Quantes parelles sexuals hem de tenir al llarg de la vida?\n25, 13, 10, 8, 5 o una? Quin és el nombre ideal de parelles sexuals que hauríem de tenir al llarg de tota la nostra vida? Les teniu comptades? És impo\nrtant la xifra? La quantitat de parelles en la història sexual d'una persona continua sent un tema que preocupa. Per exemple, en l'àmbit privat: és bo o dolent haver-ne tingut moltes o poques? És important que la nostra parella actual n'estigui al cas? L'hi hem de dir? Amb la doctora Francisca Molero i el periodista Xavier Morral.\n25, 13, 10, 8, 5 o una? Quin és el nombre ideal de parelles sexuals que hauríem de tenir al llarg de tota la nostra vida? Les teniu comptades? És important la xifra? La quantitat de parelles en la història sexual d'una persona continua sent un tema que preocupa. Per exemple, en l'àmbit privat: és bo o dolent haver-ne tingut moltes o poques? És important que la nostra parella actual n'estigui al cas? L'hi hem de dir? Amb la doctora Francisca Molero i el periodista Xavier Morral.\nProblemes amb l'erecció?\nLes estadístiques apunten que més d'un 30% dels homes de l'estat espanyol tenen ejaculació precoç. És més: a partir dels 50 anys, un de cada dos homes\nté disfunció erèctil. Tot i així, només un 15% dels homes afectats acaben consultant el metge perquè és un dels problemes que costa més d'assimilar. Heu tingut alguna d'aquestes disfuncions? Com afecta la vostra relació de parella? Ho heu consultat a un especialista? Amb el doctor Eduard García Cruz, uròleg de l'Hospital Clínic, i Pere Font, sexòleg\nLes estadístiques apunten que més d'un 30% dels homes de l'estat espanyol tenen ejaculació precoç. És més: a partir dels 50 anys, un de cada dos homes té disfunció erèctil. Tot i així, només un 15% dels homes afectats acaben consultant el metge perquè és un dels problemes que costa més d'assimilar. Heu tingut alguna d'aquestes disfuncions? Com afecta la vostra relació de parella? Ho heu consultat a un especialista? Amb el doctor Eduard García Cruz, uròleg de l'Hospital Clínic, i Pere Font, sexòleg\nSóc incapaç d'enamorar-me\nI aquesta incapacitat té un nom, filofòbia. La persona que té filofòbia té por de les situacions emotives, defuig les relacions de llarga durada, es j\nustifica permanentment, evita el compromís i es declara incapaç d'enamorar-se, tot i que -segons els entesos- del que realment tenen por és de patir i ser abandonats. En parlem amb la doctora Molero i el periodista Xavier Morral.\nI aquesta incapacitat té un nom, filofòbia. La persona que té filofòbia té por de les situacions emotives, defuig les relacions de llarga durada, es justifica permanentment, evita el compromís i es declara incapaç d'enamorar-se, tot i que -segons els entesos- del que realment tenen por és de patir i ser abandonats. En parlem amb la doctora Molero i el periodista Xavier Morral.\nEls homes joves també perden el desig sexual?\nEstrès, falta de comunicació, cansament, depressió, autoestima baixa; expectatives massa altes, tensions. Hi ha moltes causes que poden provocar la fa\nlta de desig. Algunes són alienes a la relació, i d'altres són conseqüència directa d'una relació cada cop més asexuada. Per què els homes joves també perden el desig sexual? Els és més difícil explicar-ho i per tant, posar-hi solució? Com ho viuen?\nEstrès, falta de comunicació, cansament, depressió, autoestima baixa; expectatives massa altes, tensions. Hi ha moltes causes que poden provocar la falta de desig. Algunes són alienes a la relació, i d'altres són conseqüència directa d'una relació cada cop més asexuada. Per què els homes joves també perden el desig sexual? Els és més difícil explicar-ho i per tant, posar-hi solució? Com ho viuen?\nA partir dels 45-50 anys, les dones són invisibles o estan millor que mai?\nCada vegada més, els experts asseguren que les dones, a partir dels 45 anys, assoleixen la maduresa tant en l'àmbit personal com en el professional. P\nerò és aquesta la percepció que en té la societat? I la percepció que tenen les dones? És qüestió de punt de vista? Són invisibles les dones, a partir dels 45-50 anys? I els homes?\nCada vegada més, els experts asseguren que les dones, a partir dels 45 anys, assoleixen la maduresa tant en l'àmbit personal com en el professional. Però és aquesta la percepció que en té la societat? I la percepció que tenen les dones? És qüestió de punt de vista? Són invisibles les dones, a partir dels 45-50 anys? I els homes?\nNo vull ser mare!\nSegons dades actualitzades de l'OCDE, un 18% de les dones de l'estat espanyol entre 40 i 44 anys no tenen fills. En aquesta decisió hi juguen un paper\nimportant la crisi econòmica i la falta de polítiques a favor de la conciliació, que fan que moltes dones hagin de triar entre la carrera professional i la maternitat. Però també hi ha les que decideixen no ser mares per convicció. Les anomenades "No-Mo". Parlem amb l'Alejandra i la Laura.\nSegons dades actualitzades de l'OCDE, un 18% de les dones de l'estat espanyol entre 40 i 44 anys no tenen fills. En aquesta decisió hi juguen un paper important la crisi econòmica i la falta de polítiques a favor de la conciliació, que fan que moltes dones hagin de triar entre la carrera professional i la maternitat. Però també hi ha les que decideixen no ser mares per convicció. Les anomenades "No-Mo". Parlem amb l'Alejandra i la Laura.\nHi estic enganxat/ada pel sexe!\nÉs possible desenganxar-nos d'algú amb qui hi tenim una relació sexual intensa? El sexe és l'element més important en una relació de parella? Podem ob\nlidar una parella amb qui hem tingut una relació sexual satisfactòria? Com ho fem? Amb Elena Crespi, sexòloga, i Oriol Parreño, guionista\nÉs possible desenganxar-nos d'algú amb qui hi tenim una relació sexual intensa? El sexe és l'element més important en una relació de parella? Podem oblidar una parella amb qui hem tingut una relació sexual satisfactòria? Com ho fem? Amb Elena Crespi, sexòloga, i Oriol Parreño, guionista\nNo em convé però em torna boig/boja!\nLa Sílvia Díez es va enamorar perdudament d'un noi kosovar. Van mantenir una relació intensa, interrompuda i passional durant 4 anys. No li convenia,\nperò hi estava ben enganxada, i ha acabat marcant les seves relacions posteriors. Com podem desenganxar-nos d'algú que no ens convé? Amb Pere Font, sexòleg; Xavi Morral, director d'"El foraster", i Sílvia Díez, periodista i autora del llibre "A solas".\nLa Sílvia Díez es va enamorar perdudament d'un noi kosovar. Van mantenir una relació intensa, interrompuda i passional durant 4 anys. No li convenia, però hi estava ben enganxada, i ha acabat marcant les seves relacions posteriors. Com podem desenganxar-nos d'algú que no ens convé? Amb Pere Font, sexòleg; Xavi Morral, director d'"El foraster", i Sílvia Díez, periodista i autora del llibre "A solas".\nLligues més si et fas la tonta?\nEls experts en pàgines de cites on-line expliquen que les dones que fan ostentació dels seus estudis superiors en els perfils no lliguen gens, o menys\nque les que no ho fan. En canvi, en el cas dels homes, és al contrari, ja que els estudis superiors poden ser un indicatiu d'estatus social. En matèria de lligar, fer-se la tonta és més eficient? És una bona estratègia? És necessari? Són més atractives les tontes? Amb Francisca Molero, ginecòloga; Oriol Parreño, guionista; Maria Lapiedra, actriu.\nEls experts en pàgines de cites on-line expliquen que les dones que fan ostentació dels seus estudis superiors en els perfils no lliguen gens, o menys que les que no ho fan. En canvi, en el cas dels homes, és al contrari, ja que els estudis superiors poden ser un indicatiu d'estatus social. En matèria de lligar, fer-se la tonta és més eficient? És una bona estratègia? És necessari? Són més atractives les tontes? Amb Francisca Molero, ginecòloga; Oriol Parreño, guionista; Maria Lapiedra, actriu.\nMe n'he fet 300. Olé Jo!\nEl 47% de les persones que utilitzen les pàgines de contactes on-line tenen sexe a la primera cita, i el 52% se cita en línia al seu domicili sense co\nnèixer-se prèviament, per tenir relacions sexuals. I el percentatge continua creixent perquè cada vegada hi ha més gent que recorre a Internet per conèixer gent anònima amb qui tenir relacions sexuals. S'està minimitzant la importància del sexe? I la seducció? Amb aquestes pràctiques estem afavorint l'aparició de problemes sexuals? "Col·leccionar" relacions sexuals, o pensar que podem fer-ho, ens pot ajudar a millor la nostra autoestima o hi va en detriment? Amb Lena Crespi, terapeuta sexual; Xavier Morral, director d'"El Foraster" i Lucía Martín, periodista i autora del llibre "Hola, ¿sexo?"\nEl 47% de les persones que utilitzen les pàgines de contactes on-line tenen sexe a la primera cita, i el 52% se cita en línia al seu domicili sense conèixer-se prèviament, per tenir relacions sexuals. I el percentatge continua creixent perquè cada vegada hi ha més gent que recorre a Internet per conèixer gent anònima amb qui tenir relacions sexuals. S'està minimitzant la importància del sexe? I la seducció? Amb aquestes pràctiques estem afavorint l'aparició de problemes sexuals? "Col·leccionar" relacions sexuals, o pensar que podem fer-ho, ens pot ajudar a millor la nostra autoestima o hi va en detriment? Amb Lena Crespi, terapeuta sexual; Xavier Morral, director d'"El Foraster" i Lucía Martín, periodista i autora del llibre "Hola, ¿sexo?"\nLi dic que li he estat infidel o nego l'evidència?\nConfessar una infidelitat o callar. Dir-ho és una mostra de lleialtat a la parella? Es minimitza l'engany si es diu? O si s'evidencia l'engany, les co\nnseqüències poden ser catastròfiques? Té més avantatges o més inconvenients, confessar una infidelitat? Amb Francisca Molero, ginecòloga, i Oriol Parreño, guionista.\nConfessar una infidelitat o callar. Dir-ho és una mostra de lleialtat a la parella? Es minimitza l'engany si es diu? O si s'evidencia l'engany, les conseqüències poden ser catastròfiques? Té més avantatges o més inconvenients, confessar una infidelitat? Amb Francisca Molero, ginecòloga, i Oriol Parreño, guionista.\nA la parella, es pot ser infidel i lleial alhora?\nQuè és fidelitat? Què és lleialtat? Hi ha persones que creuen que poden ser lleials a la parella però li són infidels. Com és possible? Ho analitzem a\nmb el sexòleg Pere Font i amb els periodistes Jaume Grau i Oriol Parreño.\nQuè és fidelitat? Què és lleialtat? Hi ha persones que creuen que poden ser lleials a la parella però li són infidels. Com és possible? Ho analitzem amb el sexòleg Pere Font i amb els periodistes Jaume Grau i Oriol Parreño.\nLa meva dona no em deixa fer de pare\nAmb el director de cinema Dani de la Orden, que acaba d'estrenar "Barcelona nit d'hivern", la sexòloga Lena Crespi i el periodista Oriol Parreño parle\nm de parelles on les dones no deixen als homes tenir cura de les criatures.\nAmb el director de cinema Dani de la Orden, que acaba d'estrenar "Barcelona nit d'hivern", la sexòloga Lena Crespi i el periodista Oriol Parreño parlem de parelles on les dones no deixen als homes tenir cura de les criatures.\nAra que no tinc feina, la meva parella em deixa\nAl llarg dels últims anys, són moltes les persones que s'han quedat sense feina. I això ha tingut una incidència directa en les relacions de parella.\nLa baixa autoestima, l'angoixa que produeix la situació i la irritabilitat són elements que poden posar a la corda fluixa la relació. Com s'ha de gestionar? La doctora Francisca Molero i el guionista Oriol Parreño ens en donen les claus\nAl llarg dels últims anys, són moltes les persones que s'han quedat sense feina. I això ha tingut una incidència directa en les relacions de parella. La baixa autoestima, l'angoixa que produeix la situació i la irritabilitat són elements que poden posar a la corda fluixa la relació. Com s'ha de gestionar? La doctora Francisca Molero i el guionista Oriol Parreño ens en donen les claus\nS'ha de viure amb la parella com si no hi hagués demà?\nL'obra teatral "73 raons per deixar-te" al Teatre Goya no és un manual de com deixar la parella, sinó que és una reflexió de com el pas del temps eros\niona la parella i de com les expectatives dipositades es dilueixen. Això ens porta a demanar-nos: "S'ha de viure amb la parella com si no hi hagués demà?". En parlem amb els actors de l'obra, Mercè Martínez i Marc Pujol, amb el sexòleg Pere Font i amb el periodista Xavi Morral.\nL'obra teatral "73 raons per deixar-te" al Teatre Goya no és un manual de com deixar la parella, sinó que és una reflexió de com el pas del temps erosiona la parella i de com les expectatives dipositades es dilueixen. Això ens porta a demanar-nos: "S'ha de viure amb la parella com si no hi hagués demà?". En parlem amb els actors de l'obra, Mercè Martínez i Marc Pujol, amb el sexòleg Pere Font i amb el periodista Xavi Morral.


Blog del coworking | CREC\nCREC / Bloc\nEl bloc del CREC\nAquí parlem de coworking, persones emprenedores, col·laboracions i el futur del treball. Et quedes amb nosaltres?\nDescobreix les últimes col·laboracions impulsades pels nostres community builders\nAixí van ser les últimes Crec Talks\nConeix el nostre equip de Community Builders\nVols saber més sobre coworking?\nAquí et deixem una selecció dels nostres articles publicats\nCoworking, sostenibilitat i talent. Aquests van se...\nCom t’imagines el CEO d’una startup Te...\nMCE Social Capital neix el 2006. És una empresa d...\nAvui, 4 de febrer, es celebra el Dia Mundial contr...\nEn els darrers 10 anys, cada vegada més llicencia...


El Ministeri d'Agricultura prorroga fins al 15 de maig el termini per presentar la sol·licitud de la PAC La República\nEl Ministeri d’Agricultura prorroga fins al 15 de maig el termini per presentar la sol·licitud de la PAC\nACN Madrid.-El Ministeri d’Agricultura, Pesca i Alimentació ha ampliat fins al 15 de maig el termini per presentar les sol·licituds d’ajudes directes a la Política Agrària Comuna (PAC) 2020. Ho […]\nACN Madrid.-El Ministeri d’Agricultura, Pesca i Alimentació ha ampliat fins al 15 de maig el termini per presentar les sol·licituds d’ajudes directes a la Política Agrària Comuna (PAC) 2020. Ho ha fet mitjançant una ordre publicada aquesta dissabte al Butlletí Oficial de l’Estat (BOE) i amb l’objectiu de facilitar als agricultors i ramaders la presentació de les ajudes després de la declaració d’estat d’alarma per coronavirus. El termini va començar el passat 1 de febrer i estava previst que finalitzés el proper 30 d’abril. Ara amb aquesta ordre s’allarga 15 dies a l’espera que la Comissió Europea desenvolupi el reglament per prorrogar el termini fins al 15 de juny, petició que han fet països com Espanya o Itàlia.\nEl ministre d’Agricultura, Ramaderia i Alimentació, Luís Planas, considera que la mesura “donarà més tranquil·litat als beneficiaris de la PAC”, després que les restriccions al moviment de les persones arran del decret d’estat d’alarma hagin dificultat el procés de presentació de les ajudes. Això a l’espera que la Comissió Europea desenvolupi el reglament comunitari que prorrogarà el termini fins el 15 de juny. Així mateix, el Fons Espanyol de Garantia Agrària (FEGA), juntament amb les comunitats, impulsa els processos de presentació telemàtica de la sol·licitud de les ajudes perquè aquestes gestions es puguin realitzar amb normalitat, malgrat la restricció en els desplaçaments. Aquesta presentació telemàtica la pot realitzar directament el beneficiari, o bé, a través d’entitats col·laboradores.Des del ministeri han indicat que es prendran mesures per agilitzar el procés telemàtic de presentació de les ajudes. En el cas que els agricultors i ramaders no puguin emplenar totes les dades requerides, podran completar o corregir la sol·licitud posteriorment. D’aquesta manera, es vol garantir que les sol·licituds compten amb tota la informació necessària per poder fer els processos de gestió i de pagament en els terminis habituals.


Trist final per a D.M.S, l'espanyol de 47 anys desaparegut dilluns\nTroben en un pantà el cos de l'home desaparegut dilluns | Pixabay\nper Ismael Pérez 17/09/2021 12:20h\nUn home de 47 anys va desaparèixer dilluns passat a la localitat toledana d'Argés, a Castella-la Manxa, cap a dos quarts de sis de la tarda. Després de diversos dies buscant-lo, el van trobar mort ahir, 16 de setembre, al voltant de les nou del matí al pantà del Guajaraz.\nA principis de setmana va saltar la notícia que s'havia denunciat la desaparició d'un home que havia anat a l'embassament i no n'havien tornat a saber res. La família va començar a sospitar perquè no hi havia manera de comunicar-se amb ell.\nDesprés de la denúncia, la Guàrdia Civil es va posar en marxa i va muntar un gran dispositiu de cerca als voltants del lloc. Totes les autoritats de seguretat de la zona es van sumar a la missió per ajudar en el rastreig i trobar l'home el més aviat possible.\nEls dos primers dies des de la desaparició, es van unir al rastreig els equips d'agents forestals de la zona i el Consorci Provincial de Bombers. I, com que no obtenien resultats, van decidir iniciar altres protocols.\nEs va sol·licitar l'ajuda d'un helicòpter de l'autoritat civil per a fer un rastreig aeri i abastar més zona. També es va desplegar la unitat canina i els bussos del Grup Especial d'Activitats Subaquàtiques.\nA causa dels escassos dispositius de llum de què disposaven, cada nit paralitzaven la cerca fins que hi hagués llum natural.\nLes autoritats han posat tot el seu esforç en trobar l'home desaparegut i han emprat tots els mecanismes necessaris per a aconseguir-ho. Ha estat una setmana àrdua de feina i esforç que, finalment, ha tingut un desenllaç inesperat.\nUn home apareix mort al pantà de Guajaraz\nLa comissió de cerca cada nit suspenia la missió i la reprenia a les vuit del matí del dia següent. Segons fonts pròximes a la investigació, la Guàrdia Civil va rebre un avís procedent d'una persona propera a la família.\nLa persona en qüestió, que era amic de l'home desaparegut, es va posar en contacte amb les autoritats per a informar que, mentre buscava el seu amic per la zona, poc abans de les vuit del matí va trobar un cos flotant a l'aigua.\nEls agents civils no van dubtar ni un segon a comunicar-se amb l'autoritat judicial per les especulacions que tenien en ment. Després de personar-se al lloc que l'amic del desaparegut els havia indicat, van rescatar el cos i es va procedir a identificar-lo.\nDesprés de l'estudi del cadàver dut a terme pel metge forense i la policia forense, es va confirmar que les restes trobades corresponien amb les de l'home desaparegut. Aproximadament a dos quarts d'onze del matí, el jutge va autoritzar l'aixecament del cos, que va ser traslladat a l'Institut Anatòmic Forense de Toledo.\nLes autoritats estan estudiant les característiques del sinistre, ja que desconeixen com van succeir els fets. Tampoc han volgut revelar la identitat de l'home.\nFonts pròximes asseguren que les circumstàncies del succés són molt estranyes i que no aconsegueixen descobrir els últims passos que va fer l'home. Tampoc saben si es va ficar a l'aigua intencionadament o si va patir algun accident que el fes caure-hi.\nLa família, molt afectada per aquesta pèrdua tan tràgica, tampoc ha volgut oferir cap tipus d'informació al respecte. Sens dubte, es tracta d'una història misteriosa de la qual es coneixen molt pocs detalls.\nFinalment, el desplegament que s'ha dut a terme per a trobar l'home ha servit per a contrastar el que tothom es temia. El succés ha deixat consternats els habitants d'Argés, que es mostren reticents a acudir al lloc dels fets.\nDesaparegut Guàrdia Civil Bombers Família Pantans Defunció Castella la-Manxa Amistat Medicina


Obrir la ciència, accelerar els descobriments - Marta Aymerich\nObrir la ciència, accelerar els descobriments\nObrir o tancar, aquesta és la qüestió. Ni estic parafrasejant el Hamlet de Shakespeare ni cap capítol de Terra d’escudella (tot i que això darrer només és apte per a boomers). Vull entrar en una qüestió que afecta a tothom i, en particular, al món acadèmic: la lliure circulació del coneixement.\nCom cada any des de fa uns quants, estem en plena Setmana Internacional de l’Accés Obert, enguany amb el lema "Importa com obrim el coneixement: construir l'equitat estructural". El lema s’alinea expressament amb la recomanació de la Unesco sobre ciència oberta, amb la qual s'intenta garantir l'equitat entre els investigadors dels països de rendes altes i els de rendes mitjanes i baixes. L'objectiu és permetre l'intercanvi just i recíproc d'inputs i resultats científics, així com l'accés igualitari al coneixement científic tant dels productors com dels consumidors de coneixement, independentment de la seva ubicació, nacionalitat, raça, edat, gènere, circumstàncies socioeconòmiques, etapa professional, disciplina, llengua, religió, discapacitat, ètnia, situació migratòria o qualsevol altre motiu.\nPer a un productor de coneixement –el professorat universitari, per exemple– que una publicació sigui d'accés obert vol dir que qualsevol, arreu del món, pot accedir al coneixement i ampliar no només els horitzons del treball investigat sinó també les possibilitats de col·laboració. La xarxa possible de col·laboracions és tot el món i no només aquells que poden pagar per llegir, o pagar per publicar els resultats d'una recerca científica. Obrir el coneixement no vol dir deixar de ser rigorós per publicar, sinó compartir de manera equitativa la ciència, com recomana la Unesco.\nCompartir en obert el coneixement probablement permet accelerar descobriments que ens fan avançar com a societat. Per exemple, les vacunes contra el SARS-CoV-2. A part de la motivació evident de la comunitat científica, és possible que el fet que s’obrissin molts dels articles que habitualment estan en tancat ajudés a avançar més de pressa. A més, el fet que algunes revistes tinguin en obert la informació sobre el covid-19 mentre dura la pandèmia fa que qualsevol consumidor de coneixement, és a dir, qualsevol persona, pugui informar-se'n si ho desitja. D’alguna manera, això pot contribuir a mitigar les fake news, perquè aquells que voluntàriament o professionalment (periodistes, per exemple) busquen informació per contrarestar-les la tinguin a l’abast.\nAra bé, si volem que el coneixement circuli obertament i no en tancat, cal repensar els sistemes d'avaluació de la recerca i de promoció del professorat, en què encara pesa massa el nombre d'articles publicats i les revistes on apareixen. No hauria de ser tan important el nombre de publicacions com l’aportació que fan al coneixement i a la societat. El que hauria de tenir més pes en l’avaluació és precisament el contingut d’un article i no tant en quina revista ha aparegut (la majoria de revistes de prestigi estan en tancat), aspecte que avui dia és molt, massa, important.\nciència pandèmia coneixement


INAUGURACIÓ MENJADOR I SERVEIS - Hospital de Campanya Santa Anna\nEl dimecres, 1 de Jul del 2020, a les 12 hores, s’ha obert el menjador per a 100 persones sense llar i s’aniran implementant progressivament la resta dels serveis que consisteixen en dutxes, bugaderia, vestuari. Uns 100 voluntaris fan possible aquest projecte que mantindrà també el servei “Famílies acompanyant famílies”, destinat a famílies/col·lectius vulnerables.\nA l’acte d’inauguració, conduït pel periodista Antoni Bassas i la religiosa Viqui Molins, han participat Anna Altemir, arquitecta del Programa Som Refugi – Associació Base-A; ,Eduard Sala Responsable de Acció Social de Càritas Barcelona; Montserrat Rovira Jarque de l’Institut Municipal de Serveis Socials de l’Ajuntament de Barcelona; Clara Saludes, directora del restaurant MON VÍNIC, que enviarà cada dia les 100 racions de menjar per el nostre menjador, el Padre Ángel, de Missatgers de la Pau; Sor Lucia Caram, de la Fundació del Convent de Santa Clara, Mn. Peio Sánchez que ha beneit simbòlicament, les noves instal lacions.\nL’esdeveniment, molt emotiu, ha conclòs amb cançons interpretades per Marina Rosell, i Mn Xavier Morlans a la guitarra acompanyat de Lamin e Ibrahime als tambors i tots els assistents s’han afegit amb la cançó “Rosa d’abril”.


La Certificació de Conformitat amb l'ENS és obligatòria en tots els sistemes de la informació de categoria Mitjana o Alta, tal com recull el Reial decret 3/2010, de 8 de gener, pel qual es regula l'Esquema Nacional de Seguretat.\nL'Entitat Entitat Nacional d'Acreditació (ENAC) ha estat l'òrgan encarregat de concedir a AENOR Internacional aquesta acreditació.\nEn aquests moments existeixen altres tres empreses en procés d'aconseguir aquesta acreditació, encara que ENAC recorda que poden sol·licitar-los totes aquelles entitats que ho desitgin i que compleixin amb l'esquema d'acreditació desenvolupat per la pròpia ENAC, en estreta col·laboració amb el Ministeri d'Hisenda i Funció Pública (MINHAFP) i el Centre Criptològic Nacional (CCN).\nLa comissió d'acreditació d'ENAC, en la seva reunió celebrada el dia 21 d'abril, va decidir concedir l'acreditació a AENOR Internacional S.A. com a reconeixement de la competència tècnica per a la certificació de conformitat amb l'Esquema Nacional de Seguretat, ENS.\nD'aquesta forma, AENOR es converteix en la primera entitat que pot certificar la Conformitat d'un organisme amb l'ENS (encara que fins a novembre de 2017 totes aquelles organitzacions que estiguin en procés d'aconseguir aquesta acreditació també són vàlides per certificar la citada conformitat).\nUna Conformitat que, tal com es recull en Reial decret 3/2010, de 8 de gener , i en Instrucció Tècnica de Seguretat de conformitat amb l'ENS és d'aplicació obligatòria en els sistemes d'informació de categoria Mitjana o Alta i voluntària en el cas dels sistemes d'informació de categoria Bàsica.\nL'esquema d'acreditació d'entitats que vulguin certificar l'empleno de l'ENS ha estat desenvolupat per ENAC, en estreta col·laboració amb el Ministeri d'Hisenda i Funció Pública (MINHAFP) i el Centre Criptològic Nacional (CCN).\nEn el cas de sistemes classificats amb el grau de “Difusió Limitada” (DL) o equivalent, una entitat ha d'estar acreditada per ENAC en l'àmbit d'aplicació de l'Esquema Nacional de Seguretat conforme a la norma UNE-EN ISO/IEC 17065:2012 per poder certificar el compliment de requisits STIC. A més, les entitats auditores de seguretat han de disposar d'habilitació de seguretat d'empresa (HSEM) en vigor.


Rumasalla Villas Unawatuna Sri Lanka - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Rumasalla Villas\nSituat en el cor de Platja Unawatuna, Rumasalla Villas és un lloc ideal des d'on descobrir Unawatuna. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nRumasalla Villas ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes són només algunes de les comoditats que fan que Rumasalla Villas sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nRumasalla Villas té 4 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), piscina privada, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors. Piscina exterior, buceig, pesca, massatge, piscina (infantil) de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Rumasalla Villas és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Unawatuna.\nTots els tipus de viatgers (42) Parelles (5) Viatgers en solitari (2) Famílies amb infants petits (15) Famílies amb infants grans (7) Grups (13)


OSONATECA.COM -AGENDA CULTURAL I GASTRONÒMICA - El Mercat de la Patata del Bufet d’Orís et descobrirà aquesta varietat de patata de qualitat - Orís\nEl Mercat de la Patata del Bufet d’Orís et descobrirà aquesta varietat de patata de qualitat | VISITES: 3066\nOrís, del 07/10/2018 al 28/10/2018\nEl Mercat de la Patata del Bufet d’Orís et descobrirà aquesta varietat de patata de qualitat\nEls diumenges del mes d’octubre al matí, Orís obre les seves portes per oferir un dels productes de la terra amb més caràcter i qualitat: la patata del bufet.\nEs tracta d’una varietat molt antiga, provinent de la Bretanya francesa, que ja fa molts anys que es conrea a la comarca d’Osona gràcies al clima i a la terra, factors clau de la seva adaptació. La patata del bufet és única i l’utilitzen els cuiners més prestigiosos del nostre país.\nEl cultiu d’aquesta patata no és una feina senzilla, requereix temps i dedicació, des de l'hivern que es preparen les terres fins a arribar a la collita que es fa a finals de l'estiu, hi ha un procés llarg i laboriós.\nDIA/ES: del 07/10/2018 al 28/10/2018\n• De 9 h a 14 h: Mercat de la Patata del Bufet.\n• A partir de les 11 h: Passejada amb ponis per a la mainada.\n• Mostra Gastronòmica amb plats elaborats amb patata del Bufet. Durant tot el matí, degustació de patates del Bufet amb la col·laboració de l’Associació de Dones d’Orís.\n• A 2/4 de 12 del migdia: 20a Trobada de poetes a Orís amb recital de poesia.\n• De 9 h a 14 h: 23è Concurs de Pintura Ràpida d’Orís.\n• A les 11 del matí: Missa a l’església de Sant Genís.\n• A les 12 h del migdia: Concert de gòspel amb el grup Gòspel d’Orís, dirigit per Edna Sey.\n• De 9 h a 14 h: Ecoestació. Equipament mòbil digital. Una nova proposta per donar a conèixer de manera lúdica la gestió dels residus municipals.\n• Gran castanyada: Entre totes les parades farem una gran castanyada per acomiadar el 24è Mercat de la Patata del Bufet d’Orís.


Don Jon | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nJoseph Gordon-Levitt, Scarlett Johansson, Julianne Moore, Tony Danza, Glenne Headly, Rob Brown\nDIRECCIÓ Joseph Gordon-Levitt\nEl primer treball de Joseph Gordon-Levitt com a director aconsegueix desmarcar-se sense problemes de tota mena de clixés genèrics. Don Jon no té, per exemple, la clàssica estructura argumental “noi coneix noia” inherent al gènere romàntic, com tampoc té els gags més tòpics de la comèdia americana contemporània. En aquest sentit, és d’agrair descobrir que la pel·lícula conté molta més profunditat del que els seus tràilers aparentaven; sent aquests tan sols un petit reflex de la part introductòria del relat (val a dir que força divertida i dinàmica).\nÉs molt curiós el fet que el protagonista pertanyi a una humil família italoamericana, misteriosament semblant a les que pertanyien els personatges dels clàssics El cazador (Michel Chimino, 1978), Toro Salvage (Martin Scorsese, 1980) Dinner (Barry Levinson, 1982) o La lei de la calle (Francis Ford Coppola, 1983). Amb aquest detall, Gordon-Levitt ens llança una pista sobre com és el dia a dia d’aquest personatge. Però a Jon li ha tocat viure en una època molt diferent de la de les pel·lícules esmentades, en què l’ascensió de classe és possible i on les baralles de carrer han quedat desfasades.\nSi en les pel·lícules anteriors el conflicte principal de la joventut era la violència urbana, en la que ens ocupa trobem a una joventut igualment desatesa però que ara cobreix les seves necessitats mitjançant la inhibició que els proporciona les noves tecnologies i amb una prefabricada cura física que supleix una absoluta despreocupació per la salut mental. S’ha arribat a un punt de tan malaltissa introspecció que ni tan sols el sexe aconsegueix treure a la joventut de la seva abstracció. La pel·lícula de Gordon-Levit ens mostra, de fet, l’aprenentatge d’una persona que de sobte descobreix que no és sol al món.\nUn aprenentatge que passa per trobar plaer en la vida compartida, per deixar enrere les imatges idealitzades i aprendre a apreciar el fons abans que la imatge. En un primer moment aquesta reflexió pot semblar una mica tòpica, però afortunadament Gordon-Levit la planteja no com una odissea de superació que passa per assolir fites determinades sinó com un viatge introspectiu que té com a única finalitat descobrir quins són els veritables detalls que omplen les nostres vides. És sorprenent descobrir la facilitat amb què el director domina tots els seus camps sense fer-ne gala en cap moment, tan sols exposant el seu guió, actuant, i dirigint amb tota naturalitat.


Rosa Ribas: «Mai deixarem de reescriure la relació amb els nostres pares»\nA ‘Un asunto demasiado familiar’, l’autora catalana explica la història d’una família i els seus secrets a través d’una trama detectivesca\nLa primera vegada que vaig entrevistar Rosa Ribas (El Prat, 1963) va ser fa deu anys en un programa de ràdio local. Ella acabava de publicar la segona entrega de la seva sèrie de novel·les negres protagonitzades per la comissària Cornelia Weber-Tejedor. Reconec que no sabíem gaire cosa d’ella, només que era una escriptora catalana resident a Frankfurt que mirava de fer-se un forat en el panorama literari espanyol. Deu anys després, aquesta pratenca porta una quinzena de llibres publicats, s’ha consolidat amb el segell Siruela i ara acaba de publicar la seva darrera obra, Un asunto demasiado familiar, a Tusquets. No només això, aquest títol li ha permès ser traduïda per primera vegada al català, ho ha fet al segell Capital Books. Ningú dubta ja que és una autora important de les lletres espanyoles, no només del gènere negre. Ribas defensa que la seva novel·la és, bàsicament, la història d’una família, però com que aquesta és una família de detectius, és conscient que la consideraran novel·la negra.\nEls protagonistes són el matrimoni Mateo i Lola i els seus tres fills Nora, Marc i Amalia. La Nora, gran dels fills, va desaparèixer i no saben si va ser de forma voluntària o no, però el fet de ser detectius i, paradoxalment, no trobar cap pista per trobar la seva filla fa que la convivència entre ells s’estigui enverinant. A més, aquesta no és l’única desaparició al barri de Sant Andreu de Palomar, ja que el constructor Carlos Guzmán els encarrega que busquin el seu fill adolescent, desaparegut també. Ribas trena així una trama on el més important és retratar els vincles familiars i els vells secrets que de sobte surten a la llum.\nUn asunto demasiado familiar arriba en una nova editorial, Tusquets, i amb una nova traducció, el català, a Capital Books.\nSí, publicant a Tusquets tinc la sensació d’haver arribat a casa, és com si durant molt de temps hagués estat buscant el meu lloc en el món editorial i ara sentís que ja puc respirar. Ara bé, també he tingut el meu moment de dol per haver abandonat Siruela, on em sentia molt còmoda. I l’arribada de la traducció al català, d’Aurèlia Manils, a Capital Books, va ser una bona notícia, com si tot quedés rodó.\nD’alguna forma són símptomes de què Rosa Ribas ha crescut en el mercat espanyol?\nVull pensar que sí, però com que visc a Frankfurt, no tinc una bona perspectiva del que passa a Espanya. Suposo que els indicadors que sí puc notar és si em conviden a més o menys festivals. Si penso en com em sento jo llibre a llibre, crec que la cosa ha anat a millor, i ho veig perquè cada vegada em coneix més gent que s’alegra quan surt una nova novel·la meva. Però tot i així, insisteixo, és difícil comparar-ho, perquè sóc una autora excèntrica, sóc d’aquí però visc a Alemanya.\nI a Alemanya és considerada una autora alemanya o espanyola?\nEspanyola. En el cas de la sèrie de novel·les protagonitzades per Cornelia Weber, els hi agrada que sigui una escriptora estrangera escrivint sobre coses que passen a Alemanya. Diria que aquesta sèrie té un aire molt alemany a diferències d’altres llibres que escric.\nLa família que protagonitza la seva darrera novel·la té una agència de detectius. Si en lloc de detectius, els personatges fossin fusters, per exemple, la novel·la podria tocar els mateixos temes?\nNo, seria una història totalment diferent, perquè el fet que siguin detectius em permet jugar amb tot aquest tema dels secrets. És a dir, són detectius que fan investigacions però que no poden descobrir els seus propis secrets. A més, en la trama una de les filles d’aquesta família desapareix i l’agència presumeix de tenir un alt percentatge d’èxit a l’hora de trobar persones desaparegudes, però, en canvi, a ella no la poden trobar. És un element de dramatisme que no tindries amb una altra professió, així el conflicte és més gran. A més, la filla també és detectiu, i, per tant, en el cas que hagi desaparegut per iniciativa pròpia, sap com amagar-se i no deixar rastre. La família no sap si ha marxat o l’han fet desaparèixer.\nEls secrets en les famílies es poden produir per amagar les vergonyes, però també per protegir als seus membres…\nEn les famílies hi ha una jerarquia. Si et poses en la pell dels fills, saps que els teus pares esperen alguna cosa de tu i no els vols decebre. Però els pares tampoc volen decebre als fills. Es cuida molt la imatge i s’amaguen coses que poden fer mal, així que des de petits aprenem a ocultar coses als pares, als avis. Els pares ens donen una imatge que no és real, se’ns tapa la història de determinat parent… En una família tots vivim en la mateixa casa però no sabem del tot què guarda cadascú als seus calaixos. Les famílies se sustenten en els secrets, a vegades perquè no volem ser expulsats d’elles.\nÉs més difícil conèixer del tot un pare o un fill?\nMai arribem a conèixer ningú del tot, però cal tenir en compte que els pares coneixen els seus fills des del moment que aquests neixen, mentre que els fills no saben exactament com era la vida dels pares abans. Cada família té els seus relats mítics, les persones anem construint relats que la resta ens hem de creure. A banda d’això, crec que els fills, des del moment que s’adonen que els pares els poden castigar, aprenen a ocultar coses, o sigui que per mantenir el seu univers intacte comencen a mentir. Després hi ha altres temes, com que els pares idealitzen els fills i això no els permet conèixer-los del tot. En essència tots volem mantenir una imatge molt idealitzada davant persones tan importants per a nosaltres com és la família.\nEn el cas de la novel·la, com que treballen a la mateixa empresa, els pares també són els caps dels seus fills…\nSí, la cosa es complica, els fills no saben quan els està parlant el pare i quan el seu cap. Els pares signifiquen moltes coses, són la nostra barrera amb la mort, són els que ens han de protegir… No hem d’oblidar que mai deixarem de reescriure la relació amb els nostres pares, fins i tot quan ells ja no hi siguin, perquè ens adonarem que hi ha coses que no comprenem i les voldrem entendre. Costa acceptar que els teus pares són persones.\nCada família té una novel·la negra?\nI tant, seguríssim. Ho notes quan ho expliques i veus que la gent es posa a pensar i a buscar casos en la seva família, secrets de tota mena, que bé podrien ser la trama d’una novel·la negra.\nL’agència de detectius d’aquesta família està ubicada al barri de Sant Andreu. Per què aquest barri?\nPerquè crec que té tot el sentit. Buscava un barri de Barcelona que fos molt poble, i cap barri de la ciutat és més poble que Sant Andreu. Quan hi vas, et sents transportada a un altre lloc. Tenen la línia u de metro, que és la més antiga de la xarxa, però quan la gent l’agafa diu que va a Barcelona. A banda d’això, hi ha una qüestió argumental, perquè com deia, en la novel·la es juga molt amb els secrets que tots sabem dels demés. El pare d’aquesta família és poderós per la informació que té dels veïns del barri. Crec que a l’Eixample, per exemple, això és més difícil de mostrar, perquè no hi ha tanta convivència entre persones del mateix barri. El que viu al carrer València no necessàriament sap el que passa al carrer Aragó.\nHa parlat del pare, però parlem de la mare.\nÉs el personatge sobre el qual orbita tot. Necessitava un personatge fosc, una dona extremadament intel·ligent però trastornada. Els personatges volen satisfer-la, però això és molt complicat en aquest cas perquè ella té una malaltia mental. Tot i així, els fills no deixen d’esforçar-se perquè sigui feliç. I el marit sap que ella és la intel·ligent de la família i la necessita, perquè ella sempre encerta en les seves deduccions, perquè parteix de la part més fosca del ser humà i sap concloure per què les coses succeeixen. De totes maneres, tots els membres d’aquesta família coixegen d’alguna manera. Hi ha un equilibri tens, s’atrauen i es rebutgen constantment.\nDiuen que posar noms als personatges costa molt, però aquesta és la família Hernández!\nLa veritat és que el primer cognom que tenia al cap era Rivera, però quan escrivia la novel·la es va publicar una altra on apareixia un personatge que es deia justament així, Rivera, així que vaig canviar i la sonoritat de Mateo Hernández m’agradava. Per altra banda, Hernández m’encaixava molt bé amb la idea d’una petita agència de detectius de barri, que no té gaires pretensions. Jo no em sento tranquil·la fins que no tinc els noms clars. A mi Mateo Hernández Obiols em sona molt bé.\nEn aquesta novel·la veig una Rosa Ribas que ha fet un salt important a nivell d’estil narratiu.\nD’això es tracta, d’anar evolucionant. Les meves primeres novel·les eren molt més tradicionals, perquè suposo que estava aprenent, però ara que ja em sento molt més còmoda escrivint, m’agrada saber que puc combinar elements de diferents gèneres i que puc arriscar més.\nParlant de gèneres, en quin moment es troba el gènere de la novel·la negra a Espanya?\nEstem en una fase en què hi ha editors que es pensen que el boom de la novel·la negra encara està al màxim nivell, i això fa que es publiquin massa llibres, i alguns haurien d’haver passat un filtre important abans de publicar-se, o directament no publicar-se. Però d’altres editors ja no fan tanta cosa de novel·la negra i jo penso que quan només s’edita allò excel·lent és que estem arribant a la normalitat. És a dir, no és que no sigui normal publicar obres mediocres, però si n’hi ha moltes, estem portant la novel·la negra un altre cop al moment abans del boom, quan no era respectada.\nAlgun editor l’hauria d’escoltar…\nHi ha una enorme distància entre el que els editors creuen i el que la realitat mostra. Bé, no sé si s’ho acaben de creure, perquè després els números parlen per si sols. La novel·la negra no ven tant, no és com la novel·la romàntica, que ven molt més i no surt a cap llista. Però, tot i així, es continua publicant molta novel·la negra i molt dolenta. Em sap greu si semblo arrogant, no és la meva intenció ser-ho, però…\nLa novel·la negra és literatura, i necessita d’una qualitat, un estil… Un dels problemes que ha tingut el gènere és que s’han reduït moltes novel·les a només els arguments i no n’hi ha prou amb això, perquè s’empobreix la novel·la negra. És molt important que hi hagi ambició literària, perquè si tens ambició literària, pots tenir literatura sense etiquetes. Les etiquetes vindran després i algunes seran una mica estranyes.\nLa novel·la negra és potser el gènere que ha de conviure amb més etiquetes, perquè no s’acostuma a parlar de novel·la històrica escandinava o de novel·la històrica escrita per dones…\nÉs cert, la negra és un gènere amb moltíssimes etiquetes i subetiquetes. No sé si és perquè parteix d’un complex d’inferioritat que no tenen altres gèneres. La novel·la històrica sempre ha anat acompanyada de certa dignitat perquè t’ensenya coses sobre història, mentre que la novel·la negra té els seus gens en el factor entreteniment. Per altra banda, va quedar molt bé dir que la novel·la negra era un retrat de la realitat social de la seva època, però com cada llibre ho pot ser… Molts autors estan acomplexats per escriure novel·la negra, quan el cert és que és un gènere molt proteic, pots fer el que vulguis, ho pots barrejar amb elements fantàstics o històrics, i no cal buscar etiquetes. Jo intento fugir d’elles.\nUn asunto demasiado familiar es publica en una col·lecció, «Andanzas», on també hi ha autors com Fernando Aramburu, Milan Kundera, Albert Camus o Almudena Grandes. Vaja, una col·lecció sense etiquetes.\nJust. Això és fantàstic, és molt alliberador. Quan escrivia la novel·la no sabia encara que la publicaria a Tusquets i em preocupava l’etiqueta que li posarien, perquè el meu objectiu era escriure la història d’una família. Després se’m va ocórrer que podia ser una família de detectius, pel tema dels secrets. Sabia que allò podia fer que immediatament qualifiquessin la novel·la de negra, com ha passat, però realment és la història d’una família i els casos que investiguen no són gaire espectaculars, perquè no són el motor de la novel·la, el que a mi m’interessa és aprofitar que són detectius per parlar d’altres coses.\nO sigui, com que són detectius, la novel·la ja és negra…\nClar, suposo que jo mateixa m’ho he buscat. Però la veritat és que quan vaig perdre la por a les etiquetes, i a això va ajudar saber que es publicaria a Tusquets, vaig escriure amb més tranquil·litat i llibertat. A la col·lecció «Andanzas» comparteixo espai amb autors de novel·la negra com Leonardo Padura, però també amb d’altres com John Irving. A partir d’aquí que cada lector decideixi com vol considerar el meu llibre. Però insisteixo: si la novel·la és negra és, senzillament, perquè parla de les famílies.\nCap detectiu obre una agència per un únic cas. Rosa Ribas tampoc…\nNo, la veritat és que aquesta és la primera novel·la d’almenys d’una trilogia. Al principi no ho pensava fer així, però a l’arribar al final vaig veure que encara hi havia massa secrets que podien donar joc en altres llibres, així que vaig deslligar qüestions argumentals que tenia resoltes per utilitzar-les en properes entregues. I hi arribaran.\nCapital BooksConflictes familiarsEditorial TusquetsLiteratura espanyolaManel HaroRosa RibasSecrets de família\nEscriptorsLLIBRESNovel·la negra / ThrillerPERSONATGES\nPublicat per\tRedacció\t- oct. 8, 2019\nPublicat per\tRedacció\t- oct. 10, 2019


La Llegenda de Sant Jordi, música d'Àlex Cassanyes - 2a Orquestrada a Tres Bandes — Àlex Cassanyes\nApril 29, 2013 Àlex\nEl dissabte 20 d'abril es va celebrar al Teatre Foment de Piera la 2a Orquestrada a tres bandes, organitzada per les escoles de música: Escola de Música de Capellades, Aula Municipal de Música Maria Escolà i Cases de Piera i el Centre d'Estudis Musicals Cal Maristany dels Hostalets de Pierola.\nHi van poder participar quasi 100 alumnes de les diferents escoles, interpretant en formació d'orquestra la suite de La Llegenda de St. Jordi, que vaig escriure per la ocasió i que tracta de forma molt descriptiva la explicació dels diferents aconteixements.\nHo podeu escoltar en el següent enllaç (fins i tot us podeu descarregar els àudios).\nSobre la música i les orquestrades:\n"Amb els temps incerts que corren, potser a vegades es fa necessari apel·lar a l’èpica i anar a cercar les històries fantàstiques de les llegendes, plenes de coratge, d’honor i de tendresa. Aquestes històries són els contes ancians que feien il·luminar els ulls dels infants dels nostres avantpassats.\nLa llegenda de Sant Jordi és el conte que relata la història d’un cavaller que salva un poble d’una fera maligne que l’atemoreix. I la música que l’acompanya, tracta simplement d’explicar sonorament tot aquest discurs on l’oïdor podrà entendre de forma clara i concisa tot el seu desenvolupament, podent introduir-se dins la imaginació del relat, amb forma molt descriptiva.\nTindrem la sort de que els nostres protagonistes d’avui tornen a ser els joves i els nens, ells que tenen la possibilitat de formar part d’un projecte orquestral molt engrescador i on podrem veure la immensa força que té un col·lectiu.\n“No podré mirar als ulls als infants del meu lloc si sé que no vaig fer el que calia. És humil el meu cant però hi ha moltes veus que reclamen a crits que les escolten. Vivim, vivim somniant, empeny fins que algun dia siga realitat.” Feliu Ventura"\nFotos: Pepe Campoy\n← Premi de composicióNou videoclip de la Coordinadora de Grallers de Vilafranca →


Jazz per escoltar i ballar a Calàbria 66 de Barcelona | Ravalnet\nInici » Jazz per escoltar i ballar a Calàbria 66 de Barcelona\nJazz per escoltar i ballar a Calàbria 66 de Barcelona\ndissabte, 5 novembre, 2016 - 19:00 a 23:30\nSwing sense Fronteres CAT i Teatre Talia Olympia\nA les 19:00 Storyville Jass Band amb Spank the Baby\nA les 21:30 Marc Martín trio amb Clau de Swing (Pica-pica castanyada a les 20:30 h)\nClau de Swing tornem a ser aquí per proposar-vos un nou espai de la ciutat, molt actiu i compromès, Calàbria 66! Serà una nit molt especial.\nCalàbria 66 és un espai del barri de Sant Antoni on entitats, col·lectius i veïns, conformen un marc comunitari per crear i oferir projectes en els àmbits de l’educació, el veïnatge i la cultura. El seu propòsit és enriquir i potenciar la vida del barri i el seu teixit social, apostant per la gestió comunitaria i la cooperació.\nEstem treballant conjuntament per donar suport a la segona sessió de jazz que organitzen cada primer dissabte de mes amb els músics del Taller i l'ESMUC: Marc Martin (piano), Jordi Pallarés (bateria) i Juan Pastor (contrabaix). Hem preparat activitats per acompanyar el concert, i hem convidat a ballarins de tots els balls del swing per a que gaudiu i veieu les diferents possibilitats que té aquest ball.\nEns agradaria fomentar la interacció entre músics i ballarins, i per això, us animem a que vingueu a ballar amb música en viu, i compartiu amb nosaltres el gust per la música jazz !\n20:30h Pica-pica amb Espai Prize i presentació activitat Clau de Swing (a les 21h trobada amb els ballarins que surtin de la primera sessió)\n21:30h Concert de "Marc Martin Trio" a l'auditòri per escoltar i ballar\n22:15h Actuació de claqué amb la companyia "Tap at 6", liderada per Mònica Puebla\n22:30h Jam de músics i ballarins\n23:15h "Circle Jam" amb convidats especials! Els balls del swing: blues, lindy hop, charleston, boogie woogie, shag i balboa.\nHi haurà una entrada de 2€ que servirà com a donatiu pels músics organitzadors.\nUs hi esperem a tots, amb ganes de veure els vostres Swingriures


Les gelades danyen greument els cultius de fruita de Ponent\nGel protegint els fruits d'una finca de fruita dolça de Corbins davant les temperatures sota zero | ACN\nEls sector no recorda una gelada tant forta des de 1991 i en fruita de pinyol les pèrdues podrien ser del 90 i el 100%\nLes comarques de Ponent han viscut, de diumenge a dilluns, la segona nit consecutiva amb temperatures sota zero i això ha agreujat els danys als cultius de fruita que no disposen de sistemes antigelades com són el reg per aspersió. Ramon Comes, pagès de Corbins i membre d’Unió de Pagesos (UP), ha dit que no es recorda una gelada tant forta com la de dissabte, amb temperatures de fins a 6 sota zero, des de l’any 1991.\nEl fred d’una segona nit per sota zero “ha acabat de tocar el que no havia quedat tocat”, ha lamentat Comes, que també creu que en fruita de pinyol, les pèrdues seran d’entre el 90 i el 100%. La gelada d’aquest dilluns ha començat més tard que la de dissabte i el termòmetre no ha baixat tant, situant-se en la majoria de zones entre -2 o -1 graus.\nUna finca de fruiters al Segrià amb els arbres coberts de gel pel reg per aspersió que s’utilitza per protegir-los de les gelades | ACN\nLes conseqüències de la gelada es poden apreciar en un o dos dies. Si s’agafa el fruit i es parteix per la meitat es pot comprovar com tot el seu interior està negre. En menor mesura es veu afectada la fruita de llavor com la poma i la pera, que també es poden mirar de salvar amb adobs i foliars. Comes ha lamentat que pel sector, l’assegurança només els serveix per “subsistir” i ha afegit que fins a finals d’abril estaran pendents de les temperatures i fent guàrdia nocturna per mirar de salvar les collites.\nLa gelada no només ha afectat la fruita dolça sinó que també s’han vist perjudicats altres cultius de fruita seca com els ametllers. Es calcula que el fred ha tocat a totes les comarques de Ponent i el sector lamenta que ja és el tercer any consecutiu que pateixen gelades. La propera nit també es preveu complicada ja que els termòmetres encara no podrien acabar de remuntar tot i que cap a finals de setmana la previsió ja millora.


«Calidoscopi musical» amb la Coral Espígol – Societat Aliança Palmarenca\n«Calidoscopi musical» amb la Coral Espígol\n12 de juny, a les 18:30-20:30\n« «ATENEUS a les conseqüències», màgia & comèdia als Ateneus\n«Komorebi» amb la companyia Crux »\nLa Coral Espígol va ser fundada la tardor de 1979 pel seu actual director, Quim Manyós. Actualment té la seu al Centre Artesà Tradicionarius, lloc des d’on es promou la música tradicional i popular catalana i d’arreu del món. Està formada per 67 cantaires.\nEn aquests 42 anys la coral ha realitzat nombrosos concerts, sobretot a Catalunya, però també ha fet diversos intercanvis amb corals estrangeres i d’altres autonomies de l’estat espanyol. El seu repertori, de més de quatre-centes obres, inclou composicions d’estils i d’èpoques molt diverses, des del Renaixement fins a la música contemporània, passant pel jazz i obres de grans compositors amb acompanyament orquestral: Missa Nelson i Missa de Sancti Nicolai de Haydn; Vesperae solenne de confessore i Misses Brevis 49 i 194 de Mozart; Gloria i Magnificat de Vivaldi, i els Anthems de la Coronació de Händel.\nTambé cal destacar les representacions de l’espectacle coral amb instruments tradicionals Cançons en un cove, basat en el cançoner català del s. XVI-XVIII, amb la col·laboració del Centre Artesà Tradicionàrius, i de l’obra Diàlegs entre Fauré i Saint-Saëns, que barreja la representació teatral amb la interpretació coral, tots dos espectacles amb guió original de Quim Manyós. Els Diàlegs van ser interpretats el dia 21 de juny de 2011 a la sala gran de l’Auditori de Barcelona en la celebració de la Festa de la música.\nL’any 2013 la coral va estrenar un nou espectacle que combinava representació teatral i cant coral, titulat Cançons que van canviar el món.\nL’any 2015 amb motiu de la celebració del 35è aniversari de la coral es van estrenar dues noves obres amb acompanyament orquestral: el Magnificat de Vivaldi i la Missa Brevis K49 de Mozart.\nEn els darrers anys la coral ha interpretat la Misa Criolla, d’Ariel Ramírez, i ha estrenat dos nous repertoris “Cançons d’arreu del món”, interpretat en diverses llengües minoritàries, i de “Música tranquil·la”, amb composicions de Peterson-Berger, Sibelius, Grieg, Fauré, Rutter i Whitacre.\nDiumenge 12 de juny interpretaran al teatre de l’Aliança Palmarenca un seguit de cançons del seu repertori; l’han anomenat Calidoscopi Musical; seran un total de 16 cançons, algunes de les quals formen part del folklore català, basc i internacional.


Creadors EN RESIDÈNCIA 10 ANYS – Fem Escola a Barcelona\n09/04/2019 09/04/2019 - Consell de redacció\nAmb motiu de la celebració del seu 10è aniversari s’ha publicat al diari ARA un suplement especial dedicat al programa Creadors EN RESiDÈNCiA als instituts de Barcelona. Un dels programes pioners en acostar l’art contemporani al món educatiu en el qual ja hi han participat 101 creadors de disciplines molt diverses i 42 instituts de la ciutat.\nEl programa, que impulsen l’Institut de Cultura de Barcelona i el Consorci d’Educació de Barcelona ideat en cooperació amb l’associació A Bao A Qu, proposa un espai de treball compartit entre artistes, alumnes i docents de centres públics d’educació secundària. Al llarg de tot un curs, i dins l’horari lectiu, creadors i creadores de disciplines i generacions molt diverses desenvolupen un projecte artístic juntament amb un grup de joves, des de la ideació fins a la presentació. Comparteixen la creació.\nEl suplement del Diari Ara mostra l’essència del programa fent un repàs als seus 10 anys d’existència, als artistes i centres que hi han participat, als processos de creació i projectes que han sorgit de la col·laboració entre els artistes i l’alumnat i a les institucions i persones que l’han fet possible.\nAquest reportatges especial també convida a veure l’exposició “Aquí hem trobat un espai per pensar” que del 12 d’abril al 30 de juny vol mostrar al Centre d’Art Contemporani – Fabra i Coats els 77 projectes realitzats al llarg de les nou primeres edicions del programa. A través d’elements del procés de creació i de reflexions d’alumnes i creadors/es, es vol fer present quelcom de les recerques, les preguntes, els impulsos, els desigs que hi ha rere les obres realitzades.\nEnllaç amb el suplement (pdf)\nMés informació: Web del Centre d’Art Contemporani – Fabra i Coats


La partida de Matas cap als EUA, en l'Adoració\n01 octubre 2020 07:43\nLa representació de l'obra de Llorenç Moyà a les Voltes complí amb les expectatives satíriques\nLaura Acedo | 07 gener 2008\nDe presidenta dels veïns de Fepae a criadet del rei Baltasar: Soledad Sarabia va ser un dels personatges que més joc va donar a la representació.\nLa tradicional representació de l'Adoració dels tres Reis d'Orient a les Voltes va tenir com a protagonista l'expresident Jaume Matas i la seva fugida postelectoral a Washington. Periodistes, fotògrafs, polítics, escriptors o pintors varen pujar a escena per ser actors per un dia i no dubtaren a fer sentir, entre el text de Llorenç Moyà, la veu del poble.\nAixí, foren nombrosos els temes d'actualitat que, en forma de vers, llançaren a l'aire els improvisats Herodes, pastorets o Reis Mags, en una esperada representació.\nAny rere any, l'Adoració dels tres Reis d'Orient a Palma reinterpreta el text del binissalemer Llorenç Moyà i desperta, amb les tradicionals improvisacions, les mamballetes del públic que se sent escoltat. Pel que fa a les novetats de l'obra, enguany ha estat el primer pic que Herodes ha estat interpretat per una dona, la presidenta de la Federació d'Associacions de Veïns de Palma, Rosa Bueno. Les diferències socials, la immigració i les races, els caps de fibló, els tributs, la corrupció, el canvi de Govern, les inundacions del metro, el xec de Zapatero o la conferència episcopal han estat els temes de referència de la representació.\nMalgrat tot, els actors no varen dubtar a recórrer, en moltes de les seves improvisacions, a la retirada política de Jaume Matas després de perdre les passades eleccions autonòmiques. Un dels casos més evidents va ser el de Joan Lladó que des del seu personatge va afirmar: «Matas, el poble va celebrant de plaça en plaça que tu te n'has anat» El republicà, conseller d'Interior del Consell Insular, fou un dels que entrà amb força a escena tot dient: «Tots clamen un republicà novell d'ascendència mallorquina». Mentre, l'exregidor de Cultura de l'Ajuntament de Palma Rogelio Ataujo reaccionava així davant la decisió d'Herodes de degollar tots els infants menors de 2 anys de Betlem: «Qui havia de pensar que arribessin a l'Ajuntament de Palma Aina Calvo, Grosske i Nadal, enmig d'aquest drama».\nLes referències a personatges del panorama polític mallorquí no s'acabaren aquí. Així, una molt ben caracteritzada Antònia Vicens, en boca del Rei Gaspar deia: «Estam cansats de corrupció i mentides que embruten les nostres vides» sense adreçar-se a cap color polític en concret. «Tots els que hem sabut pujar tenim por de caure algun dia, recordam el que li va passar a Matas un bon dia, que va marxar a Washington en perdre la seva cadira», assenyalà amb sarcasme Herodes a l'hora que li demana a la sibil·la «El PP què diu de mi? Del Pacte no hi ha cap nova? No tenim na Cirer ni falta que ens fa». Amb molta força textual entraren també en escena la Verge Maria i Sant Josep. «A veure si ens duen el xec de Zapatero o un equip de bussejar, perquè quan el nadó sigui gran anirà a la universitat en metro», assenyalà una mare de Déu interpretada per la directora general de Ràdio i Televisió de Mallorca, Marisa Goñi. «Na Calvo guanya a Ciutat, Antic al Consolat, na Munar ni retirada i en Matas, ben esculat, ens fuig de desbandada», sentencià Sant Josep. Un àngel, interpretat pel fotògraf Miquel Àngel Canyellas, no es quedà curt en acomiadar els Màgics d'Orient així: «Els Reis, com en Matas, ja poden partir». Entre el públic hi havia rostres coneguts com el del director insular de Cultura, Maties Garcies, o una atenta regidora de Cultura, Nanda Ramon, que se sentia observada mentre el dimoni, interpretat per la periodista d'Ultima Hora, Mariana Díaz, l'assenyalava tot dient: «Som una banyeta verda però el roig m'encanta (...) si em falleu prepararé la revenja». Malgrat l'actualitat política de l'Illa fos el més recurrent per part del actors, molts no deixaren escapar l'oportunitat per parlar d'altres temes d'actualitat com la regidora de Salut de l'Ajuntament de Palma, Begoña Sánchez, que digué: «Ja estam cansats de la Conferència Episcopal, al César el que és del César i a Déu el que és de Déu». Vicens afirmà que «Ben aviat, aquest país tan mal venut, tan mal robat, trobarà el seu Sant Messies». En definitiva, una adoració, que després de 23 anys, continua donant guerra a través de les paraules i dels seus protagonistes.


Mousse de xocolata negra amb aroma de cítrics, taronja, llimona, llima, postres, recepta de postres\nHome » Mousse de xocolata negra amb aroma de cítrics\nSuggerencia de presentació\nAquesta recepta de mousse és del llibre “Les desserts, 1000 recetes 1000 photos” de l’editorial Solar, comprat a Amazon, la part dels cítrics és cosa meva.\n200 gr. de xocolata negra al 70 % (o més)\nTaronja confitada a tires\nEs posa la xocolata a un cassó amb la mantega al bany Maria, es va remenant. Un cop fosa es deixa refredar.\nAl mateix temps es posen les clares a punt de neu, ben fort, un cop ja son montades, s’afegeix el sucre poc a poc anant remenant, un cop absorbit, s’hi va afegint sense parar de remenar la xocolata i la mantega que ja haviem desfet.\nHo posem en copes o be en el plat de postre que servirem.\nRallem la llimona i la llima, anant amb compte que no rallem la part blanca que és amargant, només la pell. Ho posem per sobre, i afegim la taronja confitada, a la foto podeu veure una mostra amb els tres cítrics ben diferenciats i una altra amb la llima i la llimona barrejada, depen de l’efecte que volgueu fer.\nEs un postre que si no fos per la mantega, no és gens pesant, de tota manera en porta molt poca.\nllimona, postres, Receptes de postres, taronja, xocolata\nUna resposta a Mousse de xocolata negra amb aroma de cítrics\nAmalia 05/03/2011 at 13:36 #\nGràcies per aquesta recepta, fa molt de temps feia la Mousse amb el meu “ex” i ens sortia de “llepadits” pero com que no la he trobart per enlloc, provaré la teva. Ja et diré.


Com utilitzar endolls de illa de l'home a Paraguai\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de illa de l'home a Paraguai en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de illa de l'home a Paraguai sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


Definit l’itinerari del 7è Rally Lloret de Mar\n• Els dies 7 i 8 de febrer Lloret de Mar tornarà a ser la capital dels ral·lis\n• Tornen els trams mítics, selectius i exigents\n• Velocitat, Regularitat i Legends, tot en una mateixa prova\nEl Rally Lloret de Mar, que es disputarà els dies 7 i 8 de febrer de 2020 amb base en aquesta vila gironina, ja té l’itinerari definit. La prova que organitza V-Line Org. recupera així el prestigiós llegat de curses de Lloret amb una prova que es disputarà al llarg de dues intenses jornades formades per trams emblemàtics que sumaran un total de 145,04 km contra el crono.\nTotes dues etapes, molt exigents i tècniques amb la finalitat de recuperar l'essència del ral·li de Lloret de Mar, 26 anys després de la seva última edició, tindran el punt de sortida el divendres 7 de febrer, dia en el qual també es realitzaran les verificacions tècniques i administratives així com el shakedown. Els cotxes baixaran del podi de sortida instal·lat en el Passeig Marítim de Lloret de Mar a les 17 hores per realitzar la primera especial a les 17h40, obrint la cursa el tram Tossa-Sant Grau, al qual seguiran Coll de Ravell i Collsaplana, un bucle amb tres especials que els participants repetiran en dues ocasions.\nL'etapa del dissabte 8 començarà a les 12h15 i també estarà formada per tres trams a doble passada: Santa Pellaia, La Ganga i Canyet, aquesta última la cronometrada més llarga de tota la prova amb la que es pretén configurar un ral·li obert fins al final. Amb l'últim pas pel podi del Passeig Marítim de Lloret conclourà el ral·li, i el lliurament de trofeus es durà a terme a les 19h15 al mateix podi, atorgant-se trofeus a la classificació escratx, de classes i d'escuderies. Malgrat començar pràcticament des de zero a causa del gran nombre d'anys des que es va celebrar l'última edició, la que serà la 7a del Rally Lloret de Mar es conforma com a molt interessant per a un ventall molt gran de pilots, ja que serà puntuable per a diversos campionats.\nVelocitat, Regularitat i Legend en la mateixa cursa\nAquest 7è Rally Lloret de Mar acollirà en una mateixa cursa les modalitats de velocitat per a cotxes clàssics i moderns i de regularitat per a clàssics, així com també Legend i exhibició, una característica que fa preveure una xifra d'inscrits significativa. El període d'inscripció es tancarà el 31 de gener, publicant-se la llista de participants el 3 de febrer. Aquest ral·li no només serà la prova que suposarà l'obertura de la temporada 2020 de l'organitzador, V-Line Org., sinó que també obrirà el Campionat de Catalunya de les especialitats de Velocitat i Regularitat.\nLloret de Mar, epicentre de la prova\nL'Ajuntament de Lloret de Mar ha volgut recuperar l'automobilisme de carretera que li va donar grans dies de glòria en el món dels ral·lis fins a transformar-la en ‘capital del motor’. No en va, el Passeig Marítim i el seu entorn reunirà, per al gaudi del públic i la comoditat dels equips, podi, parc tancat, village i parc d'assistència.\nPer afrontar aquest gran repte i deixar molt alt el pavelló de Lloret com a ciutat de ral·lis, V-Line Org. compta amb la col·laboració de Michelin, Bricoceràmic i l'Hotel Evenia Olympic que, de la mateixa manera, acollirà la base i la direcció de cursa.


Monitoratge i suport 24x7\nSupervisem les teves plataformes de forma contínua\nEls nostres serveis inclouen des del monitoratge 24x7 bàsic de nivell 1 (inclòs en tots els projectes), que garanteix la visibilitat de les pàgines i una resposta immediata en cas que es produeixi una incidència, fins a serveis de monitoratge avançat que, de forma proactiva, eviten possibles incidències i garanteixen el funcionament òptim extrem a extrem de les aplicacions en qualsevol situació.\nA més a més, sempre trobaràs a la teva disposició un equip de tècnics a qui podràs consultar qualsevol dubte que tinguis.\nPersonal especialitzat presencial 24x7, que t’aportarà solucions concretes i immediates a qualsevol tipus de consulta.\nDiferents graus d’actuació: monitoratge 24x7 (inclòs en tots els projectes), monitoratge d’aplicacions web, proves d’estrès, suport 24x7.\nGestió i monitoratge d’aplicacions allotjades en plataformes externes.\nGestió i administració de l’entorn de hardware, substitució dels equips, comprovació tècnica del funcionament i actuacions d'accés remot.\nGestió i administració del servei, que inclou la comprovació de peticions, transaccions, hits de memòria cau, etc., així com també el monitoratge de la càrrega actual del sistema i la tendència a créixer per tal de planificar un creixement ordenat i raonable de la plataforma.\nGestió de la qualitat del servei mitjançant el monitoratge del compliment dels acords d’SLA.\nElaboració d'informes periòdics, que inclouen informació sobre la disponibilitat i el rendiment i una descripció detallada de totes les tasques i incidències ateses. Aquesta informació permet localitzar els punts de millora.\nResolució immediata d’incidències. Notificació d’incidències crítiques mitjançant el correu i SMS a les persones pertinents.\nDescripció de la incidència *


Propietats nutricionals de les figues - Biblioteca Virtual\nPropietats nutricionals de les figues\nLa figa, és el fruit que s’obté de la figuera (Ficus carica), un arbre del Mediterrani i Orient pròxim, de la família Moraceae. A nivell botànic, la figa no és un fruit, sinó una infructescència (un conjunt de fruits).\nLes figues es produeixen en climes mediterranis i són un dels plaers gastronòmics des de finals de l’estiu fins inicis de la tardor. Són de consistència tova i en podem trobar de diferents formes i diferent color segons la varietat.\nTot i que el seu component majoritari és l’aigua, són una de les fruites amb més contingut de sucres, juntament amb el plàtan i el raïm. Les figues són riques en vitamines i minerals, sobretot potassi, calci i magnesi, que ajuden a mantenir un bon estat del sistema nerviós i múscul-esquelètic. A més tenen un alt contingut en fibra que facilita el trànsit intestinal, i contenen compostos fenòlics, alguns d’ells antioxidants, els quals li donen un aroma únic floral quan estan madures.\nS’assequen fàcilment al sol, de manera que les podem consumir tant fresques com seques. El contingut nutritiu d’aquestes dues formes és diferent: la figa fresca té molta més aigua que sucre, mentre que la figa seca conté més sucre que aigua, fet que la converteix en un producte amb llarg període de conservació.\nLes figues són un aliment energètic i saludable. Amb elles podem elaborar productes de pastisseria i de confiteria, pa de figues, la podem trossejar i afegir en amanides, es poden menjar fresques, seques o amb melmelades, etc.\nFeu-hi un cop d’ull a les receptes que us proposem i decoreu els plats estiuencs amb aquest aliment tan polivalent!\nRecordeu consumir 5 racions entre fruites i verdures al dia!\nGaudeix a taula de les figues\nFigues amb mousse de iogurt (pdf)\nCrema de figues i taronja (pdf)\nFotografia: © shutterstock.com / pada smith\nDe la figuera a la taula: receptes de cuina / Felip Munar i Munar\nDe la figuera a la taula: més receptes de cuina / Felip Munar i Munar\nFigueres i figues: història i simbolisme: receptari / M. Esperança Llabrés Terrassa\nCom cura la fruita seca: poder nutritiu i energètic / redacció de textos Francesc Fossas\nMermeladas y confituras / Gina Steer\nFigues - Cuina\nFruita seca - Ús terapèutic\nData de creació: 08/07/2019 Última actualització:\t22/09/2020


Aquest títol és prematur, però la pandèmia ja ha influït en la nostra manera de veure i consumir el menjar, i pot condicionar bona part de la producció d’aliments del futur. Diversos fets i debats...\nEn el meu article anterior ja us deia que l’alimentació no evita ni cura la COVID-19, però que una dieta saludable contribueix a enfortir les nostres defenses. La globalització i la gravetat en molts...\nCoronavirus i alimentació\nLa pandèmia de coronavirus ha posat en evidència aspectes negatius de la globalització. Afecta la vida quotidiana individual i col·lectiva, i també a l’alimentació, no només per com compatibilitzem...\nLa revista El Temps ha publicat “El Món en 2020”, traducció al català del balanç i, sobretot, les perspectives, que The Economist aborda cada any sobre política, economia, cultura i ciència d’abast...\nPer raons nutricionals és recomanable menjar peix, i per raons mediambientals i socials hem de procurar, sempre que sigui possible, consumir productes de proximitat. Però les tendències de la nostra...\nQue hi ha modes en alimentació és un fet sabut i constatable. Darrerament, està pujant molt la “cotització” de l’alvocat, al qual ja li adjudiquen la condició de “superaliment”. Aquest terme,...\nUniversitat i alimentació\nS’han publicat dos llibres entorn de la cuina: Science & Cooking Wiorld Congress Barcelona 2019, sobre el Congrés mundial de ciència i cuina celebrat aquest any a la Universitat de Barcelona (UB),...\n‘Brexit’ i alimentació\nPer a la Unió Europea, i sobretot per al Regne Unit, les conseqüències econòmiques i socials del ‘Brexit’ són objecte de debat, no gaire serè. Segurament que no hi guanyarà ningú, en una tema...


Condicions de privacitat – Allamar Motel | Web Oficial | Motels a Mount Beauty\nPer poder-te oferir la millor experiència possible, Allamar Motel fa servir cookies pròpies i de tercers al web amb finalitats tècniques, analítiques i de màrqueting. Si segueixes navegant pel nostre web, significa que acceptes l'ús que fem de les cookies. Per a més informació, mira't el nostre Avís sobre les cookies.\nAquesta Política de privacitat s'aplica a www.allamarmotorinn.com.au, que és propietat i està operat per Allamar Motel. Aquesta Política de privacitat descriu com recopilem i fem servir la informació que deixes al nostre web (www.allamarmotorinn.com.au), com ara les teves dades personals. A més, descriu les opcions que tens pel que fa a l'ús que fem de les teves dades personals i com pots accedir-hi i actualitzar-les.\nSi vols que es deixin de processar les teves dades d'acord amb el que s'estipula als propòsits C-F i no trobes cap opció per donar-te de baixa directament (com per exemple, a la configuració del teu compte), posa't en contacte amb info@allamarmotorinn.com.au .\nConfiem en tu per assegurar que les teves dades personals estan completes, són precises i estan actualitzades. Si hi ha cap imprecisió o canvi en les teves dades personals, cal que ens n'informis immediatament a info@allamarmotorinn.com.au . Gestionarem la teva petició d'acord amb la llei vigent.\nSi tens cap pregunta o queixa sobre com processem les teves dades personals o vols exercir els drets que es descriuen en aquest avís, pots posar-te en contacte amb nosaltres a: info@allamarmotorinn.com.au . També pots posar-te en contacte amb l'autoritat de protecció de dades local.


3-1: Guaita frena la reacció blanc-i-blava | Actualitat | RCD Espanyol\n3-1: Guaita frena la reacció blanc-i-blava\nEl porter va estar providencial per evitar que l'Espanyol s'escapés en el marcador i per evitar la igualada\nL'esperada reacció blanc-i-blava va topar amb Guaita. No va poder evitar que l'Espanyol s'avancés en el marcador però va estar esplèndid en dos moments puntuals que van ser determinants. Va evitar el 0-2 perico i va frenar a la recta final del partit el decidit assetjament a la porteria del conjunt madrileny, fent estèril l'enorme esforç dels blanc-i-blaus. Pau també li va donar la rèplica en el temps afegit amb una estirada impossible davant una rematada a menys d'un metre d’Stefan.\nLa fórmula del Getafe és simple. Tots els jugadors molt junts, amb dues línies molt clares i després a esperar la velocitat en atac de Víctor Rodríguez i d'Álvaro i l'arribada de dos homes més igual de rellevants des de la segona línia: Pedro León i Sarabia. Com va dir Galca: un equip molt curt, és a dir, molt compacte, molt proper, molt solidari en totes les seves facetes, tant ofensives com defensives. Un rival molest, en definitiva. Un rival que ha anat millorant les seves prestacions conforme passaven les setmanes. L'Espanyol s'havia de posar el vestit de feina per treure una cosa positiva davant un conjunt que venia de sumar dues victòries seguides i de cinc partits sense perdre. La seva progressió sembla clara després d'un inici una mica vacil·lant. A l'Espanyol, per contra, li quedava demostrar que la seva última trilogia de derbis no li ha deixat més que macadures anímiques, a més de les baixes que arrossega des de fa dies.\nQue els dos tècnics s'apliquen en la intensitat dels seus jugadors és una cosa que es va veure des del primer minut. Va arrencar en cinquena el Getafe i després va frenar uns minuts a la recerca d'oxigen i de trobar el ritme que el mantingués viu fins al final del partit. Álvaro Vázquez va fallar davant Pau i Guaita li va endevinar la rematada sense angle a Caicedo. La pilota anava d'un costat a l'altre, amb mobilitat en totes les línies. Cala va rematar al travesser i Hernán Pérez la va posar dins, de cap, en una bona centrada des de l'esquerra de Víctor Álvarez, en una jugada que evidenciava un bon moviment col·lectiu en atac. Immediatament Salva Sevilla va tenir l'ocasió d'augmentar l'avantatge i d'haver marcat el ritme del partit, però Guaita va salvar un gol que semblava inevitable. Del 0-2 es va passar a l'empat a un, en la jugada següent. Víctor Rodríguez va enviar al travesser després d'una bona jugada personal i el rebot el va recollir Pedro León per posar les taules en el marcador.\nEl Getafe va seguir accelerant el joc i va tornar a aprofitar la mobilitat dels seus jugadors de banda per permetre que Sarabia s'avancés al seu parell i batés Pau des de prop. El 2-1 va ser un gerro d'aigua freda per a un equip que va aconseguir avançar-se al marcador però l'avantatge es va esfumar en vuit minuts.\nLa segona meitat va començar amb més problemes per a l'Espanyol. Diop va haver d'abandonar el terreny de joc poc després d'iniciar el joc i Salva Sevilla va estavellar una pilota al pal dret en un llançament de falta que va recordar al gol que va anotar en el partit de la primera jornada del campionat. El partit va entrar, com en la primera meitat, en una fase anodina, en la que el major domini blanc-i-blau no es traduïa en millors ocasions de gol. El Getafe va treure llavors el manual de l'estratègia i es va dedicar a buscar l'àrea de Pau a base de pilotes penjades i a contemporitzar totes les accions d'atac, reorganitzant des del seu propi camp, d'on va sortir una contra que va acabar amb un xut de Pedro León que es va estavellar amb estrèpit al pal de esquerra de Pau. Els jugadors de l'Espanyol van reclamar tímidament una caiguda d'Hernán Pérez dins l'àrea que Clos Gómez, però, va acabar sancionant amb targeta al blanc-i-blau per simular-la. Els de Galca, malgrat tot, van seguir a la recerca d'igualar el marcador i Lacen va treure una pilota sobre la línia després d'un cop de cap de Roco. En la següent jugada, el porter va tornar a lluir-se davant un cop de cap de Caicedo i va tancar el partit detenint una última rematada d'Hernán Pérez, mentre que Moi sí que va superar Pau en l'últim segon del descompte. Tan últim que ni es va treure de centre.\nMegyeri Montañés 71'\nStefan 71'\t Ciani\nVelázquez 3 R. Duarte\nVigaray 7 Gerard\nBernard 88'\t 14 Burgui


Giratòria de boles - notícies de la indústria - Luoyang Mingzhen tenint acer pilota Co, Ltd\nAnàlisi sobre com influeixen en el desenvolupament de la indústria de rodaments\nSource:Rodaments de Luoyang mingzhen acer boles Co, Ltd | Updated: Jan 17, 2017\nLa seva incorporació a la WTO, Chinaand #39; s mecànics i elèctrics indústria i equipaments indústria manufacturera ha estat una evolució sense precedents, però també en el mercat internacional i nacional s'enfronta competència cada vegada més ferotge. Rodaments, com la part fonamental de la indústria mecànica i elèctrica i la indústria de fabricació d'equips, afecten la seva qualitat, el rendiment i la fiabilitat. Com fer el nivell de qualitat de Chinaand #39; s tenint promoció, augment amb productes del mercat internacional i la competitivitat, actualment és Chinaand #39; problema urgent de la indústria de rodament s.\nLa giratòria de boles és la part més fonamental, és el component clau de la indústria a Xina en el nivell de desenvolupament de pilota qualitat de fabricació d'equips afecta el desenvolupament de la indústria de tenint. La pilota és la part més important de la giratòria, comunament també s'utilitza la indústria tenint rodant, elements de juga un gran paper en desenvolupament econòmic Nacional! Així el nivell de qualitat de bola d'acer afecta Chinaand #39; s electromecànics indústria i la indústria de fabricació d'equips poden també a la Xina, factors clau i fins i tot el mercat internacional constant desenvolupament i desenvolupar nous mercats potencials.\nUn parell de: La tendència d'especialització de rodament universal és cada vegada més evident\nSegüent: Producció i transformació de boles d'acer


El públic torna al Nou Estadi | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nACTUALITZACIÓ PROCICAT, Esports\nEl públic torna al Nou Estadi\nEls afortunats que presenciaran el partit Nàstic-RCD Espanyol corresponen entre el número de soci 1012 i el 1862\nActualment la xifra d’abonats de l’entitat se situa en 5.821. Per aquest primer partit, que es jugarà diumenge 21 a les 12 hores, s’ha realitzat un sorteig entre tots els socis i des del número de soci 1012 al 1862 podran recollir la seva entrada per presenciar el duel davant el filial espanyolista. De les 1000 entrades permeses, 850 corresponen al sorteig, 50 destinades a socis Premium (més de 50 anys com abonats), 50 per a socis penyistes i 50 per a patrocinadors socis del Club Empresa.\nL’entitat encoratja tots els socis a gaudir de l’equip i del futbol seguint estrictament totes les mesures sanitàries, desitjant que la totalitat dels socis de l’entitat puguin accedir a les instal·lacions del Nou Estadi i així donar suport a l’equip en els propers partits oficials.\nEn els accessos i a l’interior del Nou Estadi hi haurà diferents cartells i infografies amb les mesures a seguir en tot moment, així com dispensadors de gel hidroalcohòlic, mentre que els serveis de bar de l’interior de l’Estadi romandran tancats.\nDes del club es recorda que aquestes noves mesures són d’obligat compliment i totes aquelles persones que no compleixin la normativa se’ls convidarà a marxar del camp.


PAÍS DE LLETRES: Quin curs, el meu tercer!\nSóc adolsecent, i ara què?\nQuan en Pere Molins descobreix que el matrimoni dels pares no és el que creia, comença a plantejar-se qüestions en les quals mai no havia pensat seriosament.\nEl suport d’alguns adults del seu entorn l’ajuda a afrontar la situació i a prendre decisions que li marcaran el futur. Quin curs, el meu tercer! és una novel•la realista que presenta el pas a la vida adulta d’un adolescent que s’enfronta amb una situació familiar força complicada.


Espai televisiu interessant a la 2: Tinc una idea - Can Calderon\nInici → Articles temàtics → Cooperació → Espai televisiu interessant a la 2: Tinc una idea\nTinc una idea – Persones: Viure dels blocs\nHem conegut un programa de televisió molt recomanable per aquels que emprenen i pels que porten endavant la seva empresa aplicant criteris i maneres diferents de les convencionals.\nTambé per conèixer grans i petites experiències innovadores capaces de forjar un negoci o una activitat professional, com per exemple aquest que us presentem i que parla dels blocs i el seu potencial. Es diu “Viure dels blocs”\nEl programa es una realització de Televisió de Catalunya, el passen per la 2 i es diu Tinc una idea.\nEl text que acompanya el video és el següent:\n“Cada minut es crea un bloc a Internet. N’hi ha milers de milions. Avui coneixerem diversos casos de persones que han convertit el seu bloc en un instrument de comunicació, coneixement i negoci.\nEn concret entrevistem Roger Ortuño, creador del Bloc “Comer japonés” que fins i tot és reconegut pel govern japonès per la influència que té a tot Europa.\nI també entrevistem Ester Casanovas que ha creat un bloc sobre horts urbans i que ha guanyat el Premi Blocs Catalunya sobre Sostenibilitat i Medi Ambient”\nSi entreu a la pàgina web del programa podreu veure d’altres videos interessants que obren perspectives a través de les experiències i entrevistes que realitzen.\nLa tele no sempre és “la caixa tonta”; de vegades, comparteix informació interessant, amplia coneixement, suggereix possibilitats, inspira … !!\nEscrit per Can Calderon el 1 de juliol de 2013 / Cooperació, Emprendre / Escriure un comentari\nEtiquetes:Blocs, Gestió empresarial, noves tecnologies, Programa TV Tinc una idea\nFormació internacionalització Innov!2011 Control de costes Finançament col·laboracions d'empreses Informàtica Gremi d'Hostaleria de Viladecans Jornada Habilitats directives Economía circular adwords Cooperació grups de treball vendes eficiència energètica Ser empresario Autònoms Empreses comerç electrònic emprenedors agora Consultoria pràctiques en empreses cooperació empresarial Màrqueting empresa de Viladecans empreses de Viladecans promoció Tecnologia Innobaix xarxes socials tallers Bitàgora reflexió del divendres ACKSTORM Reempresa Comunicació TIC Control de gestió Comerç prèstecs aeronàutica Ajuts i subvencions presentacions d'empresa Màrqueting on-line oportunitats de negoci Emprenedoria Gestió empresarial Innovació lideratge


Unes 7.000 persones omplen el centre de Manresa al crit de «cap agressió sense resposta» - Regió7\nLa manifestació de suport a la víctima del darrer cas de violació múltiple i en rebuig a les agressions sexuals desfila de Sant Domènec a la Bonvista\n16·07·19 | 20:18\nAmb pancartes amb lemes com «ens toquen a una, ens toquen a totes» i «volem caminar sense por» i crits com «cap agressió sense resposta» i «no és un cas aïllat, és el patriarcat», una munió de persones -7.000 segons la policia local- han desfilat aquest vespre de dimarts pel centre de Manresa en suport a la menor que ha denuciat el darrer cas de violació múltiple a la ciutat, que va tenir lloc la matinada de diumenge a la capital del Bages.\nLa manifestació, convocada pel Comitè de Vaga Feminista de Manresa amb el suport de l'Ajuntament de Manresa i el Consell Municipal de la Dona, ha unit dones i homes de totes les edats i hi han predominat les samarretes i banderes de color lila.\nA les 8, ha arrencat en una plaça de Sant Domènec plena i seguidament ha començat a avançar per la muralla del Carme i la carretera de Vic en direcció a la Ben Plantada.\nLa concentració ha servit també perquè els veïns del barri de les Escodines, on van tenir lloc els fets, expressessin el seu malestar per la inseguretat que es viu a la zona. Així, manifestants han lluït cartells amb frases com «Escodines, barri lliure de por» i «Escodines, un barri per a totes».\nUn cop a la Ben Plantada, la colla Tirallongues de Manresa ha fet un pilar al centre de la zona enjardinada i han tingut lloc els parlaments, durant els quals s'ha tornat a reclamar un «canvi» per part de la societat i una «revisió i reforma del codi penal davant d'un nou cas en grup; uns fets novament greus i intolerables; no és abús, és violació».\nAmb l'acte d'aquest dimarts, des del col·lectiu feminista s'ha tornat a mostrar públicament el seu suport a la jove agredida i asseguren que no es tracta d'un fet puntual. Dilluns de la setmana passada ja va portar a terme una concentració de rebuig a les agressions sexuals. En aquella ocasió la concentració va ser pel cas que durant les dues últimes setmanes s'ha jutjat a l'Audiència de Barcelona, per una violació en grup que hauria tingut lloc el 29 d'octubre del 2016 a l'antiga fàbrica Vinyes de Manresa i la víctima de la qual també és menor, una jove que tenia 14 anys d'edat en el moment dels fets.


Betxí acull la Fira del llibre - Ajuntament de Betxí\n03/06/2016 admin Fira del llibre\nL’esdeveniment, que es desenvoluparà al llarg de tot el cap de setmana, inclou nombroses presentacions de llibres, contacontes i l’actuació de Pau Alabajos.\nEl pròxim cap de setmana, l’Ajuntament de Betxí celebrarà la Fira del Llibre en el pati renaixentista del Palau Castell, amb una programació molt variada amb actes per a tots els públics. La inauguració tindrà lloc dissabte de matí, seguida amb animació per a xiquets i xiquetes en la Plaça Major amb “Cinc tirades, un conte”. Un any més, Betxí no faltarà a la cita amb el món dels llibres, i a més d’esta commemoració, la Biblioteca Municipal programa actes al llarg de l’any i acull cada mes la reunió del Club de Lectura.\nPel que fa a la programació de la Fira, el dissabte serà ocupat en bona part per la presentació de diversos llibres, entre els que destaquen “Quiero la luna / Vull la lluna”, d’Ana Rosa Sanfeliu i Maria Griñó (Ed. Unaria), “Secretos en alcanfor”, de M. Carmen Castillo (Ed. Unaria), la novel·la “La isla de las culebras”, de Miguel Torija (Ed. La Pajarita Roja) i el llibre “La Catalunya del seny”, de l’autor local Jordi Garcia (Caliu Espai Editorial). La vesprada tindrà com a colofó l’actuació especial del cantautor valencià Pau Alabajos, que presentarà el seu nou disc “La pau i la ferocitat” al Teatre Municipal.\nEl diumenge de matí continuaran les presentacions de llibres, amb “Tabú”, de l’autora local Natalia Viana (Ed. Unaria), “Los alrededores del olvido”, d’Antonio Arbeloa (Ed. Unaria), “Mauro, yo soy tu madre”, de Yolanda Quiralte (Ed. Unaria) i la Presentació del llibre-joc “Crea tu cuento”, amb Tica Godoy (il·lustradora) i Amelia Díaz.\nLa Fira clourà amb la presentació de la biografia “Pascual Meneu y Meneu (1857-1934). Personalitat, personatge i persona”, de Miquel Àngel Badenes (Publicacions de l’Ajuntament de Betxí), basada en la figura de l’autèntic recuperador i impulsor del Palau-Castell de Betxí.\nL’horari de la Fira del Llibre serà d’11.00 a 14.00 i de 16.30 a 20.30h, i comptarà amb la col·laboració de la Llibreria Babel de Castelló, el Servei de Publicacions de la Diputació de Castelló, les editorials La Pajarita Roja i Unaria i el departament de Cultura de l’Ajuntament de Betxí i el Servei de Promoció del Valencià.\n← Fira del llibre de Betxí\nBetxí acull el primer taller sobre Municipis del Bé Comú de la Plana →\n19/01/2015 22/12/2015 admin


Col·laboració electoral i de legislatura entre el Partit dels Socialistes de Catalunya i Units per Avançar\nEl Partit dels Socialistes de Catalunya i Units per Avançar representen dues tradicions polítiques diferents, que van ser capaces de reconstruir Europa després de la segona guerra mundial. Dues tradicions que van ser capaces d’impulsar l’economia social de mercat i el pacte social que han promogut el període més pròsper i just de la història.\nEn aquest moment excepcional, aquestes dues tradicions tenim l’obligació de col·laborar per tal de superar la greu crisi institucional, política, econòmica i social que afecta Catalunya a causa del procés independentista i de la falta de diàleg entre els governs català i espanyol.\nEn aquest sentit, davant la situació política que viu Catalunya i la convocatòria d'eleccions al Parlament el proper 21 de desembre de 2017, el Partit dels Socialistes de Catalunya i Units per Avançar manifestem el següent:\nConsiderem que és hora de sumar esforços en el sí del catalanisme polític, que és transversal i divers, per donar veu a tots els catalanistes no independentistes de l’esquerre al centre.\nVolem esdevenir el punt de trobada d’aquelles persones que, venint de tradicions diferents, no s'identifiquen ni amb posicions independentistes ni immobilistes i creuen que hi ha una altra via per resoldre l'actual conflicte.\nEnarborem la bandera del diàleg, del pacte i de la transacció per tal de tornar a cohesionar la societat catalana, defensar el nostre autogovern i recuperar un marc d'estabilitat i confiança que garanteixi el progrés econòmic i la justícia social.\nÉs per tot això que ambdues formacions polítiques signem el present acord de col·laboració electoral i legislatura, que es regirà pels següents:\nLes candidatures electorals per a les quatre circumscripcions a les properes eleccions al Parlament de Catalunya les integraran exclusivament membres del Partit dels Socialistes de Catalunya, d'Units per Avançar i persones independents.\nEs constituirà un comitè d'enllaç permanent entre les dues formacions encarregat de la preparació i del seguiment de la campanya electoral. Serà en l'àmbit d'aquest comitè d'enllaç en el qual es prendran les decisions que vinculin ambdues organitzacions.\nEls membres d'ambdues formacions, siguin o no membres de les candidatures, participaran activament en els actes, conjunts o individuals, de la campanya electoral.\nTots els diputats i diputades d'aquestes candidatures elegits s'integraran en el grup parlamentari denominat "Grup Parlamentari Socialistes i Units per Avançar". Els diputats i les diputades membres d'Units per Avançar designaran un membre per a la direcció del grup.\nPACTES DE LEGISLATURA\nLes dues formacions entenen que la garantia d'una bona convivència entre els catalans i entre Catalunya i Espanya passa per renovar el pacte constitucional.\nLes dues formacions reconeixen que el que és raonable per garantir la convivència en una societat plural no és pactar una votació, sinó votar un acord.\nEl Grup Parlamentari Socialistes i Units per Avançar es compromet a impulsar totes aquelles mesures i iniciatives necessàries per recuperar el nostre autogovern, deixant sense efecte l’aplicació de l’article 155 de la Constitució.\nEls diputats i diputades de cadascuna de les formacions, en aquelles votacions i decisions parlamentàries relatives a la consciència personal o a certs àmbits programàtics, que es determinaran per la direcció del grup parlamentari, podran votar de manera diferenciada. Concretament, pel que fa a l'àmbit de l'ensenyament, ambdós partits es comprometen a respectar la Llei d'Educació de Catalunya i, en el de la sanitat, a garantir el manteniment i desenvolupament del sistema sanitari català.\nI per a què així consti, signem per duplicat el present document, a Barcelona el 8 de novembre de 2017.\nMiquel Iceta Llorens Oriol Molins Monteys\nPrimer Secretari del PSC President d'Units per Avançar


Enric I. Canela » Blog Archive » Miquel Duran i les xarxes socials\nCom assidu lector del diari AVUI, ahir tenia l’oportunitat de llegir a la platja una entrevista que li feien a Miquel Duran. Destacaven com a títol: “El canvi clau és l’ús de les xarxes per a la ciència“. Crec que podem definir al Miquel Duran com un científic, químic, activista de la xarxa. Hi creu i a més en sap, dues coses que no sempre van unides. A més un gran defensor de la Química. Compartim, entre altres coses, ser químics.\nM’agrada tot, però en destaco una cosa que ens afecta a tots:\nEll la reprodueix al seu bloc: Entrevistat a l’Avui sobre ciència, universitat i web 2.0.\nClassificat com a Articles Enric I. Canela, Ciència, Comunicació, TIC | No hi ha comentaris »


Comiat a Maria Salvo - Ca la Dona, un espai de dones i per a dones\nEl nostre agraïment i reconeixement en el comiat a Maria Salvo que va morir el dilluns al 100 anys.\nMaria Salvo ha pogut traspassar el llegat d’una vida compromesa políticament i socialment a favor de la justícia social i ens ha permès poder sentir l’escalf i la força d’una genealogia de dones excepcionals que, amb clarividència i resolució, ens han precedit i que ens obliguen a ser fidels a la seva manera de ser i de viure a favor de les millors causes i evidentment a favor del feminisme.\nLes feministes sobretot vàrem poder gaudir del seu saber quan es va formar el grup de Dones del 36. Els records vius de la guerra, l’exili, les presons, la clandestinitat es convertiren en testimoni i ensenyament que les joves generacions han de tenir presents sempre i més ara quan les circumstàncies no ens són favorables.\nSense perdre la il·lusió i amb força seguirem el camí que dones com la Maria Salvo ens han marcat. Honorem la seva memòria.\n#SorollSoror per les Vaguistes Feministes Represaliades25 de novembre 2020, Dia internacional contra les violències masclistes