El ‘top manta’ entra a les andanes del metro per esquivar la policia\nLa Guàrdia Urbana i els Mossos no intervenen a les andanes pel risc de posar en perill venedors i usuaris\n6 min. Barcelona 12/02/2018 00:00\n987x555 Venedors i articles del 'top manta' a escassos metres de les vies, a l'estació de plaça Catalunya\nVenedors i articles del 'top manta' a escassos metres de les vies, a l'estació de plaça Catalunya / FRANCESC MELCION\nLes escales d’accés a les andanes de la línia 3 del metro de plaça Catalunya fa algunes setmanes que estan més concorregudes i la circulació de viatgers topa amb bosses, vambes i samarretes del Barça. Durant una bona part del dia és habitual veure-hi una desena de venedors del top manta, amb els seus productes estesos, que ocupen part de l’escala i en alguns casos arriben fins a escassos metres de les vies del metro. La presència dels manters no és casual: és una zona on la policia evita intervencions. Els portaveus de la Guàrdia Urbana i dels Mossos d’Esquadra expliquen que no es fan dispositius a les andanes perquè es posarien en perill els venedors i els usuaris, una situació que ha convertit l’estació de plaça Catalunya en un dels espais recurrents d’aquests venedors.\nPerò la parada de metro de la L3 no és l’única zona subterrània de Barcelona on es poden trobar els productes del top manta. També es poden comprar, des de finals de l’any passat, bosses de mà, samarretes esportives, ulleres de sol i sabates al vestíbul de l’estació de plaça Catalunya de Rodalies, que connecta amb les línies 1 i 3 del metro. En aquest cas, Renfe destaca que -fins ara- els manters no han baixat a vendre a les andanes del tren.\nEls manters de les andanes del metro abans eren a l’intercanviador de plaça Catalunya i la Rambla, que connecta amb el metro i els Ferrocarrils de la Generalitat (FGC). Però com que en les últimes setmanes una patrulla de la Guàrdia Urbana acostuma a ser en aquest intercanviador, els venedors han decidit creuar les barreres d’accés al metro.\nA les andanes, a diferència de l’intercanviador, la policia no hi entra. Com que els manters s’hi instal·len des de mig matí fins al vespre, coincidint amb algunes franges de més viatgers, els agents no hi actuen per motius de seguretat. Es considera que una intervenció comportaria corredisses dels venedors, i això dispararia les possibilitats de provocar una situació de risc mentre el metro està en funcionament. Els cossos de policia recorden que els manters porten uns farcells de grans dimensions que, en cas d’una persecució, podrien impactar contra els usuaris. La Guàrdia Urbana i els Mossos defensen que no es farà una intervenció que posi en risc la seguretat del metro, malgrat que això acabi representant una situació d’impunitat per al top manta.\nLa decisió policial topa amb algunes crítiques: “Entenem que no s’actuï perquè hi ha més risc en la persecució que en el delicte, però demanem prevenció”, sosté el president d’Amics de la Rambla, Fermín Villar. “Aquesta ocupació il·legal és un perill per a la seguretat i un greuge per als comerciants que tenen un negoci o una llicència d’ús de l’espai públic”, afegeix. Villar planteja què passaria si es produís un intent d’evacuació a la parada de plaça Catalunya amb els productes dels manters estesos entre els accessos a les andanes. El representant dels veïns insisteix que, per exemple, aquesta situació afecta usuaris del metro que són invidents, perquè s’ocupa una part de l’espai dels accessos. Per això l’entitat demana a l’Ajuntament de Barcelona que actuï amb més contundència, “com ha fet amb els pisos turístics i les últimes setmanes amb les operacions als narcopisos”.\nPer la seva banda, Transports Metropolitans de Barcelona (TMB) defensa que la presència del top manta “és variable i està relacionada amb les condicions” de l’exterior. Tot i això, els usuaris diaris poden comprovar que, des d’aquest hivern, la presència dels manters a les andanes de plaça Catalunya és gairebé permanent -el migdia i la tarda-, tant si fa sol com si plou al carrer.\nPreguntats per si els interventors del metro podrien sancionar els venedors per ocupar les andanes, TMB ho descarta, malgrat que admet que l’ordenança municipal de la ciutat no permet la venda ambulant als espais subterranis. Tot i que TMB també disposa del seu propi servei de seguretat amb vigilants, considera que les companyies de transport ferroviari de viatgers que operen a Barcelona no disposen de la “força coercitiva” per frenar “una implantació massiva i organitzada de venda ambulant”.\nTant TMB com Renfe subratllen que han fet arribar a la Guàrdia Urbana i als Mossos la presència habitual dels manters. De fet, algunes fonts coneixedores del conflicte expliquen que hi hauria discrepàncies entre la Guàrdia Urbana i els Mossos per determinar de qui és la responsabilitat d’intervenir-hi. En canvi, els dos cossos de seguretat recorden que fan dispositius conjunts per afrontar el problema del top manta, sobretot quan es tracta d’una situació que afecta l’ordre públic.\nUn informe de l’afectació\nLa presència dels manters a les andanes de plaça Catalunya ha començat a arribar al debat polític. Alguns partits de l’oposició han reclamat al govern de Barcelona en Comú algunes mesures. És el cas del PSC, que a la pròxima comissió de presidència de l’Ajuntament -que es farà aquesta setmana- demanarà al govern d’Ada Colau que encarregui als Bombers de Barcelona i a Protecció Civil un informe sobre la repercussió del top manta en la seguretat i l’evacuació del metro. El grup parla de la parada de plaça Catalunya i “d’altres igualment afectades”, malgrat que no concreta de quines estacions es tractaria. El partit critica que les andanes del metro siguin “l’escenari d’una activitat il·legal en què no es permet actuar la Guàrdia Urbana”.\nA la mateixa comissió de presidència, el PDECat demanarà que es compleixi “l’ordre Víctor Alfa” per lluitar contra la venda ambulant il·legal. Aquesta ordre implantada en el mandat de Colau, perquè és vigent des de l’octubre del 2015, estableix dues fases d’actuació policial segons la quantitat de venedors i l’afluència, així com tres nivells d’intervenció: el primer és preventiu, el segon per conflictes lleus i el tercer per conflictes imminents. De fet, a part “dels problemes de seguretat”, el PSC reclamarà a la comissió de presidència del consistori que l’estudi que se sol·licita “ajudi a plantejar una solució efectiva i definitiva”. “L’Ajuntament no pot ser aliè a la seguretat i a l’accessibilitat dels ciutadans al metro”, afegeix aquest partit.\nEn aquesta línia, els veïns també s’han reunit amb el govern municipal per tractar el problema del top manta. Des d’Amics de la Rambla expliquen que fa un parell de setmanes hi va haver una trobada amb el primer tinent d’alcalde de Barcelona, Gerardo Pisarello, en què l’entitat va exposar la seva queixa “per la falta de voluntat política” per resoldre la situació, assegura Villar. De la reunió en va sortir el compromís de mantenir una altra trobada amb el consistori la setmana vinent. “Cal que la seguretat sigui una prioritat present al carrer”, reivindica Villar.\nOperació policial a les andanes del metro per fer fora els manters\nEl PSC acusa Colau de "negligent" per tolerar el 'top manta' a les estacions de metro


RICHARD IMBERNÓN: «La lliga comença a tenir un nom» - El Periòdic d'Andorra\nRICHARD IMBERNÓN: «La lliga comença a tenir un nom»\nPublicat el Dilluns, 22 de maig de 2017 | 01:30 h\nRichard Imbernón, en un entrenament amb l'FC Santa Coloma.\nAcaba de guanyar per quarta temporada consecutiva la Lliga Grup Sant Eloi. Ha estat capaç de mantenir al Don Denis FC Santa Coloma al màxim nivell i l’ha convertit en un equip competitiu a Europa, circumstància mai fàcil per un conjunt andorrà quan juga competició internacional.\n– Suma quatre lligues de quatre. No és gens fàcil mantenir-se a dalt tant de temps…\n–És molt difícil mantenir el nivell tants anys. Són molts factors els que s’han d’ajuntar. Principalment els jugadors han de tenir qualitat i ser molt professional, hi ha d’haver tot un cos tècnic que faci molta feina i una directiva que et doni confiança i et dixi fer. Tot això s’ha complert aquest temps.\n–Quina lliga ha estat la més complicada de guanyar?\n–Sens dubte, aquesta. Al mes de desembre ens trobàvem a nou punts del líder. Van haver-hi moments de dubtes, però tots junts vam saber afrontar-ho i reaccionar, fer una segona volta guanyant-ho tot i vam donar un salt molt important. Després, als play-off, hem estat molt bé per assegurar-nos ser campions.\n–Com s’aconsegueix aixecar el vol quan els resultats no han acompanyat?\n–Mantenint la confiança amb el que fas. El 80% de la feina de l’entrenador és gestionar el vestidor i es tracta de transmetre als jugadors que no se’ls ha oblidat jugar a futbol. S’ha de ser pacient i en aquests moments és quan veus la força del grup.\n–Aquest estiu tornen a disputar la primera ronda de la Lliga de Campions. Ja van ser capaços de superar-la una vegada, guanyant a l’FC Banants. Aquella va ser tota una fita, no només pel fet de passar l’eliminatòria, sinó per veure que és possible. Va canviar la mentalitat a molts...\n–Sempre ho afrontem amb molta il·lusió per superar la ronda, perquè ara amb els coeficients ens enfrontem a equips que poden ser més similars a nosaltres, no com abans quan no teníem cap tipus de possibilitat. Tenim ganes de tornar a fer història, però som conscients del nostre nivell i que juguem una lliga menor a Europa, però volem demostrar que ho podem tornar a fer. És el plantejament que sempre tenim.\n–Parla d’una lliga menor. Com veu l’evolució del campionat?\n–Està creixent i hi ha una cosa que ho demostra. Abans arribaven jugadors a acabar la seva carrera o de turisme, i ara n’hi ha que podrien jugar a Segona Divisió B o Tercera i prefereixen venir aquí. Això significa que la lliga comença a tenir un nom i un jugador com Joan Capdevila ha fet un gran favor. Si tot un campió del món ve aquí a jugar fa que altres s’ho plantegin.\n–És un luxe entrenar a un jugador com Capdevila...\n–Hem normalitzat tenir a un campió del món al vestidor. Ha demostrat sacrifici i és la humilitat personificada. És un apassionat d’aquest esport i, sens dubte, un exemple per a tots.


Descobreix quin és el cafè més famós d’Instagram | Bloc Cafè Saula\nA qui no li agrada el cafè, el gelat o la xocolata? I si combines aquests tres elements en un deliciós con de gelat? Precisament això és el que ha fet el cambrer sud-africà Dayne Levinrad.\nDesprés d’haver treballat a Brasil, Los Angeles i Austràlia, Levinrad va tornar a Johannesburg, la seva ciutat natal, decidit a fer “alguna cosa diferent”, com va declarar a la cadena nord-americana CNN.\nSegons el cambrer “la gent estima el gelat, el cafè i la xocolata” i per aquesta raó va decidir servir els tres alhora. “Abocar el cafè directament a l’interior del con cobert de xocolata no funcionava, ja que la galeta era massa fina, així que vam comprar la nostra pròpia maquina per fer cons i vam utilitzar diferents ingredients, però la xocolata es fonia molt fàcilment”, explica el creador.\nPer aconseguir el resultat final, es van haver de canviar els propis components de la xocolata i variar el percentatge de cacau d’aquest perquè s’enganxés bé al con i servís alhora per mantenir-hi el cafè com si fos una tassa.\nEl resultat, tant visual com gustatiu, ha deixat sorprès a tothom. La seva popularitat a Instagram no ha deixat de créixer i el hashtag #coffeeinacone ja supera el milió de mencions.\n“No sempre fa falta inventar alguna cosa diferent a tot el que existeix per triomfar. De vegades n’hi ha prou amb ajuntar ingredients per crear alguna cosa original i que segur que estarà boníssima!”, ens comenta Noemi Paoli, barista de Cafè Saula.


Trucs i consells per a un bon arròs – Menjar i beure\nL’arròs és un dels aliments típics d’aquestes dates de Carnaval, i en molts pobles i ciutats se celebren festes al voltant d’aquest producte. Al Bages, la més coneguda és la Festa de l’Arròs de Sant Fruitós, que aquest any tindrà lloc el diumenge 26 de febrer. Abans però, els restaurants del municipi dediquen tota una setmana a l’arròs, amb la proposta 7 d’arròs. Al restaurant Sant Isidre, cada dia podreu tastar un plat diferent fet amb arròs: arròs amb ànec, arròs negre, arròs de ceps i gambes, arròs de carxofes i conill i fins i tot un arròs amb calçots!\nPerò com que l’arròs és un producte que molt sovint fem a casa, avui us deixem alguns trucs i consells perquè sempre us surti perfecte.\nRodó: de cocció homogènia, absorveix molt bé els sabors dels aliments que l’acompanyen. Recomanat per fer paelles, arrossos caldosos i guisats.\nBomba: és un arròs que no es passa i sempre queda sencer, la qual cosa el fa ideal per a paelles i altres receptes mediterrànies.\nLlarg: no s’enganxa gens. Perfecte per a amanides, guarnicions i receptes amb algun toc exòtic.\nBasmati: és un dels més fins i aromàtics. Cal rentar-lo i posar-lo en remull abans de cuinar-lo. És el que va millor amb el menjar indi.\nArborio: de textura cremosa, ideal per als risottos.\nIntegral: és l’arròs al qual no s’ha tret la closca i, per tant, té un color més fosc.\nSalvatge: amb grans allargats i de color gris fosc, té un gust que recorda als fruits secs. En cuinar-se agafa un color morat. Va bé per a amanides.\nVaporitzat: és un arròs que no es passa i que aguanta més temps sencer.\nNormalment es calculen dues tasses d’aigua o caldo per una d’arròs. Si volem un arròs caldós, hi podem afegir un quart més d’aigua. Si veiem que ens queda sec, hi podem afegir més aigua durant la cocció.\nEl temps de cocció normal per a un arròs blanc o paella és d’uns 20 minuts. Millor si els primers 10 són a foc fort i després el baixem al mínim. Però cal tenir en compte que els temps varien segons el tipus d’arròs.\nEsperem que aquests consells us siguin útils. I vosaltres, com el cuineu l’arròs?


David Bisbal té un patrimoni immobiliari d'uns 3 milions d'euros\nÉs el propietari de 3 cases a Almeria a més d'altres habitatges a la resta d'Espanya i a Miami\ndimarts, 2 d’octubre 2018 - 22:00h\nDavid Bisbal té un gran patrimoni immobiliari gràcies a la seva exitosa carrera musical | València Diari\nLa premsa del cor acostuma a ser una bona font d'informació per saber quines són les inversions dels personatges famosos. És molt habitual que aquests tinguen un gran patrimoni en cases i pisos, com per exemple David Bisbal, que és propietari de 6 immobles.\nSi tenim en compte el valor estimat de tots els edificis que posseïx, segons ha publicat la revista 'Cuore', els actius immobiliaris del cantant d'èxits com 'Ave María' pugen a una xifra total d'uns 3 milions d'euros.\nLes cases d'Almeria de David Bisbal\nLa primera casa que va comprar el cantant d'Almeria va ser una nova residència pels seus pares en la ciutat on va nàixer. Va ser just després d'eixir d''Operación Triunfo' quan Bisbal va fer la primera de les seues adquisicions d'immobles. A la ciutat andalusa, l'artista també té un altre habitatge, concretament un xalet en el barri de Castell del Rey, valorat en 240.000 euros.\nLa seua última compra en la seua ciutat natal és la casa que s'està construint amb la seua esposa Rosana Zanetti. La parella ha decidit instal·lar-se on el cantant va viure la seua infància i primera joventut, concretament en un habitatge que tindrà 500 metres quadrats.\nDavid Bisbal i la seua esposa Rosanna Zanetti | Cedida\nLes inversions fora de la província andalusa\nUna altra de les propietats de l'ex 'coach' de 'La Voz' la va adquirir quan eixia amb Elena Tablada. Durant un temps, van compartir la seua felicitat en un habitatge de 100 m² que tenien en la ciutat madrilenya d'Alcobendas.\nÉs també en aquesta mateixa comunitat autònoma on David Bisbal té una de les cases on més temps residixen ell o Rosana Zanetti. El cantant té una residència en la urbanització Ciudalcampo, una de les zones més exclusives de Madrid on també tenen una casa personatges com Antonio Banderes. En una construcció de 300 metres quadrats, la parella descansa quan viatja a Madrid o torna a Espanya d'algun vol internacional.\nI com molts artistes llatins, Bisbal també té una casa a la capital del món castellanoparlant als Estats Units, la ciutat de Miami. Allà, l'intèrpret posseïx un altre habitatge de 500 m² que està valorat en 700.000 euros.\n"Judici a un acusat per oferir diners a canvi de sexe a 365 xiquetes a Castelló" "Confiscades grans quantitats de polp no acceptat per a la comercialització a Castelló"


Saforguia.com - El gandi� Javier Vercher obrir� dem� el Polis�nic 2012\nEl gandi� Javier Vercher obrir� dem� el Polis�nic 2012 L�actuaci� ser� a les 22.30 hores al jard� de la Casa de Cultura. �L�entrada d�este primer concert del Festival Internacional de M�sica de Gandia �s gratu�ta.\n�Javier Vercher actuar� dem� al jard� de la Casa de Cultura de Gandia. / S.G.El XXIII Festival Internacional de M�sica de Gandia, Polis�nic, est� a punt de comen�ar. I ho fa de la millor manera possible, amb l�actuaci� del gandi�, Javier Vercher. L�entrada a este concert on es gaudir� del jazz del saxofonista, �s gratu�ta.El saxofonista tenor Javier Vercher �s un jazzista de cor pur, la proposta musical del qual abasta tant l�avant-garde com la vella escola. Assentat en Williamsburg, Brooklyn, es delecta en la interpretaci� lliure pel seu estil impredictible i intu�ci�, la sensaci� de descobriment i l'enteniment immediat amb els seus companys. Els entorns ac�stics que ell va desenvolupant gradualment tamb� presenten una rellev�ncia emocional per a ells i, en ocasions, un sentit palpable de l'espiritual. Cada composici� �s una narraci� sense paraules; el punt de partida sol ser la vida real.�Javier Vercher Quartet arriba a Gandia per presentar el seu nou �lbum �Wish You Were Here�, inspirat en els viatges per Sud-am�rica acompanyant a l'estel espanyol del pop Alejandro Sanz. Vercher ens visita amb un grup de m�sics i improvisadors importants, la qual cosa indica la gran estima que s'ha guanyat en la comunitat del jazz de la ciutat de Nova York: el contrabaix Masa Kamagucchi, Albert Sanz amb el piano i fender rhodes i el bateria Mart�n Andersen. Este �s el tercer disc de Javier Vercher, qui ja s�ha guanyat la cr�tica i el calor del p�blic expert en jazz.Javier Vercher va comen�ar els seus estudis musicals als set anys d�edat, de la m� de son pare Miguel Vercher, aleshores director de la banda Sant Francesc de Borja de Gandia. Als 18 anys es va graduar al Conservatori Joaquim Rodrigo de Val�ncia com a professor de clarinet cl�ssic. Vercher va comen�ar a interessar-se pel saxo i va acudir a diversos seminaris amb grans mestres com Kurt Rosenwinkel, Perico Sambeat, Chris Cheek o Jorge Pardo. Finalment, va aconseguir una beca en el Berklee College of Music de Boston. El 2007 va obtindre del premi Revelaci� en la biennal Tete Montoliu d�Espanya, SGAE.El concert de Javier Vercher obri una interessant edici� del Polis�nic que continuar� el 3 d�agost amb el gospel de Shine Gospel; el 4 d�agost amb la m�sica tradicional cubana de Septeto Nabor�; el 10 d�agost amb el fado portugu�s de Liana; l�11 d�agost amb el swing de The fabulous Boogie Boys & Sarah Warren; el 17 d�agost amb el nou talent del blues Krissy Matthews Band i el 18 d�agost amb la percussi� de Coetus & Eliseo Parra.La ruta Destapa�t amb el Polis�nicPer segon any consecutiu els establiments hostalers que formen part de la ruta Destapa�t col�laboren amb el festival oferint les seues tradicionals promocions els dies de concert. L�objectiu �s combinar cultura i gastronomia. Aix� tots els dies de Polis�nic i abans dels concerts (entre les 20.00 i 22.00 h.), els restaurants i bars adherits a la ruta, mantindran en els seus locals la promoci� d�una tapa m�s una consumici� al preu de 2 euros. Enviar Imprimir A�ade un comentario a esta noticia


Diferència entre fluïdesa i fluix de primavera | 2019\nDiferència entre fluïdesa i fluix de primavera\nMarea Neàpada i escapada de primavera\nLes inundacions són l’augment i la caiguda dels grans embassaments. Està causada per les forces gravitacionals entre la Terra, el Sol i la Lluna. El canvi del cicle de l'aigua del mar la fa seca. A l’oceà, cada dia es produeixen dues inundacions altes i baixes, anomenades onada de mig dia. En un altre lloc només hi ha un riu amunt i un aigües avall, anomenat inundacions diàries. Les característiques de les inundacions varien en diferents etapes. Quan el nivell del mar s’eleva i cobreix la línia de costa coneguda com la inundació i quan l’aigua arriba al seu punt màxim, es coneix com a aigua amunt o alta. Al cap d'un temps, el nivell del mar torna a mostrar la zona intermareal. Això s’anomena flux ebb. Finalment, quan l'aigua finalment s'atura enrere, l'escena es coneix com a aigua avall.\nUna de les primeres explicacions de les inundacions és la de Galileu Galileu. El 1632 va escriure un llibre titulat Dialogue on Two Basic World Systems. Però aquesta teoria ha esdevingut molt controvertida. Diu que el moviment terrestre al voltant del Sol va provocar inundacions. Johannes Kepler va intentar corregir l'error en assenyalar que la lluna estava inundant, a partir de les observacions del passat. Tot i això, Galileu va ser rebutjat. Quan Isaac Newton va explicar que les inundacions estan relacionades amb l'atracció gravitatòria de masses, es va corregir la idea. Al seu llibre "Principat", el 1687, va utilitzar la teoria de la gravetat universal per demostrar que el fenomen era causat per la lluna i el sol.\nHi ha diferents corrents segons l’alineació del sol i la lluna. Aquestes dues espècies són el cabal d’aigua i el cabal de la font. L’onada de primavera es produeix a la lluna nova i a la lluna plena. En aquest cas, l’atracció gravitatòria de la lluna i el sol es van combinar per fer-la més forta. Les inundacions elevades són més altes del normal i els cabals baixos són molt baixos. L’alineació també produeix un augment de la velocitat en els fluxos de cucs, cosa que també facilita els canvis de propietats.\nQuan la lluna, la terra i el sol estan en angle recte, es produeix un augment de l’aigua. Això condueix a la substitució de les atraccions i redueix altres factors influents. Els angles també provoquen variacions mínimes en l’interval amunt i avall en l’interval.\n1. L’onada del mar és una variació del nivell d’aigua superficial dels grans estanys. Està causada per la força gravitatòria del sol, la lluna i la terra. Hi ha diferents etapes de les marees: inundació, inundació, inundació i inundació baixa. La primera explicació d’aquest esdeveniment és la de Galileu Galileu i aquesta idea s’ha corregit al llarg de la història. 2. Hi ha diferents tipus d’inundacions segons l’estat del sol, la lluna i la Terra. El primer és el flux d’aigua que es produeix quan el triangle es troba en angle recte, que anul·la els efectes dels altres i provoca diferències menors en els estadis de pujada de l’aigua. La segona, coneguda com la inundació de la primavera, es produeix quan s’alineen tres cossos. Els efectes són cada cop més forts i el resultat és una diferència enorme en els estadis d'inundació.\nw2 vs 1095ximpanys vs micossunni vs shia splitvsahreTV de 65 polzades vs 70 polzadesdesenvolupament i desplegamentfractura composta vs simplellatí vs sànscrit\nLa diferència entre el pla d’estudis i el pla d’estudisDiferència entre DUI i OWIDiferència entre canvi i canviDiferència entre Fang i BogDiferència entre DFD i diagrama de fluxLa diferència entre l'alçada del cablejat i la granja TrushkrossDiferència entre ceba de gingebre i cervesa de gingebreDiferències entre herpes i nafres


“A la feina no t'has de deixar portar pels sentiments”\nLa Covid-19 ha suposat un canvi en el procés de dol. 33 anys. Nascut a Sant Julià, treballa com a funerari al negoci familiar Pompes Fúnebres Andorranes. Arran de la pandèmia ha hagut d’adoptar mesures estrictes de seguretat per evitar el contagi.\nActualitzada 15/09/2020 a les 06:32\nPer què es dedica a ser funerari? Com va sorgir aquesta feina?\nVa ser un retorn a casa. La meva família té el negoci des de fa uns quants anys i tard o d’hora has de tornar al niu. Al final vaig decidir que era l’hora de tancar un capítol i ara fa uns dos o tres anys que m’hi dedico completament. Abans havia ajudat la família.\nÉs una feina que per a molta gent seria difícil de fer. Què és el més fàcil?\nPodríem dir que no hi ha res fàcil. Si he de dir alguna cosa serien els tràmits administratius.\nI per contra, el més difícil?\nEl més difícil és el tracte amb les persones. Quan una persona es mor, els familiars no estan en el millor moment de la seva vida, ja que han perdut un ésser estimat. Has de tenir la capacitat de ser molt empàtic per calmar la persona sense deixar-te portar pels sentiments. Has de ser el més professional possible.\nI ara amb la pandèmia de la Covid-19 tot això devia canviar. Com és un procés de dol sense poder-se acomiadar d’un familiar?\nVa canviar completament. Quan el confinament era totalment restrictiu i es moria una persona, havies de fer entendre a la família que no se’n podien acomiadar. Alguns ho entenien de seguida i a altres els costava més.\nQuan es va poder començar a sortir i els funerals ja es podien fer amb alguns familiars, ja era tot normal o també hi ha hagut canvis?\nQuan es moria una persona malalta de la Covid-19, per exemple, estava totalment prohibit poder obrir el taüt perquè els familiars la poguessin veure per última vegada. A més, en ser una persona contagiada pel virus, el seu cos anava disposat dins d’una mena de sac especial que un cop tancaves ja no es podia tornar a obrir.\nI vostès, els treballadors, com s’ho feien per seguir els passos normals en una funerària?\nNormalment ja anem una mica protegits però amb la Covid-19 hem hagut de fer ús d’EPI, equips de protecció individual. A més a més, per seguretat nostra alguns passos que es fan normalment durant la manipulació del cos no els fèiem.\nI quan els trucaven perquè hi havia hagut una víctima per culpa del virus, com ho gestionaven?\nLa veritat és que ha estat relativament fàcil. Més enllà de les mesures de seguretat, quan es tractava de persones que es morien o bé a l’hospital o bé al centre sociosanitari El Cedre, en aquests dos llocs tenien establerts uns bons protocols per facilitar-nos la tasca de traslladar el cos.\nAra encara és tot tan restrictiu?\nContinuem amb les mesures de seguretat per prevenir el virus, però comencem a tenir una mínima normalitat.


Robòtica educativa per la igualtat - El Periódico Mediterráneo\nRobòtica educativa per la igualtat\nEl Grup d’Ensenyament, Aprenentatge i Tecnologia ha analitzat la competència digital i el pensament computacional de l’estudiantat de magisteri d’Educació Infantil i de Primària i ha detectat una bretxa de gènere en la dimensió tecnològica\nEl Grup d’Ensenyament, Aprenentatge i Tecnologia (GREAT) de la Universitat Jaume I ha di- ssenyat i implementat un procés formatiu en robòtica educativa, per tal de reduir la bretxa de gènere en pensament computacional de l’estudiantat de magisteri d’Educació Infantil i de Primària. Les conclusions d’aquesta investigació de l’UJI sobre competència digital s’han publicat en la revista Journal of Information Technology Education: Innovations in Practice.\nEls investigadors de l’UJI han analitzat la competència digital i el pensament computacional d’alumnat de magisteri d’Educació Infantil i Primària d’aquesta entitat acadèmica i han detectat «una bretxa de gènere en aquestes matèries fonamentals en l’entorn digital, perquè les xiques tendeixen a percebre’s amb menys habilitats en eines digitals que els xics, especialment en la dimensió tecnològica», afirma el professor de Didàctica i Organització Escolar, membre de GREAT, Francesc Esteve. Pel contrari, no es van trobar diferències entre homes i dones en relació a capacitats vinculades amb l’aprenentatge computacional i la programació, com indiquen els resultats publicats en International Journal of Emerging Technologies in Learning.\nDavant d’aquesta autopercepció de les dones futures mestres d’Educació Infantil i Primària de tindre menys competència digital, els membres de GREAT van posar en marxa un programa pedagògic en robòtica educativa en aquests estudis de grau. I, com revela aquest estudi, «es va incrementar el pensament computacional de les alumnes», comenta Francesc Esteve.\nEl grup GREAT, coordinat pel professor del departament de Pedagogia i Didàctica de les Ciències Socials, la Llengua i la Literatura, Jordi Adell, treballa en un nou projecte del Grup d’Innovació Educativa (GIE) en Robòtica Educativa i Pensament Computacional de l’UJI (EduBot) per al di-sseny de diverses accions formatives que «comencen a trencar aquest tipus d’estereotips i eixa percepció diferenciada i, en definitiva, treballar per la igualtat de gènere». Aquesta iniciativa se centrarà en la robòtica educativa com a instrument per a superar la bretxa de gènere i serà liderada per les investigadores Mª Ángeles Llopis i Gracia Valdeolivas.\nL’estudi desenvolupat pels investigadors i professors Francesc Esteve, Mª Ángeles Llopis i Jordi Adell sobre competència digital també aporta un coneixement valuós per a promoure les matèries STEM (ciència, tecnologia, enginyeria i matemàtiques) entre les xiquetes i, d’aquesta manera, afavorir la seua vocació pels estudis vinculats amb les tecnologies.\nEl grup d’Ensenyament, Aprenentatge i Tecnologia (GREAT) va iniciar formalment la seua activitat en el curs 2016-2017 i centra els seus projectes en l’àrea de la tecnologia educativa, la competència digital, la formació docent i en el disseny i avaluació d’eines i recursos digitals. Està coordinat pel profe-ssor Jordi Adell, de l’àrea de Didàctica i Organització Escolar del departament de Pedagogia i Didàctica de les Ciències Socials, la Llengua i la Literatura de la Universitat Jaume I, alhora director del Centre d’Educació i Noves Tecnologies (CENT).\nPer la seua banda, el professor i investigador del grup GREAT Francesc Esteve, autor principal d’ambdós estudis, centra la seua investigació en l’anàlisi de la competència digital i la formació docent, i en l’estudi de la metodologia d’investigació Design-BasedResearch (DBR). Ha dirigit diferents treballs de recerca sobre temes de robòtica educativa, MOOC, mobilelearning o xarxes socials. A més a més, és comissionat de la rectora per a la coordinació del gabinet del rectorat i l’impuls digital de l’UJI.


Un treballador resulta ferit crític en caure d’una teulada a Terrassa\nL’home de 46 anys i veí de Calafell ha caigut des de 4 metres a un sostre situat a sota d’ell\nper Redacció dijous, 27 de setembre 2018 - 20:58h | Actualitzat a 28/09/2018 11:30h\nUn treballador ha resultat ferit crític durant la seva jornada laboral aquest dijous 27 de setembre al matí al centre de Terrassa. L'accident s'ha produït després que l'home hagi caigut des d'una alçada de 4 metres quan estava reparant part d'una teulada d'un edifici de la Rambla d'Ègara de la ciutat de la comarca del Vallès Occidental.\nL'home ferit greument té 46 anys i és veí de Calafell. L'accident laboral s'ha produït al voltant de les 11.30 hores de dijous 27, quan s'ha col·lapsat el forjat de la teulada en la qual estava fent reparacions, que ha acabat cedint i fent caure a l'operari fins a un sostre situat 4 metres més avall.\nCrític en caure des de 4 metres\nFins al número 245 de la Rambla d'Ègara de Terrassa s'han traslladat fins a 5 dotacions dels Bombers de la Generalitat, així com diversos agents de la Policia Municipal i tècnics municipals. Els bombers han treballat per rescatar el treballador de 46 anys ferit del sostre en el qual ha caigut, però segons el mitjà local 'Terrassa Digital', no s'ha pogut finalitzar les tasques de rescat fins tres hores després del succés.\nActivades 5 dotacions #bomberscat@mossos i @semgencat per un accident laboral a Terrassa, Rbla Ègara. Un operari estava treballant a la teulada quan ha col·lapsat el forjat i s'ha precipitat al pis de sota. Evacuat en estat crític a @Mutua_Terrassa. Avís rebut a les 11.28h pic.twitter.com/bHSj8rVt5W\n— Bombers (@bomberscat) 27 de setembre de 2018\nFinalment, després de rebre les primeres cures, el ferit ha estat traslladat a l'Hospital Universitari Mútua Terrassa en estat crític. Entre les tasques dels Bombers i els tècnics municipals s'ha hagut de sanejar algunes parts de les obres que s'estaven duent a terme a la teulada de l'edifici. A més, s'han apuntalat bigues per assegurar que no es produís cap mena de despreniment.\nEs busquen figurants a Terrassa per la nova sèrie de Netflix\nUna altra notícia ben diferent però que també afecta el municipi de Terrassa i el Vallès Occidental és la notícia que la plataforma Netflix està buscant figurants a la ciutat per formar part de la nova sèrie espanyola 'Hache'. La productora Weekend Studio estarà aquest pròxim dissabte 29 de setembre a la casa Soler i Paler per buscar persones entre 16 a 70 anys.\nLa sèrie 'Hache' està basada en fets reals i tracta sobre el tràfic de drogues a la Barcelona dels anys seixanta. Els personatges principals són Adriana Ugarte i Javier Rey. El càsting de figurants per formar part d'aquest nou projecte de Netflix tindrà lloc el 29 de setembre de 10:00 a 18:00 hores a la casa Soler i Paler, situada al carrer Font Vella 29.\nTerrassa Accident Laboral Vallès Occidental


Avaya llança una bola ràpida i transforma l'estadi dels Mets - Allcom\nAvaya llança una bola ràpida i transforma l’estadi dels Mets\nAvaya acaba de fer públic que els Mets de Nova York, l’equip de les grans lligues de beisbol professional dels EUA i amb seu a Queens, implementarà la plataforma Avaya Aura per a centres de contacte i comunicacions unificades, juntament amb la més avançada infraestructura de nucli de xarxa de dades, si estadi Citi Field. L’objectiu: transformar la manera en què l’equip es comunica, col·labora i atén els seus aficionats.\nAmb el Citi Field, la seu dels Mets, rebent més de 3 milions de visitants cada any, el club va reconèixer la necessitat de modernitzar les operacions del seu servei de venda d’entrades i va decidir implementar Avaya Aura, una solució de centre de contacte i comunicacions unificades avançades, aconseguint així disposar de noves capacitats que permetran satisfer les necessitats d’un servei més personalitzat, més ràpid i de major escala.\nEls més de 100 agents del centre de contacte van a disposar noves funcionalitats que impulsaran la seva productivitat, com un únic i senzill interfície digital per a gestionar totes les interaccions amb els aficionats, la capacitat d’enviar correus electrònics amb un únic clic, i la flexibilitat de poder utilitzar qualsevol lloc de treball disponible. A més, les noves eines permetran al club fer un millor seguiment del nombre de trucades entrants i sortints del seu departament de vendes d’entrades, oferint així una major visibilitat del rendiment dels agents a l’hora de capturar tota la riquesa dels detalls dels clients que permetin aconseguir el següent nivell de servei. La futura integració d’Avaya Aura amb la plataforma CRM de l’organització, ajudarà a aconseguir que els aficionats disposen de la millor experiència de client possible quan comprin entrades o abonaments de temporada.\nLes comunicacions unificades impulsen la col·laboració del personal del club\nGràcies a la infraestructura de xarxa d’Avaya que suporta tota la col·laboració en tota l’empresa, l’equip directiu dels Mets disposarà de veu, vídeo, dades i comunicacions web integrades per gestionar les seves necessitats de mobilitat i de conferència. Funcionalitats com ara l’agermanament d’extensions, que permet de manera automàtica que les trucades als números fixos dels empleats puguin ser rebudes també en els seus mòbils, permet disposar d’un mà d’obra realment mòbil, assegurant així que el personal pugui respondre immediatament independentment d’on es trobin.\nAddicionalment, des del moment en què la solució de comunicacions unificades avançades es pot dur a totes les localitzacions, tant les oficines dels Mets com l’estadi Citi Field aviat podran comunicar-se i col·laborar fluidament amb els col·legues que es trobin a Florida durant els entrenaments de primavera, o amb els equips filials, com els Brooklyn Cyclones.\nUna xarxa resilient fàcil de gestionar i mantenir\nAmb més de 40.000 espectadors en els dies de partit, els Mets no es poden permetre tenir problemes de comunicació. Gràcies a l’entorn segur i resilient de xarxa d’Avaya, provada amb èxit en diferents Jocs Olímpics, els empleats del Citi Field, una instal·lació de més de 92 mil metres quadrats, gaudeixen d’una garantida disponibilitat de gran qualitat que els guarda de costoses caigudes de la xarxa Wi-Fi i de trucades tallades.\nI a més, els Mets utilitzaran els serveis gestionats de Avaya per a supervisor l’experiència del seu estadi intel·ligent. Dissenyats per maximitzar el rendiment i simplificar la forma en què les empreses utilitzen les solucions de centre de contacte i comunicacions unificades, els serveis gestionats de Avaya reduiran significativament el temps que l’altament preparat equip de TI dels Mets dedica a mantenir i gestionar la seva xarxa, ajudant el club a estalviar despeses en disminuir el cost total de propietat de la infraestructura de comunicacions i de la seva gestió.\n“Els NY Mets compten amb milions de lleials aficionats als quals volem donar-los la millor experiència possible. Avaya entén exactament les nostres necessitats i ens aporta la tecnologia que tant els Mets com els seus aficionats necessitem “, ha assegurat Tom Festa, vicepresident de tecnologia dels New York Mets.


El PP critica el pagament "sense control" de 154.587 euros per la recollida de fem - Alcoi23\nL’Ajuntament d’Alcoi ha acordat el pagament de 154.587,49 euros pel servei de recollida de residus i neteja de carrers sense haver controlat si l’empresa concessionària, Foment de Construccions i Contractes, ha complit els objectius del contracte. El pagament aprovat correspon al 4% de la facturació que depén d’unes auditories externes que determinen si l’empresa compleix o no els objectius. Els populars diuen que aquest sistema de control no ha sigut contractat per l’Ajuntament més de dos anys després de la posada en marxa del nou contracte, adjudicat en 2018 a raó de 4,2 milions d’euros a l’any.\nEl pagament definitiu a l’empresa va ser aprovat en el ple del passat divendres amb l’únic vot en contra del Partit Popular. El seu portaveu, Quique Ruiz, assenyala que “no podem donar suport a pagaments que estan supeditats a un control que no s’ha produït per part de l’Ajuntament”. El regidor no posa en dubte el treball de l’empresa, sinó la falta de control del Govern local, del PSOE. “El sistema de control era una de les principals novetats del nou contracte i un dels requisits exigits pel Partit Popular per a l’adjudicació”, recalca Ruiz.\nL’informe dels tècnics detalla que els retards en la contractació de l’auditoria “per causes atribuïbles a l’Ajuntament i no a l’empresa prestadora del servei de recollida de residus i neteja viària no es va realitzar control d’auditoria durant els trimestres primer, tercer i quart”.\nL’última auditoria externa a la qual l’Ajuntament va sotmetre a l’empresa és del segon trimestre de 2019. Des de llavors està pendent la contractació d’aquests informes. El procés de licitació va començar al maig de 2020 i està per resoldre. “Lamentem que el sistema de control no s’haja aplicat durant dos dels quatre anys del contracte”, assenyala.\nL’única auditoria realitzada fins hui es va saldar amb una penalització de 493,22 euros. Ruiz insisteix: “No qüestionem si l’empresa està compleix o no el contracte. Qüestionem que l’Ajuntament no ho sàpia perquè segueix sense tindre instruments de control. La conseqüència és que paga a cegues dos anys després d’haver adjudicat el contracte”.\nAnteriorAlcoi durà a terme un estudi per la detecció de necessitats i propostes de millora en la indústria\nSiguienteTodo preparado para la ‘XVII Semana de la Ciencia’ del Campus de Alcoy de la UPV


Juguem a viure?: Any nou, vida nova.\nDiu la dita: any nou, vida nova; però no, aquest no és el meu cas. Pense que puc fer una bona valoració del 2008, any que potser puc descriure com aquell en què he viscut el major nombre de canvis; aquell que començà en Benifairó de la Valldigna, al Festivern, amb tots aquelles persones tan especials.\nUn any en què, amb el batxiller, he deixat molta gent enrere, i en el qual m’he ficat a prova amb el selectiu i el carnet de cotxe –i ben content amb els resultats, no és per menys-. Un 2008 que també m’ha permès relaxar-me i gaudir de la terreta amb els meus amb les eixides amb bici per la comarca i amb els concerts com el Festiu, de Rapsodes, Extremo, Orxata i bé, sí, també amb els “clàssics”.\nUn any en què també he obtingut la majoria d’edat i he fet un gir de 160º en la meua vida gràcies al que suposa començar la Universitat amb la doble llicenciatura de Dret i Ciències Polítiques i viure a València amb les millors companyes que podia tindre. Un gir al que es suma una major implicació social: acampades contra Bolonya, manifestacions del dia de la dona, 25 d’abril, 9 d’octubre, 31 de desembre, etc.; acompanyat d’un munt de noves persones que han entrat en la meua vida: companys de classe, militància, de festa nocturna, d’ocupacions de cases...\nCal no oblidar a la gent de sempre, la del poble, que, encara que una mica més distants per les circumstàncies, continuen estant ahí com sempre. I especialment, cal no oblidar aquella persona amb qui ho compartisc tot des de ja fa poc més de 17 mesos; aquella persona qui m’ha regalat magnífics moments que espere continuar compartint.\nBé, sí, d’acord, també he tingut algun que altre baixò moral i algun que altre desànim, però res massa important comparat amb tota la resta. És per això perquè no vull fer vida nova, i vull continuar amb aquesta: la meua, la que he triat; i pel que el 2009 se’m presenta com un bon any amb nous reptes a superar, dubtes a resoldre i molts bons moments a compartir amb els que ja han esdevingut “els de sempre” i amb els que encara queden per vindre.\nPublicat per Parecarabassó a 10:39\nEt trobe a tot arreu...\nSóc MariQ! :P\ni bon estudi!\n8 de gener de 2009 a les 7:21\nAl habla la omnipresent:\nYEAH! Estic on menys pots imaginar-te, així que mira darrere teu que, pot ser, em trobes... ¬¬' XDDD\nPaco!! A vore si quedem, que encara tenim que fer el dinar comarcal CampdeTuriense! ^^\nVes comboiant a la penya!! XDDDD\nMil i un besets!!\n9 de gener de 2009 a les 6:44\nJo vull ser una de les "de sempre", eh? I continuar okupant-vos... me duré un pijama!\nDemà més, pacs : )\n11 de gener de 2009 a les 15:33\nNous Graus contra la universitat pública.\nDefensar la terra no és cap delicte.\nA falta de temps...\nAmb la mare carabassera, amb el pare carabassó.


Les dietes absurdes i perilloses que promouen les celebrities - Blog DiR\nHome / Alimentació Saludable / Les dietes absurdes i perilloses que promouen les celebrities\nMoltes vegades els famosos no són conscients de la responsabilitat que tenen quan donen a conèixer algunes pràctiques perjudicials per a la salut\nSi et donen a triar entre beure orina després de banyar-te en aigua gelada, menjar únicament potets per a nadons, consumir el menjar d’un mateix color o basar la teva alimentació en aigua amb llimona, ¿amb quina d’aquestes et quedaries? Amb cap, oi? Doncs aquestes dietes absurdes són seguides i promogudes per persones famoses, principalment actrius, cantants i models.\nCert és que cadascú pot fer el que vulgui amb la seva alimentació, però una persona amb un gran poder d’influència en els mitjans de comunicació i amb milers de seguidors, podria abstenir-se de promoure pràctiques que no són presumptament saludables ni aporten beneficis, ni que sigui per l’estima que puguin tenir sobre els seus seguidors.\nAquestes dietes absurdes, si bé proliferen molt més en l’actualitat gràcies al poder de viralització de les xarxes socials, és un fet que sempre ha existit. Un dels primers exemples ens remunten al segle XVII, quan les noies de classe alta tenien el vici de mossegar atuells de fang cuit, amb l’objectiu d’aconseguir una pell pàl·lida, aprimar i mostrar debilitat física, un fet que estava de moda en aquella època.\nMés endavant, ja en la dècada dels anys 20 del passat segle, va aparèixer la dieta Hollywood de 18 dies, popularitzada entre la indústria cinematogràfica de l’època. Estava basada en menjar tot just 600 calories al dia -una persona adulta hauria de menjar de mitjana unes 2500 calories diariament-, consumint res més que taronges, raïm, torrades i ous, cosa que no va passar desapercebut per la indústria alimentària per treure partit i fins i tot estava inclosa als menús dels restaurants::\nUna altra de les dietes de poca rigorositat científica i predecessora a la dietes detox és l’anomenada Master Cleanse, creada a la dècada dels 40 pel visionari Stanley Burroughs i que en l’actualitat diferents actors, actrius i models han anunciat que la duen a terme per perdre pes. La dieta Master Cleanse es limita a prendre suc de llimona amb xarop d’auró i pebre de caiena, res de sòlids. Naomi Campbell va confessar en un programa de televisió que ha realitzat durant 18 dies seguits aquesta dieta, un fet que suposa un risc per a la salut atès que hi ha un dèficit sever d’energia, així com de tots els macro i micronutrients. Altres famosos que han afirmat recórrer a aquesta dieta són Beyonce o Jared Leto.\nÉs normal que amb aquesta dieta es perdi pes ràpidament, però a costa de posar en risc la salut. Mantenir una ingesta calòrica deficient durant tants dies pot provocar una acidosis metabòlica, un trastorn que pot induir al coma i produir la mort.\nMadonna segueix reinventant-se\nA diferència del Master Cleanse, no sempre les modes són compartides per més celebrities. En el següent exemple tan sols trobem a Madonna com a famosa impulsora d’una pràctica un pel excèntrica. Fa un parell de mesos, durant la gira de Madame X, va publicar un vídeo al seu compte d’Instagram on es troba dins del lavabo a les 3 del matí. Primer està feliçment ballant i simulant un espàrring, després prenent un bany d’aigua a 5 graus de temperatura amb glaçons de gel i, finalment, un cop fora de la banyera, bevent d’un bol que contenia, segons ella, “la seva pròpia orina” . Veure per creure:\nÉs cert que els banys freds poden aportar beneficis per a la circulació, però en cap cas hi ha evidències científiques que afirmin que beure orina sigui un tractament antiedat o aprimant, més aviat al contrari, pot ser contraproduent i produir infeccions atès que és un producte que rebutja el nostre cos.\nSeguir la dieta d’un lactant també ha estat de moda\nL’enèsima ximpleria que prediquen altres famosos com Jennifer Aniston o Gwyneth Paltrow aconsellades per la seva entrenadora personal Tracy Anderson, és que menjar 14 potets al dia i un sopar de verdures i carn, les ajuda a perdre 3 quilos a la setmana. En concret aquesta dieta és coneguda com Baby Food Diet i els seus beneficis nutricionals deixen molt a desitjar. No aporten la suficient energia, proteïnes, vitamines, fibra o hidrats de carboni que necessita una persona i podria provocar anèmia per falta de ferro, entre altres conseqüències per a la qualitat de vida.\nCom qualsevol altra dieta miracle, pot provocar un efecte rebot, és a dir, quan tornis a menjar amb normalitat, el teu cos absorbeix tot allò del que ha estat abstingut. Això es deu al fet que el cos s’adapta durant la dieta a viure sense determinats nutrients i, quan es tornen a introduir, al no estar habituat a utilitzar-los, els acumula i això fa que puguis pujar de pes.\nMenjar cada dia un color diferent?\nFinalment, encara que segur que la llista de despropòsits és molt més llarga, ens topem amb la “dieta dels colors” que, tot i que no és tan perjudicial com les anteriors, limita bastant el tipus de menjar que pots fer cada dia.\nAquesta dieta la va donar a conèixer Christina Aguilera i va afirmar que cada dia consumia aliments del mateix color. Els dilluns de color blanc, a l’endemà vermell, després verd, taronja, lila, groc i, l’últim dia, tots els colors. Per això també és coneguda com “The Rainbow Diet” (la dieta arc de Sant Martí).\nEl fet de separar els colors no aporta cap benefici addicional, a canvi, barrejar els colors dels aliments proporciona un consum dels diferents nutrients que necessitem menjar cada dia. Limitar-se aquest sentit acaba sent avorrit i un fet realment estrany.\nQualsevol persona és lliure de menjar com vulgui, però si fem servir el sentit comú veurem que no és normal passar-se alguns dies bevent aigua amb llimona o obrir l’armari de la teva cuina i trobar només tristos potets de nadons.\nCap d’aquestes modes o dietes compten amb evidències científiques, a diferència dels hàbits saludables que sí et poden aportar beneficis i ajudar-te a aconseguir els teus objectius.\nConsulta els teus dubtes a les nutricionistes professionals abans de començar qualsevol dieta perquè t’assessorin sobre els veritables hàbits saludables i oblida allò que recomanen les persones que no són professionals, per molt famoses que siguin.


Michèle Juan Cortada\nLlorenç Capellà | 05 setembre 2004\nMichèle Juan Cortada (Marsella, 1942) és escriptora. Ha publicat una novel·la, Tres de Mayo (2001), que ha tengut molt bona acollida a França. Està escrita en francès, tot i que el títol és en castellà. Hem de cercar el motiu del títol en els referents històrics. Tres de Mayo és el nom d'un quadre de Francisco de Goya referits als fets de sang de 1808. I un tres de maig, aquesta vegada de 1937, va suposar l'inici dels enfrontaments entre comunistes i anarquistes a la Barcelona en guerra contra el feixisme. Michèle Juan no pot dissimular la seva simpatia per l'anarquisme; una simpatia que li va encomanar Bernat Juan, el seu pare. Aquest, Bernat, era mallorquí (de Binissalem, potser?), i als denou anys va emigrar a França per tal de defugir el servei militar. Abans, havia coquetejat amb els moviments sindicals, sobretot amb la CNT. Curiosament, el padrí matern de Michèle, també havia preferit pujar al tren de Manresa amb destí a Ceret, abans d'embarcar-se cap a Cuba vestit de soldat. Era l'any 1898, i ja no va tornar a Catalunya. El pare de Michèle, Bernat Juan, tenia un biografia força trista. Michèle ens en fa cinc cèntims: «Il est né à Mallorca un mois de Mai de 1900. Berger a six ans, au service d'un aristocrate latifundiaire». Essent, Bernat Juan, de Binissalem, el senyor que l'explotava podia haver estat Llorenç Villalonga, però Villalonga no tenia ramat d'ovelles ni altra sang noble que no fos la de l'esquerra il·lustrada, procedent dels Alomar. Bernat Juan va caure en mans més barroeres. Segons Michèle, dormia en terra o damunt palla. Diu: «son père l'avait placé comme garçon de ferme dans les montagnes d'Orient». Bernat Juan va fer-se francès, perquè a França hi havia república i a Espanya monarquia. Entenia, que la república és sinònim de llibertat i la monarquia d'opressió, la qual cosa és certa, encara que no absolutament certa. En qualsevol cas, Bernat dividia el món en bons i dolents. Va ensenyar a la seva filla, l'escriptora, que «l'Espagne et à la botte du clergué, de l'armée, de possédants» i que «les ouvriers et les paysans meurent de faim». L'any 1936, Bernat Juan havia millorat de posició econòmica i regentava un forn. De manera que va poder ajudar amb pans els espanyols exiliats i els que es passaren a la resistència francesa. Michèle vendria a Mallorca per primera i única vegada a la postguerra, essent un infant. Va passar-se mig any a la pagesia. A un món idíl·lic, habitat per gent amable, segons reconeix. Tanmateix, alliçonada pel seu pare, la Guerra Civil esdevindria la seva obsessió literària. Va llegir els grans cronistes del conflicte: Malroux, Orwell, Hemingway. I, en referència a Mallorca, va consultar Bernanos i Massot. Tot recordant els mesos de joia passats a foravila, exclamaria: «Je ne savais pas... que la terre de Mallorca est rouge à cause du sang des guerres». La novel·la Tres de Mayo, ambientada a l'època de la guerra civil a Mallorca, amb un personatge femení de molt de pes i amb el Comte Rossi fent-ne de les seves, ha estat qualificada per la crítica com «un texte positif et extrêmement poétique». Ens en caldria una traducció al català.


Festa grossa a Zagreb: rebuda multitudinària i rua pels carrers de la ciutat - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nFesta grossa a Zagreb: rebuda multitudinària i rua pels carrers de la ciutat\nL'afició de Croàcia acull l'equip com si hagués guanyat la Copa del Món\n17/07/2018 - 00.34\nCroàcia també està de celebració. Els balcànics han començat ja la seva festa en arribar a l'aeroport de Zagreb, on han estat rebuts per un bon grup d'aficionats. L'equip ha arribat encapçalat pel seleccionador, Zlatko Dalic. El seguien Luka Modric, jugador del Reial Madrid, que ha estat escollit el millor jugador del Mundial. Fins i tot els han posat la catifa vermella per rebre'ls.\nEls jugadors també han volgut immortalitzar el moment amb els seus mòbils. El blaugrana Ivan Rakitic ha estat un d'ells. Després de saludar els primers seguidors que els han rebut al mateix aeroport, la selecció croata ha pujat a l'autocar que els ha dut a celebrar el títol pels carrers de Zagreb.\nDe fet, a la carretera de l'aeroport fins a Zagreb els futbolistes ja s'han trobat amb centenars d'aficionats. Alguns han aconseguit, fins i tot, autògrafs de jugadors, com Rakitic, un dels més aclamats juntament amb Modric. Fins ara, el millor resultat que havia aconseguit la selecció croata havia estat la tercera plaça l'any 1998.\nEls aficionats de la selecció de Croàcia han viscut el segon lloc al Mundial de Rússia com una victòria. Bona part dels ciutadans del país ha estat pendent d'aquesta rua. La multitud de gent ha fet que la desfilada avancés lentament. Ha estat una tarda de reconeixement a la feina feta. També el seleccionador Zlatko Dalic duia una samarreta amb el nom de Luka Modric. El madridista ha estat nomenat millor jugador de la Copa del Món 2018.\nArribada de la selecció de Croàcia a l'aeroport de Zagreb\nEls jugadors de la selecció de Croàcia en autobús per Zagreb


Les set platges del Baix Penedès veuran onejar aquest estiu la bandera blava\nLa platja de Sant Salvador del Vendrell ha recuperat la bandera blava que havia perdut l’any 2010 i, d’aquesta manera, les set platges del Baix Penedès disposaran aquest estiu d’aquest distintiu que atorga l’Associació d’Educació Ambiental i del Consumidor i que certifiquen la bona qualitat ambiental de les platges.\nJunt amb les del Francàs i Coma-ruga, la platja de Sant Salvador també podrà onejar aquest estiu la bandera blava que havia perdut el 2010 a causa de l'aparcament que està situat a la zona limítrofa de la platja, al sector de les Madrigueres, el qual no presentava les condicions correctes segons l'ens que fa l'avaluació de les platges. Lles tres platges del Vendrell tenen la certificació integrada ISO 9001-14001, que reconeix la seva qualitat i gestió medioambiental, des de l’any passat i aquest fet ha influït en la recuperació de la bandera blava per part de Sant Salvador.\nCom és habitual, les altres platges del Baix Penedès han mantingut la bandera blava. Ha estat el cas de les tres platges de Calafell (Segur, l’Estany-Mas Mel i Calafell), la de Cunit.


CSIF denuncia l'assignació d'hores extres de la Policia Local de Sant Feliu per WhatsApp • Ràdio Capital de l'Empordà\nCSIF denuncia l’assignació d’hores extres de la Policia Local de Sant Feliu per WhatsApp\nEl sindicat de funcionaris ha presentat una sol·licitud d'investigació sobre la creació del grup de WhatsApp per oferir hores extres per part d'agents de la Policia Local\nLa Central Sindical Independent i de Funcionaris (CSIF), sindicat més representatiu en les administracions públiques, ha presentat un escrit davant l’Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols on denuncia la presumpta oferta i adjudicació d’hores extres, a la seva Policia Local, de manera irregular.\nEl sindicat, denuncia que s’ha creat un grup de WhatsApp, dins el cos de la Policia Local de Sant Feliu de Guíxols -en el qual no estan tots els agents de l’Ajuntament-, creat per 3 agents de base, on s’ofereixen hores extres i s’adjudiquen de manera aleatòria. Aquest mètode és de el tot discriminatori per als agents que no estan inclosos en el grup, a més d’irregular, i es salta els mètodes oportuns dirigits a aquesta finalitat. Així ho ha fet saber CSIF a l’Ajuntament, com ha explicat Rafael Sánchez, president del CSIF Girona, a Ràdio Capital de l’Empordà.\nEl sindicat declara que no saben “qui és el responsable de la creació” del grup, això sí, asseguren que si és el regidor de la Policia, el grup de WhatsApp tindria caràcter oficial. D’altra banda, si és idea dels agents, s’estaria oferint hores extres a les esquenes de l’Ajuntament i de la Prefectura de la Policia Local, els “responsables de signar-les” i si s’escau “autoritzar-les”.\nSánchez, com president del CSIF Girona, ha presentat una sol·licitud a l’alcalde Carles Motas perquè s’investigui el cas i i es depurin les responsabilitats polítiques, administratives o disciplinàries que es puguin derivar d’aquesta actuació i s’inicien els tràmits pertinents per a l’eliminació d’aquest grup de WhatsApp.\nArticle anteriorCastell-Platja d’Aro vota quatre propostes als pressupostos participatius 2019\nArticle següentEfemèrides – 8 novembre


Olga Besolí - Teatre, Narrativa i Cinema: Agenda Literària de Sant Jordi\nAgenda Literària de Sant Jordi\nDimecres, 15 Abril\nA les 19:00 em reuniré amb els lectors «Pols de Roses» en el Club de Lectura de Teatre de la Biblioteca Marcel·li Domingo de Tortosa per comentar la meva obra.\nA les 12:00 del migdia, les Germanes Besolí i Muniatto Xou presentarem els nous Contes de Muniatto, ara bilingües, a la Fira Literària Cid i Mulet de Jesús (a l'espai de la pèrgola). Allí tindrem durant tot el dia un estand on podreu comprar xapes, camisetes i Contes de Muniatto, que us signarem i dedicarem amb molt de gust.\nDurant tot el matí estaré a l'estand d'Onada Edicios de la Fira del Llibre de Vinarós signant Contes de Muniatto, a més de fer una petita presentació dels nous contes bilingües\nDimecres, 23 Abril - SANT JORDI\nDurant tot el matí em podreu trobar a la botiga CREU de Tortosa (C/Sant Ildefons, 3), venent i signant Contes de Muniatto, a més de xapes, camisetes i polseres...\nPer l'altra banda, podeu adquirir tots els productes de Muniatto a la Fira de Sant Jordi del Carrer de la Rosa. L'il·lustradora dels contes, l'Ester, estarà tot el matí.\nAl migdia, de 13:30 fins a 14:30, em podreu trobar a la Fira de Sant Jordi del Carrer de la Rosa, a la taula dels escriptors de la Biblioteca de Tortosa, signant tots els Contes de Muniatto que em porteu.\nA la tarda, les Germanes Besolí estarem al Centre Jujol dels Pallaresos fent el Contacontes dels Contes de Muniatto per a tots els xiquets i xiquetes del poble. Ens ho passarem tan bé!\nDel 22 Abril al 3 Maig\nDurant tots aquests dies podreu adquirir els Contes de Muniatto a l'estand d'Onada Edicions de la Fira del Llibre de València.\nPublicat per Olga Besoli a 13:16\nEtiquetes de comentaris: Contes, Contes de Muniatto, Cuentos, infantil, Libros, Llibres, Pols de Roses


Auto Esteller compleix 55 anys - Imagina Ràdio\nAquest any Auto Esteller, concessionari oficial SEAT i CUPRA a Tarragona i Castelló, celebra el seu 55è aniversari. La setmana passada, els responsables de l’empresa, van compartir una trobada amb la premsa, com a part dels actes de celebració d’aquesta fita. Allà, van destacar les grans expectatives de futur davant un mercat canviant, i l’arribada de nous vehicles híbrids i elèctrics de les marques que representen.\nEls assistents van poder conduir aquests nous models, entre els quals hi destacaven el SEAT León híbrid, molt compromès amb el medi ambient i amb consums molt baixos, el Cupra Born, un vehicle cent per cent elèctric i amb llarga autonomia, i el Cupra Formentor, que “està destinat a ser el vehicle de l’any”, segons explicava Santiago Esteller, gerent d’Auto Esteller.\nCal destacar que des de ja fa 5 anys, concretament des de l’any 2017, Auto Esteller, amb presència a Tortosa i Vinaròs, està reconegut entre els deu concessionaris més importants de l’Estat espanyol. Santiago Esteller declarava que la clau d’aquest èxit és “la formació constant i el treball dur, sempre encarat a la cerca de l’excel·lència”.\nEl màxim responsable d’Auto Esteller va aprofitar l’ocasió per a informar de la incorporació a la direcció, de la tercera generació, els seus fills Onelia i Carlos, després d’un període de formació en l’àmbit empresarial i després de diversos anys des de la seva incorporació a l’empresa.\nArticle anteriorLes badies del Delta de l’Ebre, ideals per cultivar algues marines a la costa catalana\nArticle següentAnellant ocells, i un pit-roig a les mans


Et convidem a un cap de setmana a Temporada Alta amb hotel, esmorzar, dinar i entrades!\nEl 19 i 20 de novembre podràs anar a Girona a gaudir del festival de teatre més important de l'estat. El premi inclou 2 entrades per 'Afasians' i 'Les benignes', una nit amb esmorzar al Hotel Gran Ultònia **** i un dinar al Restaurant Boira. Imperdible!\nEl festival Temporada Alta arriba enguany a la 25a edició amb una programació de traca i mocador. Del 30 de setembre al 4 de desembre, estem tenint molts motius per anar a Girona i Salt per veure el millor teatre i dansa del moment.\nPer a que vosaltres també pugueu descobrir la màgia de Temporada Alta organitzem un concurs us permetrà veure algunes de les obres més esperades.\nDissabte 19 de novembre a les 18 h podreu veure 'Afasians - The last conference' de Loscorderos.sc i Za!, quatre personatges que ens faran viatjar fins a la terra dels afassians amb humor i bogeria. La col·lisió d'aquests dos astres siderals, per una banda Za! I els seus sons experimentals, per l'altra la fisicalitat de Los Corderos.sc, dóna lloc univers magnètic, enigmàtic, divertit per sobre de tot. Imperdible!\nAquella nit, podreu dormir al Hotel Gran Ultònia ****, un fantàstic hotel de 4 estrelles on descansar després de la funció. Inclou esmorzar amb bufet de menjar calent, diversos tipus de pans i cereals, croissants i assortiment de pastes, embotits... Un festí per començar el dia amb forces!\nAl migdia us convidem a dinar al Restaurant Boira, ubicat a la famosa Plaça de l’Independència. Té una terrassa interior on podreu gaudir d'unes fantàstiques vistes al riu Onyar mentre tasteu plats com el mi-cuit de foie con melmelada de temporada i torradetes, pollastre a la brasa, les carxofes arrebossades amb farina de cigrons, o altres preparacions fetes amb productes de temporada.\nPer acabar el cap de setmana, més teatre. Temporada Alta us regala dues entrades per 'Les benignes' de Guy Cassiers al Teatre Municipal. Si hi ha una novel·la que hagi marcat una època aquest segle aquesta és, sens dubte, 'Les benignes' de Jonathan Littell, la història d’un oficial nazi que, com si escrivís les seves memòries, relata tot el que va veure i fer durant la Segona Guerra Mundial. Diumenge a les 18h podreu veure l’adaptació que n’ha fet Guy Cassiers, un dels directors europeus més prestigiosos, amb la col·laboració de l’holandesa Toneelgroep d’Ivo van Hove i la flamenca Toneelhuis.\nUs assegurem que aquest cap de setmana en escena serà espectacular! Participeu i gaudiu de Girona i del Temporada Alta!


Dos «ex» i una parella en crisi - Empordà\nDos «ex» i una parella en crisi\nERC i JxCat exposen les seves estratègies en el ple de la legislatura al Parlament mentre els republicans insten a investir Aragonès, i Madaula relleva Cuevillas a la Mesa de la cambra\nDaniel g.Sastre. Barcelona 30.04.2021 | 06:30\nMadaula (centre) saluda Aragonès després de ser escollida com a substituta de Cuevillas a la Mesa del Parlament. Enric Foncoberta\nMadaula (centre) saluda Aragonès després de ser escollida com a substituta de Cuevillas a la Mesa del Parlament.\nA Madrid no et trobes els «ex» pel carrer, segons Isabel Díaz Ayuso. A Barcelona, te'ls creues fins i tot a la feina, si ets diputat al Parlament. Els va passar ahir als membres de la Mesa, que van veure com el defenestrat –per díscol amb Waterloo– Jaume Alonso-Cuevillas no s'asseia al seu costat sinó en el seu escó. I al minvat grup de Ciutadans, la líder del qual fa uns mesos, Lorena Roldán, intervenia en el ple en nom del també minvat PP català.\nEn realitat, la sessió del Parlament es va convertir en un mostrari bastant complet de com poden evolucionar les relacions de parella. A més de les que es van trencar, hi van ser representades les que tenen problemes però sobreviuen per l'interès mutu –allà hi ha ERC i JxCat intentant pactar un Govern– i els idil·lis més sòlids, com el que manté Rafael Ribó amb el càrrec de síndic de greuges: ja són gairebé 17 anys de vincle.\nEls primers plens d'aquesta legislatura que no acaba de néixer són estranys. La interinitat provoca no només que el Govern que seu a primera fila estigui caducat, sinó també que el lloc que ocupen els diputats als escons sigui provisional. Tot això provoca que les qüestions que s'aborden al Parlament mentre Pere Aragonès no s'acaba de convertir en president tinguin un aire d'irrealitat i de falta d'entitat que convida a fixar-se en assumptes accessoris.\nCom el comiat de Laura Borràs a Cuevillas. «Li agraïm enormement la seva feina», li va dir després que l'exmembre de la Mesa només exercís aquesta funció en els plens d'investidura fallits fins que va ser fulminat. Va sonar a les explicacions de tràmit que donen les persones a les parelles amb les quals han intentat tenir alguna cosa però de seguida s'han adonat que no funcionava.\nMolta més substància té la tortuosa relació entre JxCat i ERC. Els diputats postconvergents van seguir les consignes de la confrontació gestual amb l'Estat. En les preguntes al Govern –en les quals es va estrenar el polèmic Joan Canadell–, es van queixar del recurs de la Fiscalia contra l'absolució de la sindicatura de l'1-O, van aplaudir quan es va citar el diputat «exiliat» Lluís Puig i van lamentar la situació general de «repressió».\nEls d'ERC, sense oblidar aquest flanc, es van preocupar també per qüestions socials. Però sobretot, més que intentar-los seduir, van apressar els seus socis a acabar de confirmar que el seu enllaç continua vigent, ara que li toca portar les regnes a Aragonès i no a un diputat de JxCat. Josep Maria Jové va ser molt clar: «Voldríem que fos aquesta sessió d'investidura, no s'entén que no tinguem un Govern ja. No valen excuses, no podem perdre més el temps. Tenim pressa, com la gent. Hem de sortir de la provisionalitat per actuar quan s'acabi l'estat d'alarma. No volem esgotar els terminis, necessitem ara un acord. Aquesta setmana millor que la que ve». Allà no hi va haver aplaudiments postconvergents.\nEl vincle entre JxCat i ERC en el Govern s'allarga ja més d'un lustre, però les innegables emocions fortes que ofereix han evitat que caigui en la rutina. Perquè el més dolent de les relacions tan llargues és que de vegades es tornen monòtones i avorrides. És segurament el que li passa a Ribó, que qui sap si somia arribar als 25 anys –unes bodes de plata– com a síndic de greuges. La seva entrada a l'hemicicle va propiciar una estampida de la gran majoria dels diputats i del Govern, que el tenen molt vist. Salvador Illa i Alba Vergés van sortir junts i conversant, però tot apunta que és una reminiscència de la seva relació passada com a ministre i consellera que el presagi d'una entesa entre el PSC i ERC.\nTampoc semblen gaire disposats els socialistes a felicitar el síndic per la seva longevitat en el càrrec. «El 2004, quan vostè va accedir al càrrec, passava a Madrid l'11-M, moria Joan Raventós, i hi va haver un tsunami a l'oceà Índic. No ha sigut el defensor del ciutadà, ha actuat com a defensor del Govern. No ha exercit les seves funcions ni amb imparcialitat, ni amb objectivitat ni amb independència. S'ha saltat totes les regles morals, la seva ètica professional ha quedat en dubte», li va dir la diputada del PSC Marta Moreta. Es va oblidar de recordar que l'any 2004 també es van casar Felip de Borbó i Letícia Ortiz. Quant que ha plogut.


Ice Climbing Festival | Rumb sud-oest\nEnviat per: nizzamudin | 08/10/2012\nAquest festival no és altra cosa que un curs d’escalada en gel per aprendre/millorar/perfeccionar aquesta modalitat. Sempre havia volgut provar-ho i aquesta és una bona oportunitat. Fins ara l’única experiència que he tingut va ser a la Cordillera Real (Bolívia), el dia abans de l’ascensió al Huayna Potosí. Vam anar a fer una petita pràctica, pujar un mur d’uns deu metres, i em va costar bastant.\nEl passat dimecres 26 hi va haver un meeting, on havies de portar el material (grampons, arnès, casc, piolets i botes) perque el verifiquessin i també podies fer una inscripció d’última hora (jo l’havia fet uns dies abans per internet). La Trish, una amiga de la Dani, m’ha deixat gairebé tot el material que em faltava, inclosos un sac de plomes i una altra cosa fàcil de deixar i que no compromet a res com és un cartutx de gas. El meu sac de plomes és una mica justet i hauria de dormir amb molta roba per evitar que després de la primera nit em trobessin amb un gran somriure i els llavis morats. El curs es fa a la glacera Matanuska, on ja vaig venir fa uns dies amb el Javier.\nAnem amb el cotxe del Cory, que serà l’instructor assistent de la Dani. Sortim amb pluja, que no ens deixa fins que gairebé arribem a la zona d’acampada, molt a prop de la glacera. Hem tingut sort, el terreny està mullat però podrem muntar la tenda en sec. La darrera vegada que vaig fer servir la tenda va ser a l’inoblidable trekking del Huayhuash.\nHe fet un esmorzaret dins la tenda. Amb el cotxe anem fins a un aparcament que hi ha al costat d’una cabana, aquest és el punt de trobada dels grups amb els respectius instructors. Comença a nevar. Em poso les botes plàstiques i l’arnès i m’espero una estona dins la cabana. En unes llistes que hi ha penjades a la paret exterior he vist que estic al grup nº 10, som cinc nois i dues noies, i els instructors són el Dean i la Cindi. A dos quarts de nou surto a buscar el Dean. El trobo al seu cotxe, ell està preparant material i poc a poc arriben els altres del grup. Quan hi som tots fem una petita presentació i comencem a caminar cap a la glacera. A mig camí ens posem els grampons.\nSeguim i arribem al costat d’un petit llac on hi ha uns murs. Aquí és on avui farem les pràctiques.\nEls instructors munten un parell de vies, ben anclades a la part superior i anem fent torns per escalar. Això d’aguantar-se només amb les puntes davanteres dels grampons té el seu rotllo. El gel que hi ha no és el millor, però és suficientment bo.\nEs requereix molta més tècnica que força. Has de mantenir els peus separats, que són els que aguanten el pes del cos i t’impulsen cap amunt, i els braços (que t’ajuden a equilibrar-te) més aviat junts. Entre escalada i escalada hi ha temps per menjar, beure, fer fotografies, descansar,… El temps ha millorat.\nEn una de les vies, el Dean ha muntat com un circuit, col·locant diversos piolets.\nEs tracta de pujar sense piolets, per practicar l’ús dels grampons i adonar-te’n que són les cames les que realment fan que pugis, i anar seguint la ruta que marquen els piolets clavats, i si vols, t’hi pots agafar per descansar o ajudar-te a progressar.\nAquest sóc jo (*)\nLa cara sembla que reflexi patiment, però no va ser així (*)\nA les 17h. tornem a ser al punt de trobada. Anem fins al campament i allà, després de canviar-me de roba, em preparo el sopar. La Dani i el Cory han anat a sopar a un lodge, allà on hi ha la barrera on em vaig quedar l’altre dia.\nHavent sopat surto a fer un tomb i de seguida em trobo el Chris, un xaval del meu grup i dos col·legues seus (que estan en un altre grup). Em conviden a una birra i anem conversant mentre es va fent de nit.\nPosta de sol des del campament\nLa temperatura ha anat baixant i ens acostem a un foc on hi ha unes vuit persones. Tenen una garrafa de vi (en realitat és una bossa de plàstic amb un broc) i va passant. Després de fer el trago, li has de fotre una bufetada a la bossa, a veure qui fa més soroll. Més enllà s’està preparant un altre foc, aquest molt més gran, i ens traslladem cap allà. Aquí hi ha molta més penya. En el nostre racó circulen un parell de mais. En un costat, dins d’una bossa de plàstic, hi ha uns daus que tenen la textura com de “nube”, la típica llaminadura. Amb una branca l’has de rostir al foc, després la treus del pal i fas un foradet amb el dit, i la Cindi, que circula per allà amb una ampolla de tequila, omple el foradet, i t´ho menges. Es diu marshmallow, és dolç i està bo. El “truku” és el tequila. Els dits et queden tots pringats d’aquesta substància dolça que es desfà.\nDevien ser les onze de la nit quan he tornat a la tenda. Em volia fumar un cigarret i tornar a la vora del foc, però m’he adonat que portava una bona llufa i després del cigarret m’he ficat dins del sac perque sinó, a hores d’ara encara estaria buscant la tenda. Ha sigut un bon dia.\nSembla que avui tindrem bon temps.\nL’hora de trobada (acordada ahir) amb el grup són les 09.30h. No hem sortit fins les deu perque una de les noies s’ha endarrerit. Seguim el protocol d’anar caminant fins la glacera i avui ens situem una mica més enllà del llac.\nLa Cindi ens explica com es col·loquen els cargols de glaç i com fer un anclatge, fent dos forats amb el cargol més llarg (de 22 cm), que es troben, poses un cordino per dins d’un dels forats i el fas sortir per l’altre. La Cindi és molt alegre i dóna les explicacions amb paciència, entusisme i bon humor. Sempre està somrient.\nEl gel ha canviat, amb les condicions que té avui és més difícil escalar.\nUn paio escalant en una paret per sobre nostre\nMunten un parell de vies i, com ahir, anem fent torns. L’escalada en gel és distreta i divertida, i, com tot, requereix de pràctica.\nGrup nº 10. Falta una de les noies (*)\nA les 15.30 h donem per acabada la sessió, per estar a les quatre a l’aparcament.\nAra sí que hi som tots (*)\nAllà em trobo la Dani i el Cory, i tornem al campament, per recollir i plegar les tendes. Ens queden més de dues hores de cotxe per tornar a Anchorage.\nHa sigut una bona experiència fer aquest curs. Llàstima que a Catalunya no hi ha gaires llocs per a practicar aquesta modalitat. Em sembla que n’hi ha una a la zona de Cavallers, però ho hauré d’investigar quan torni.\n(*) Fotos cortesia de Dean Carman\n« Heart’n Lunger Hike – Harp Mt. (Eagle river)


PIGMALIÓ – IES D'ALBAL\nPIGMALIÓ. TUTORIA ENTRE IGUALS\nProjecte destinat a ajudar als alumnes que presenten dificultats per a adaptar-se en el centre i dificultats d'aprenentatge. Alumnes voluntaris (4t ESO i 1r Batx)ajuden a alumne de 1r i 2n i algun cas de 3r ESO. Es van formant parelles i a cada voluntari se li adjudica un alumne de l'ESO. Aquesta parella treballa durant tot el curs junts. Hi ha dues professores que supervisen tot el procés i coordinen el treball de les parelles\nVÍDEOS ACTIVITATS PIGMALIÓ\nConvertir-se voluntari/a vol dir implicar-se, sentir-se necessari, sentir-se part d'alguna cosa. Fer voluntariat , ens canvia . El millor del projecte!!!!!..Aquest equipazo de voluntaris!!!!!#voluntariat#pigmalionAlbal


Com evitar que l'Estat et rastrege el mòbil durant l'estudi de l'INE\nDurant huit dies es farà un estudi que rastrejarà el moviment, usos i preferències dels nostres telèfons mòbils\ndimecres, 30 d’octubre 2019 - 13:34h\nDurant huit dies, l’Institut Nacional d’Estadística (INE) coneixerà les preferències i els usos diaris de la mobilitat dels espanyols a través de dades dels seus telèfons mòbils. L'INE ha arribat a un acord amb les operadores telefòniques per a poder analitzar els moviments que efectuarà la població del dilluns 18 de novembre fins al dijous 21. Segons han explicat les companyies, l'estudi utilitzarà informació anònima i, per a fer-lo, es farà un recompte de les posicions dels dispositius.\nTot i que la notícia pot impactar en un primer moment, el cert és que les companyies sempre saben la localització dels usuaris, ja que si no seria impossible proporcionar cobertura i dades als mòbils. Tot i això, existixen maneres per a evitar que, durant els huit dies de l’estudi, l’INE puga saber-ho.\nLa primera opció que tenim és acollir-se a la Llei de Protecció de Dades per a evitar que estes dades puguen ser enviades a l'ens estatal. En este sentit, el professor de Dret de la Publicitat de la UOC, Sergi Juan-Creix, apunta que, com a usuaris de la companyia, tenim dos tipos de drets: a l'accés i a l'oposició.\nEstos drets ens permet que poguem enviar un correu a la companyia per a que ens expliquen quines són les dades que tenen sobre nosaltres, com són utilitzades i si formaran part de l'estudi de l'INE. En cas afirmatiu, podem indicar que no volem que les dades siguen utilitzades en l'estudi.\nLa segona opció és més senzilla, però potser no apta per a tots els usuaris: posar el mòbil en mode avió durant estos dies. L’informe es farà a partir de la informació de la xarxa de telefonia, de manera que si el dispositiu està desconnectat d'ella, simplement no podrà fer el seguiment dels moviments. Tampoc se sabrà la ubicació dels mòbils encara que es connecten al wifi: «Mentres no s'utilitzen ni les dades ni la cobertura, no hi hauria d'haver problema», aclareix Carles Garrigues, el professor dels Estudis d'Informàtica, Multimèdia i Telecomunicacions de la UOC.\nL'anonimat és la vertadera preocupació\nEls dos experts indiquen que la vertadera preocupació és assegurar-se de què les dades que obté l'Estat siguen realment anònimes: «El que ens ha de preocupar realment és que es garantisca l'anonimat de les nostres dades, ja que la revolució digital ens porta cap ací», diu Juan-Creix. A més, creu que el problema amb este estudi no és el que es farà, sinó que s'haja anunciat de repent, sense avisar prèviament als usuaris.\nPer la seua part, Garrigues, insistix en què l’estudi no afectarà ni a la nostra vida ni als nostres dispositius, però s’ha de garantir que les dades que es proporcionen siguen anònimes i que se’n faça un ús correcte.\nMés servicis de metro i tramvia per a la nit de Halloween i Tots Sants\n"Alerta sanitària: Retiren de les farmàcies 2 lots d'este medicament" "Un nou brot de listèria obliga a sanitat a retirar una carn venuda en Espanya"


Cor Jove de la Coral Sant Jordi: Recordant a Maria Martorell\nRecordant a Maria Martorell\nEl 22 de març de 2015 ens va deixar Maria Martorell i Codina, una de les fundadores de la coral L'Esquitx, cofundadora i directora del Secretariat de Corals Infantils de Catalunya (SCIC) i gran impulsora del moviment coral infantil a Catalunya. L'any 2013 va ser guardonada amb la Creu de Sant Jordi "pels seus mèrits i pels seus serveis a Catalunya en la defensa de la seva identitat, en el pla cívic i cultural".\nAl llarg de la seva vida, Maria Martorell va adaptar i traduir al català un gran repertori de cançons d'arreu del món, que han marcat moltes generacions de joves cantaires i que han ajudat a introduir als més petits al món del cant coral.\nAquest proper diumenge 20 de març, a l'Auditori es cantaran un petit recull d'aquest extens repertori en un concert en el seu record organitzat per les corals infantils de la Coral Sant Jordi i el cor infantil de l'Arc de l'EMM Can Ponsic. Hi participa també la Coral Sant Jordi, el Cor Jove, el Cor Llevant i el Cor Ponent.\nPublicat per Cor Jove de la Coral Sant Jordi a 5:34


Bereshit: la reconstrucció de Barcelona i altres mons: Un fortí al Somorrostro\nMiquel 4 de setembre de 2013 a les 8:15\nQue bueno ¡¡¡ Como siempre ¡\nLluís Bosch 4 de setembre de 2013 a les 16:53\nEn aquesta ciutat s'ha optat (sobretot d'ençà de les Olimpíades del 92 però també des d'abans) per esborrar el rastre i la història, i construir-hi al damunt un patètic parc temàtic pensat no pas per als soferts ciutadanas sinó per al gaudi del turisme, i d'un model tristíssim de turista.\nQuan voltes per Europa te n'adones de les diferències, de com un xic més al nord han sabut presservar la història i respectar la memòria col·lectiva, amb solucions que són alhora estètiques i que busquen la bellesa, no el xiringuito barato per a què els guiris facin gasto de cerveses, tapes i prostíbuls. Gràcies per aquest post!\nGalderich 4 de setembre de 2013 a les 23:54\nMolt bona troballa. Estic d'acord amb en Lluís. És una llàstima per les carotes aquestes són fantàntiques combinades també amb turisme... En fi, tot a terra com la placa de la Constitució liberal del 1837 de la façana de l'Ajuntament de Barcelona! I a més per tapar el forat li han col·locat una merda monumental...\nAlfred Puig 5 de setembre de 2013 a les 18:53\nEt passo l'enllaç a un PDF on hi ha el plànol de les antigues estacions del Bogatell i el Poble Nou. Entre ambdues estacions hi havi ubicat una "Bateria" de canons.\nEnric H. March 5 de setembre de 2013 a les 19:20\nAlfred, proposes que aquest terraplè formava part de les bateries que hi havia entre les estacions de Bogatell i Poblenou? Aquella zona ja no és el Somorrostro (acabava precisament al Bogatell), i tant Ballell com "Barcelona Atracción" el situen al Somorrostro.\nEnric H. March 6 de setembre de 2013 a les 20:05\nMisteri solucionat. Ja sabem a què pertany aquesta fortificació. Feu un cop d'ull a l'actualització de l'apunt.\nOlga Xirinacs 10 d’octubre de 2013 a les 11:06\nM'agrada aquest esperit de recerca d'orígens. Investigar porta feina, però premia amb la descoberta.\nEnric H. March 10 d’octubre de 2013 a les 11:18\nAquesta és la idea, Olga. I si no la descoberta, és igual d'excitant decobrir camins.\nMatthew Clear 9 d’octubre de 2017 a les 17:40\nI sabem qué va passar amb els rostres gegants?\nEnric H. March 9 d’octubre de 2017 a les 18:31\nQue jo sàpiga, Matthew, no en queda res. En el front marítim, les obres olímpiques ho van trinxar tot. I a altres llocs, també.


Alopècia | Idermic\nLa pèrdua parcial o total del cabell s’anomena alopècia. Com que les malalties que poden produir alopècies són múltiples, és important establir una classificació de les mateixes per facilitar el seu diagnòstic i tractament. En general, les alopècies es divideixen en 2 grans grups: alopècies cicatricials i alopècies no cicatricials.\nA les alopècies no cicatricials que constitueixen la immensa majoria dels casos, el cabell es perd, però el fol·licle pilós que el produeix està intacte, pel que són potencialment reversibles i és possible la recuperació amb algun tractament. En canvi, en les alopècies cicatricials té lloc la destrucció del fol·licle pilós per algun mecanisme, bé de tipus inflamatori, infecciós o traumàtic, i en conseqüència, la pèrdua de cabell és irreversible.\nUna història clínica i un examen físic acurat dels cabells i del cuir cabellut generalment són suficients per diagnosticar la causa de la pèrdua del cabell i per a poder posteriorment tractar el trastorn.


Cullera rep dos milions del Consell per a acabar la piscina | RiberaBaixa.info\nL’alcalde i el conseller d’Esport signen el conveni que permetrà que la infraestructura estiga llesta al complet en 2020\nCullera ja compta amb el finançament necessari per a acabar el Centre Municipal d’Esports, la piscina coberta. L’alcalde de la localitat, Jordi Mayor, i el conseller d’Educació, Cultura i Esport, Vicent Marzà, han signat hui un conveni pel qual el Consell dóna a l’ajuntament els dos milions d’euros necessaris per a abordar la segona i definitiva fase d’esta infraestructura.\nLa previsió és que les obres es completen en 2020 perquè tots els serveis del Centre Municipal d’Esports puguen entrar en funcionament. Més concretament, la injecció econòmica de la Generalitat permetrà que s’acabe la parcel·la exterior i que puguen dotar-se serveis com el gimnàs i les sales d’activitats. Així mateix, es construiran els accessos a l’aparcament subterrani.\nEl calendari de finançament que establix el conveni signat entre el Consell i l’Ajuntament preveu que durant enguany s’aporte la quantitat de 600.000 euros mentre que la pròxima anualitat la quantia ascendirà a 1.400.000 euros.\nSerà el consistori el que haja de contractar i executar l’obra, així com l’encarregat de supervisar i aprovar, si fóra el cas, els modificats o projectes complementaris.\nDesprés de la firma que ha tingut en la Conselleria d’Eduació i Esports, Mayor ha assenyalat que el pas fet hui «reafirma el compromís del Consell del president Ximo Puig amb Cullera, el Consell que més ha invertit en la història del nostre municipi». «Puig va dir que ens ajudaria a acabar la piscina i ha complit la seua paraula», ha remarcat.\nEn eixa línia, la màxima autoritat local ha subratllat que sense el suport econòmic del govern valencià «hauria sigut impossible acabar esta infraestructura» que és una de les millors en la seua categoria dins de la Comunitat Valenciana. Per a Mayor, l’esforç conjunt del Consell i el consistori han permés «desbloquejar» la piscina i posar en marxa una infraestructura que «millora la vida de les persones».\nPublicació següent‘Friday for Future’, Joventut pel Clima, rebrà el Premi Aigua Clara en el Sopar Popular de Xúquer Viu\nPublicació anteriorAlmussafes crea una Agència per al Foment de la Innovació Comercial


Els visats d’edificis creixen un 15%, però la construcció continua sense agafar embranzida | Economia | EL PAÍS Catalunya\nEls arquitectes defineixen la situació d’“insostenible” i reclamen “una onada” de polítiques actives\nBarcelona 14 JUL 2016 - 17:10\tCEST\nLa superfície visada a Catalunya per a la construcció o rehabilitació d'edificis va ser d’1.662.812 metres quadrats durant el primer semestre del 2016, un 15% més que el semestre anterior, segons el Col·legi d'Arquitectes de Catalunya (COAC). Aquestes xifres deixen enrere el final del fenomen antic de les caigudes vertiginoses de l'edificació a Catalunya durant els anys de la crisi, però continuen sent insuficients per als arquitectes, que consideren que la superfície visada segueix encara molt per sota dels nivells europeus. “És una situació insostenible. Necessitem una gran onada de polítiques actives”, ha afirmat avui el degà del COAC, Lluís Comerón.\nEntre el primer semestre del 2014 i el del 2015 l'augment de la superfície visada va créixer un 32%, tot i que en el segon tram de l'any aquesta dinàmica es va alentir. Les dades confirmen, segons l'opinió de Comerón, que "s'ha parat la caiguda" d'anys anteriors, però que el creixement és "mínim" comparat amb la sèrie històrica. El 2007, durant el punt més alt de la bombolla immobiliària, a Catalunya es van arribar a visar 24 milions de metres quadrats. Per al 2016 s'espera que siguin tres milions. “No es tracta de tornar a aquests nivells, sinó d'arribar als nivells europeus, que són dues o tres vegades superiors”, ha afirmat.\nL'augment de la superfície visada es concentra majoritàriament en projectes de gran envergadura (més de 10.000 m2) paralitzats durant la crisi i que ara s'han reactivat després d'un mínim senyal de recuperació. “Es tracta només d'una petita pujada sostinguda”, ha dit Comerón, que ha definit la recuperació d’“extraordinàriament lenta” i ha augurat que hauran de passar “tres o quatre anys per situar-nos en els estàndards europeus”.\nL'obra nova és la que experimenta una pujada més significativa (22,56%), fins a situar-se a prop dels 1.100.000 metres quadrats. Una cosa lògica, segons el COAC, tenint en compte que durant els últims anys havia quedat pràcticament paralitzada. Durant el primer semestre s'han visat 4.044 habitatges, cosa que suposa un increment del 12% respecte al semestre anterior, tot i que els arquitectes consideren que una activitat normalitzada hauria de tenir un volum d'entre 25.000 i 30.000 cases noves cada any.\nEl parc d'habitatges de Catalunya està format per gairebé 4 milions d'habitatges. En aquest primer semestre se n'han visat prop de 5.600, per la qual cosa Comerón ha alertat del baix nivell de rehabilitacions a Catalunya i de les conseqüències. “A aquest ritme calculo que el rehabilitarem el 2350”, ha augurat en tot irònic.\nPer encarrilar la situació del sector, el degà ha demanat que s’impulsi la inversió, es modifiqui la llei urbanística actual i es revisin urgentment els plans generals de les ciutats, com el de Barcelona, que té 40 anys. Segons ell, a la capital catalana falta espai per construir-hi, per la qual cosa cal un canvi del model urbanístic que fomenti la rehabilitació. “Hi ha una proliferació brutal de normatives, una morralla normativa. El que realment necessitem és una revisió a fons per impulsar la transformació urbana”, ha dit.\nComerón ha recordat els efectes positius de la campanya "Barcelona, posa't guapa", una campanya de comunicació que l'Ajuntament va iniciar el 1985 dirigida a fomentar la rehabilitació d'edificis i elements arquitectònics de la ciutat. “Vivim en una societat molt envellida, cal adaptar la ciutat als nous temps”.\nBarcelona, la demarcació que creix més\nLa província de Barcelona (sense tenir en compte la ciutat) continua creixent. Durant el primer semestre es van visar 855.800 metres quadrats, un 36,57% més que el segon semestre del 2015. D'aquest total destaquen els grans projectes de més de 10.000 metres quadrats, que suposen un 24,3% del total, entre els quals destaca un recinte comercial a Terrassa de 46.130, o la nova seu de Stradivarius a Cerdanyola del Vallès, de 45.170.\nLa ciutat de Barcelona, en canvi, creix un 20,26%; els projectes d'entre 3.000 i 10.000 metres quadrats són els que més s'incrementen. Girona i Lleida mantenen la tendència de la seva superfície visada amb un 5,97% i un 1,26%, respectivament. Tarragona, tanmateix, baixa un 37,8% i les comarques de l'Ebre, un 32%.


L’obra mestra d’of Montreal? - I can hear music - Time Out Barcelona\nL’obra mestra d’of Montreal?\ndivendres, 17/09/2010 | Discos, Videos\nNo és que ho digui jo, que False priest, el nou disc d’Of Montreal, sigui la seva obra mestra, és que ho diu Kevin Barnes, que més que el cervell, l’ànima o la veu del ‘grup’ és que és el ‘grup’, que només és un grup en directe. Però la veritat és que com més escolto el disc més m’agrada. Ara, també em va encantar l’anterior, el genial Skeletal Lamping (2008), un disc arriscadíssim que molts mitjans van criticar, i l’anterior, Hissing Fauna, Are You the Destroyer? (2007), i l’anterior, The Sunlandic Twins (2005), i bàsicament tot el que fa Kevin Barnes, tiro a fan fatal.\nAquesta vegada, però, Barnes no l’ha gravat sol, ho ha fet amb el productor Jon Brion (Kanye West), i al disc hi canten Janelle Monáe –ja us vaig parlar de les col·laboracions entre tots dos– i Solange Knowles, germaníssima de Beyoncé. Uns companys d’equip que contribueixen al tor r&b i funk del disc, un terreny que Barnes explora des de Hissing fauna…, i que dóna a la música recent d’Of Montreal una sensualitat molt sexy.\nEl disc també significa el retorn d’instruments orgànics a l’univers del grup, amb bateries en viu, cordes i piano.\nUs deixo amb el violent i una mica gore primer vídeo del disc, corresponent al primer senzill, la fastuosa Coquet Coquette.\nEm retiro a pregar perquè algú els porti a Barcelona, si pot ser en un concert convencional, que la presentació de l’Skeletal Lamping va ser al Razz en sessió de club.\nEtiquetes: Janelle Monae, Of Montreal, Solange Knowles\nOf Montreal a Barcelona ja!\nLa tornada de Like a tourist és gran, jo també quan més l’escolto més m’agrada\nTotalment d’acord, és el millor de la cançó. Però és que la tríada Like a tourist / Sex Karma / Girl named hello, los tres seguides, és genial! Com m’agradaria ballar-les en directe…! El concert de presentació de l’Skeletal Lamping a París, que vaig tenir la sort de veure, va ser una passada! n_o\ni nosaltres ens vam coneixer amb the party’s crashing us… que tiempos!\n‘The party’s crashing us’ és una cançó màgica, you partycrasher! A veure si dijous que ve no faltes, que farem un 80s special al Pop Bar (petò farem trampes per posar ofM) n_n\nAi, ai, ai, porto tot el matí escoltant el disc i hi estic molt, molt enganxada. Els discos d’oM m’obsessionen com pocs!


15 noviembre, 2019 | Fesord CV\nEl personal sanitari es forma en llengua de signes\n15 noviembre, 2019FesordwebNoticies\nEl personal sanitari de l’EVES València, Requena i l’Hospital Sant Joan han pogut introduir-se en la llengua de signes gràcies a la formació específica, en el seu àmbit, que ofereix la nostra Fundació. Any rere any, l’Hospital Sant Joan obri les seues portes per a acollir el curs d’introducció a la llengua de signes. En...\nEl valencià, un dels grans propòsits de les persones sordes.\nEl repte d’acostar el valencià i la cultura valenciana a les persones sordes té, cada vegada, més seguidors. Coincidint amb la finalització de la nostra 3a edició del curs de valencià dirigit a persones sordes, dins del marc de col·laboració amb la Direcció General de Política Lingüística en favor del foment del valencià, dues persones...


Saben d'on ve la paraula restaurant? – La Cuina de Catalunya\nSaben d’on ve la paraula i significat restaurante? Fàcil, no? Crec que sí que ho és. Prové de restaurant, que significa restauratiu, referint-se als aliments que es servien fa dos segles a França. Saben també que al país gal hi ha una altra versió de la paraula restaurant per conèixer les cases de menjars? L’hostaler Boulanger, en el moment de la inauguració de la qual podria ser considera la primera casa de menjars, incrustar un eslògan en la seva façana que deia: “Venite ad em vós qui Stomach laboratis et ego restaurabo vós” (Veniu a mi tots els d’estómac cansat i jo us ho restauraré). De “restauraré” derivaria, després, el terme restaurant.\nMés tard, la paraula es va estendre com una taca d’oli per diferents països d’Europa, modificada lleugerament en alguns ells per restorán, restaurant o Restauracja. Aquest últim, en llengua polonesa. Oficialment, el primer restaurant de França es va inaugurar el 1765. I el primer restaurant que va obrir les portes a Londres va ser el 1873.\nPerò cal tenir en compte que no tots els establiments són iguals en l’estil de servir. Hi ha diversos estesos pel món. Un dels més famosos encara que avui dia en desús és el francès. Està associat a la cuina francesa. La filosofia d’aquest és que tot l’àpat és elaborat en presència dels assistents. Els ingredients són portats des de la cuina perquè el comensal els inspeccioni. Un cop preparats, el maitre els presenta als comensals, que trien el que volen i la quantitat d’aquest. Sempre servint per l’esquerra. Aquest tipus de servei resulta molt costós, de manera que els pocs restaurants que l’ofereixen són d’alt nivell.\nEncara que, el servei a la russa podria semblar que té el seu origen a Rússia, la realitat no és així. Es va originar a principis del segle XIX a França. Està documentat que va ser com a servei de taula de l’ambaixador rus Alexander Kurakin. Consisteix en què els comensals quan van a la taula troben un plat buit sobre el qual es posa un tovalló, així com també la coberteria per l’àpat a excepció dels coberts de postres. Un cop asseguda la persona i s’ha posat el tovalló sobre la seva falda i ha triat el que va a menjar, es retira el plat de servei, per posteriorment anar presentant el triat. Són servits ja acabats, sense ser necessària cap acció del personal.\nEl servei a l’anglesa, en ser bastant incòmode, només s’empra en alguns banquets. És pràcticament igual que a la russa però amb la diferència que el personal de menjador serveix al comensal des d’una font que porta amb si.\nFinalment, hi ha el denominat a l’americana. Senzill i associat als restaurants nord-americans, consistent en una manera simplificada del servei a la russa. La caracterització principal que el distingeix és la seva rapidesa. Els plats s’elaboren a la cuina, servint un cambrer a la taula. Aquest, en canvi, se serveix tant els plats com les begudes per la dreta i es retiren per l’esquerra.\nTags: CellersChefsCocinaCocinerosHistoria de la cocinaHistòria de la restauracióReceptesRestauradorsRestaurants\nNext story Cuscús de flors\nPrevious story El Moviment per la Temprança als EUA


07 març 2021 12:48\nAmenaces El PNB de Navarra denuncià ahir l'aparició de pintades i dianes en diverses parets i comerços de Lesaka en contra del batle del municipi, José Luis Etxegaray, contra la formació nacionalista i diversos veïns de la localitat, «als quals els amenacen reiteradament amb l'única finalitat d'acovardir i sembrar recels en la població». Etxegaray, que és membre de la comissió permanent d'Udalbiltza, explicà que les pintades varen ser realitzades devers les dues de la matinada d'ahir, poques hores abans que començassin a Lesaka les tradicionals fires, que atrauen molt públic a la localitat.E.P.\nLegionel·la El batle d'Anglès, Josep Manel Bassols, afirmà ahir que la mort d'un veí de 67 anys per legionel·la és «un cas aïllat que no té relació amb el brot de Barcelona». La víctima va ingressar en un centre hospitalari amb bronquitis crònica i va morir el 20 de novembre. Les autoritats sanitàries no van informar respecte de les causes de la seva mort fins passats deu dies. Des de començament d'any s'han declarat uns trenta casos a les comarques gironines. El juny, la malaltia va afectar diversos treballadors de l'empresa Telefònica de Girona. E.P.\nPressuposts El ple del Parlament acabà ahir el debat sobre les 287 esmenes a la totalitat del projecte dels Pressuposts de la Generalitat presentades pels grups d'esquerra i rebutjades gràcies a l'aliança entre CiU i PP, que en el transcurs de la sessió parlamentària enllestiren paral·lelament la negociació sobre els comptes de la Generalitat. Les negociacions suscitaren les crítiques del principal grup de l'oposició, que, en paraules del seu portaveu, Joaquim Nadal, converteixen el debat en «un joc de l'oca».E.P.