la a la cara tan tranquil, és que porta els gallumbos de criptonita, carai.\nPerò en Superman va tenir una idea, o com a mínim se la va atribuir, molt bona per si li agafava un dia un atac dels que dèiem i li donava per destruir el planeta. Va quedar un dia amb el Batman, a qui tots tenen molt respecte, sempre i quan el vegin de nit, el seu gran amic. Li va donar una fletxa amb la punta de criptonita. “Bati, si un dia se me’n va l’olla tu em fots aquesta fletxa entre les celles.” “Pff, com vulguis. No he disparat un arc en ma vida. Et pots posar aquí un moment tot quiet que entrenaré amb fletxes normals?” És un bèstia, en Batman.\nUs poso en antecedents perquè a la nostra terra paral·lela encara no tenim Superman però si tenim criptonita. La cosa va anara de la següent manera. Uns geòlegs d’una multinacional minera (RioTinto) van topar en una mina de Jadar amb un mineral que no havien vist mai. Com que no el van saber identificar el van enviar al Museu d’Història Natural de Londres, on el mineròleg Chris Stanley li va extirpar els secrets. La seva composició química va resultar ser LiNaSib3O7(OH), que es llegeix Linasibo Oh!, o entre els més entesos hidroxisilicat de liti sodi i bor.\nEn posar això al Google (és una tècnica que es veu que fan només els més experts per veure si el mineral és únic o no) va i li surt la criptonita! I és que la criptonita, segons l’última entrega de Superman, té la mateixa composició química però amb fluor. Com que no té res a veure amb el Criptó, gas noble on els n’hi hagi, no la van poder anomenar criptonita. Doblegats per les arcanes lleis de la nomenclatura al final li van posar Jadarita.\nD’aspecte no s’assembla gaire, per no dir gens, a la criptonita que coneixem. És blanc i pulverulent enlloc de verd i cristal·lí. I no té res de radioactiu. Com a molt, sota la llum ultravioleta emet una lleugera fluorescència taronja-rosa (segons es descriua l’article original de l’European Journal of Mineralogy, referència al final).\nDe totes maneres, si un dia es plantés al davant el Superman no li poseu Jadarita per dins de la camisa sense avisar, perquè de criptonites segons la Wikipedia n’hi ha un munt. Cliqueu aquest link i veureu que el principal enemic del Superman són les pedres.\n- Jadarite, LiNaSiB3O7(OH), a new mineral species from the Jadar Basin, SerbiaAU: Stanley, Christopher J.; Jones, Gary C.; Rumsey, Michael S.; Blake, Christopher; Roberts, Andrew C.; Stirling, JohnA.R.; Carpenter, Graham J.C.; Whitfield, Pamela S.; Grice, Joel D.; Lepage, Yvon. European Journal of Mineralogy, 2007, V 19, N 4, July-August.\nPublicat per Abulafia a 21.1.09 4 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nFa dies que no menjo gaire, tinc un sentiment de buit en el meu interior. No sé perquè no deixo de pensar en aquells ulls i en el seu somriure de cotó que em mou les ales i em treu a passeig entre perfums orgàsmics i músiques juganeres. Ment, cos i cor, inseparables, caminen cap a la seva porta,...l'obriré.\nBé, suposo que coneixeu aquest sentiment, se'n diu estar enamorat (tu que vas de dur segur que també hi has estat algun cop). Sentiment de falta, necessitat insaciable,...i tot un conjunt de pastelades que ens avergonyeix que els demés escoltin. Però, com coi podem explicar l'amor? I, el colom que hi ha tot moix a l'arbre que veig a través de la finestra, està enamorat?\nL'amor és un procés molt complex i tot just ara sembla que comencem a avançar en el coneixement d'aquesta follia que és l'amor... Marees de neuropèptids que difonen pel cervell podrien explicar aquest estat irracional.\nL'amor està inclòs dins del que anomenem els lligams socials. Hi ha molts animals que poden establir lligams entre individus de la mateixa espècie. El que salta més a la vista és el lligam mare-fill, moltíssimes espècies el posseeixen. A part, també hi ha un gran nombre d'espècies monògames, que si bé, potser no saben què és l'amor, creen uns vincles evidents.\nSembla clar doncs, que aquest tipus de relacions haurien de tenir uns mecanismes, estructures i/o substàncies preservats al llarg de l'evolució.\nI sembla ser que la substància amb més numeros és l'oxitocina. S'ha vist que aquesta substància està en la base de l'establiment de lligams entre humans i en altres espècies.\nAl talp de Nord-Amèrica (Microtus ochrogaster), quan a una femella se li dóna una infusió d'oxitocina, s'enganxa al primer mascle que troba. El mateix passa si li donem a una ovella; s'aparella ràpidament al primer xai foraster.\nCuriosament, hi ha certes evidències que en la formació dels llaços maternals hi intervé també la mateixa substància. Durant el part, un mar d'oxitocina banya tot el cervell, sembla que en relació a l'estimulació vaginocervical que es produeix. A més, en ovelles s'ha vist que l'oxitocina altera l'activitat del bulb olfactori i el prepara per deixar l'empremta del perfum de la descendència.\nTambé durant l'activitat sexual aquesta hormona surt a dojo dels seus magatzems per invaïr el torrent sanguini i el cervell. Sembla que podria ser aquesta mol·lècula la que ha fet que durant anys i anys haguem preferit practicar el sexe cara a cara, establint vincles amb allò (hi ha parelles que si no és així no s'explica) que tenim al davant al moment de l'orgasme.\nFins i tot, podria ser que aquest mecanisme hagués ajudat en el desacoplament del desig sexual i la fertilitat en la dona humana (tema que mereix ser tractat per separat). L'estimulació del cèrvix i els mugrons (nanos ja ho sabeu!!) són potents alliberadors d'oxitocina en el cervell i podrien tenir una funció important en el reforçament del lligam de parella.\nL'oxitocina es produeix en l'hipotàlam i s'emmaguetzema a la glàndula pituitària des d'on s'allibera a regions perifèriques.\nL'oxitocina interacciona amb el sistema de recompensa orquestrat per la dopamina (n'hem parlat aquí i aquí), com també ho fan moltes drogues d'abús.\nLes àrees del cervell relacionades amb la recompensa s'activen quan a una mare se li ensenya la foto del seu fill o a una persona la del seu estimat/da. Mitjançant aquest mecanisme podríem obtenir l'explicació de molts dels estats als que ens aboca l'enamorament.\nL'oxitocina també interacciona amb l'amígdala. Una estructura que control·la la resposta a la por (entre altres). Sembla clar que l'oxitocina fa minvar l'activitat de l'amígdala, punt clau per facil·litar les interaccions socials i augmentar la confiança.\nL'oxitocina pertany a una família de neuropèptids conservats des de fa 700 milions d'anys i que s'han identificat en hidres, cucs, insectes i vertebrats. De la mateixa família és la vasopresina, formada per duplicació d'un gen homòleg a la oxitocina en la base dels vertebrats.\nSembla que totes dues juguen un paper important en la modulació de comportaments socials i reproductius i sembla que la variació del comportament entre espècies es podria deure a l'expressió dels seus diferents receptors. Per exemple, aquests neuropèptids produeixen comportaments diferents en espècies monògames o polígames.\nEls dos llinatges de neuropèptids (vasopresina i oxitocina) presenten diferències sexuals. Així, l'oxitocina influeix sobre comportaments sexuals femenins com el part, l'alletament, la cura maternal, etc. I de froma contrària, la vasopresina té un paper en comportaments masculins com l'erecció, l'ejaculació, l'agressió, territorialitat, etc.\nPer altra banda, Antonio Damasio sosté una altra teoria, seria la que l'oxitocina augmenta la confiança. Sense confiança no hi ha amor, amistat, carinyo ni lideratge. Així, un augment d'oxitocina podria conduir a un augment de confiança i succeir coses similars a les que ocorren en desordres genètics com la Síndrome de Williams, on els nens que la pateixen s'acosten als desconeguts amb absoluta confiança.\nEncara falta molt camí per arribar a conèixer veritablement els mecanismes de l'amor en el cervell, però els científics han trobat un filó sobre el qual continuar la recerca.\nSe m'ocorren moltes preguntes: podria ser que alguns líders polítics es ruixessin amb una essència d'oxitocina per tal de promoure la confiança cega que alguns tenen en ells? Podria ser que personatges com la Duquesa de Alba haguessin pagat una fortuna per l'eau d'oxitocine, perquè no m'explico com s'ho fan per lligar? Podria ser que amb una mica d'ambientador escampat per l'habitació una estona abans d'una cimera pogués convèncer d'atacar aquí o allí? O em convencerien a mi?\nBuf, masses preguntes que em fan por...\nDe moment, jo aquesta tarda tinc lliure. Algú s'apunta a prendre quelcom? Tinc una infusió molt bona....\n- Love: Neuroscience reveals all. Larry Young. Nature vol.457. Janury 2009\nPublicat per Abulafia a 18.1.09 6 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nEtiquetes de comentaris: Evolució, Neurociència, Sexe\nSi en el post anterior us vau quedar amb la idea que la nàpia femenina no pintava res quan es tractava de perfumeria masculina, avui veurem que la cosa no és tan radical. L’article que comentàvem continua presentant les teories sobre el perquè de l’ús de perfums: 1) Emmascarar olors corporals dolentes. 2) Imitar les feromones per atraure parella.\nSobre el primer punt no hi ha res a dir. Les persones tenen una olor corporal la vulguin o no. Algunes la tenen molt forta i o fan alguna cosa per posar-hi remei o no només tenen dificultat per trobar parella sinó perque les deixin pujar al metro. A més, diverses malalties i també l’edat poden modificar l’olor corporal. Les persones grans fan una olor característica i alguns perfums es venen amb el pretext de dissimular-la.\nAl segon punt és on ens aturarem. Les feromones humanes existeixen o són com l’avió del Pentàgon, que es dona per suposat però ningú sap ben bé on para? Segons la definició original de l’any 1959 de Karlson i Lüscher, les feromones són: “substàncies que es secreten a l’exterior per un individui són rebudes per un segon individu de la mateix espècie a qui provoquen una reacció específica, per exemple, un comportament definit o un procés desenvolupamental.”\nEls estudis que s’han dut a terme per tal de trobar feromones humanes s’han centrat sobretot en els andrògens presents a la suor. De tots els components proposats només un fa pinta de ser un bon candidat. Aquest rep el fabulós i comercial nom de 4,16-androstien-3-ona. Que per anar ràpid els que l’han de dir cada dia li diuen : Androstadienona.\nBásicament, l’androstadienona está present en la suor de l’aixella de l’home i molt poquet en la de la dona. Una colla d’estudis suggereixen que aquest compost és capaç d’influir l’estat d’ànim de les dones sempre i quan hi hagués un mascle rondant per allà. A més, alguns estudi suggerien que les dones exposades a la substància tenien la sensació d’estar més atentes. Vegem què diu un estudi recent molt divertit que han realizat un suecs de la universitat d’Uppsala (referència al final).\nAquests investigadors van entabanar 37 dones i van comprovar, cosa molt important, que no patissin de congestió nassal, infeccions, disfuncions olfactòries o fossin fumadores. Totes elles eren heterosexuals. Després les van exposar a una solució amb androstadiona a unes i a unes altres sense i van començar les proves.\nLa primera va ser veure si la substància provocava un efecte sobre el sistema nerviós autònom. Van mesurar el pols i la temperatura de la pell.\nLa segona va ser veure si el compost afectava a quant d’atractiu els resultaven diferents fotos de senyors, només de la cara, que els experimentadors anaven mostrant.\nLa tercera va ser veure com deien que se sentien les dones en presència o no de l’androstadienona.\nI la quarta va ser veure si afectava realment a l’atenció i fèien millor una tasca que requeria concentració com és mantenir amb un joystick un quadradet petit a dins d’un de més gran durant 20 minuts.\nAnem als resultats. Les dones en efecte se sentien en un estat d’ànim més positiu en presència del compost que sense, però sempre i quan l’experimentador que corria per allà fos un home. Les dones se sentien més atentes també, quan un home hi estava present però no quan l’expermientadora era una dona. Tot i estar més atentes la tasca del quadradet no la feien millor que les que no estaven exposades a l’androstadienona. Estaven atentes si, però no precisament al maleït quadradet. La resposta del sistema nerviós autònom també s’incrementava en presència de la substància i de l’experimentador mascle. Però una cosa important és que l’androstadiona no modificava el grau d’atractiu que tenien per elles els senyors que mostraven les imatges.\nHem trobat per tant una feromona humana? Doncs no. Hem trobat una substància que depenent del què les dones tinguin al davant pot alterar el seu estat d’ànim cap a positiu. Però de moment no podem dir que l’androstadienona sigui una feromona perquè tot i que altera discretament l’estat d’ànim i la fisiologia, no determina una resposta comportamental definida (i.e. la dona no es tira al coll del mascle tota arravatada ni el troba més atractiu en foto; encara que no diuen si totes es van enamorar de l’experimentador, potser els va fer vergonya)*. Els investigadors suecs ens diuen que per acabar-ho de confirmar s’haurien de testar altres proves comportamental, vist que la prova del quadrader la fan igual. Però per ara, el principal candidat a feromona humana no és tal. Tot i així, l’andorstadiona fa sentir millor a les dones i ja es posa en fragàncies masculines. A mi em sembla que ja justifica un primer esborrany d’una oda a l’aixella masculina, mentre n’esperem el descobriment de noves virtuts.\n*S'entén que no tota substància amb olor que produeixi un canvi en l'estat d'ànim s'hagi de considerar una feromona. La detecció d'una flatulència alliebrada per un individu proper predisposa invariablement a un estat d'ànim violent cap a aquest.\n- Lundström JN, Olsson MJ.Subthreshold amounts of social odorant affect mood, but not behavior, in heterosexual women when tested by a male, but not a female, experimenter. Biol Psychol. 2005 Dec;70(3):197-204\nPublicat per Abulafia a 13.1.09 8 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nEtiquetes de comentaris: Comportament animal, Diferències sexuals\nTothom l'ha d'esperar algun dia, a vegades 5 minutets, a vegades 20; fins i tot, de vegades pots esperar una hora a que arribi el teu, assegut sòl allà on s'atura, i llavors al cap d'una hora te n'adones que han anul·lat la parada. N'hi ha que passegen de dia i n'hi ha que surten de nit, aquests són els que et convencen quan has begut alguna copa de més. Esperant a que passi el que et convé els observes tots, aixecant-te cada vegada que se n'acosta un.\nAixí doncs, no és extrany que l'autobús hagi estat escollit des de sempre per lluir-hi publicitat.\nLa guerra va començar fa uns dies quan el senyor Richard Dawkins, entusiasta lluitador contra les religions i membre del moviment bright, va impulsar una campanya en els autobusos de Londres en què es recomanava a la gent a no preocupar-se per l'existència de Déu i a gaudir la vida. La campanya va superar amb escreix la recollida de fons prevista i va ser un autèntic èxit, aconseguint portar els eslògans tant als autobusos de Londres com a la resta de ciutats britàniques.\nSeguint l'exemple, Ateus de Catalunya juntament amb la Unión de Ateos y Librepensadores (UAL) han promocionat la campanya a la ciutat Barcelona que s'iniciarà el dia 12 de gener, amb el missatge "PROBABLEMENT DÉU NO EXISTEIX. DEIXA DE PREOCUPAR-TE I GAUDEIX LA VIDA". En principi, la intenció és que la propaganda la portin un parell de línies de la xarxa d'autobusos de Barcelona (sembla que la 14 i la 41).\nSi la iniciativa té èxit, els organitzadors ja han comentat que volen extendre-la arreu del territori, la qual cosa ben bé potser possible, ja que el dia 8 s'havien arreplegat 9354 euros, superant els 2500 necessaris per dur a terme la campanya.\nDes de l'altra banda la rèplica no s'ha fet esperar i a e-cristians han iniciat una campanya per a la recollida de diners amb la intenció d'engegar la campanya contrària, o sigui, promovent la fe en aquell senyor de la barba que parla argentí.\nJa abans, des del dia 25 a Madrid, una línia d'autobús recorre el seu trajecte amb un missatge cristià al seu darrera.\nAquí no som ususaris de cap d'aquestes línies del TMB, tot i que anirem en busca de la foto que testimonïi el pas de l'autobús ateu per penjar-la en el blog.\nPublicat per Abulafia a 10.1.09 20 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nEtiquetes de comentaris: Distraccions científiques, Religió\nEn aquest videoclip aquesta banda de California anomenada Korn, demostren que tot i que a molts ens ho sembli, l'espècie humana no està involucionant.\nI ens agradi o no, encara hi ha una cosa que ens fa humans...qui ha vist mai un hipopòtam pigmeu jugant-se els doblons a una partida de poquer?\nBon any Darwin a tots!\nPublicat per Abulafia a 3.1.09 3 comentaris ((•)) Escolta aquest post\nBon any a tothom! A Abulafia encara estem amb les serpentines i el cava perquè resulta que hem fet les 10.000 visites poques hores abans del final del 2008. Vés quina cosa! De les 10.000 visites un alt percentatge són nostres, és trist però és així. Però segons el programet que cada dia laboriosament es dedica a veure quantes persones i des d’on ens visiten ens diuen que gran part de l’afluència de visites provés d’altres blogs. Gràcies a tots. Sense vosaltres els dos d’Abulafia ja hauríem tancat el xiringuito i hauríem tornat a discutir els temes del blog als bars, donant-nos a la mala vida. Gràcies per mantenir-nos en el bon camí.\nTambé volia anunciar el canvi de frontispici o com es digui la imatge que es posa a dalt de tot del blog. És veritat que la que hi havia era molt cutre, gràcies per simplement haver desviat la mirada discretament tot aquest temps. Però la Xènia ens ha fet des de Mèxic un dibuix original i magnífic que a nosaltres ens ha encantat, i que espero que a vosaltres també. Ja ho diu la dita: qui no estrena frontispici per any nou, patirà un terrible suplici a cada... No sé si era exactament així.\nPublicat per Abulafia a 1.1.09 8 comentaris ((•)) Escolta aquest post


L’Ajuntament incorpora tres nous plans d’ocupació\nEl consistori ha contractat a un agent Covid-19 i a dos operaris per a la brigada municipal a través d'una subvenció atorgada a l'Ajuntament per fer front a les conseqüències del tancament perimetral decretat el 2020 per la pandèmia.\nEl passat 31 de maig es van incorporar els tres nous professionals contractats de forma temporal per l’Ajuntament d’Aitona a través de la nova convocatòria de plans d’ocupació. La contractació ha estat possible gràcies a la subvenció concedida prevista al Decret llei 49/2020, d'1 de desembre, de mesura urgent complementària en matèria d'ocupació i foment de l'activitat econòmica per fer front a les conseqüències de l'afectació en el mercat de treball de la Covid-19 en determinats territoris de Catalunya (SOC – PERIMETRALS).\nEn aquest sentit, a Aitona s’han contractat els següents professionals:\nAgent Covid-19: sis mesos\nOperari de la brigada: sis mesos\nOperari de la brigada: 12 mesos\nQuines tasques durà a terme l’agent Covid-19?\nInformació, sensibilització i promoció d’actituds cíviques amb l’objectiu de millorar la bona convivència i el respecte entre la ciutadania.\nSeguiment i control d’habitatges on resideix població que ha de realitzar un aïllament obligatori, amb l’objectiu de vetllar pel compliment dels protocols exigits per un correcte confinament domiciliari degut a la Covid-19.\nConscienciació i difusió del sistema de recollida de residus municipals per a millorar l’adaptació de les persones nouvingudes al municipi durant la campanya de la fruita.\nQuines tasques duran a terme els operaris de la brigada municipal?\nServeis de neteja, desinfecció i manteniment de la via pública i espais públics municipals com a mesura preventiva i de lluita contra la pandèmia, especialment durant la temporada de la campanya agrària i en els llocs on el flux de persones és més intens.


• L’empresa de serveis turístics de Bocairent Totglobo presenta a FITUR el nou globus adaptat per a persones amb diversitat funcional • La vela del globus portarà impresa la marca turística de Bocairent\nEnviat per Redacció Muntanyes en 22 de gener de 2019.\nTags: Bocairent, Fitur 2019, Turisme\nL’empresa de serveis turístics de Bocairent Totglobo presenta a FITUR el nou globus adaptat per a persones amb diversitat funcional. Aquest formarà part de la presentació de la guia de rutes inclusives ‘La Comunitat Valenciana, també per a tu’. Ho farà en un acte organitzat per la Federació d’Associacions de persones amb discapacitat física i orgànica de la Comunitat Valenciana (COCEMFE CV).\nLa presentació comptarà amb la presència de la vicepresidenta i consellera d’Igualtat i de Polítiques inclusives, Mónica Oltra, així com del secretari autonòmic de Turisme, Francesc Colomer; al seu torn, l’Ajuntament de Bocairent estarà representant pel primer tinent d’Alcaldia, José M. Beneyto, qui ja va participar divendres passat en el primer vol de demostració amb una veïna de la localitat realitzat en l’entorn de la serra de Mariola.\nAquest nou recurs compta amb l’auspici de l’Ajuntament de Bocairent; de fet, la vela del globus portarà impresa la marca turística de la població de la Vall d’Albaida “de forma que si ambdós recursos, Bocairent i vols en globus, ja estaven associats en l’imaginari col·lectiu d’un gran nombre de visitants, ara encara ho estaran més”, destaca l’alcalde Josep-Vicent Ferre.\nAquesta promoció s’endinsa en una nova línia pressupostària recollida per la Regidoria de Turisme, encapçalada per Noelia Vañó, per a l’exercici 2019. Amb aquesta es pretén “augmentar el coneixement dels nostres atractius per tal d’abastar un territori més ample i comptar així amb visitants d’una procedència més llunyana per tal que empren els nombrosos serveis d’allotjament que ofereix la nostra hostaleria”.


Mètode Aspire: sistema de teràpia d'aspiració | Centro Médico Teknon\n| Mètode Aspire: sistema de teràpia d'aspiració\nMètode Aspire: sistema de teràpia d'aspiració\nQuè és el mètode Aspire?\nEl mètode Aspire és una tècnica que permet eliminar al voltant del 30% dels aliments de l'estómac abans que les calories siguin absorbides, el que facilita la pèrdua de pes del pacient.\nEl pacient ha de dur a terme l'aspiració després dels principals àpats (esmorzar, dinar i sopar).\nCom es col·loca el dispositiu?\nEl sistema consisteix en la col·locació, mitjançant endoscòpia, d'una vàlvula i un petit tub de silicona (d'uns 2 cm) amb accés a l'interior de l'estómac. La col·locació es realitza en règim ambulatori en una intervenció d'aproximadament 20 minuts. El pacient pot tornar a casa al cap d'una hora aproximadament, i tornar en dos dies a la seva activitat habitual. Aquest sistema no suposa cap limitació en el dia a dia del pacient, podent fer vida absolutament normal un cop s'hagi comprovat que la col·locació del tub és correcta i que la pell del voltant de la incisió ha cicatritzat correctament. Durant els 2-3 primers dies, alguns pacients poden sentir dolor a la zona. Es tracta d'un dolor tractable amb medicació.\nDeu dies després de la col·locació del tub, l'equip mèdic verifica que la pell del voltant del tub hagi cicatritzat correctament. Després d'aquesta comprovació es procedeix a connectar la vàlvula a l'extrem del tub. Aquesta vàlvula es connecta de forma simple a un dispositiu portàtil d'aspiració que permet el control i buidatge del contingut de l'estómac. Després, el contingut del dispositiu s'ha de buidar al vàter.\nCom es realitza l'aspiració dels aliments?\nL'aspiració dels aliments ingerits ha de realitzar-se després de cada ingesta. Inicialment es recomana fer l'aspiració tres vegades al finalitzar cada menjar principal. El procés d'aspiració dura entre 5-10 minuts i s'ha de fer aproximadament 20 minuts després de cada àpat.\nAmb Aspire només s'extreu màxim un 30% del que ingereix el pacient de manera que l'organisme segueix rebent els suficients nutrients per a l'activitat diària. És una extracció controlada, de manera que el pacient no pot extreure més menjar que la que el sistema li permeti.\nA més, com a mecanisme de seguretat, la vàlvula porta un comptador que limita el nombre d'aspiracions que pot realitzar el pacient, bloquejant-se quan arriba al final del comptador. D'aquesta manera, aproximadament cada cinc setmanes, el pacient ha d'anar a revisió mèdica perquè els especialistes realitzin un control de la seva evolució i puguin posar en marxa de nou el comptador.\nEl sistema funciona només amb l'aspiració?\nNo, l'èxit d'aquest sistema es basa en que l'aspiració vagi acompanyada d'un programa de modificació de la conducta alimentària i d'estil de vida, guiat per un equip multidisciplinari format per especialistes en aparell digestiu, nutrició i psicologia.\nLa durada del tractament s'estima en uns 18 o 24 mesos, encara que es pot allargar en el temps. D'altra banda, si es canvien els hàbits i el pacient i l'equip mèdic comproven que s'ha aconseguit la pèrdua de pes fixada i s'han interioritzat els canvis en l'estil de vida, el dispositiu pot retirar-se abans dels 18 mesos.\nÉs una tècnica completament reversible. El procés de retirada del dispositiu és ambulatori, dura uns 15 minuts i es realitza amb sedació conscient. L'orifici s'acaba tancant per si sol de forma natural.\nQuins pacients són candidats per aquest tractament?\nEl sistemade teràpia d'aspiració (Aspire) està indicada en aquells pacients amb un Índex de Massa Corporal (IMC) superior a 40.\nQuins riscos i complicacions implica?\nEs tracta d'una opció per combatre l'obesitat amb pocs riscos associats, com la possible infecció de la pell al voltant del tub (un risc mínim). No obstant això, si es produeix enrogiment o inflamació a la zona és important que el pacient contacti amb l'equip mèdic el més aviat possible per evitar que la infecció avanci.\nEls primers estudis* realitzats fins a la data indiquen uns resultats de pèrdua de pes de 21 quilos el primer any i 23 quilos passats 2 anys. En termes de pèrdua mitjana d'excés de pes els estudis conclouen que s'aconsegueix un 49% de pèrdua d'excés de pes el primer any.\n* Font: Sullivan S, Stein R, Jonnalagadda S, Mullady D, Edmundowicz S. Aspiration Therapy Leads to Weight Loss in Obese Subjects: A Pilot Study. Gastroenterology 2013;145:1245–1252


Vertaderes joies culinàries, Gustosament [FND] en Diario de Mallorca\nVertaderes joies culinàries\nEl gastrònom Andoni Sarriegui, a qui envii una abraçada, em va parlar d'aquest restaurant fa temps.\nNo em va enganyar quan em va dir que s'hi confeccionen joies culinàries arrelades en la tradició i l'avantguarda. Els culpables són els germans Gelabert: en Toni, en Tolo, que atenen de meravella, juntament amb en Miquel, qui és el responsable i capità dels fogons.\nAmb tan sols entrar a Can March, un perfum agradable de la cuina ens envaeix i ens desperta amorosament la gana. Ens decantam per un exquisit menú degustació a base de plats com la crema de bolets amb encenalls de pernil, les gambes amb tomàtiga d'estiu i oli d'herba-sana, el gall de Sant Pere, la ploma d'ibèric amb crema de moneato, els formatges de la terra amb confitures casolanes (d'albercoc i carbassó) i de postres pa, vi i sucre amb crema de coco i gelat de vainilla. Una autèntica delícia.\nA més, a Can March trobareu diferents menús i propostes que despertaran els vostres sentits a partir de la bona feina i talent den Miquel Gelabert i dels productes locals que empra, com el menú de mercat (cada migdia de dilluns a dissabte), el vegetarià, el de tapes, com també una carta amb excepcionals plats com l'arròs a banda o els fils de calamar amb la seva tinta i soia.\nTambé trobareu un espai gourmet, perquè gaudiu a ca vostra d'autèntics productes de qualitat.\nPreu mitjà: 25-35 euros.\nAdreça: Carrer de València, 7. Manacor.\nTelèfon: 971 55 00 02. Horari: Dilluns tancat. Al vespre obren cada divendres i dissabte.


El CF Reus s'adhereix a la candidatura «Reus, Ciutat Europea de l'Esport 2019» | La Guia De Reus\nInici Actualitat El CF Reus s’adhereix a la candidatura «Reus, Ciutat Europea de l’Esport...\nEl CF Reus s’adhereix a la candidatura «Reus, Ciutat Europea de l’Esport 2019»\nL’alcalde, Carles Pellicer, i el regidor d’Esports, Jordi Cervera, han rebut aquest cap de setmana el suport formal del Club de Futbol Reus Deportiu per a la candidatura “Reus, Ciutat Europea de l’Esport 2019”. El president d’aquest club, Xavier Llastarri, ha estat l’encarregat de signar el document de suport i traslladar l’aval del club a la proposta de l’Ajuntament de Reus.\nAmb aquesta candidatura, Reus es planteja com a objectiu cercar una major visibilitat a nivell europeu com a ciutat especialment referent en l’àmbit de l’esport, donar un impuls a les polítiques esportives municipals en tots els àmbits de la ciutadania i potenciar la ciutat com a receptora d’esdeveniments esportius.\nEn aquests moments la candidatura continua recollint adhesions i és oberta als suports que puguin formalitzar entitats i institucions del territori.\nArticle anteriorEl Cadet Femení del Club Tennis Reus Monterols es proclama sots-campió de Catalunya en la categoria or\nArticle següentCol·laboració entre Productos del Café i l’IMFE Mas Carandell per formar professionals baristes


Màster Oficial Dret Empresarial - UAB Barcelona\nMàster oficial en Dret Empresarial\nFormació en l'àmbit de la investigació i la formació superior a les exigències de perfeccionament de professionals de l'àmbit jurídic empresarial\nMàster Oficial UAB\nInici de la preinscripció 10/01/2020\nPlaces: 35 places\nPreu: 46,11€ per crèdit (estudiants UE o residents). Curs 2020-2021.\n75€ per crèdit (estudiants no UE no residents). Curs 2021-2022.\nIdioma: Castellà (100%)\nCentre docent: Facultat de Dret\nAtenció, a causa de l'emergència sanitària aquest màster s'impartirà en modalitat online durant el curs acadèmic 2020/2021.\nDes del curs acadèmic 2009-2010, el màster universitari en Dret Empresarial ofereix una visió de conjunt i multidisciplinari del règim jurídic aplicable a la realitat econòmica de les empreses. En aquestes edicions ha comptat amb un gran nombre de matriculats, fet que acredita l'interès en el dret empresarial.\nEl programa atén específicament les necessitats formatives en l'àmbit de la investigació i la formació superior a les exigències de perfeccionament de professionals de l'àmbit jurídic empresarial.\nEl màster en Dret Empresarial s'ha convertit en el pont i eix de connexió dels departaments de Dret Privat, Dret Públic i Ciències Històrico-jurídiques, de Ciència Política i Dret Públic i d'Economia de l'Empresa, així com de diversos grups de recerca de la UAB.\nCom a màster universitari, dóna accés al doctorat en Dret. Així mateix, inclou l'opció de realitzar pràctiques en empreses i despatxos jurídics.\nAssessorament jurídic especialitzat en l'àmbit de les empreses i/o funcions d'investigació qualificada en dret societari, dret concursal, contractació mercantil, fiscalitat empresarial, dret tributari, dret laboral, dret penal econòmic, responsabilitat civil empresarial, dret dels consumidors, contractació electrònica, dret internacional privat, dret marítim (negocis i empreses marítimes) i altres matèries del dret de l'empresa.\nAquest màster ofereix 1 assignatura optativa de pràctiques externes en empreses i despatxos


Lleida ho té tot a punt per a l'esclat de la Festa Major\nLa ciutat celebra Sant Anastasi del 9 al 12 de maig amb un programa d’actes que convida tothom a ser partícip de la festa\nper Redacció 09/05/2019 15:50h\nLo Marraco de Lleida | LleidaDiari.cat\nLleida inicia la seva Festa Major en honor a Sant Anastasi, que tindrà lloc del 9 al 12 de maig. Revetlles, cultura popular i tradicional, propostes infantils, esports i espectacles de tota mena prenen els espais públics i els escenaris de la ciutat en una gran manifestació de la creativitat festiva, cultural i cívica dels lleidatans i les lleidatanes.\nEls actes comencen aquest dijous a la tarda, amb la tronada i la cercavila del Pregó a la plaça de la Paeria. L'ambient de festa, però, ja se sent a la ciutat des de fa uns dies, amb l'Opening -la revetlla amb el conjunt Tequila del passat dissabte a la Seu Vella- i altres actes com la presentació de les Pubilles o l'obertura de la mostra que commemora el 70 aniversari de l'arribada del Gegant Rei (Jaume I) a Lleida.\nLa Festa Major de Lleida ha programat una cinquantena de concerts, entre revetlles i actuacions en diferents equipaments: Llotja, Auditori, Cafè del Teatre... A banda del nou Opening, es podrà gaudir de dues revetlles: divendres 10 i dissabte 11 de maig als Camps Elisis. Hi actuaran gairebé una desena de grups de Lleida (Mondo Loco, La Terrasseta de Preixens, Lorena...) i formacions com Catarres, Oques Grasses, Buhos, Lágrimas de Sangre, Chenoa.\nLa música també es farà sentir al Centre Històric, amb el Festival de Música Folk de Lleida. La sardana estarà present amb ballades, el concert de música per a cobla a l'Auditori i el 72è Concurs de Lleida-Campionat Sardanista de Catalunya. Com cada any, els esbarts dansaires de la ciutat així com les cases regionals i col·lectius migrants presentaran diferents mostres de balls tradicionals d'aquí i d'arreu. Les Havaneres arribaran de la mà dels conjunts Arjau, Arrels de la Terra Ferma, Boira i Veus del Segrià. El Ball de Festa Major, a la plaça de La Llotja, l'oferirà l'Orquestra Selvatana.\nEl 2019 es commemora el 70 aniversari de l'arribada a Lleida del Gegant Rei, que representa a Jaume I. Fins al 26 de maig es pot contemplar a la Casa dels Gegants una mostra de fotografies de Manel Torres Tatjé que documenten l'arribada d'aquesta figura a Lleida, el 1949.\nEl programa de les Festes inclou cites tan tradicionals com la Batalla de les Flors, la Trobada Gegantera i els correfocs, que passen a fer-se el diumenge perquè Sant Anastasi cau en dissabte. La diada castellera tindrà lloc el diumenge 12 de maig i hi participaran els Castellers de Lleida, la colla Vella dels Xiquets de Valls i els Moixiganguers d'Igualada.\nEls infants i les seves famílies podran gaudir del Parc dels Somriures als Camps Elisis, on hi haurà disset espectacles familiars en diferents escenaris i a càrrec de deu companyies de Lleida. A la nova zona de les Firetes, a l'antiga Hípica, s'habilitaran espais d'estacionament en superfície i es disposarà de tarifa plana en l'aparcament del Teatre de La Llotja.\nEls esports són un altre plat fort del programa. En aquest cap de setmana i també abans i després de la Festa, se celebren campionats de diverses modalitats -tir amb arc, hípica, escacs, futbol, milla urbana, natació, billar, cursa d'orientació...- així com la final a quatre europea d'hoquei patins i la cursa de bombers, ja realitzades.\nLa imatge del cartell de la Festa Major és obra de Juan Manuel Pajares. Mostra una nena que anuncia l'arribada de la Festa en una paret al carrer, com a reflex d'una ciutat intercultural, cosmopolita i amb igualtat de gènere. Juan Manuel Pajares va realitzar la seva primera exposició a la Sala Gosé de Lleida l'any 2000 i posteriorment es va traslladar a Nova York. La seva obra, exponent de l'Street Art, es mostra regularment en galeries de Nova York, Berlin, Miami, Atlanta, Barcelona, Sitges, entre altres.\nAccés dels menors de 16 anys al Pavelló 3 en els concerts dels dies 10 i 11 de maig de la Festa Major Els menors de 16 anys només podran accedir al recinte del Pavelló 3 els dies del concert de Festa Major acompanyats del seu pare, mare o tutor legal, en aplicació del Decret 112/2010 de la Generalitat de Catalunya. Els pares podran autoritzar un adult responsable com a acompanyant del menor de 16 anys durant l'espectacle complint els següents requisits:\nUna exposició recorda l'arribada del Gegant Rei a Lleida


Casa Dussac, Bed & Breakfast a Playa Larga · HostelsClub\nCasa Dussac, Bed & Breakfast a Playa Larga\nplaya larga,mario lópez,ciénaga de zapata , Playa Larga, Cuba\nSobre Casa Dussac\nLa nostra casa es troba al centre històric de Ciénaga de Zapata en un entorn natural i una combinació d'activitats, una bonica platja i fascinants postes de sol. La propietat compta amb un ambient agradable a la natura i la flora natural, on podeu passejar pel bosc, observar els ocells, bussejar i fer snorkel, visitar llocs com la sal de britos i la granja de cocodrils. servei, servei de menjar 24 hores al dia.\nAquesta casa es troba en un entorn natural prop de Long Beach (a 10 minuts a peu), molt a prop de l'Oficina del Parc, on s'organitzen totes les activitats, principalment pesca, senderisme, observació d'aus i snorkel. Oferim un ambient agradable que us farà sentir com a casa.\nSortida until 12:00\nL'establiment ofereix 2 habitacions independents amb bany privat, aigua freda i calenta les 24 hores del dia. L'habitació 1 disposa d'aire condicionat, ventilador, TV, assecador de cabell, la segona habitació té minibar, aire condicionat, ventilador, assecador de cabell, cadascun té un llit doble i altres coses. No hi ha aparcament a la propietat.\nLa propietat es troba a prop de Long Beach (a 10 minuts a peu). Prop de la casa hi ha tres quioscos a cuc, un mercat agrícola, policlinica, oficina de correus i oficina de bancs. A prop hi ha l'Oficina del Parc Nacional, on s'organitzen activitats com l'observació d'aus, la pesca i el senderisme.\nOferim esmorzar, sopar, còctels i lloguer de bicicletes. La zona comuna és la terrassa, el balcó i el pàrquing i el jardí.\nPolítica d'animals small dogs, only one\nPolítica d'infants Children can stay for free in parents' bed/s if younger than 3 years.two children for room\nRestricció d'edat en habitacions privades Almenys 6 anys


Escola pública – Fem Masnou\nEl dia 10 de desembre es va convocar un Consell Escolar extraordinari on, per sorpresa, la comunitat educativa i els grups de l’oposició ens vam assabentar del tancament d’una línia de P3 a l’Escola Lluís Millet i la conversió de la mateixa en un institut escola. Són molts els dubtes que aquest assumpte ens genera.\nRespecte a la pèrdua de la línia de P3, no entenem com enmig d’una pandèmia, on la recomanació dels experts és reduir ràtios, la Conselleria d’Educació, d’Esquerra Republicana, opta per tancar línies. En el Pla de Reactivació una de les propostes en l’àmbit educatiu és recolzar les lluites en defensa de l’escola pública, reclamant, entre d’altres, ràtios adequades. Això ens fa pensar que el govern municipal segurament no estarà d’acord amb la decisió presa i hi posarà fil a l’agulla. O ens equivoquem i, com fa sovint, s’escudarà en què no té competències, posant per sobre de les persones els interessos de partit?\nPel que fa a la proposta de l’institut escola, pedagògicament la idea té grans avantatges i per tant el nostre grup no hi està pas en contra. El que ens genera dubtes és la seva implementació a l’Escola Lluís Millet: fa competir a dos centres públics molt propers geogràficament, on un d’ells, l’Institut Mediterrània, sortirà perdent, ja que la gran majoria del seu alumnat, procedent del Lluís Millet, ara es quedarà a cursar l’ESO al seu centre. Quin serà, per tant, el futur del Mediterrània, un dels instituts públics més antics de la comarca? No hagués estat una solució més racional per a tothom que els dos centres passessin, com s’ha fet en altres municipis, a treballar conjuntament, formant, plegats, un institut escola.\nPer acabar, demanem al govern municipal que compleixi el que diu al Pla de Reactivació i defensi, sense emparar-se en el padró i en les competències, l’escola pública, reivindicant ràtios més baixes, millors condicions per les professionals, més recursos pels infants socialment vulnerables, tot potenciant la solidaritat entre els centres educatius del municipi i no la seva competició.\nEl Masnou perdrà una línia de P3 a l’escola pública el curs 2021-22 (11-12-20)\nPreguntes de Fem Masnou a la regidora d’educació (Ple Desembre)\nMoció de Fem Masnou per impulsar mesures que fomentin l’equitat educativa al nostre municipi (Ple Gener)


Empresaris i independència | PEPEGINS\ntags: Artur M, boicot, Catalunya, CIU, empresaris, independència, Josep Pla, Mas-Rajoy, New York, sobirania\nUn client em deia l’altre dia: “Mira, n’estic ben fart. Tant de bo que Catalunya s’independitzi i així els meus fills puguin viure en un país més pròsper, ric i lliure que l’actual. Per altra banda, tinc molta por. Tingues en compte que el 80% de les meves vendes són a territori espanyol (fora de Catalunya). Si ens fan el boicot, ho perdo tot”.\nSovint es banalitza la figura de l’empresari i se’l pretén mostrar com un personatge egoista, oportunista, fred i calculador. Crec sincerament que hem de començar a superar aquesta idea. No podem generalitzar. Tal i com a ningú se li acudiria dir “l’opinió dels treballadors respecte a tal cosa és…”, tampoc té cap mena de sentit dir “l’opinió dels empresaris respecte a tal cosa és…”. Cada empresari és un món.\nTots els manuals de management aconsellen no parlar mai de qüestions controvertides i fortament passionals, com ara la política, amb els clients. I, creieu-me, intento seguir sempre aquesta pauta. Arran de la manifestació de l’onze de setembre, no obstant, no es parla d’altra cosa que de l’eventual independència de Catalunya. I us he de dir que molts i molts dels empresaris amb qui he tractat tenen una posició marcadament sobiranista.\nUn empresari és coneixedor en primera persona de l’enorme quantitat d’impostos (IVA, IRPF, Impost de Societats, etc..) que, any rere any, la seva empresa paga a l’Estat espanyol sense que, aquí a Catalunya, es percebi una millora substancial de les nostres infraestructures i el nostre nivell de vida. Molts empresaris, a més, viatgen habitualment per Espanya i observen amb una estupefacció important la gran proliferació d’autovies, estacions d’AVE, aeroports i funcionaris públics que hi ha hagut a certes comunitats autònomes els darrers anys. “I tot això qui ho paga?” es pregunten, recordant la cèlebre frase de Josep Pla en la seva arribada a un New York enlluernador.\nFi de la via del concert econòmic. I ara què?\nPer tot plegat, sí que us diria que, amb els empresaris amb els quals tracto, hi havia una certa unanimitat respecte a les bondats d’un concert econòmic que permetés administrar els propis impostos. Era una aposta relativament segura, on hi havia molt a guanyar i molt poc a perdre. Ara bé, arran del fracàs de la reunió Mas-Rajoy i la fi de la via del pacte fiscal, l’escenari ha canviat considerablement. Com deia Toni Soler al Twitter (@soler_toni), ara només queda “el tot o res”.\nI el “tot”, és a dir, la independència, ja no és una aposta sense riscos. Aquí també hi ha molt a guanyar, però també molt a perdre, des del punt de vista d’un empresari que té gran part del seu negoci en terres espanyoles. Sovint es posa l’exemple del sector del cava i de l’èxit en la internacionalització del mateix arran del lamentable boicot que va patir uns anys enrere. Això està molt bé, però hem de ser conscients que la major part del teixit empresarial del nostre país són pimes i micropimes, que la majoria dels empresaris no parlen idiomes estrangers i que la majoria d’empreses no es poden permetre tenir un departament d’exportació. Hem de tocar de peus a terra i, ens agradi o no, la realitat és aquesta.\nNo m’interpreteu malament, no pretenc posar aigua al vi –ni al cava-, simplement vull que la posició de determinats empresaris no sigui jutjada amb lleugeresa. Crec que en l’imparable procés cap a la sobirania nacional que hem emprés caldran altes dosis de comprensió mútua, tolerància i empatia. El tarannà català crec que va en aquesta línia i és un valor afegit important del nostre país, que precisament contrasta amb l’immobilisme i el despotisme que imperen en altres regions properes.\nPer tant, intentem no demonitzar ningú. Al contrari, posem-nos al seu lloc i intentem comprendre les seves inquietuds i motivacions. Només així, caminant tots junts, aconseguirem que cada vegada siguem més els que avancem cap a la sobirania plena de la nostra nació. Estic d’acord que ara és el moment, que és ara o mai, però també crec que en aquest procés necessitarem més intel·ligència que testosterona.\n← Els plànols de les sèries més famoses\nCRAFTING BUSINESS STRATEGY (VIII) →\nAtenuació de l’efecte boicot sobre els productes catalans « PEPEGINS\nNÚMERO DE VISITES:\t79,350 visites


Lloguer de cotxes Wavre - Llogar un cotxe a Wavre\nLloguer de cotxes Wavre\nLloguer cotxes en Wavre\nEl lloguer de cotxes a Wavre és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a Wavre i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes Wavre, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nLlogar un cotxe a Wavre - Lloguer de cotxes Bèlgica Aeroport\nA Bèlgica, hi ha moltes ciutats que poden llogar un cotxe a un aeroport o fins i tot triar l’aeroport per lliurar el cotxe. Per descomptat, en el cas de llogar un cotxe a Wavre, tenim la possibilitat de marcar un lloc de lliurament diferent des de la ubicació del cotxe. Així doncs, si el lloguer de cotxes a Wavre, Bèlgica no es troba en un aeroport, però suposem que sortir del país, anem a volar per via aèria, llavors podeu triar l’aeroport de destinació de lloguer de cotxes a Bèlgica de totes maneres.\nReserveu un cotxe en línia i trieu entre moltes de les localitats de lloguer cotxes en Wavre o si viatgeu amb avió, és possible llogar cotxes a Bèlgica en aeroports com ara lloguer d’aeroports: Bruges, Charleroi, Liege, Ostend.


El fiscal demana l'arxiu de la causa contra l'humorista Dani Mateo - Diari de Girona\nConsidera que l'escena en què es mocava amb la bandera d'Espanya està avalada per la llibertat d'expressió\nEl fiscal demana l'arxiu de la causa contra l'humorista Dani Mateo Diari de Girona\nLa Fiscalia de Madrid va demanar l'arxiu de la causa oberta contra l'humorista català Dani Mateo per mocar-se amb la bandera d'Espanya en una escena del programa El Intermedio de La Sexta en emmarcar aquesta actuació dins d'una posada en escena «desafiant» o «crítica». En un escrit remès al titular del jutjat d'instrucció número 47 de Madrid, el Ministeri Públic considera que l'acte que es retreu a Mateu no va més enllà d'una «certa dosi» de provocació «permesa per a la transmissió d'un missatge crític des de la perspectiva de la llibertat d'expressió».\nDescarta per tant que hagi quedat acreditat un suposat delicte d'ofenses o ultratge a símbols d'Espanya o les seves comunitats efectuat amb publicitat i un delicte d'odi pels quals el va denunciar l'organització Alternativa Sindical de Policia.\nMateo va ser denunciat després d'interpretar un «sketch» en un programa d' El Intermedio de La Sexta, en què, mentre llegia el prospecte d'un medicament antigripal, esternudava i es mocava amb la bandera d'Espanya.\n«Perdó, perdó què he fet? Jo no volia ofendre ningú. No volia ofendre ni els espanyols, ni el Rei ni de bon tros els xinesos que venen aquests draps. No, drap, no, drap tampoc», deia l'humorista en el vídeo.\nPerò la Fiscalia destaca en el seu escrit que «ni pel context, ni pel contingut, ni per les circumstàncies, ni per les finalitats perseguides, es descobreix en el fet executat un propòsit ofensiu o de menyspreu a la bandera que permeti sostenir que ens trobem davant d'un delicte d'ultratge». Segons el parer del Ministeri Públic, l'actuació de Dani Mateo no va ser acompanyada ni d'una conducta violenta ni d'expressions o gestos vexatoris o que justifiquessin o promogueren el menyspreu.\nMés aviat el situa en una posada d'escena "desafiant" de les que s'utilitzen "cada vegada més" per cridar l'atenció en els mitjans de comunicació, "protagonitzat per un humorista, dins d'un programa de televisió d'humor satíric al voltant de notícies d'actualitat ".\nAres Teixidó compaginarà el «Tot o res» de TV3 amb «Zapeando» de La Sexta.\nEls «afectats» per «Pesadilla en la cocina» demanaran compensació econòmica.


Any 2016 – meteocalonge\nEn la propera gràfica podeu veure els totals recollits a cadascú dels últims 35 anys. Continuem amb el mínim al 2009 i el màxim al 2010.\nSi ens centrem només en el 2016, podem veure que quatre mesos vam estar per sobre la mitjana i els demés per sota. Podria posar dades, però la millor manera de veure i entendre-ho, és una gràfica:\nAquest any, hem tornat a tenir 2 mesos que s’han superat els 100m. En la següent gràfica, us mostrem la quantitat de vegades que s’han superat els 100 mm mensuals des del 82. Podem veure que en aquests 35 anys, en 4 ocasions no s’ha superat aquesta quantitat mensual.\nAixò pel que fa a precipitació. Però si parlem de temperatures, llavors les dades, tot i poder ser contundents, no són “prou vàlides” climatològicament parlant, ja que “només” reflexen les dades de 10 anys. Una sèrie climàtica, seria a partir dels 30 anys. Ens trobem que aquest 2016 hem tingut una anomalia tèrmica de 0,47º positius.\nEn l’anterior gràfica podem veure en vermell els mesos on les temperatures mitjanes han superat la mitjana climàtica i en blau, els que s’han quedat per sota. Resumint, la temperatura mitjana de l’any 2016 estaria gairebé 5 dècimes per sobre la mitjana climàtica. Si mirem les màximes, ens ha quedat amb una mitjana anual de 0.65º per sobre i les mínimes estaríem 0.27º també per sobre. Pertant, hem tingut un any més «calent» que la mitjana dels últims 10 anys) Podeu veure un resum molt més extens si obriu aquest pdf (que podeu trobar a l’historial de la web).\nAutor meteocalongePublicado el 6 enero, 2017 8 septiembre, 2017 Etiquetas 2016\nAnterior Entrada anterior: Desembre 2016\nSiguiente Entrada siguiente: Gener 2017


Catalunya impulsa l’ús d’àrids reciclats en la construcció\nEl Consell de Direcció de l’Agència de Residus de Catalunya (ARC) ha aprovat aquest divendres dos projectes per impulsar l’ús fins a un 75% d’àrids reciclats en la construcció, ha informat la Conselleria de Territori i Sostenibilitat en un comunicat.\nEn els últims quatre anys, l’ARC ha impulsat el seu ús amb ajudes procedents del cànon de residus de la construcció, fet que ha possibilitat la utilització de 539.000 metres cúbics en obres dels ens locals.\nAquests àrids són el resultat del tractament del material inorgànic usat prèviament en construcció, procedents d’un gestor autoritzat, i la seva reutilització compleix els principis de l’economia circular, ja que evita noves extraccions amb els estalvis ambientals que comporta.\nCatalunya té 59 plantes que fabriquen àrids reciclats; 23 que fan selecció dels materials de residus de la construcció; sis plantes de transvasament, i una xarxa de 52 dipòsits per a aquests residus.\nActualment es valoritza el 40% dels residus procedeix de la construcció, fet que suposa 1,1 milions de tones dels 2,7 milions generats, i es preveu que el 2020 el mercat dels àrids reciclats s’haurà desenvolupat suficient perquè tota la seva producció s’absorbeixi en diferents aplicacions.


Parlar Per No Callar #17 Una rossa molt legal amb Martí – Ràdio Aktiva\n17 de novembre de 2021 23 de novembre de 2021 radioakti No comments\nLa vida en societat i les lleis que la regulen són uns dels factors que ens diferencien de la resta d’animalets. Hui els micros de #ParlarPerNoCallar donen la benvinguda a Martí, que ens parlarà dels aspectes més curiosos i desconeguts de la legalitat.\nParlarem dels cassos de crònica negra més famosos de les últimes dècades, del paper dels mitjans de comunicació en la resolució dels mateixos, de quin rol juguen familiars de les víctimes i de si la pressió social pot influir en els veredictes judicials i en les condemnes.\nCom són capaços els advocats de defensar a un assassí sabent que és culpable? Quina és la diferència entre homicidi i assassinat? A ulls de la justícia, és el mateix “furtar” un mòbil que “robar-lo”? Totes estes preguntes i moltes més seran contestades en el programa de hui.\nBenvingudes a un nou programa de Parlar Per No Callar!


Diari d'en Josep Jo: QUIN DOLMEN QUE TENIM\nS’ha reconstruït un dolmen prop de Ca l’Arenes. Feia uns 10 anys que s’havia localitzat i durant aquests últims mesos s’ha fet l’excavació i la reconstrucció.\nÉs fabulós, espectacular i únic a les nostres contrades. Els que hi entenen diuen que és dels millors de Catalunya.\nEs calcula que data de 5.500 anys enrere i s’utilitzava per fer enterraments.\nAra s’ha reconstruït, ja que els entesos diuen que el terratrèmol que hi va haver a mitjan del segle XV, que va ser molt destructiu, segurament va provocar danys espectaculars, fins i tot, que les pedres de gran tonatge es tombessin.\nTambé van ser força destructius els picapedrers de fa uns 70 - 90 anys que van fer jornades de treball en aquest indrets, per això algunes lloses del dolmen estaven trencades, però la paciència i la feina dels arqueòlegs han donat el seu fruit, reconstruint una cova sepulcral tan espectacular.\nAra caldrà posar-li nom, li podríem dir NYACAPÀ, ja que segons expliquen, molt a prop d’aquest dolmen hi ha les pedres on un bandoler, conegut per aquest nom tan peculiar, hi tenia el seu refugi. Estem parlant del segle XVIII.\nSegons explica la gent documentada, en NYACAPÀ va ser penjat a la forca de Sant Celoni, juntament amb el negre de Can Canals i en Pere Rovira.\nMés història en el nostre municipi, tot plegat apassionant!\nPublicado por Josep en 9:28 p. m.


La Garrotxa és una comarca peculiar que sorprèn per la seva gran diversitat de paisatges. És terra de transició entre la muntanya i la plana. Limita al nord amb els Pirineus, barrera natural entre la comarca i el Vallespir francès. A llevant, en canvi, limita amb les planes costaneres de l'Empordà.\nCompta amb una superfície de 734 km2 que comprèn dues zones principals ben diferenciades paisatgísticament. L' una, l'Alta Garrotxa, situada al nord de la vall del Fluvià. Comprèn els contraforts calcaris de l'extrem oriental de la serralada dels Pirineus. Es tracta d'un paisatge feréstec i abrupte, que amaga espais de gran bellesa en el naixement de diversos cursos fluvials. La zona permet la realització d'un ampli ventall d'excursions per a descobrir els vestigis d'un dels romànics més ben conservat de Catalunya, reflex de l'esplendor de la contrada en època medieval: Santuari de la Mare de Déu del Mont, Monastir de Sant Aniol d'Aguja, nuclis de Maià de Montcal, Beget...\nLa segona, les Valls d'Olot, situada a la part central de la comarca, gaudeix d'un paisatge més amable i suau en els relleus, que inclou dins seu una de les zones volcàniques millor conservades de tota la península. Olot, capital de la comarca, és un actiu centre comercial i de serveis, amb un destacable patrimoni modernista i una variada oferta de restauració i oci nocturn.\nÉs el millor exponent de paisatge volcànic de la península Ibèrica. Té una quarantena de cons volcànics i més de 20 colades de laves basàltiques. L'orografia, el sòl i el clima proporcionen una variada vegetació, sovint exuberant, amb alzinars, rouredes i fagedes d' excepcional valor paisatgístic. La zona permet la realització d'excursions als diferents volcans, com el Montsacopa, el Croscat o el Santa Margarida, o per la singular Fageda d'en Jordà.\nMas Riera II\nCan Maholà II - Cal Cisteller\nLa Rovirota -Sud


Demà comencen les Festes del Carme d'Alaquàs\nDemà comencen les Festes del Carme d’Alaquàs\nLes Festes 2016 del Barri del Carme d’Alaquàs començaran demà i s’inauguraran amb el pregó, que tindrà lloc a les 20:00h al carrer Sant Joan de Ribera. La nit continuarà amb el coet que es llançarà en acabar l’acte i finalitzarà amb l’eixida de la Verge del Carme acompanyada de coets a les 22:30h.\nDurant el cap de setmana també hi haurà activitats. El dissabte a les 12h hi haurà atraccions d’aigua al carrer Severino Aznar i a la nit es realitzarà una discomòbil al carrer Beat Gaspar de Bono. Així mateix, el diumenge al matí es farà un concurs de paelles en l’Albereda Nord. Per conéixer la resta del programa de festes poden consultar la pàgina web de l’Ajuntament d’Alaquàs: www.alaquas.org.\nFinalitzen les festes del Carme d'Alaquàs\nDesprés de dues setmanes carregades d'actes lúdics i religiosos, el barri del Carme d'Alaquàs (SOCUSA) va posar punt i final ahir diumenge a les seues festes amb la tradicional processó. Després de la solemne missa a la parròquia de la…\nAlaquàs donarà demà la benvinguda al Nadal amb un acte en el que participaran més de 200 veïns i veïnes de diferents col·lectius de la ciutat. Una iniciativa posada en marxa per l’Ajuntament d’Alaquàs per tecer any consecutiu per convidar…\nComencen les Falles a Alaquàs\nEl diumenge 22 de febrer van començar oficialment les Falles a Alaquàs amb la tradicional Crida des del balcó del Castell d’Alaquàs. Les Falleres Majors de 2015, Rosa Cortés Escuderos i Carla Isern Sáez, acompanyades per l'Alcaldessa d'Alaquàs, Elvira García…\nEtiquetas: Alaquàs Festes del Carme\nUn artista d’Alaquàs ensenya a escolars a pintar amb la boca\nAlaquàs, unes festes per a la història\nAlaquàs oferirà menjador escolar durant les vacances de Pasqua


La cursa tindrà lloc el 3 d’octubre dins la programació de l’Arts i Natura Festival de la Masia d’en Cabanyes, i anirà en benefici de l’entitat Autisme amb Futur\nEl Consell Comarcal del Garraf i el Consell Esportiu del Garraf organitzen la Cursa Solidària Arts i Natura. CC Garraf\nEl Consell Comarcal del Garraf i el Consell Esportiu del Garraf organitzen la Cursa Solidària Arts i Natura, que tindrà lloc el 3 d’octubre dins la programació de l’Arts i Natura Festival de la Masia d’en Cabanyes, i anirà en benefici de l’entitat Autisme amb Futur.\nAquesta proposta està emmarcada en el conveni de col·laboració entre el Consell Comarcal del Garraf i el Consell Esportiu del Garraf a través del qual es dona suport a l’organització d’activitats esportives de lleure als diferents municipis de la comarca.\nLa presidenta del Consell Comarcal del Garraf, Mònica Gallardo, ha afirmat en roda de premsa que “aquesta proposta ens fa especial il·lusió perquè la relació amb el Consell Esportiu del Garraf és de fa una colla d’anys, però avui podem anunciar que aquest conveni compta amb més dotació econòmica”.\nGallardo també ha destacat que la cursa solidària ens permet “revalidar la voluntat de treballar conjuntament en tot el que té a veure amb una eina transversal tan necessària per al nostre dia a dia, i que ens interpel·la pràcticament en tots els àmbits de la nostra vida, com és l’esport”.\nPer la seva part, la presidenta del Consell Esportiu del Garraf, Blanca Albà, ha posat en valor la possibilitat de “donar suport a les entitats de la comarca que treballen per la integració de persones amb discapacitats i l’esport és una eina excel·lent”, i també ha anunciat que “aquesta serà la primera edició de la cursa solidària, però la voluntat és que aquesta proposta es consolidi i es pugui celebrar cada any”.\nEs tracta d’una activitat familiar i solidària, en el marc natural i singular de la Masia d'en Cabanyes. La cursa s’organitzarà per categories d’edats i es farà per parelles d'un adult i un infant, independentment del parentiu. El recorregut és gairebé pla en la seva totalitat i transcorre per pista de terra del bosquet de la Masia d’en Cabanyes.\nL’aportació és de 4 € per parella que s’hauran d’abonar per transferència bancària. Tota la recaptació anirà destinada a Autisme amb Futur, una entitat formada per famílies de les comarques del Garraf i del Penedès amb fills i filles diagnosticats amb trastorn de l’Espectre Autista.\nLes inscripcions per a participar en la cursa s’han de fer al web del Consell Esportiu del Garraf http://www.cegarraf.cat, fins les 12 del migdia del divendres 1 d’octubre.\nAquesta col·laboració contribueix a la continuïtat de les accions que proposa el Consell Esportiu del Garraf al territori com els Jocs Esportius Escolars, el Pla Català d’Esport a l’Escola, el Programa d’activitats de suport a la tasca docent, els programes de dinamització esportiva per als centres d’ensenyament en horari no lectiu, les activitats esportives de lleure, el suport tècnic esportiu per promoure l’increment i la participació dels infants i joves en activitats físiques i esportives, per a la difusió i educació en valors, per a l’adquisició d’hàbits saludables i per la millora quantitativa i qualitativa de la pràctica esportiva a la comarca del Garraf.\nEl conveni també inclou la realització de l’activitat "Joc d'orientació i descoberta de la casa-museu Masia d'en Cabanyes”, en el marc del programa d’activitats educatives del Centre d’Interpretació Manuel de Cabanyes - CIRMAC, i de la cursa solidària Arts i Natura.\nL’acord de col·laboració preveu l’aportació de 10.000 euros al Consell Esportiu del Garraf, provinents del fons del Pla de concertació Xarxa de Governs Locals 2020-2023 de la Diputació de Barcelona, del qual el Consell Comarcal del Garraf n’ha estat beneficiari en la categoria “Dinamització de l’activitat física i l’esport local”.


Màquina Gramòptica Universal - ca\nDos personatges còmics -Marino i Marini- presenten el seu bagul misteriós, un cofre autòmat, ple d'engranatges i cordes, que transforma els llibres en realitat. Una màquina que dóna vida a les paraules.\nLa Màquina Gramòptica Universal es posarà un cop més en marxa per transformar en realitat un conte original de Marino e Marini: En Mateu Sense Neu. La història d'una joguina de corda obsessionada en veure la neu. Coneixerem com ho fa per intentar complir el seu somni.\nLa Màquina Gramòptica Universal és un espectacle per a tothom que combina teatre, màgia, audiovisual, música i autòmats.


Vent d Cabylia: Pseudo-futurologia electoral (II)\nPostejat per Vent d Cabylia a les 20:32\nEstic convençut que hi haurà canvi! Pel teu analisi, sembla que el pacte només tindrà efectes negatius (perdua de vots). Es a dir, com a "únic" efecte positiu tindriem l'entrada en joc d'alguns dels vots del Bloc...\nJo crec que CPV tindrà uns millors resultats, arreplegant el vot util que normalment anava cap als socialistes. Amb eixe vot util "recuperat" i mobilitzant el vot jove, es pot superar eixe 10%...\nDe totes formes, comprovar que fins i tot amb un analisi -al meu parer- pesimista tindrem canvi al 2007... és un motiu d'alegria :)\n29 de novembre, 2006 00:47\nXe, tant de bo funcione...\ni fins i tot, que siga benvingut el "president immediat" (he hehehe). Caldrà vigilar-lo bé.\nPense que encara queda prou temps per a traure-li trellat al pacte. Salut.\n29 de novembre, 2006 10:40\nDoncs sí, és molt arriscat fer càlculs d'este tipus, però la prova que a cal PP tampoc ixen els números és la reacció de l'insigne portaveu Rambla...\n30 de novembre, 2006 07:36


Analitzem el nou disc de Jonatan Penalba "Reversions" | Tresdeu.com\nDaniel Monfort | 30 setembre 2020\nDaniel Monfort - 30 setembre 2020\nFeia temps que el cantaor Jonatan Penalba ens en parlava d’este nou disc que amania, primer hi hagué un single, ara un altre. I la pandèmia ho envià tot a pastar fang i tot va vindre retrassat. Les presses per presentar el disc en directe es diluiren. Però tant és, a inicis d’estiu ens ha aplegat finalment Reversions, el seu segon disc que com resa el nom, és un compendi de versions. Després del primer disc De soca-rel, l’etiqueta de música d’arrel, tradicional amb restes de cant d’estil, potser se li va ser massa pesada a portar. Ací n’ha fugit sense fugir-ne del tot, perquè mai es fuig del tot de casa. No n’ha fugit del tot perquè en l’elecció de cançons n’hi ha algunes que venen de la tradició popular valenciana, la primera i la darrera, i quasi totes les altres venen del que podríem dir sense remordiments, cultura valenciana pop contemporània: Miquel Gil, la Gossa Sorda, Ovidi Montllor, Raimon, Feliu Ventura i Llach.\nAlgunes versions són sobre camins molt transitats per altra gent, on per tant l’orella sempre estarà a l’aguait d’excepcionalitats fora del comú. És difícil passar darrere de tanta gent que ja ha interpretat el “M’aclame a tu” o “Que tinguem sort”. Més interessants, molt més, és quan entama una versió d'”El dia que tot rebente” amb Josep Nadal i Tesa, entre rap, reggae i un deix de tradició, més eixa lletra esplèndida tant adaptada a 2020. Potser el dia que tot rebente l’hem vist ja esta primavera. La saragossana Carmen París, una mestra si parlem de fusió musical a l’estat, col·labora a “Andarique”, la cançó del disc que se’n va més cap a la cançó d’arrel del segle XXI, com les coses que fan un Miquel Gil, que també col·labora en el disc, o un Carles Dénia. En moltes de les versions els arranjaments peguen cap a un pop amb acordió, cordes elèctriques i vents, i molt poc guitarró i bandúrria per exemple, la rondalla desapareix pràcticament. Nova instrumentació com ell mateix canta.\nEn alguna entrevista Penalba ha dit que compondre i escriure noves cançons se li fa una costera amunt, que es troba més confortable en l’exercici de la versió. A les proves ens remitim, Penalba ja en porta un cabàs de fetes i de molt bones. Una llàstima que amb eixa veu i sensibilitat musical que beu de tants xorros de tantes fonts Penalba no es llence a crear. Si convé buscar-li qui es pose amb una llibreteta, l’acompanye al camp a regar (l’ofici de Penalba és regaor) i l’ajude a fer-ho, ací estem per ajudar-lo en el que siga. Molts grans de la cançó no han composat les seues cançons i lletres, molts busquen amb raó en la poesia. L’exercici, és clar, no és fàcil. La fusió musical sempre és un terreny desagraït als inicis, que li ho pregunten a Rosalia o als difunts Morente o Camarón. Però s’ha de perseverar en crear nova tradició.\nCantaor, crítica, Jonatan Penalba, Nou Disc, València


Aval al tanatori de Sant Andreu, amb equipaments | betevé\nMémora farà el tanatori a les casernes de Sant Andreu i cedirà una part del solar a l’Ajuntament\nL'empresa funerària pacta amb el consistori la cessió gratuïta del 75 % dels terrenys per a equipaments públics municipals que es decidiran amb les entitats del barri\nMarc Garcia | dijous, 20 de maig del 2021, a les 19.36\nLa Comissió de Govern ha aprovat de forma inicial el pla urbanístic promogut per la funerària Mémora per construir un tanatori a les antigues casernes de Sant Andreu. Tot i això, i després de la pressió veïnal contra aquest projecte, l’Ajuntament de Barcelona ha pactat amb Mémora recuperar el 75 % de la parcel·la on s’ubicarà el tanatori per destinar-la a equipaments públics que es pactaran amb les entitats del barri. La cessió, que queda recollida en el pla urbanístic, serà gratuïta i indefinida.\nLa parcel·la on s’ha de construir el tanatori, al costat de la comissaria dels Mossos d’Esquadra, era del Consorci de la Zona Franca, però el 2018 la va subhastar i es va adjudicar a Mémora. Es tracta d’un solar de 1.984 metres quadrats (amb 6.000 m2 de sostre edificable), dels quals l’equipament funerari, que tindrà quatre sales de vetlla, n’ocuparà 558. De la seva banda, l’Ajuntament es quedarà amb 1.426 metres quadrats (4.500 m2 de sostre edificable).\nConsensuar els usos dels terrenys amb entitats veïnals\nLa cessió del 75 % de la parcel·la on s’ha de fer el tanatori està valorada en 4 M €. La intenció del consistori és destinar aquests terrenys a equipaments públics municipals. Els usos es volen consensuar amb entitats veïnals per ajustar-los a les necessitats de Sant Andreu. En un comunicat, el consistori posa d’exemple habitatges dotacionals per a joves amb equipaments de barri a la planta baixa. El Consorci de la Zona Franca té encara una altra parcel·la a les antigues casernes i s’ha compromès a fer un procés participatiu amb veïns abans de decidir-ne els usos.\nQuè s’ha fet i què no a les casernes?\nEl pacte del 2006 entre l’Ajuntament i entitats veïnals sobre els usos dels terrenys de les antigues casernes de Sant Andreu incloïa 2.000 habitatges (el 60 % dels quals protegits o dotacionals) i diversos equipaments. 15 anys després, s’ha fet la comissaria dels Mossos d’Esquadra, el centre sociosanitari i CUAP Casernes i l’escola de primària Eulàlia Bota. Queda pendent un poliesportiu i un centre cívic (a càrrec de l’Ajuntament) i una residència de gent gran (a càrrec de la Generalitat).\nRecentment, el consistori ha iniciat les obres dels primers pisos públics, una promoció de 152 habitatges per a gent gran que inclouran també l’Espai Jove Jaume Oller. A banda, ha obert el concurs per construir habitatge en dos solars més. En concret, un bloc de 84 pisos de lloguer social i un altre de 60 habitatges de lloguer per a joves que destinarà la planta baixa a una escola bressol. L’Ajuntament també va urbanitzar el Parc d’Antoni Santiburcio i a l’abril va estrenar la rambla de Marta Mata.\n— equipaments — habitatge públic — Serveis Funeraris\nArtadi: “La meva aposta és guanyar les eleccions del 2023 i l’alcaldia de Barcelona”\nColau critica l’ultimàtum d’Aena per l’ampliació de l’aeroport i demana eliminar els vols curts\nL’Ajuntament de Barcelona incrementarà el control i les sancions als vehicles VTC


Campus Universitari de la Mediterrànea – Crea&Co\nEl Campus Universitari de la Mediterrània és una iniciativa de l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, la Universitat Politècnica de Catalunya i l'Institut Europeu de la Mediterrània emmarcat dintre de l'Institut Municipal d'Educació i Treball (IMET).\nEs tracta d'un centre de referència interdisciplinari a través de la celebració de cursos i altres activitats en diferents àmbits: Societat, Cultura i Turisme, Medi Ambient, Societat de la Informació, Ciéncia i Técnica i Economia i Empresa.\nL'oferta formativa del Campus pretén ser un complement als estudis universitaris per a estudiants universitaris així com oferir formació permanent als mestres i professors en l’àmbit eduactiu. Tot i així, les seves activitats estan adreçades a tots els públics.\nPosa't en contacte amb el Campus


68 Festa del Càntir - Diada de Sant Domènec d’Argentona | La Clau -Revista gratuïta del Maresme\n68 Festa del Càntir – Diada de Sant Domènec d’Argentona\nÉs en aquest matí del 4 d’agost que es fan els actes de més tradició, com la renovació del “vot de poble” per part de l’alcalde de la vila, la benedicció de les aigües de la font de Sant Domènec, la benedicció i venda del “càntir de l’any” i els jocs de força i enginy a l’entorn de l’aigua i el càntir.\nA les 10:30 h, a la Plaça de Vendre: Gran Xarbotada. Jocs infantils a l’entorn del Càntir, amb premis per a tots els participants.\nParal·lelament a la plaça de Vendre: Aixecadeta de Càntirs, concurs infantil que emula el dels adults i que ja s’ha convertit en una activitat esperada pels més menuts.\nCategories masculina i femenina i premis per a tots els participants. Obligatori calçat esportiu. Inscripcions al museu: 93 797 21 52.\nA les 11:45 h, a la Font de Sant Domènec l’alcalde d’Argentona renovarà el Vot de Poble fet per la vila ja des de mitjans de segle XVII.\nSeguidament, a la Font de Sant Domènec Tradicional benedicció de les aigües de la font i dels càntirs de l’any i venda dels càntirs beneïts.\nA les 12:30 h, a la Plaça de Vendre: Aixecada de càntirs. Des de 10 a 200 quilos. Categories masculina i femenina. Premis de 200 €, 100€ i 50€ + trofeu per als tres millors classificats en cada categoria. Inscripcions al museu: 93 797 21 52.\nOrganitzen: Museu del Càntir i Amics del Museu del Càntir.


Operacions - EVcharge\nLa solució avançada per tenir el control de la teva infraestructura de recàrrega\nComprova l’estat dels teus punts de recàrrega a temps real.\nGestiona qualsevol dada dels carregadors de instal·lats. Controla la potencia, preu kWh, reserves i estat.\nEl nostre gestor d’operacions és la base fonamental que et permet controlar i conèixer fins a l’últim detall de la teva infraestructura de recàrrega.\nLa majoria de fabricants inclouen protocols de connexió estàndard que permet connectar, gestionar i inclòs reparar carregadors des de la central.\nSigui quin sigui el sistema, mòduls i versió de la teva plataforma, el gestor d’operacions et posiciona en una situació de control de la informació i recursos que et posa un pas per davant d’altres sistemes de gestió.\nAfegir, editar i gestionar carregadors i presses.\nActualització i configuració remota.\nEngegat i apagat en remot.\nGestió de preus i tarifes.\nControl de permisos de càrrega sobre el carregador.\nActivació i desactivació de les presses de carrega.\nMapa dinàmic d’estacions amb indicador d’estat del carregador i les seves presses.\nEstadístiques de la xarxa de recàrrega.\nCompleix amb les regulacions de calibratge.