Casa Pinet: el crit de supervivència del santuari del País Valencià - El Temps\nA Tàrbena (Marina Baixa) hi ha un bar que traspassa les fronteres de la simple gastronomia. Allí conviu la lluita de classes i la consciència nacional. Casa Pinet ha estat batejat com al santuari del País Valencià. Un indret únic que pot desaparèixer davant l'amenaça de desnonament i la negativa del govern local del PP a trobar una solució. Aquest dissabte va haver-hi una manifestació a la població contra el seu tancament. Artistes, advocats i polítics han donat suport a Casa Pinet els darrers dies.\nA l'interior de la comarca de la Marina Baixa, hi ha una població de quasi 1.000 habitants anomenada Tàrbena. Tot i la joia paisatgística del voltant per estar rodejada de tres valls, a la població hi ha un santuari. Ara bé, no és cap església, ni ermita, ni monestir. Es tracta d'un petit bar anomenat Casa Pinet. I que ha recollit l'esperit de quan el municipi va celebrar les primeres diades del 25 d'abril del Partit Socialista d'Alliberament Nacional (PSAN) i del Partit Socialista Unificat del País Valencià.\nObrir la porta del recinte és ser partícip d'una comunió entre consciència nacional i social. Entre la reivindicació de la nació conjunta i la lluita de classes. A les seues parets, de fet, aquesta combinació és clara. Els retrats de Fidel Castro o Lenin s'alternen amb llibres de Joan Fuster o fotografies de Manuel Sanchis Guarner. El filòleg i historiador va definir Casa Pinet com «el santuari del País Valencià».\nAquest indret de parada obligada a La Marina està en perill. Tal com va contar aquest setmanari, s'ha citat el pròxim 20 de març a la família Pinet al judici sobre el seu desallotjament. Una història que comença quan el contracte de lloguer del local de propietat municipal finalitza l'any 2014. A partir d'ací, els propietaris del bar -Jeroni Moncho «Pinet» i la seua dona que quan van jubilar-se van deixar el negoci en mans del seu fill i la nora- van exigir al consistori de la localitat una solució. No debades, ells van proposar un arrendament de cinc anys amb opció a una ampliació o l'adequació dels afores de la població per tal d'instal·lar-se a un local que tenien allí. L'Ajuntament, governat per populars i socialistes, mai van seure a parlar.\nDesprés de diverses campanyes de firmes, i davant la proximitat de la citació judicial, Casa Pinet va fer una crida a concentrar-se el passat dissabte 4 de març a Tàrbena «per defendre l'espai que és un referent més enllà del nostre poble, a tot el territori valencià». Veïns, associacions i polítics van concentrar-se per exigir una solució que evite el tancament del museu-restaurant.\nAl ritme de la dolçaina i el tabal, i amb cançons protesta, Tàrbena va reivindicar que «no es tracta només d'un restaurant, sinó d'un patrimoni cultural i polític del nostre poble». «Tàrbena no pot permetre que desaparega aquest espai tan important. Un espai obert fa més de 30 anys i símbol de l'esquerra política espanyola i valenciana», afirma el text, que remata: «Per això no deixarem que tanque per una decisió política».\nPer tal de fer costat al mític restaurant i evitar que baixe la persiana per sempre, diputats al Congrés com ara Ricard Sixto (Esquerra Unida) i Joan Baldoví (Compromís); músics com ara Pep Gimeno 'El Botifarra' i Miquel Gironés (Obrint Pas); o l'advocada Cristina Almeida han penjat vídeos de suport. Un crit desesperat de supervivència d'un indret patrimoni de tot el País Valencià. Una joia turística amenaçada.


Productes des de 0,80€ :: Joc de llençols tèrmics MAGIC WARNER :: Sanchez Hipertextil ::\n¿Ha oblidat la seva contrasenya? Joc de llençols tèrmics MAGIC WARNER --- 36,00 € Mida: Ùnica Simpàtic disseny de llençols tèrmics amb els personatges dels Looney Tunes. Fabricades en 100% poliéster, molt càlides i agradables al tacte. Es compon de tres peces: Llençol de sota de 90x190cm, Taulell d'160x270cm i coixinera de 45x110.\nProducte no disponible en aquest moment Joc de llençols tèrmics MAGIC WARNER Simpàtic disseny de llençols tèrmics amb els personatges dels Looney Tunes. Fabricades en 100% poliéster, molt càlides i agradables al tacte. Es compon de tres peces: Llençol de sota de 90x190cm, Taulell d'160x270cm i coixinera de 45x110.


Més de 360 alumnes aragonesos participen en la primera edició del programa "Finanzas para jóvenes" - Notícies - IEF\nLa comunitat d’Aragó ha acollit des del passat mes de febrer i fins a dimecres 28 de març la primera edició de Finances per a Joves que ofereix tallers d’educació financera bàsica per a alumnes de 4t d’ESO.\nDurant aquest període de temps, segons ha destacat en un comunicat La Caixa, han participat un total de 12 centres educatius i més de 360 estudiants de les tres províncies aragoneses.\nEls centres que han participat en aquest programa han estat, l’IES Emilio Jimeno de Calataiud, el Col·legi Salesiano Laviaga-Castillo de la província de Saragossa; l’IES Martínez Vargas d’Osca o l’IES Gúdar-*Javalambre de Mora de Rubielos de Terol, entre uns altres.\nL’objectiu d’aquest programa està centrat a acostar l’educació financera als joves aragonesos, oferint coneixements, habilitats i eines que afavoreixin una presa de decisions informada i conscient al llarg de la vida.\nEls materials que han utilitzat els joves durant el programa han estat elaborats per l’Institut d’Estudis Financers fundació privada amb més de 25 anys d’experiència en el sector educatiu.\nA través de cinc sessions amb una durada d’una hora, els joves han treballat conceptes per elaborar un pressupost personal, què és un fons d’emergència, quins són els riscos del sobre endeutament així com entendre una nòmina.\nD’altra banda, han comentat que el projecte s’emmarca en les recomanacions d’organismes nacionals i internacionals com la CNMV i l’OCDE, amb la finalitat de dotar a la ciutadania de millors competències per poder gestionar i augmentar els seus estalvis i evitar situacions de sobre endeutament o exclusió financera.\nAquest programa, “Finances per a Joves” és una iniciativa promoguda per la Conselleria d’Educació del Govern d’Aragó, l’Institut d’Estudis Financers i l’Associació de Voluntaris de “la Caixa”.


>Un cap de setmana amb moltes activitats – en veu alta\nmaig 7, 2007 / Roger / 0 Comments\nAquest cap de setmana ha estat ple d’activitats. Divendres començavem la tarda amb la inauguració de Firesplugues; una inaguració que va estar marcada per les protestes que els 4 sindicats del cos de la policia local van manifestar amb xiulades i pancartes. Reclamen millores laborals, i entre elles, que els cotxes patrulla passin les ITV. Al ple de fa quinze dies també van mostrar les seves discrepàncies.\nDivendres al vespre acavàbem el dia donant suport a en Llorenç Rey i la seva candidatura a l’alcaldia de Sant Just Desvern. Els companys de Sant Just van fer un sopar amb en Duran Lleida (secretari general de CiU a l’hotel CityPark, vora de Torreblanca).\nDissabte vaig tenir els actes de commemoració del desè aniversari dels intercanvis de l’Institut La Mallola amb l’institut d’Ahrensburg. Es van realitzar al mateix institut, i hi va haver parlaments dels directors dels dos instituts i dels alcaldes dels dos municipis.\nDiumenge va ser el torn de fer una passejada matinal pel Firesplugues, on Esplugues TV em va fer una entrevista, i on després vam tenir un debat els sis candidats a l’alcaldia amb la Unió de Botiguers. Bé, en van faltar 2 que van enviar els seus segons de bord.\nPer la tarda, després d’una darrera visita i d’alguns intercanvis d’impressions amb botiguers de la Fira, vaig dirigir-me cap al Restaurant La Mallola, on el govern municipal havia organitzat un sopar institucional amb els membres del consistori d’Ahrensburg, els quatre portaveus de la oposició, i els directors dels dos instituts i alumnes de l’actual intercanvi.\nEn definitiva, un cap de setmana ple d’activitats de gestió municipal i preelectorals.\n>La dimissió del delegat del Govern a Madrid


La genuina creació de Joan Xandri. Carmen Soler Castellà | Taranmana\nLa genuina creació de Joan Xandri. 31/01/2022 Diari Bondia - Carmen Soler Castellà\nHom pot pensar que quan un visita l’estudi d’un artista hi haurà obres, pensaments o paraules de la intenció creativa que et sorprendran o t’inspiraran. Però no sempre és així, en moltes ocasions marxes amb una sensació de déjà vu, i no per què les obres, la tècnica i un llarg etcètera no siguin d’interès sinó són un déjà vu pel buit conceptual.\nFa dos dies vaig anar amb l’Aminda a l’estudi de Joan Xandri per veure les obres que l’artista presentarà el pròxim 27 de gener a la galeria Taranmana. Obres individuals que conformen un conjunt en format d’instal·lació sota el títol Pervivència.\nVaig entrar sense expectatives, com sempre ho faig, amb la ment oberta i amb ganes de veure art de la mà del seu artista. Va haver-hi un breu moment introductori sobre la seva participació a la 56 Biennal de Venècia, l’exposició a Casa de la Vall, les exposicions a la galeria Pilar Riberaygua...Al cap d’una estona ens va ensenyar i parlar de l’obra que presentarà a finals de mes. Per l’autenticitat creativa és una exposició innovadora i trenca amb qualsevol llenguatge plàstic.\nJoan Xandrí presentarà una instal·lació amb una sèrie d’obres diferents entre si i inspirades en múltiples visions d’un bosc: la perfecció del seu ordre lliure, la presència del foc, la regeneració del bosc després de les flames o l’obra inspirada a partir dels Haikús d’Arinsal d’Agustí Bartra. Obres que evoquen la intenció de l’artista amb el més íntim d’apreciació infinita a la natura.\nEl bosc en flames està representat per 40 peces rectangulars pintades damunt paper en color vermell i grana que estan penjades de ferros i unides entre elles amb corda, tot recordant els darchors tibetans (banderes de pregaria). El visitant pot interactuar amb l’obra tot passejant entre ella. No hi ha una formula única per endinsar-se a ella, cadascú la viu de forma diferent, com cadascú viu de manera diferent la seva interacció amb el bosc. Em va semblar màgic i una creació artística increïblement innovadora en l’expressió del llenguatge plàstic.\nLa regeneració del bosc després de les flames es presenta amb unes 15 obres damunt paper, algunes sostingudes al sostre, altres penjades a la paret. Són monocromes on el blanc i el negre dibuixen formes que deixen fluir la lliure interpretació i associació de l’espectador. Són austeres en les formes però plenes de significat. Sempre he pensat que les pintures monocromàtiques tenen una elegància inherent i que la seva austeritat invita a la reflexió pausada entre l’obra i l’artista, entre la simbologia i l’analogia.\nFinalment, es presenten unes obres inspirades en els Haikús d’Arinsal d’Agustí Baltra on Joan Xandrí segueix l’estètica de l’obra monocroma tot escrivint fragments dels poemes de Baltra. El resultat és una obra poètica d’exaltació a la natura d’Andorra. Subtileses que inviten a endisar-te en l’autenticitat i el valor de l’art.\nL’obra em sorprenia i m’atrapava per ser innovadora en estètica i format però em va enlluernar la intenció de l’artista en crear-la. Simplement em va semblar preciós com a partir de la natura del bosc que l’artista estima, observa, coneix, trepitja i inspira pensaments i sentiments crea unes obres d’art lliures en la seva execució per a la lliure interpretació de l’espectador, com lliure és la natura en la perfecció del seu ordre. Quina analogia més maca.\nFoto: Vista de la instal.lació\nLa genuina creació de Joan Xandri. 31/01/2022 Diari Bondia - Carmen Soler Castellà —


Jordi Bianciotto - Aquella música conquistadora | NacióDigital\n«Som un país on se sol fer mofa d’aquesta mena de cantants que en una altra època van tenir el do de saber arribar al gran públic»\nper Jordi Bianciotto, 2 d'agost de 2019 a les 22:30 |\nCal llegir el llibre de Xarli Diego, Gràcies per la música!, no només per delectar-nos amb velles batalletes de la seva labor com a radiofonista, sinó per adonar-nos de com han canviat algunes coses substancials en la nostra relació amb la música. Començant per aquell poder de la ràdio a l'hora de construir èxits universals, cançons que marcaven una època i que eren pertot. Així era abans que les ones es resignessin a posar un cop i un altre la mateixa vella cançó.\nXarli Diego parla, sempre amb un saludable bon humor, de l’època en què grans figures de la música venien a Barcelona no només per fer-hi concerts sinó per parlar del seu nou disc: a Miramar, a la primera TV3, a les ràdios, als diaris i a les revistes musicals. Pel llegendari estudi Toresky de Ràdio Barcelona (batejat en honor al primer locutor de la primera emisora de l'Estat, que va començar a emetre el 1924), on Diego feia el programa Caspe Street, hi van passar Roger Hodgson (Supertramp), Boney M, Gloria Gaynor, The B-52’s, The Buggles, Cyndi Lauper, Dexy’s Midnight Runners, Sheena Easton, The Manhattan Transfer, Barry Gibb… Ep, i una debilitat de l'autor, i d’aquest articulista, la belga, d’arrels portugueses, Lio. Entre moltes altres figures.\nLa crisi discogràfica del tombant de segle es va endur aquestes rondes promocionals a la capital de Catalunya. Ara es temps de phoners, entrevistes per telèfon, i si un artista creua els Pirineus en sol tenir prou amb Madrid, seu de les "majors" i de les grans cadenes televisives. Sempre ha resultat cridaner que Barcelona ostentés la capitalitat de la indústria musical en plena dictadura, i que fos en la democràcia quan la perdés.\nPerò el sentiment que desprèn el llibre no és tant de melangia o d’agror cap als temps passats, sinó, sobretot, de respecte per les figures de la música comercial, responsables de la banda sonora de milions de vides. Som un país on se sol fer mofa d'aquesta mena de cantants que en una altra època van tenir el do de saber arribar al gran públic. És malèfic tenir èxit? Es parla de Julio Iglesias com si fos un ruc quan és un astre internacional a qui, per exemple, d’aquí poc rebran al Royal Albert Hall.\nAixí que és refrescant i justa, la manera amb què Xarli Diego parla de Jeanette, britànica afincada tants anys a Barcelona, o com reconeix el talent del sempre ridiculitzat José Luis Perales, o com titlla sense manies Rocío Jurado de cantant grandiosa. Sense esnobisme ni condescendència, ni aparentant més profunditat de la necessària, tan sols retent un homenatge planer a uns artistes que un dia van cometre la falta intolerable de fer cançons que van agradar a moltíssima gent.


Notícies - La Jaël ja és olímpica!\nPublicat: el 5/jul/21\nQuan ara fa un mes escrivia sobre l'Olimpíada de Tòquio, vaig estar a punt d'esmentar-la com a exemple del procés d'una excepcional esportista. Suposo, restava immers en la nostàlgia d'aquella meravellosa època al cap de la secció d'atletisme del Muntanyenc i, també, perquè sempre he pensat que en aquell projecte també tenia lloc l'excel·lència. No cal abundar massa en reconèixer que aquests darrers temps han estat excepcionals, i l'esport no podia ser menys\nLa classificació per als Jocs Olímpics s'ha traduït en un procés complex, complicat i tediós.\nUn mètode d'avaluació per punts que analitza marques, resultats i guardons, deixant desconcertats no només als aficionats, sinó també als principals protagonistes de la "festa", és a dir, els entrenadors i les atletes.\nTenint en compte aquests precedents i la incertesa pròpia del nostre esport, arriba la notícia de què la Jaël ha passat el tall! Ara mateix, em fa molta mandra analitzar les causes, o explicar el barem de referència pel qual ha aconseguit ser olímpica.\nRecordo com si fos ahir quan l'estimat Osvaldo em va dir a cau d'orella: "Hi ha una noia a l'escola que trenca motllos.....".\nEfectivament, tenia tota la raó.\nTret de comptades excepcions, arribar a l'elit no és pas un camí abonat a l'èxit sense patir tota mena d'entrebancs.\nAquest concepte d'un semblant un pèl abstracte, a la realitat no ho és gens.\nElit vol dir: talent físic, capacitat de treball, esperit i instint guanyador, aptitud psicològica per afrontar tota classe d'impediments i, també, tenir un director d'orquestra capaç d'afinar "l'instrument" quan calgui.\nEvidentment, si seguim fil per randa aquest protocol, no hi ha cap mena de dubte que la Jaël el compleix amb escreix.\nUn talent que ha posat de manifest des de les categories inferiors, guanyant tots i cadascun dels campionats disputats.\nUna manera d'entendre l'escenari i el ritual de la competició com el repte d'afrontar la distància amb l'únic objectiu d'arribar sempre abans que l'altra.\nUna preparació psicològica fonamentada en el seu cau familiar que li ha servit per afrontar els impediments sense defallir, com queda pales en la recuperació de la recent operació de maluc.\nFinalment, el director d'orquestra, Ricardo Diéguez o "El Panter", tant és.\nÉs cert que quan assoleixes una fita com aquesta, tothom intenta agrair al seu entorn immediat la raó dels seus èxits.\nRealment penso que una cosa és la bona educació i l'altre reconèixer que hi ha persones i accions molt més rellevants que d'altres.\nDisposar d'un Mag que a temperi l'ansietat de l'atleta, planifiqui periòdicament els entrenaments, i fiscalitzi pacientment les incerteses que es desenvolupen al llarg de les distintes temporades, per a mi és la clau de volta que tanca i aguanta l'arc.\nHo teníem quasi tot i només ens faltava aquell punt d'atzar, sort, o com li vulgueu dir....... Ben aviat la tindrem a les Olimpíades de Tòquio, per tant: projecte assolit.\nNomés resta gaudir de la festa i felicitar de debò a totes i tots aquells que ho han fet possible.\nMANEL GONZÁLEZ és arquitecte i exatleta olímpic


Riudellots adjudica el servei municipal d'aigua per 5,3 milions d'euros - Diari de Girona\nRiudellots adjudica el servei municipal d'aigua per 5,3 milions d'euros\nL'empresa per als pròxims 15 anys és Proveïments d'Aigua, S.A, qui gestionava el servei amb un contracte antic des de fa quaranta anys\nclara julià 26.12.2019 | 23:25\nImatge d'arxiu d'una sessió plenària a Riudellots. ddg\nImatge d'arxiu d'una sessió plenària a Riudellots.\nL'Ajuntament de Riudellots ha formalitzat l'adjudicació del servei d'aigua potable a l'empresa Proveïments d'Aigua, S. A., la mateixa empresa que ha gestionat els serveis els darrers 40 anys. La licitació es va formalitzar en la darrera sessió plenària del 16 de desembre tot i les queixes de l'oposició –formada per Esquerra Republicana de Catalunya (ERC)– que considera que «aquest contracte hipoteca el servei» i «impedeix les opcions de municipalitzar-lo».\nLes protestes dels republicans es refereixen a la durada de la licitació, de 15 anys, un fet que ja havia generat picabaralla entre els edils d'ERC i l'equip de govern –format amb majoria absoluta per Junts per Catalunya (JxCat)– quan es van aprovar les condicions de la licitació en una sessió ordinària el passat mes de setembre. Un cop adjudicat el contracte públic, l'empresa, coneguda popularment com a Prodaisa, s'emborsarà 5.342.186 euros després d'obtenir una millor puntuació i presentar l'oferta econòmica més baixa de les tres empreses que es van presentar; la mateixa Prodaisa, Abastaments Aigua del Tordera S. L. i Companyia General d'Aigües de Catalunya.\nSegons estableix el contracte, l'empresa haurà d'invertir 816.000 euros, durant els 15 anys de durada del contracte i cada tres anys també haurà d'haver fet despeses per un import mínim de 163.200 euros. Cada any, el concessionari haurà de presentar una memòria de la gestió de les instal·lacions, en què detalli el resultat de la gestió anual.\nEl regidor Xavier López, de JxCat, va argumentar durant la sessió plenària que aquest contracte era una «prioritat»: «Pensem que adjudicar el servei en una xarxa d'abastament que té dèficit, ja que és una obligació més que un debat obert». El regidor neoconvergent va afegir que tot i que «l'aigua és pública, la xarxa és nostra però pensem que amb la gestió indirecta hem de permetre traslladar el risc a l'empresa per aconseguir un control sostingut tarifari» i va insistir que «nosaltres tindrem el control tarifari de l'aigua».\nLópez va subratllar que aquest contracte permet que la inversió en la millora de la infraestructura recaigui en l'empresa i no en l'Ajuntament. Per contra, el portaveu del grup republicà, Lluís Barnés, va mostrar el desacord de la seva formació: «Segurament el debat de la gestió de l'aigua és necessari però haurem d'esperar 15 anys per poder-lo dur a terme». El portaveu de l'oposició va afegir que «estem en contra del procediment perquè entenem que el risc operacional no hi és per part de l'empresa adjudicatària».\nBarnés va subratllar que «en un contracte a 15 anys entenem que la inversió inicial ha de ser molt més elevada perquè sinó el dèficit serà molt més elevat, i com que la inversió es fa any a any no té cap sentit que la gestió de l'aigua sigui així».


Publicat 17/6/2019 17:00:11CET\nLa pilot espanyola Ana Carrasco ha explicat que el motociclisme ha "avançat moltíssim" en la igualtat entre homes i dones en els darrers anys, i ha recordat que quan ella va començar la seva carrera esportiva "ningú no pensava que una dona pogués guanyar un Mundial contra homes", una fita que va aconseguir l'any passat en Superbikes, alhora que ha reconegut que "és clar" que la seva meta és arribar al Mundial de MotoGP en un termini de "quatre o cinc anys".\n"Mai no se sap si tornaré, però ara mateix el meu cap està centrat plenament en les Superbikes. És clar que la meta és MotoGP. Ara mateix sóc jove, tinc 22 anys i no penso molt en el futur, però d'aquí a quatre o cinc anys m'agradaria córrer a la màxima categoria, ja sigui a MotoGP o Superbikes. Però pensar en el futur no ajuda a guanyar carreres", ha valorat Carrasco.\nEn qualsevol cas, ha ressaltat que encara li "queda molt per aprendre". "A MotoGP només hi ha 18 pilots de tot el món, però estic treballant en aquesta línia amb els peus a terra perquè quan un ho guanya tot vol córrer molt. De vegades és millor esperar una mica més de temps i fer el salt quan arribi el moment perquè voler avançar molt ràpid et fa retrocedir", ha valorat.\nRespecte a la seva situació en el Mundial de Superbikes, la murciana ha explicat que ara "se la mira però no per ser dona", sinó perquè "tothom es fixa en el campió". "Em toca portar el número u i molta gent vol guanyar-me, és lògic i normal", ha dit, segura que, després d'un irregular inici de temporada, tornarà a arribar amb opcions al final si manté "la il·lusió i el treball".\n"Competir contra homes fa que hagi de treballar més perquè el meu físic sigui igual, però al final la meva preparació és semblant a la de la resta de pilots. El pilot no pot guanyar si la resta de l'equip no funciona, el més important sempre és trobar l'entorn adequat per remar tots en la mateixa direcció", ha explicat.


Joc la cursa del mico\nla cursa del mico\nJuga contra el rellotge en banana on Dash temps en la cursa a la línia de meta. Descobrir els accessos directes i les noves habilitats per millorar el seu rendiment. Seguiu el rastre de plàtans per guanyar contra el rellotge, i el mestre de saltar la paret. Instruccions: utilitzeu les tecles de cursor per moure. El mico pot moure en l'aire (però és més difícil). Com fer el camí a la bala de canó, recollint el major nombre de plàtans que puguis en el camí.\nAquest joc a tingut 14815 partides en línia. Classificació 1176 de els millors jocs gratis.\nClassificació basada en 1298 opinions dels usuaris\nJugat 14815 vegades\nMono, el plàtan, la raça, la plataforma,\nSobre el que és aques joc? Aquest és un joc gratis anomenat la cursa del mico per al navegador sense dever descarregar ni instal lar res, és completament fiable. En aquesta pàgina web pots jugar de forma gratuîta al joc flash la cursa del mico sobre Animals. I recorda que això és un joc gratis anomenat la cursa del mico i és relacionado amb Animals. El nostre nou joc la cursa del mico és un dels millors jocs de Animals es pot trobar i ho pots compartir amb els teus amis i contactes a les xarxes socials. Aquest és un joc en línia i videojoc anomenat la cursa del mico que et convidem a jugar, gaudir i aprendre al respecte, aixì com compartir en els comentaris i amb els seus amics en les xarxes socials.


NOTICIARIO FALLERO: febrero 2016\nValencians, ja estem en Falles!\nEl passat diumenge 28 de febrer Valencia va viure un gran dia que es va iniciar amb la tradicional despertà pel centre del ‘cap i casal’. El Trofeu de Pilota Valenciana va ser per a la Falla Mercat de Castella després d’una interesant final de pilota valenciana al Trinquet de Pelayo. Posteriorment, les bandes de música varen fer disfrutar als pressents de les seues melodies i on totes a l’uníson varen interpretar ‘El Fallero’ a la Plaça de l’Ajuntament.\nAquesta plaça, la de l’Ajuntament, va acollir la magnifica mascletà de la Pirotècnia Valenciana. Per a acabar el dia tan intens a la ciutat del Túria, les Torres de Serrans es varen engalanar per a que Sofia i Alicia pregonaren juntes les paraules que tots esperàvem: “Ja estem en Falles!”.\nDes d’ací volem desitjar-vos unes bones festes falleres de 2016.\nS’inicien les Falles a Rubén Vela\nLa Falla Rubén Vela - Avd. Dr. Waksman realisarà de la mà de Jonatan Renovell a partir de les 23:30 hores el pròxim dissabte 27 de febrer en entrada lliure.\nL'explicació de la justicia a la Falla Santa Maria Micaela\nLa Falla Sta. María Micaela – Martí L'Humà celebrarà el pròxim dijous 25 de febrer a les 20:30 hores la presentació de les seues Llibrets per a estes Falles de 2016 en el seu casal situat en el Carrer Sant Maria Micaela, numere 11.\nEnguany els Llibrets, que en els lemes “Justícia”, en el cas del monument major, i “Emocions” en el cas de la Falla Infantil, conten en “L’explicació i relació de la Falla” d’Sito Sanchis i Manuel Andrés Zarapico, respectivament. Les portades originals són obra de Guillermo Rojas García (la major) i Alejandro Martínez Osset (faller de la comissió).\nEn el llibret, i baixe el títul de “Justícia per a una festa” en el convenciment de que les Falles tenen que ser reconegudes com a Patrimoni Immaterial de la Humanitat, formant a la seua volta una part molt important del nostre patrimoni com a valencians, colaboren en artículs dedicats a una part de la nostra festa:\nJoan Antoni Alapont Pérez: “La gràcia en les Falles”\nJ. Enrique Belenguer Redondo: “L’us de la pólvora”\nDaniel Claver Herrera: “La pólvora és la pólvora”\nJosep Maria Chiquillo Barber: “Valéncia ciutat de la seda 2016”\nJuanjo García López: “Conta’m”\nÒscar Rueda Pitarque: “Falles i Llengua Valenciana”\nCarme Sancho de Rosa: “La Justícia”\nCristina Ureña Albero: “Emocions”\nAntoni Marco Albert: “Les Falles patrimoni”\nJosep Ynat Marqués: “L’orige de les Falles”\nFelip de los Ángeles Rovira: “Papi, ¿hui anem a la falla?”\nJosep Vicent Marco Albert: “Premi Tabalet 2015”\nEmoció i sentiment faller a la Sala Canal\nEl passat divendres ha tingut lloc l'Exaltació de les Falleres Majors de l’Agrupació fallera de l’Olivereta a la Sala Canal.\nL’emoció i l’alegria van ser les protagonistes de l'Acte d'exaltació de les Falleres Majors i les Falleres Majors Infantils de l'Agrupació Olivereta. El saló de la Sala Canal es va omplir per complet. Veïns i fallers es van reunir per a conèixer de primera mà, als protagonistes de la nostra festa d'Interès Turístic Internacional i en camí de ser també Patrimoni cultural immaterial de la humanitat.\nEl President de l'Agrupació, Celso Javier Eslava del Río, va anar rebent als quadres d'honor de les comissions i va imposar l'insígnia de la mateixa als nouvinguts de cada falla. El moment més emotiu va arribar amb el parlament de Donís Salvador, mantenedor de l'exaltació d'enguany, el qual va tindre paraules per a cadascuna de les Falleres Majors, recordant els seus trets més característics, fent somriure tant a les falleres com al públic assistent.\nLa cerimònia va anar intercalant diversos quadres musicals que -com a novetat- van ser duts a terme pel Grup de Playbacks de l'Agrupació Olivereta, format per fallers i falleres de diverses comissions.\nFinalment, i amb les falleres majors disposades a l'escenari, es va agraïr tant a Donís Salvador com a la veu en off, Rafa Martí Monforte la seua dessiteressada col·laboració i es va donar punt i final a este acte, prolegòmen de les falles 2016.\nEl Levante EMV acollix el llibre de Joan d’Aguiló\nEl pròxim dijous 25 de febrer la Falla Joan d’Aguiló – Gaspar Aguilar presentarà el seu llibre faller de 2016 a les 20:00 hores en el Saló d’Actes del Club Mercantil del diari Levante – EMV.\nLa Falla Plaça de la Constitució ha optat al premi Solidaritat Fallera\nLa Falla Plaça de la Constitució de Carcaixent per segon any consecutiu ha sigut nominada als Premis ONCE a la Solidaritat Fallera i en la que un any mes les falles mostren la seua faceta mes solidaria. En total 18 comissions s’han presentat a la gala de la solidaritat fallera de l’ONCE en la que hui, dijous 18 de febrer la Delegació Territorial de l’ONCE a fet públic les comissions que han sigut le mes solidaries. Les següents comissions falleres son les que s’han presentat en la VIII edició amb els seus projectes mes solidaris:\nFalla Verge de l'Olivar (Alaquàs)\nFalla Montortal - Torrefiel (Valencia)\nFalla Santa Mª Micaela - Martín el Humano (Valencia)\nFalla Valencia - Teodoro Llorente (Xirivella)\nFalla Colmenar - Reis Catòlics i Murta (Alzira)\nFalla Virgen de la Cabeza - J. Mª Mortes Lerma (Valencia)\nFalla Náquera - Lauri Volpi (Burjassot)\nFalla Plaça de la Constitución (Carcaixent)\nFalla Albuixarres - Camí Fondo (Alzira)\nFalla Duc de Gaeta - Pobla de Farnals (Valencia)\nFalla Bailén - Xàtiva (Valencia)\nMentres que els diferents premis han recaigut en les següents comissions:\nPremi al millor projecte a la col·laboració internacional:\nFalla Verge d'Olivar (Alaquás)\nPremi al millor projecte d'ajuda a malalties rares:\nFalla Nàquera - Laura Volpi (Burjassot)\nPremi a Donacions a Obres Socials:\nFalla València - Teodoro Llorente (Xirivella)\nPremi al millor projecte contra les barreres socials:\nFalla Montortal – Torrefiel (València)\nPremi al millor projecte falles de primera participació:\nFalla Colmenar - Reyes Catòlics (Alzira)\nPremi Especial ONCE al projecte més complet i innovador:\nFalla Santa María Micaela - Martí Humà (València)\nJessica s’emociona amb la seua exaltació\nLa Falla Carrera Malilla – Illa Cabrera va realisar el passat dissabte l'exaltació de la seua Fallera Major, Jessica Abel San Martín. Un acte ple d'emocions i carinyo on els seus màxims representants, el president Manuel Jordan com la seua Fallera Major i President Infantil Aitana i Rafa com la comissió li varen omplir d'alegries en una nit que no podrà oblidar.\nL'Olivereta dona per finalitzada la seua Exposició\nDesprés de diversos dies, ahir per la vesprada es van tancar els actes al voltant de l'exposició d'esbossos de l'Agrupació Olivereta. Ha sigut un repte per a l’agrupació l'organització i execució d'aquesta exposició i cal agrair els artistes fallers que treballen braç a braç amb les comissions i que com es va poder escoltar el dijous passat a la mesa redona que es va preparar, són una part fonamental del nostre patrimoni cultural i festiu.\nEl President de l’Agrupació, va agrair també tant la col·laboració dels grups de Danses Santa Bàrbara i al del Barri de la Llum. També al Centre Comercial Gran Túria i a les comissions de l’Agrupació Olivereta. També va tindre unes paraules per a María Donderis, Fallera Major Infantil de València 2015, per la cessió del seu vestit que va estrenar a l’Exposició del Ninot 2015 i que tan bé està lluint en l’exposició.\nLa zona expositiva romandrà oberta durant uns dies més perquè el públic del Centre Comercial puga admirar els monuments de l'Agrupació i ara les comissions falleres ja estan a la recta final cap a la setmana gran. La pròxima cita serà el pròxim dia 19 de febrer en la Sala Canal amb l'acte d'Exaltació de les Falleres Majors de l’Agrupació.\nDesafinats amb Aurora i Paloma\nLa comissió de la Falla Santa Maria Micaela - Martí L'Humà va a celebrar el pròxim dumenge 14 de febrer a partir de les 11:00 hores, en el Saló d'Actes de "Caxton College" en la localitat de Puçol, l'acte de Presentació de les seues Falleres Majors 2016, la chiqueta Aurora Marí Siurana i la senyoreta Paloma Roig Serra.\nEl teló s'alça per a les falles de l'Agrupació Olivereta\nLes 18 comissions donen a conèixer els seus esbossos en un acte que per primera vegada se celebra en el Centre Comercial Gran Túria.\nLes comissions falleres d'Agrupació Olivereta han donat a conèixer un secret que han guardat des de fa mesos. En l'acte de presentació conjunt d'esbossos i maquetes, els fallers, veïns i visitants del Centre Comercial Gran Túria, han descobert els projectes dels monuments que en poc més d'un mes ocuparan els carrers de la demarcació.\nEl work space del centre comercial, ha acollit en la vesprada del 10 de febrer l'acte de presentació dels monuments fallers que les falles agrupades presenten en les diferents seccions de Junta Central Fallera. L'acte que ha comptat amb la presència de la Fallera Major de València 2016 Alicia Moreno Morales i la Fallera Major Infantil 2016 Sofía Soler Casas. El president de l'agrupació Celso Javier Eslava, els hi va donar a conèixer en primera persona els detalls dels monuments oficials de cadascuna de les falles. Durant la presentació, el president va mostrar la seua il·lusió per aquesta presentació i va assenyalar que esperava que el treball de les comissions falleres fóra del grat dels valencians i visitants.\nLa mostra romandrà oberta fins al dia 14 de febrer; prèviament en la vesprada el dissabte 13 a les 19:00 hores, hi haurà un espectacle de balls tradicionals valencians als quals es preveu l'assistència de totes les comissions de l'agrupació.\nA continuació vos deixem amb els esbossos de les 18 comissions agrupades:\nDeborah i Carolina emocionen a Les Arts\nEl cap de setmana passada, va tindre lloc la solemne Exaltació de les Falleres Majors de 2016 de la Falla dels Arts, Passeig de la Alameda – Avinguda de França, la senyoreta Deborah García Monfort i la chiqueta Carolina Monforte Ramón, en l'Ateneu Mercantil de Valéncia.\nEl dissabte 6 de febrer a les 20:30 hores aplegava Deborah acompanyada pel president Manuel Cabrera Faus i pel seu mantenedora, la seua germana Inés Monfort García.\nDeborah va ser rebuda en honors per tota la seua comissió. A continuació es va procedir a l'acte protocolari, un acte entranyable, en el que va estar arropada per la comissió, familiars i amics que varen participar en l'ofrena floral i com no, emocionada per les paraules que li va dirigir la seua mantenedora en les que va enaltir les seues virtuts humanes i personals.\nL'acte es va tancar en la presència la fallera Major de Valéncia, Alicia Moreno Morales i per la seua Cort d'Honor, acompanyant a la comissió en el sopar que es va oferir a continuació.\nEn la vesprada del dumenge 7 de febrer aplegava Carolina acompanyada pel President Infantil Álvaro Ramón Espinosa dels Monteros i pel seu mantenedor D. Antonio Ramón Canet.\nEn l'entrada esperant-la en gran ilusió estava tota la seua comissió infantil. Seguidament es va procedir a l'acte protocol·lari. Carolina, radiant de felicitat, va estar acompanyada en tot moment per la seua comissió, familiars i amics, que varen estar molt participatius tant en el moment de l'exaltació com en l'ofrena floral. El seu tio i mantenedor li va dirigir unes emotives paraules en les que va resaltar la importància de la família i lo molt que la volien. Per a finalisar l'acte, es va contar en la presència de la Fallera Major Infantil de Valéncia, Sofia Soler Casas i per la seua Cort d'Honor.\nEn abdós casos, les Falleres Majors de 2016 varen contar en l'assistència de Falleres Majors d'eixercicis anteriors aixina com d'unes atres Falles invitades i de les Clavarieses Major e Infantil de l'Altar de Sant Vicente del Sant Ángel Custodie.\nCarnestoltes moltes voltes a la Falla Azcárraga\nEl pròxim dissabte 6 de febrer a partir de les 21:00 hores la Falla Azcárraga – G.V. Fernando El Catòlic celebraran la festa de Carnestoltes on hi haurà sopar, disfrassos i molta festa i que se celebrara en el seu casal situat en el Carrer Azcárraga número 33 de Valéncia.\nLa Falla de les Arts exaltara a les seues Falleres Majors en l'Ateneu Mercantil\nEl pròxim dissabte 6 de febrer a les 20:30 hores en l'Ateneu Mercantil de Valéncia, serà exaltada solemnement la srta. Deborah García Monfort, com a Fallera Major de la Falla Albereda – Avd. de França i mes coneguda com la Falla dels Arts, per a l'eixercici 2016.\nI el dumenge 7 de febrer a les 17:30 hores en el mateix lloc de l'Ateneu Mercantil de Valéncia, serà exaltada solemnement la chiqueta Carolina Monforte Ramón, com a Fallera Major Infantil de la Falla dels Arts, per a l'eixercici 2016. Manuel Cabrera Faus com a president de la comissió serà l'encarregat de proclamar i impondre les bandes i les “Joies” a les Fallera Majors.\nL'explicació de la justicia a la Falla Santa Maria...\nLa Falla Plaça de la Constitució ha optat al premi...\nEl teló s'alça per a les falles de l'Agrupació Oli...\nLa Falla de les Arts exaltara a les seues Falleres...


Components de la sortida: Lluís Bardají (i el Xato), Toni Bach, Xevi Muñoz, Miquel Colomer, Kim Agustí, Pilar Font, Miquel Vila, Josep Darnaculleta, Maria Mosquera, Pere Serra, Ton Prat, Enric Serra , Joan Bastian, Kiko Berga, Francesc Espuña\nCada l’any la Colla del Dissabte neteja i estassa el Coll de sant Valentí per tal que s’hi pugui fer amb comoditat la xocolatada de l’aplec. Els primers anys la feina era considerable, però ara tot plegat suposa més una tasca de manteniment que res més.\nCom que sobra mà d’obra, alguns ho aprofitem per fer l’excursió a peu des del lloc de trobada ( Consum ) fins a sant Miquel del Mont.\nComencem a caminar que encara és fosc. Primer de tot ascendim al Montsacopa, blanc de gelada. A mitja pujada se’ns atura un cotxe de la policia municipal, amb dues guàrdies al seu interior, que ens saluden divertides de veure’ns caminar tan aviat i tan arrodits, amb el termòmetre sota zero. Nosaltres també quedem una mica sorpresos que voltin per aquest veral totalment desert en una hora tan intempestiva. Tanmateix, veure la sortida del sol des de dalt el volcà val la pena i elles potser ho saben. Si és així, no n’hem pas de fer res!\nQuan passem per l’Hostal del Sol ja és ben clar. Ara un gos, ara un altre, tots van complint amb la seva tàcita obligació de bordar amb totes les ganes i de despertar el veïnat. Més d’un, des de l’escalfor del llit, els deu maleir els ossos. La ciutat comença a desvetllar-se, embolcallada en una boirina grisa i humida.\nA les nou tocades arribem a dalt de sant Miquel del Mont. Fa un dia cloc-i-piu. Amb tot, les mates florides de violes i el refilar de les mallerengues insinuen el proper despertar primaveral de la natura. La vista sobre la Vall d’en Bas i la cassola d’Olot, a migjorn, i sobre la Vall de Bianya i els Pirineus completament nevats, al nord, és preciosa i convida a badar una bona estona. Els companys que han estat estassant, però, ens esperen al coll de sant Valentí per esmorzar i, si no volem ser escridassats, no ens podem pas torbar més.\nEn una hora ja estem tots junts al voltant d’una taula ben parada. Quina sort tenim d’arribar i trobar el prat net i polit i el menjar preparat. Els n’estem molt agraïts!\nAvui, com que no es necessiten cotxes per tornar a casa, la baixada cap a Olot és una mica el campi qui pugui. Marxem escalonats i per camins diferents. Amb en Francesc ens fa gràcia seguir-ne un que han obert de fa poc i que baixa directe a l’Hostal del Sol. És net i de bon seguir, tot i que en mols trams sembla més un arrossegador de socs que altra cosa. No és recomanable per a qui tingui problemes de genolls.\nI, acabada l’excursió d’avui, cal ja pensar en demà. Demà és el dia 12 de febrer de l’any 2017. A molts de la meva edat aquesta data ens evoca una cançó del grup musical dels anys 70 anomenat Els Esquirols. Sense voler, em visiten discretament records esfilagarsats de la joventut, records que són com fulles de tardor, càlides, seques, fràgils... Em vénen al cap títols (“Tot baixant del Collsacabra”, “Fent camí”, “Torna, torna, Serrallonga”, “12 de febrer de 2017”...), fragments de lletres (“fent camí per la vida et tocarà menjar la pols, ficar-te al mig del fang com han fet molts...” i tonades. A casa teníem totes les cassets. Quin tip de cantar aquestes melodies a la vora de les llars de foc dels refugis de la Garrotxa i dels Pirineus... A Manresa ,demà, tots aquests records tornaran a prendre forma: quatre grups musicals cantaran cançons d’ Els Esquirols en un doble concert. Però potser ja heu fet tard: totes les entrades estan exhaurides!\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta SANT MIQUEL DEL MONT https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/sant-miquel-del-mont-16398087 Salutacions, Wikiloc | Rutes del Món


Infomallorca.net | Museus i monuments : Can Balaguer\n00 - 34 - 971 22 59 00 ext. 1729\nCasa senyorial també coneguda com Cal Marquès del Reguer, que la va reformar al segle XVIII. Posteriorment fou part del llegat del músic Josep Balaguer a l'Ajuntament de Palma. Actualment és un centre d'exposicions temporals.\nDel 24 de setembre al 23 de gener podeu gaudir de l'exposició "Viatge i paisatge. De Llatinoamèrica a Mallorca".\nAbans del naixement del turisme, Mallorca ja es trobava en la ruta dels viatgers vuitcentistes i de les primeres dècades del segle XX. Molts varen ser els escriptors i artistes que passaren per l’illa i deixaren les seves visions en forma de llibres de viatges i obres pictòriques. Un vertader patrimoni que a dia d’avui ens permeten conèixer des dels costums fins els paisatges illencs. Uns paisatges que continuen essent la vertadera carta de presentació de la nostra illa.\nEn aquesta exposició ens acostam a la mirada dels pintors llatinoamericans que arribaren cercant noves fonts d’inspiració per dur a posteriori als seus països. Vinculats als corrents de l’època com el simbolisme, el post-impressionisme i el modernisme varen ser capaços de captar diversos indrets de la serra de Tramuntana dels que destaquen Deià, Biniariax, Santanyí i especialment Pollença i el Port de Pollença. El paisatge és el gran protagonista. Mallorca és vista com un jardí, un inventari arbori que va des de les oliveres fins els ametllers florits fins el pi de Formentor lloat per Costa i Llobera. Però també és un paisatge per a gaudir ja que la mar i una orografia variada varen fer de Mallorca un vertader paradís o un Edèn perdut on els artistes es recrearen amb el seus amics.\nPerò, aquests visitants il.lustres, de vegades convertiren Mallorca en casa seva, com es el cas de Roberto Ramuagé i la Fortalesa d’Albercutx. Adán Diehl és un cas a part, va construir casa seva a l’horta de Pollença però també va construir l’hotel Formentor, un centre d’internacionalització de la cultura i del bon gust amb un model diferenciat al de la resta de l’illa. La internacionalització va anar més enllà, perquè el 1928 es realitzà a Argentina una exposició de Pintura de Mallorca per donar a conèixer l’art que s’estava fent, una manera de difondre l’art però també la illa de Mallorca. Un acte valent i adelantat al seu temps i que avui donaríem el nom de turisme cultural.\nCan Balaguer - Palma\nSala d’exposicions temporals i planta noble\nDel 14 de setembre al 23 de gener


Sessió de treball del clúster educació abril ’14, Andorra Business\nEl proper dia 8 d’abril els participants del clúster d’educació celebraran una nova trobada, amb l’objectiu de compartir l’estat de diferents projectes.\nLloc Planta baixa Edifici Prat del Rull\nData 8 d’abril de 2014\nHora 9h15 – 12h15\nConfirmació Es prega confirmar l’assistència per correu electrònic o per telèfon al +376 812020 (Carme). També podeu confirmar la vostra participació al event, utilitzant l’eina Online de la pàgina web d’actua\nTrobareu a continuació les presentacions i ponències que hi ha previstes per aquesta primera sessió:\n9h15 – 9h30 Benvinguda i recepció de tots els participants\n9h30 – 9h45 Breu resum de les iniciatives realitzades des del clúster d’educació\n9h45 – 10h15 Presentació dels Sistemes d’Informació d’Eduació. La presentació la realitzarà el Director de Formació Professional i Serveis Escolars, Joaquim Torredà.\n10h15 – 11h45 Presentació de la Fundació Pere Tarrés a càrrec del Director de Programes Educatius de la Fundació, Raimon Martinez, i del Director Pedagògic i de creixement d’àmbit d’escoles, Marià Perez.\n11h45 – 12h15 Cafè networking


The Ladies of Vallbona: de setembre 2018\nJa a mig setembre, amb un temps que recorda més el ple estiu que l'entrada de la tardor, em vingut a Llorenç de Rocafort com cada any, per tal de fer melmelada de mores, cosa que va introduït la Tere fa una pila d'anys i continuem fent-la, amb una diferència que quan els pares eren vius, ells, dies abans ens en collien, amb una paciència infinita al fondo dels Perdigons, ara quan, arribem com diuen en català " lo més calent a l'aigüera ". També una curiositat l'any passat no en vam fer, o sigui que no sempre podem fer-ho tot, quelcom s'ha de quedar pel camí. En aquesta tasca sempre ens ajuda en Josep Subirà, amb la companyia de la Dolors i la Eli, que amb el seu gran acolliment ens sentim com a casa i tot es ple tendresa i bondat.\nActualment, les hem d'anar a collir de la primera a la última, però degut als cultius i a les intenses ensofatades per combatre les males herbes, també reben els esbarzers del voltant i desapareixen les mores.\nEl pare, ens va ensenyar a no desesperar i buscar altres esbarzers més llunyans o de trossos abandonats com el del meu veí de Les Pintades(antic terme de la Quadra de Mas Déu), que porta 40 anys abandonat, camí dels Omells de Na Gaia, que per cert a l' Urgell tot i les grans sequeres n´hi han molt pocs que no es cultivin, però amb pocs ens conformem; els esbarzers creixen descaradament, la sequera no els afecta. Quan érem petits, al temps de les mores, agafàvem un tija d'alguna herba llarga i vinga a enfilar mores, feia goig, quan arribaves al poble tothom s'enamorava del fruit.\nFa un mes i mig, vaig arribar de passar el mes de juliol a l'Alta Extremadura al poble de la meva dona i allí practicament la majoria des trossos estan abandonats (olivers/oliveres), tot i la gran quantitat d'aigua de que disposen, vostès no s'ho poden imaginar. No es questio d'aigua i jo sempre l'he enyorat per Llorens. Vostès diran, dons de que es qüestió ? ho deixo sense resposta....\nTambé és un temps molt bonic per passejar-te pels trossos per veure com estan els ametllers, les ametlles es un fruït molt preuat,recordo que els pares s'hi esforçaven molt, no en quedaven cap al terra, i un cop netes, assecades al sol i classificades per classes, les guardaven, no tenien pressa per vendre-les, era com tenir un taló signat i garantitzat, vaja com un xec al portador. Els cascalls son les ametlles que no arriben a madurar, sigui pel motiu que sigui, tenen el gra molt migrat i la clofolla no es separa, els pares els guardaven per a fer ametlles garapinyades; a casa encara en queda un sac que va deixar el nostre pare.\nLa primavera passada els vaig esporgar tots (mai ho havia fet, ja ho feien els pares), d'abans de la mort del pare, o sigui feia uns 5 anys que no s'havien esporgat i ja tocava.La poca aigua que hi ha en el subsol no pot alimentar ametllers tant grans i aquests es moren; cal reduir les rames mitjançant una bona esporgada. Inocentment pensava que al setembre hi hauria una gran collita !, fins que els pagesos veterans i experts i savis de Llorenç em van dir que no, que l'any vinent sí que es notaria, confio en ells. Tot s'ha de dir, abans , fent les coses com la vella pagesia, fer tota la collita d'ametlles era una història com la collita d'olives, com el segar, com la verema, tot costava en el món de pagès, mai tenien un moment, recordo que quan la mare (acs) li demanava quelcom al pare, el pare sempre contestava - ho farem quan plogui !, o sigui aprofitaven un dia de destorb, sempre hi havia feina,\ncosir o apedaçar borrasses (tela grossera de cànem), sargir els sacs amb l'agulla saquera, apedaçar les sàrries, o arreglar l'albarda o arreglar unes aubarques/abarques, treure les rodes del carro per posar-les llard (un greix especial), perquè rodessin be, vigilar els frens del carro, en fi era un mai acabar....\nPaisatge típicament Urgellenc, Olivers grans i petits a primer terme, poden veure una mica de boscos només al cim de les muntanyes, o sigui que a l'Urgell tenim pocs boscos.\nEstem molt aprop de l'hivern i cal fer llenya, a les cases dels pobles no sol haver-hi calefacció central i totes les cases funcionen amb estufes o llars de foc. El pare portava llenya tot l'any,i la deixava a l'era, sobretot quan esporgava els ametllers i els olivers, ambdues cremen molt be.\nEnguany junt amb el meu cosí Josep Pons, que porta un dels cognoms més antics del poble, hem anat al tros del Perdigó, passant per Vallbona de les monges, deixem a la dreta la pallissa de la Cristina Sais, la Cooperativa la l'Olivera i la font dels Serradells amb el bonic racó titulat Els Sentits Vallbona de les Monges de Minerva Sellés, tot un èxit, ho podran comprovar vostès mateixos si entren a l'enllaç que els acabo de facilitar.\nPassem pel terme de Vallbona perquè tenen molt bons camins, fins i tot molts bocins asfaltats i a poc a poc passen pel pla el Tudons , el fondo de Sant Miquel i sense adonar-nos-en ja estem al Pla del Perdigó on farem llenya, per quan vingui el fred. El Josep es un home molt hàbil e il.lusionat per fer hort amb el gota-gota,llaurar-lo, cuidar-lo, gaudir dels seus arbres fruiters, de donar un vol per l'era, que d' ençà un temps fins i tot hi te un dipòsit per recollir aigua de pluja i mira poguer tirar alguna galleda d'aigua als ametllers i a algun que altre arbre fruiter,sempre es un plaer i un relax . L'era es un lloc que si està molt be i porta bons records, es solejat i molt alt, la marinada hi toca de valent. En Josep des de sempre que està enamorat del seu poble i terme i també de fer-se ell les coses com per exemple fer llenya. Aquí al Pla som veïns de cal Gené (Giné) de Llorens i del Joan Ramon Amenós. El Ramon de cal Gené és una mica més gran que jo i sap totes les fites des tros i quan tinc dubtes ell m'ho aclareix.\nAprofitant que tenim un grapat de pins que es van arrencar degut a un tifó considerable que va passar pel terme ara farà més de 10 anys, aprofitem la llenya, que a l'estufa crema molt be.\nA pagès per petites que siguin les coses de la vida diària t'omplen el cor de goig,com veure com creixen els sembrats, veure si hi haurà collita d'olives, o d'ametlles, el caminar lentament pels camins i trossos, la Soledat, el silenci,el treball, les hores passen lentament i el dia es llarg, de vegades els únics canvis que veus durant el dia son els canvis de núvols.\nJa que ens trobàvem al tros, vam donar un vol pels ametllers i de cop davant l'unic oliver que tenia el pare que no era arbequí, ells sempre li varen dir el sevillano, per les olives grosses que feia, que el pare les guardava amb sal, per fer els vermuts amb els forasters i convidats que venien a casa, o sigui per tal d'obsequiar-los, les arbequines les trobava massa petites; n'hi han però no moltes.\nCaminant pel pla, varem trobar a sota els marges plantes pròpies d'un tros conreat a mitges, el pare tenia els marges ben nets i recordo que quan érem petits, marge que queixa, marge que es tornava a fer, però això fa anys que va passar a millor vida, ara en tinc un grapat de caiguts i allí es queden.\nFins i tot a la solana trobaríem al peu d'un ametller un romaní petitó però molt eixerit, no se perquè, ha de ésser al peu d'un jove ametller i no d'un oliver ?\nCamamil·la, broida femella, camamilla groga, camamilla blanca, camamilla de la Mola (a Maó), herba de Sant Joan, botja de Sant Joan, flor de Sant Joan, cordone i l'espigul.\nFoto d'arxiu del Perdigó (Vallbona de les Monges). Un reboll a primea vista.\nEl dia no podia estar millor, i vam baixar cap al fondo de la finca, on hi ha una cabana de pedra seca, que tant orgullosos n'estaven els pares i que l'any del crac del Ledman & Brothers (2008), van fer-ne el teulat nou, o sigui que si surt una tempesta,o una calamarsada, om si pot refugiar i estar aixopluc tranquilament.\nCabana tipica de l'Urgell, amb una conducció d'aigua al dipòsit per guardar l'aigua de pluja.\nEl tros tenia una altra cabana a la part més alta, perquè no tenien temps de baixar al fondo, actualment en total ruïna, només queden les parets. Vam estar guaitant els múltiples codonyers, que tant be anaven a la família per fer el codonyac (membrillo) per l'hivern, temps que no teniam fruita fresca, ni poguer-la comprar al poble; la família havia de tirar ma del que guardava, com pa amb codonyac de postres, les nous, les panses, les conserves de préssecs, ara tots desapareguts; quan el pare arribava amb la mula i carregades les sàrries de préssecs, la olor arribava abans de que el pare i la mula estesin davant de casa. Quines coses Déu meu ??\nCarregant sacs d'ametlles,\nAl bell mig de la vall veiem un gran noguer, i en front del noguer una gran figuera que sempre ha fet moltes figues que l'avia i després la mare les penjaven en un o dos ars i cada dia les posaven al sol per deshidratar-les i poguer-les menjar a l'hivern, pa amb figues.\nEl pare, ensofatant el gran noguer , que no li costava de pujar a dalt de l'arbre per tal d'ensofatar-lo, darrera seu es pot veure la gran figuera, que a principis de setembre poden trobar moltes figues i per cert molt bones.\npa amb vi i sucre, pa amb oli i sucre, fins i tot a l'hivern a les novícies del monestir de Vallbona per esmorzar les donaven pa amb vi i sucre, les monges professes, només feien un àpat al dia de la tardor fins per setmana Santa.\nEl pare Sisquet Capdevila als 84 anys pujat a dalt del noguer per ensofatar-lo, cada 15 dies, per tenir nous per l'hivern.\nVeien amb en Josep tot el gran fondo dels Perdigons em va confessar que feia tants anys que no l'havia vist que ja ho se´n recordava, ep !! jo tampoc, me'n recordo de la majoria de les partides de que es composa el nostre terme municipal, només diré les que no recordo o que mai hi he estat :\nL'Astinclar, Comametlla, Comapregona, Comuncluat, Comunsaris, Convidal, Culroig, les Forques, Mallola, Solans,Tornellet, sol no els trobaria; tothom coneix la partida on estan els trossos de casa seva.\nAmb el Josep tot tornant del tros del Perdigó parlàvem de que quan la tingui a casa la tallara a trossos més petits i després amb els tascons esberlarà els troncs amb un cop de maça, m'encanta perquè te recursos per tot, jo no recordo la vegada que vaig fer servir els tascons.\nTambé es temps de collir raïms. Fa anys que el pare a arrencar la vida del fondo del Perdigó, actualment a casa tenim dos parres de moscatell, l'una a la parada de darrera la vila i l'altra a l'era, per cert dolcissima. Tots l'esperem amb candeletes, sort que el meu cunyat les rega, sinó no tindríem cap raïm.\nTros de l'era, al fons la gran pallissa\nA l'era, vull dir a pocs metres del poble, cami del cementiri també hi tenim plantats sis noguers, que ja s'han fet grans des de l'any 2008, sembla que el terreny els agrada, si tinguéssim temps d'ensofatar-los tindríem un sac d'anous/nous, el pare, del noguer del Perdigó en recollia dos sacs, perquè cada 15 dies com he explicat abans, els ensofatava de maig a agost i tenia èxit. També cal dir que cada dos per tres i pasava amb la mare a collir-ne perquè sinó passen els porcs-senglars i se les mengen. A l'era també tenim plantats un pomer reineta que enguany ha fet 4 pomes , un perer, un guindo garrafal que va venir de la Rioja, que no acaba de rutllar, no se si es per regar-lo massa o que, un gran lledoner que al mig de l'era fa una ombra molt espessa tant necessaria en una zona de clima continental i cap a les 4 de la tarda quan arriba la marinada si està d'allò més be, va ser un encert plantar-lo, a Girona aprop dels masos, sempre en trobes un o dos, molt més grans que el nostre.\nTambé hi han 7 ametllers, i tres figueres, dos de poca qualitat i la tercera dita de la gota de la mel, bonissima, encara que el lloc on la va plantar el pare, no te massa terra per a créixer...l'esqueix li va regalar en Jaume Moncusi.\nJoves de Llorenç d'excursió a Vallbona de les Monges, davant la impessionant porta romànica d'entrada a l'església del monesetir.\nM'abelleix publicar el gravat més antic i únic que tenim del monestir de Vallbona de les Monges, es d'en Parcerises, el vaig veure per primera vegada al llegir QUINZE GENERACIONS D'UNA FAMILIA CATALANA (Quaderns Crema), del Dr. Martí del Riquer, quan parla de l'abadessa Maria Teresa de Riquer i de Sabaté, i més tard vaig poguer arribar a l'original que vaig escanejar de la col.lecció Recuerdos y Bellezas de España,editat entre el 1839 i 1841, el primer volum dels onze es dedicat a Catalunya,\nlitografia del monestir de Vallbona de'n Parcerises.\nEls poso el següent escrit tret del llibre : El llibre com a obra d'art a la Catalunya vuitcentista (1850-1910). De Pilar Velez i Vicente. Premi Fundació Güell 1988. Biblioteca de Catalunya. Barcelona. El llibre romàntic vers el 1850: el llibre de viatges.\nDins de la producció romàntica per excel.lència hi ha un tipus de llibre il.lustrat , de gran format, amb clara pretensió “ DE LUXE “, molt representatiu de l’època. Em refereixo al llibre de viatges, que nasqué al segle XVIII. Un dels vessants de la Il.lustració divuitesca fou el desitg de conèixer món nou, de traspassar fronteres, de cercar els orígens de la cultura europea , en un paradis perdut, que igual podia ser Grècia, itàlia o Espanya. Antoni Marí, en un article intitulat Viatge al Jardí de les Hespèrides, feu un sintetic i clar recorregut per aquest tipus de literatura i diu: “ El viatge a Espanya és un viatge al primitivisme. Espanya ofereix al romàntic l’encís d’una cultura medieval i l’exotisme de la civilització oriental. La vida espanyola de la primera meitat del segle XIX gaudia d’una estructura social que als països europeus es considerava perduda... El viatger romàntic que viatja a la península ve a cercar el fonament original de totes les cultures romàntiques.... Espanya és considerada com la nació romàntica per excel.lència perquè conserva els costums, els hàbits, els codis de comportament, les tradicions i les llegendes que els romàntics, en llur país d’origen, han de cercar amb paciència i meticulositat científica. Don Quijote representà, sobretot per als anglesos i alemanys, el prototipus de les qualitats romàntiques essencials: amant dels llibres i llegendes medievals, assumia en la seva persona l’ideal cavaller, enamorat idealment d’una dona, a la qual ofereix la seva gesta, i disposat sempre a lluitar a favor del dèbil i a enfrontar-se a la brivallada del poderós. Un precursor d’aquest viatge romàntic fou Alexandre de Laborde, Conde de Laborde, que amb el seu VOYAGE PITTORESQUE ET HISTORIQUE EN ESPAGNE, comencat a publicar el 1806, inagurà aquest tipus de literatura relacionada amb Espanya i en concret amb Catalunya, car de les 339 planxes que il.lustren tota l’obra 143 corresponen als Països Catalans – Principat i País Valencià. A partir dels anys trenta,aquest tipus de viatge es feu ja molt corrent, sobretot des de França, Anglaterra i Alemanya. Aquesta eufòria per redescobrir l’Espanya romàntica, també arriba a Catalunya en l’obra de RECUERDOS Y BELLEZAS DE ESPAÑA de Pau Piferrer, iniciada el 1839, Piferrer confegí els dos volums dedicats a Catalunya, el segón en morir ell l’acabà Pi i Margall. Parcerisa fou l’editor, promotor i gairebé l’únic il.lustrador dels onze volums dels Recuerdos que conclogué el 1872.\nPer acabar només dir-los que el proper dia 28 d'octubre d'enguany es procedirà a la benedicció de l'església de Llorenç de Rocafort a les 4 de la tarda.\nAssistència lliure, no poso cap fotografia, perquè sigui una gran sorpresa tot l'esplendor del conjunt arquitectònic d'aquesta esglesia renaixentista, amb el sostre amb arcades gòtiques, els transportarà a l'època dels Cardona senyors d'aquestes terres i també en plena baronia de Vallbona.\nClar la sorpresa arriba, perquè tots tenim una imatge de com havia sigut, i en cap cas s'espera tanta bellesa, dins la simplicitat del císter.\nPortalada de l' església parroquial de Sant Abdól i Senen, antigament dedicada a Sta. Maria de Llorenç de Rocafort. Urgell.\nPublicat per Pep a 8:33 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: baronia de vallbona, cardona, esglesia parroquial, esglesia renaixentista, gòtic, inaguració., llorenç de rocafort, sant abdo i sant senen, santa maria. benedicció, urgell\nAquesta lliço magistral que ens dona el volgut professor Dr. Miquel Fabré en el seguent article, es la que mai em van donar a la facultat de medicina, tot i agradar-me molt la fisiologia i tenir una exel.lent nota d'anatomia humana II, ha sigut a aquestes alçades de la vida (68) que me sumergit en la psicofisiologia del Dolor . Tot s'ha de dir que ambdós venin d'una exel.lent formació en bioquimica, histologia, fisiologia i anatomia i vam creixer i disfrutar amb noms com Andreas Vesalius amb el seu llibre De Humanis Corporis Fábrica, Librem Septem, amb Giambattista Morgagni amb el seu llibre Desedibus, més d'una vegada havia desitjat que algún metge al final de la seva vida em regalés el De Humanis, que era molt demanar, encara que fos en facsimil o anar un diumenge al mercat de Sant Antoni a visitar algun anticuari amb la inocencia de trobar-lo o que algun amic me'l portés del Marché aux Puces de Paris, que son Els Encants parisins, més endavant també ens va seduir i portar de bòlid René Théophile Laennec, que culminà amb la invenció de l' estetoscopi, el primer instrument per a explorar l'aparell cardiorespiratori dels pacients.\nEn fi tot ens emocionava, i lluitavem per que totes les asignatures fossin importants; sempre n'hi havia de preferides, jo encara somio que no tinc aprobada la Farmacologia Clínica !!! .\nAquesta lliçó, que suara publico, està exposada no solsament per a metges, sinó per tota mena de llicenciatures o diplomatures, també la fem a ma perquè els curiosos, els savis, els estudiosos, els intelectuals, els bretols inocents i en general tothom que tingui us de raó i puguin capir dins el seu cervell tota aquesta fastuosa presentació dels intringulis de les cinc menes de receptors sensorials, adaptats a unes concretes categories energètiques, i puguin fruir durant l'estona que duri la seva lectura i posterior record. Que gaudeixin d'aquesta magistral lliçó.\n" S' acaba de ser jove quan es comprenc que expressar un dolor ho deixa tot igual ".\nApunts d'Anatomia sobre els parells cranials.\nLa sensibilitat profunda inclou la propioceptiva, que recull les sensacions que provenen dels òrgans profunds, ossos, articulacions, músculs i fàscies; i l’enteroceptiva dita també visceral. A part d’aquesta observació elemental, caldria tenir en compte altres modalitats molt més complexes i virtuts de la nostra sensibilitat tàctil que fóra interessant abordar (la grafoestèsia, l’esteognòsia...) però és més convenient emfasitzar i subratllar la distinció entre la sensibilitat protopàtica, poc subtil i l’epicrítica, fina i descriminada.\nEn les diverses làmines es troben diferents tipus de neurones que responen a estímuls nocius distints: tèrmics, de pressió, cutanis superficials ... no podem estendre’ns més en aquestes consideracions anatomo-fisiològiques, però si volem reiterar la seva importància en la modulació de la sensació dolorosa, i més encara en la variabilitat observada d’espècie a espècie i també d’individu a individu.\nOi que no ho sabien ? Ep ! jo tampoc, ara un servidor com a metge m'haurien d'examinar i posar-me nota, vostès se'n salven; mentre ho puguin explicar ni ha prou.\nEl professor Josep Maria Domenech en el seu despatx de la cátedra d'Anatomia Humana de la Universitat Autònoma de Barcelona en el campus de Bellaterra. Disfruteu de les fotos d'embrions, de la pared del fons; l'embriologia va ser la seva passió i ben cert ens la va encomanar a tots nosaltres.\nEl nostre agraïment al professor Dr. Josep Maria Domenech i Mateu, al qual li devem molt, ell, a l'inici del primer curs, ens va assegurar que tots seriem uns grans metges i no va escatimar esforços perque aprenguessim sense mesura, gaudin a la osteoteca aprenguen i dibuixan tot l'esquelet humà fins a saber-lo de memòria i amb els ulls tancats, a la sala d'incubadores , a la sala de disecció i a les seves espectaculars classes a la l' aula L, que ens deixava embadalits explicant-nos els forats de la base del crani i el complicat os temporalis, va ser el millor professor de la nostra carrera. El Dr. Fabré també signa aquesta declaració, perquè ell estima amb veneració al Dr. Domenech, Ep ! un servidor també.\nPublicat per Pep a 16:40 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: agraiment, autonoma de barcelona, bellaterra, el dolor com aliat, josep maria domenech mateu, la extraordinaria missio del dolor.cinc menes de receptors sensorials., miquel fabre, patiment, sortós


El Júnior B es classifica pels Quarts de Final d’Interterritorial – Club Bàsquet Sant Josep – Badalona\nEl Júnior B es classifica pels Quarts de Final d’Interterritorial\n14 maig, 2017 /in 2016-17, Notícies /by CB Sant Josep Badalona\nEl Júnior B va superar al C.B. Cerdanyola (66-70) a domicili en l’eliminatòria prèvia i s’ha classificat per disputar els Quarts de Final de la categoria Júnior Interterritorial.\nDesprés d’un partit molt igualat i amb molts instants de superioritat local, el conjunt d’en Víctor Furones va culminar una remuntada espectacular i s’endú la classificació com a premi. El proper diumenge dia 21, s’enfrontarà al Manyanet Molins als Quarts de Final, a les 18:30h al Poliesportiu de La Palma de Cervelló.\nTags: badalona, baloncesto, basquet, bàsquet badalona, CB Sant Josep, club bàsquet sant josep badalona, interterritorial, junior, sant josep, U17\nhttps://www.cbsantjosep.net/wp-content/uploads/2017_05_13JB.jpeg 903 1600 CB Sant Josep Badalona http://www.cbsantjosep.net/wp-content/uploads/icona_escut_WEB.jpg CB Sant Josep Badalona2017-05-14 19:11:302017-08-21 15:45:37El Júnior B es classifica pels Quarts de Final d'Interterritorial\nRevista "Groc i Lila" - núm. 8, Octubre 2017\nAutocar per animar al Sènior Masculí ! El Mini A jugarà la Final a 8 de Nivell A1


Dins del laberint | Espores\nFormats a partir d’embulls de tanques i convertits en els principals atractius de jardins i parcs, els laberints formen part de la història de la jardineria des de fa més de cinc-cents anys. La seua importància és tal que, durant anys, no es concebia un jardí ben projectat si no tenia el seu propi laberint.\nPer a perdre’s i per a trobar-se. Per a ser escenari d’intrigues i romanços. Per als amants de la jardineria. Per a l’exercici contemplatiu i del desenvolupament de la ment. Per pur amor a la jardineria i a l’arquitectura, lligades de la mà en aquest peculiar art. Per què es construeix un laberint? Els motius que han portat a l’home a crear aquest tipus d’embullades construccions vegetals en els seus jardins i parcs són tants com a laberints puga haver-hi en el món. Cadascun té la seua pròpia història, la seua llegenda, el seu objectiu ornamental o d’ús i, per descomptat, cadascun té els seus propis trucs de creació i conservació.\nHi ha desenes i desenes d’històries que ens parlen de laberints. S’arrepleguen en la literatura i en teatre i sobretot en la poesia. Els laberints formen una part fonamental de les històries d’amor i tragèdia del Romanticisme, igual que es van convertir en elements fonamentals en els palaus dels aristòcrates i reis del segle XVIII, però és molt difícil posar una data exacta a l’inici de la seua construcció.\nConcepció de laberint clàssic\nEn el sentit més estricte de la paraula els laberints van ser dissenyats per a l’exercici contemplatiu de la ment i del cos, seguint preceptes simbòlics d’una entrada i una eixida (naixement i mort) a través d’un sol camí (la vida). Aquesta és la mateixa idea que van mantenir els laberints fins a l’Edat Mitjana, encara que en aquell període aquests van ser apropiats per l’Església, limitant la seua construcció a paviments d’esglesies i catedrals relacionant-los amb qüestions teològiques i amb el camí de la fe. Els laberints vegetals, desenvolupats amb major esplendor a partir del segle XV, són còpies d’aquests mateixos models i en moltes ocasions van seguir en el seu disseny les pautes i principis esotèrics dels laberints clàssics.\nEls laberints vegetals van començar a convertir-se en una tendència en el segle XVI, guiats per l’esperit del Renaixement i la tornada als valors més clàssics, aconseguint la seua màxima esplendor durant els segles XVII i XVIII. Alguns testimoniatges i fonts confirmen que en l’Antiga Roma van existir alguns laberints vegetals molt importants, com el descrit per Plini el Vell en una domus de la Toscana. No obstant açò, no serem conscients de la importància dels laberints vegetals fins a l’edat moderna, que és quan aconseguíren la seua major importància, tenint cada vegada més frondositat i altura en les seues tanques, sent decorats a més amb altres elements com a glorietes i escultures i presentant dissenys més complexos.\nGranja Davids. Massachusetts\nHampton Court (Londres)\nLaberint de l’home verd (Gal·les)\nEl laberint de Hampton Court de Londres va començar a plantar-se l’any 1690 i és quasi amb total seguretat el laberint supervivent més longeu que es coneix. Per descomptat, si parlem de laberints no podem obviar el del Palau de Versalles, una gran extravagància en forma de jardí construïda per J. Hardouin-Mansart per al rei Luis XIV. Molts altres laberints vegetals que van començar a construir-se en el segle XVIII sobreviuen en l’actualitat a França, Itàlia, Dinamarca i Espanya. Al llarg del segle XIX la construcció de grans parcs públics va propiciar la creació de molts laberints vegetals els dissenys dels quals es van ser estenent per tot el món.\nCom fer un laberint?\nA l’hora de fer un laberint vegetal és molt important tenir clar amb quin tipus d’espècies vas a fer les parets, si són altes (és a dir, per perdre’ns) el més important és cercar arbres i arbustos de fulla perenne. En general, se cerquen espècies amb un creixement compacte i fulles xicotetes. Dins d’aquestes espècies destaca el boix, que és pel seu compacitat i facilitat de poda de molt fàcil manteniment, però altres varietats com el teix, el grèvol o la lonicera són igualment vàlides. Si en lloc d’arbustos volem arbres amb els quals fer més frondoses les parets del nostre laberint, podem optar pel llorer i el xiprer.\nAl llarg del segle XVI els laberints, malgrat ser construïts segons els principis clàssics, havien descartat ja el seu simbolisme religiós i el seu ús era fonamentalment recreatiu, no solament com a lloc d’entreteniment sinó també com a escenari de trobades clandestines. És per açò, per a augmentar la frondositat i afavorir les trobades galants, que va començar a usar-se la tècnica més comuna d’aquest tipus de construccions o, el que és el mateix, la jardineria de nus. Els jardins de nus estan compostos per tanques baixes que s’entrecreuen. Normalment són quadrats, amb les vores marcades per altres tanques majors. Dins de les caselles delimitats per les tanques poden plantar-se altres herbes i flors per a crear contrastos i destacar els dibuixos desitjats, o també es pot usar graveta per a afavorir aquests efectes visuals.\nAquesta jardineria es va desenvolupar en l’època d’Isabel I d’Anglaterra i la moda es va anar estenent des de l’Imperi Inglés a tota Europa, sent aquesta una de les principals tècniques de construcció de laberints al llarg dels segles XVII, XVIII i XIX, sobretot a França, on l’art topiari en tots els seus vessants va tenir molta acceptació. En aquests jardins de nus també era comú conrear plantes aromàtiques. Ja en el segle XVIII, amb la Il·lustració, els intel·lectuals van voler donar a aquest tipus de laberints altra lectura, fent que aquests reflectiren el domini de l’home sobre la natura i la seua capacitat de canalitzar-la i fins i tot domesticar-la.\nPerò aquest jardins, tot i ser els més estesos, no són l’única tècnica, existeixen un altre tipus de laberints vegetals, com els fets amb tanques podades (amb boix i teix), els laberints de gespa (que estan emmarcats en el sòl per àrees d’herba que es combinen amb senders de graveta o directament amb el sòl nu) o els laberints de dacsa o girasol (comuns en zones agrícoles i de moda en els últims anys, i que es tracen dins de grans i altes extensions de cereal). En aquest últim cas, es tracta de laberints efímers que només sobreviuen a una collita.\nJardí del Capricho (Madrid)\nPassejant entre laberints\nPossiblement, un dels laberints més bonics del món i també un dels més antics i longeus és el Hampton Court, realitzat pels botànics George de Londres i Henry Wise per ordre del rei Guillermo d’Orange. Aquests jardins cobreixen un àrea d’al voltant de 1.500 metres quadrats i atrauen cada any a milers de visitants. També famós per la seua antiguitat és el laberint de Ashcombe (Austràlia) situat a l’est de la Península de Mornington. En aquest cas, destaca l’altura de les seues parets, de metres d’altura per dues d’ample. A més, aquest laberint és ric per albergar més de dues-centes varietats de roses i més d’un miler d’espècies d’arbustos.\nLaberint Franco Maria Ricc (Itàlia)\nFamosa a tot el món és la Plantació Dole (Ohau, Hawaii) considerada com el laberint més llarg del planeta. Consta d’11.400 plantes natives i tropicals que abasten un total de 4,82 quilòmetres. Un altre laberint que destaca per la seua longitud és Laberint de la Pinya, a Hawaii, amb més de tres quilòmetres de camins i sengles distribuïts al llarg de tres acres. Per a crear-lo es van plantar més de 14.000 plantes autòctones, amb algunes exòtiques com el hibiso, la pinya o la heliconia.\nPerò si el que cerquem és espectacularitat, hem de fer referència obligatòria a l’increïble laberint de Longleat, en el Regne Unit. Té una superfície d’1,48 hectàrees i prop de dos quilòmetres de camins, en els quals fins i tot trobem ponts de fusta per a sortejar per damunt alguns dels camins del laberint. Creat l’any 1975 Longleat està compost per més de 16.000 tanques que recreen les parets d’un laberint poc convencional, creat en tres dimensions i que a més dels ponts de fusta incorpora una torre d’observació just enmig. I si aquesta proposta us sembla inquietant, no ho és menys el laberint de Reignac-sud-Indre, el més llarg i conegut de França. Està situat en un camp de girasols. Com a curiositat, cada hivern se sembra tot el camp i a la primavera es crea un nou laberint que cada any, el dia de la seua inauguració al públic, és sortejat per més de 80.000 persones.\nArticle relacionat: Esculpir plantes\nhistòria de la jardineria jardineria jardins laberints parcs tanques


L’Ajuntament de Malgrat contractarà a 10 joves a l’estiu | Ràdio Palafolls\nHome Comarcal L’Ajuntament de Malgrat contractarà a 10 joves a l’estiu\nL’Ajuntament de Malgrat contractarà a 10 joves a l’estiu\nMarc Ferri , abril 26, 2018\t / 491 0\nL’ajuntament tornarà a apostar aquest estiu per la Brigada Jove, un projecte que vol oferir una primera experiència laboral a joves del municipi durant els tres mesos d’estiu.\nEnguany, el consistori oferirà 10 llocs de feina, el doble del que es va fer l’any passat.\nEl projecte Brigada Jove s’adreça a joves de 16 a 22 anys, que estiguin empadronats a Malgrat de Mar, que acreditin estar en situació de desocupació, prèviament inscrit al Servei d’Ocupació de Catalunya (SOC), que no cotitzi a cap dels règims de Seguretat Social, i que disposin de la capacitat funcional necessària per al desenvolupament de les tasques del lloc de treball. Requisits que explica el regidor d’inserció laboral de Malgrat, Jofre Serret.\nL’oferta es duplica respecte l’any passat gràcies als bons resultats aconseguits en l’experiència de l’any passat.\nLa Junta de Govern Local ha aprovat aquesta setmana les bases de la convocatòria, que per aquest estiu inclou 2 places per realitzar tasques bàsiques de manteniment i restauració de les escultures i mobiliari urbà del Parc Francesc Macià; 2 places de suport administratiu per a l’Àrea de Serveis Personals; 2 joves més treballaran com a suport a l’Oficina de Turisme; 1 ajudarà a la Biblioteca La Cooperativa; 1 més al Servei de Premsa i Comunicació; i les dues últimes seran per al Departament de Medi Ambient i pel Departament de Cultura.\nEn tots els casos són per a mitges jornades laborals, de 3 hores i mitja al dia. Les sol·licituds es podran presentar des d’avui i fins el 18 de maig.\nA més, el govern municipal ha tirat endavant l’aprovació de les bases específiques per a la selecció de 3 agents de Policia , un operari per a la Brigada i dues tècniques de Treball Social.\nPalafolls repeteix i amplia la campanya de revisions oculars


La Càtedra INSPIRA-UAB estrena un programa de podcast per formar i informar sobre la COVID-19 en l'àrea respiratori - Universitat Autònoma de Barcelona - UAB Barcelona\nTaxonomia i característiques dels coronavirus i de la SARS-CoV-2 és el títol del primer programa de la sèrie de podcast que acaba d'estrenar la Càtedra INSPIRA-UAB, adscrita al Departament de Medicina de la Universitat Autònoma de Barcelona. A través de diferents gravacions efectuades per professionals sanitaris experts de diferents especialitats i de reconegut prestigi, aquest projecte docent pretén formar i informar de forma ràpida i àgil sobre aspectes concrets de la COVID-19 en l'àrea de respiratori. Els podcast estan disponibles a la pàgina web de Smallairways.\nEl programa va dirigit a Pneumologia, Medicina Interna, Urgències, Reumatologia Infeccioses, Infermeria, Atenció Primària i Al·lergologia. El Dr Vicente Plaza Moral, director de la Càtedra INSPIRA-UAB, professor de Departament de Medicina de la UAB i director de el Servei de Pneumologia de l'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau de Barcelona, coordina cada un d'aquests programes al costat de dos col·laboradors: el Dr. Enrique Mascarós Balaguer, del Consultori Auxiliar Arquitecte Tolsá de València i el Dr. Javier Domínguez Ortega, de l'Hospital Universitario La Paz de Madrid.\n"És el moment d'emfatitzar la importància dels coneixements adquirits amb eines de formació continuada perquè així podrem dur a terme el maneig holístic que requereix el pacient amb COVID-19. Encara estem en el procés d'aprenentatge de les seves manifestacions sobre diferents òrgans i sistemes, així com de les seves possibles repercussions a llarg termini, però el que sí hem comprovat els metges especialistes és la rellevància de fer un esforç en l'actualització i investigació sobre les manifestacions respiratòries de la COVID-19", explica el Dr. Vicente Plaza.\nPer la seva banda, Giuseppe Chiericatti, director general de Chiesi España, comenta: “Aquest programa és una més de les diverses accions que estem realitzant per donar suport als professionals sanitaris per tal de facilitar-los recursos que permetin un millor maneig en l'àrea respiratòria respecte la delicada situació que viuen amb la Covid-19”. A més, afegeix “durant aquesta pandèmia, una de les principals àrees on des Chiesi estem enfocant més esforços, és proporcionar recursos als professionals sanitaris per facilitar-los la seva tasca i ajudar-los a mantenir el focus en el més important ara, els pacients, i frenar la pandèmia”.\nAspectes concrets de la COVID-19 en l'àrea de respiratori\nLa Càtedra INSPIRA-UAB aposta per un format, el podcast, que s'ha anat imposant en els darrers anys entre el col·lectiu mèdic per considerar-se una forma atractiva, àgil i ràpida de mantenir-se actualitzat. No obstant això, aquest projecte va més enllà. La seva aposta d'aprenentatge no va tant en el sentit de generar continguts com en el de connectar a professionals i altres agents de salut amb l'objectiu de generar ecosistemes de coneixement.\nEl contingut docent específic dedicat a especialistes de Pneumologia, Medicina Interna, Urgències, Reumatologia, Infeccioses i infermeria especialitzada inclou temes com: taxonomia i característiques dels coronavirus i de la SARS-CoV-2, epidemiologia de la pandèmia de la COVID-19, protocol diagnòstic; mesures de protecció individual en consultes externes i centres de salut, en planta COVID hospital i per a la realització de broncoscòpies; factors de risc per desenvolupar i / o morir per la COVID-19, fases clíniques de la infecció; tractament amb CPAP, amb sistema d'alt flux d'oxigen, amb "helmet", amb antivirals, amb hidroxicloroquina i azitromicina, amb esteroides parenterals, amb esteroides inhalats, amb antiL-6 i amb heparines; principals interaccions farmacològiques dels fàrmacs emprats; criteris d'ingrés a l'hospital, a l'UCI i d'alta hospitalària i seqüeles de la COVID-19.\nEntre el contingut docent dedicat a professionals d'Atenció Primària, s'aborden qüestions com l'epidemiologia de la pandèmia de la COVID-19, les mesures de protecció individual en centres de salut i visites a domicili, factors de risc per a determinats pacients, període de contagiositat de SARS-CoV-2, proves diagnòstiques i la seva interpretació, criteris de derivació a l'hospital, i seguiment després de l'alta mèdica.\nPer la seva banda, els continguts del programa d’al·lergologia contemplen temes com l'epidemiologia de la pandèmia de la COVID-19, mesures de protecció individual en hospitalització i consulta, asma i al·lèrgia i COVID-19, fases clíniques de la infecció, tractament específic antiviral (hidroxicloroquina, antivirals i azitromicina), tractaments antiinflamatoris (esteroides, antiIL6), fonaments del tractament amb sistemes respiratoris no invasius (Srní), i criteris d'ingrés a l'hospital, a l'UCI i d'alta mèdica.\nEn el seu primer mes de funcionament, aquests podcast han aconseguit un elevat nombre de reproduccions, amb més de 4.000 escoltes. En el cas concret dels podcast sobre Pneumologia i Medicina Interna, s'han assolit les 1.800 reproduccions de l'1 al 31 de maig. Superen aquesta xifra els podcast de la secció d'Atenció Primària, amb prop de 2.000 reproduccions durant el mateix període. Els continguts sobre Al·lergologia experimenten un creixement més moderat, amb 366 reproduccions.\nPrimer aniversari de la Càtedra INSPIRA-UAB\nEl llançament d'aquesta ambiciosa iniciativa coincideix amb la celebració del primer aniversari de la creació d'aquesta entitat entre la Universitat Autònoma de Barcelona i Chiesi Espanya. Aquest acord sorgeix de l'compromís en comú, entre la UAB i Chiesi, per investigar i desenvolupar solucions terapèutiques que millorin la qualitat de vida dels pacients, així com fomentar i donar suport al desenvolupament dels professionals sanitaris.\nContribuir a la divulgació de la salut respiratòria entre la població en general era un dels objectius de la seva creació i la directriu que ha inspirat la creació d'aquests podcasts. Però, a més, durant aquest any s'han produït més novetats. Una d'elles és la creació del web oficial de la Càtedra i del Butlletí TOT INSPIRA, una publicació quadrimestral dirigida fonamentalment a pacients i població general per fer difusió general de la Càtedra. També està operatiu el perfil de Twitter @inspiraUAB.\nAccés al contingut dels podcasts


Revisió de 11:01, 21 març 2015 (mostra codi font)\n(→(Article 16. Òrgans de govern): grups subjectes al creador)\nRevisió de 11:29, 21 març 2015 (mostra codi font)\n(→(Article 18. Convocatòria d'Assemblea General): Matisacions, clarificacions i ordre)\nLínia 154: Línia 154:\n# La convocatòria d'assemblea general s'ha de fer efectiva per escrit amb un mínim de 8 dies d'antelació i ha de contenir: el lloc, data, horari, ordre del dia definitiu, annexos escrits que hagi aportat gent amb propostes incloses.\n# Per proposar la celebració una assemblea general cal que almenys una persona associada prepari un anunci per tots els membres proposant també el termini d'admissió de punts, dia i lloc de la reunió.\n# La junta permanent de gestió és la que tramita les propostes d'assemblea, difonent-les incondicionalment, admetent contribucions respectuoses de qualsevol altra persona, i convertint-les en convocatòria quan ho consideri convenient i quan es tracta d'una promoció social d'assemblea.\n# Tota convocatòria d'assemblea ha d'haver estat anunciada almenys amb 8 dies d'antelació al tancament de l'ordre del dia, termini en el qual la JPG ha d'haver inclòs els punts per l'ordre del dia provinents de qualsevol persona associada, mentre siguin respectuosos amb les persones.\n# Si una proposta d'assemblea no concreta algun detall, queda a criteri de la JPG, però aleshores el termini de celebració és d'un màxim de 30 dies. Qualsevol detall el pot negociar la JPG amb els proposants de punts en conjunt, però la JPG pot fer prevaler que sigui una seu de l'associació el lloc de celebració. L'assemblea pot ferefendar o censurar en qualsevol moment aquestes intervencions.\n# Si la promoció social d'assemblea no proposa dates concretes, el termini per celebrar l'assemblea general extraordinària és d'un màxim de 30 dies.\n# L'ordre del dia d'assemblea ha de començar amb elecció de la mesa, aprovació o no d'actes anteriors, punts d'informació general si s'escau, i després de la resta ha d'acabar amb un punt d'assumptes diversos.\nRevisió de 11:29, 21 març 2015\nSi una proposta d'assemblea no concreta algun detall, queda a criteri de la JPG, però aleshores el termini de celebració és d'un màxim de 30 dies. Qualsevol detall el pot negociar la JPG amb els proposants de punts en conjunt, però la JPG pot fer prevaler que sigui una seu de l'associació el lloc de celebració. L'assemblea pot ferefendar o censurar en qualsevol moment aquestes intervencions.\nObtingut de «https://wiki.gilug.org/index.php?title=Proposta_estatuts&oldid=134888»


Data: 03/02/20 23:08\nla meva primera vegada i més\nHola, auqests últims dies he estat en contacte amb un noi que vaig conèixer gràcies a una amiga, i ara ens estem fent bons amics. Ell es molt obert de ment amb la sexualitat i quan ens liem (que han sigut poques vegades) gaudeixo moltissim i hi ha molta connexió però encara no m'he atrevit a follar amb ell. el problema no és ell, perquè ell em dona molta confiança però quan estic en el moment m'entra la por i fa moltissim que vull follar amb ell per 1r cop!!! L'altre problema és que ell no està molt pendent del móvil i quan passen molts dies sense obrirme penso que no li importo, i ell sap lo important que és per mi la relació que s'està fent entre nosaltres dos, encara que no és res serio.\nData: 04/02/2020 17:11\nÉs habitual que quan ens plantegem tenir relacions sexuals per primera vegada se'ns activin neguits, inseguretats i nervis. Però si el que apareix és la por és millor esperar, els nervis són "normals", ja que sempre que fem quelcom per primera vegada se'ns activen, però la por seria millor que no aparegués en la presa de decisió a l'hora de donar el pas de tenir la primera relació sexual.\nSi sents curiositat per començar a experimentar amb la teva parella, ho podeu fer sense que sigui la penetració el primer que feu. Potser podeu començar per ensenyar-vos l'una a l'altre què és el que us agrada i com us agrada sentir plaer. Així també anireu agafant confiança entre vosaltres ;)


Brännsjötorp Malilla Suècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 4 allotjaments a Malilla.\nBrannsjotorp Stubbhult Malilla, Malilla, Malilla, Suècia - Veure al mapa\nMés informació sobre Brännsjötorp\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Brännsjötorp és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Malilla. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Brännsjötorp, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa, lloguer de bicicletes són només algunes de les comoditats que fan que Brännsjötorp sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Brännsjötorp es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, aparell de televisió, nevera, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Pesca, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Malilla, el Brännsjötorp és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nCal que informeu el Brännsjötorp de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


Temporada 2018 2019 | Page 6 of 14\nBon partit de l'aleví Pau Vila\nAlevi Sant Llorenç - Pau Vila Handbol Molins Taronja Bon partit dels nostres, tot i que el joc dur de l'equip contrari no ens ha facilita...\nch sant boi Aleví Femení A Partit intens i ben jugat per les nostres. Igualtat a la pista i al marcador. Un empat amb sabor a victòria. 2...\n20 Corazonistas 31 Infantil Masculí A Partit controlat sempre pels nostres nois amb alts i baixos en defensa i un molt bon atac. Una altr...\nDerrota a Ribes\n17 H. Ribes 23 Infantil Femení Molt bon partit. Una 1a part on hem creat molt bones ocasions però sense que entrés la pilota. A la 2a par...\n4 CH Sant Andreu 12 Aleví Expert Primer partit de la 2a fase, primera victòria. Ha estat molt disputat, guanyant totes les parts, però se...\nEmpat contra el Castelldefels\nAleví femení B handbol castelldefels (8-8) Bon partit de les nostres. S'enfrontaven els 2 primers classificats. Tenint en compte que el r...\nDerrota a Ascó\n26 handbol Ascò 21 Infantil femení. Avuí cal remarcar el bon joc de tots l'equip, però alguns errors defensius i jugar una altra vegada s...\nVictòria contra els tercers\nInfantil masculí B 31 Ch sant estevede palautordera 26 Hem jugat contra el 3r classificat, un equip molt treballat que ens ha tingut cont...\nBenjamí B Handbol Esportiu Benjamí Mixt Partit intens contra el Castelldefels, amb contrastos entre parts. Han anat agafant intensitat a ...\nVictòria a Cerdonyola\n30 CHCerdanyola 34 Cadet femení Partit molt dur enfront d'una defensa molt incòmode i del millor atac de la lliga. Les nostres han fet el...


Jeremy Senglin serà el director de joc del nou MoraBanc Andorra\nEl base nord-americà arriba del Nanterre per ser un dels líders de l’equip, té un perfil més anotador que Albicy i també pot jugar d’escorta\nJeremy Senglin es va convertir, ahir, en el primer fitxatge del projecte 2019-2020 del MoraBanc Andorra. Arriba per a una temporada i després de ser un pilar indiscutible al Nanterre francès, que competirà a la propera edició de l’Eurocup.\nEl nord-americà té com a base la seva posició natural, però tant la seva alçada –1,88– com la seva capacitat anotadora li permeten jugar d’escorta amb garanties. Aquesta temporada ha superat lleugerament els 14 punts per partit i ha acabat el curs poc per sobre de les tres assistències. En aquest sentit és un jugador que mira més la cistella que el


Delta de Badalona ha vist multiplicades les seves demandes de servei ambulatori que atén a persones amb problemes de drogaaddicció - Badaweb Notícies\nDelta de Badalona ha vist multiplicades les seves demandes de servei ambulatori que atén a persones amb problemes de drogaaddicció\nPublicada: 06.10.2006Sección: Salud\nEl centre d’atenció i seguiment Delta de Badalona ha vist multiplicades les seves demandes de servei ambulatori que atén a persones amb problemes de drogaaddicció. Aquesta és la situació que viuen de manera generalitzada altres centres que depenen de la Xarxa d’atenció a les drogodependències.\nFormar part de programes de tractament de cocaïna, aquest és el servei que ha experimentat en la darrera dècada un creixement més gran. Així, en 9 anys, aquest centre ha passat d’atendre 5 persones, fins a la situació actual on atén fins a 178 usuaris.\nEls experts atribueixen l’increment del consum de drogues a la facilitat per accedir-hi i a l’increment de la seva producció mundial. La cocaïna és la droga il·legal que provoca més consultes en els serveis d’urgències dels centres hospitalaris. Segons alguns estudis, el cocaïnòman té una edat mitja de 30 anys i acostuma a consumir per diversió, sobretot els caps de setmana.


Apartment Sos Alinos Province of Nuoro 2 Cala Liberotto Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment Sos Alinos Province of Nuoro 2Apartament-, Sos Alinos, Cala Liberotto, Itàlia, 8028 - Veure al mapaApartment Sos Alinos Province of Nuoro 2Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Cala Liberotto, no busqui més enllà de Apartment Sos Alinos Province of Nuoro 2. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Apartment Sos Alinos Province of Nuoro 2 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, balcó/terrassa, cuina americana, nevera a cada habitació. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, ping pong, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartment Sos Alinos Province of Nuoro 2.


Badanotis :: L’Ajuntament de Badalona i la Fundació “la Caixa” signaran un conveni per fomentar la promoció de la salut entre la gent gran\nL’Ajuntament de Badalona i la Fundació “la Caixa” signaran un conveni per fomentar la promoció de la salut entre la gent gran\nL’acord implica desenvolupar el programa Gent 3.0 als Casals de Persones Grans de Can Mercader, Sant Antoni de Llefià, Casal Centre i Casal Congrés\nRedacción - 21/07/2012 06:01\nL'Ajuntament de Badalona i la Fundació "la Caixa" renovaran un any més l'acord marc de col·laboració que permet el desenvolupament d'activitats culturals, socials i lúdiques adreçades a les persones grans de la nostra ciutat. El conveni entre l'Ajuntament i la Fundació "la Caixa" se signarà aquest dilluns 23 de juliol, a les 11 hores, a la sala d'actes del Viver.\nEl nou conveni suposarà el desenvolupament del programa Gent 3.0 en quatre casals municipals i servirà per impulsar entre les persones grans de Badalona la prevenció i promoció de la salut, així com la participació social i el voluntariat. Els Casals de Persones Grans on es portarà a terme aquest projecte són els de Can Mercader, Sant Antoni de Llefià, Casal Centre i Casal Congrés.\nEl conveni el signaran la regidora de l'Àrea de Cultura i Ciutadania de l'Ajuntament de Badalona, Montserrat Salgado; el director de l'Àrea d'Acció Social de la Fundació "la Caixa", Josep Ollé Pous; i la directora de l'Àrea de Negoci de "la Caixa" a Badalona, Carmen Trigueros Reus. Hi assistiran els representants dels Casals de Gent Gran de Badalona que participen en el projecte d'enguany.


La Catedral de Barcelona acollirà la missa funeral de Caballé el 17 de novembre | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nL'acte i la seva retransmissió en una pantalla al Liceu seran gratuïts\nBarcelona 19 OCT 2018 - 08:39\tCEST\nMontserrat Caballé, amb la Medalla d'Or al Liceu. EFE\nLa Catedral de Barcelona acollirà el 17 de novembre la missa funeral de Montserrat Caballé, en la qual l'Orquestra i el Cor del Gran Teatre del Liceu interpretaran el Rèquiem de Verdi, amb les veus d'Ainhoa Arteta, Maite Beaumont, Nikolai Schukoff i Alexander Vinogradov. La cerimònia, que es farà a la una del migdia, està organitzada per la família de la soprano amb el suport del Liceu, segons un comunicat publicat dijous per la institució barcelonina. L'accés a la catedral serà lliure i obert a tota la ciutadania, gratuït, i per ordre d'arribada. El Liceu obrirà aquell dia les portes per projectar en directe des de l'escenari que tantes vegades va trepitjar la diva la missa i el concert, gràcies al senyal de Televisió Espanyola, que ho emetrà a tot Espanya. Aquest fet comportarà que es cancel·li per a aquell dia el concert previst al teatre. El Liceu explica que contactarà amb tots els afectats per gestionar l'anul·lació.\nTambé serà gratuït l'accés al Liceu per poder seguir la projecció. Les entrades es posaran a la disposició del públic el 12 de novembre a través del web. El teatre, a més, prepara un homenatge internacional, que es farà a la primavera, tot i que encara no hi ha data, amb el suport dels grans teatres del món on Montserrat Caballé va cantar.