Bona nit i tapa't: Perdre\nEscrit per en XeXu a les 3:30\niruNa 6 de gener de 2008 a les 4:09\nUn gran tema XeXu!! el saber perdre.. i el saber guanyar, en definitiva, saber jugar!\nLes competicions són constants en la nostra vida quotidiana i moltes vegades no sabem encaixar les pèrdues del tot bé, tot depèn del que ens hi juguem, com has dit. Però les competicions entre amics són una altra cosa ben diferent, són jocs que es fan per divertir-se i com a tals no haurien de despertar actituds com les que descrius. Aquestes són una mostra de que la persona té algun problema... quantes vegades no hem sentit la típica frase de: "és que s'ho agafa massa a pit"? doncs això és no saber posar les coses al seu lloc... Bé, no cal que et digui que estic totalment dacord amb el que dius no? jeje... jugar amb aquestes persones fa que se't passin les ganes de compartir la compatició!!\nDan 6 de gener de 2008 a les 10:07\nSaber guanyar i saber perdre.... Realment, per gaudir dels jocs cal saber triar els companys i els competidors. Igual que a la vida.\nBoira 6 de gener de 2008 a les 11:28\nA mi m'agrada jugar, no és que sigui competitiva, però m'ho passo bé, tinc bon perdre, de fet, més em val, perquè acostumo a perdre sempre, jeje. Però em passa com a tu, no suporto la gent que no sap perdre, i si són amics, doncs no ho entenc, perquè és lo que tu dius, jugues per passar-t'ho bé, i no per acabar malament.\nJordi Casanovas 6 de gener de 2008 a les 13:18\nPassa el mateix amb els Reis, no sempre portaran tot alló que has demanat. I s'ha de saber acceptar que, potser, no ens portem tant bé i no ens ho mereixíem tot. S'ha de saber acceptar la mica de carbó que sempre ens ha de tocar.\nDéjà vie 6 de gener de 2008 a les 20:06\nweno es un signe d'immaduresa no saber perdre ni guanyar. Jo crce molt en la humiltat i no m'agrada gens la superioritat, l'arrogancia... Tb s'apren del q no vols ser, veient els altres.\nLlum 6 de gener de 2008 a les 22:31\nJo sóc de les que no vol perdre ni a les caniques. Bé, si jugo amb algun nen petit, potser em deixo guanyar, però si jugo amb un igual, "al enemigo, ni agua!"\nPerò, al mateix temps, m'agraden les competicions amistoses, on quan has guanyat (o perdut) no passa res, on la única tensió que hi ha és la brometa que li faràs a l'altre si el guanyes (o que sentiràs la mateixa brometa de que ets molt dolenta fins que tornis a jugar i puguis guanyar).\nNo sé de quin cas estàs parlant, però jo he rigut, i s'han rigut de mi, només per perdre o per guanyar en competicions entre amics. I ho hem recordat anys i anys. I ara em recordes algú amb qui sempre tenim una competició d'aquest estil, i a vegades fins i tot fem algun comentari amb una mica de mala llet. Però tots dos sabem que és broma.\nA vegades, i només a vegades, el que un entèn com una broma, pot fer que un altre es senti atacat, o que cregui que l'altre no sap guanyar o perdre.\nI perdona que et porti la contrària. Els típics comentaris del post anterior, el dels que sempre tenen les preguntes fàcils, etc., es poden entendre de moltes maneres, depèn de l'humor d'uns i dels altres, i a vegades les bromes poden portar mals entesos.\nO potser és que no sé guanyar i perdre. A saber.\nSento el comentari-post. I encara no he dit tot el que volia dir, però ja m'estic extenent massa.\nzel 6 de gener de 2008 a les 22:31\nAquest és un tema pelut, encara que no ho sembli, a mi el que m'agrada per damunt de totés jugar, si de joc va la cosa. Sóc una addicta a la botifarra, i m'està malament dir-ho, però es veu que en sé molt, bàsicament perquè m'hi fixo. Doncs he deixat darrerament de jugar-hi havent dinat amb col.legues de cole, perquè hi ha gent que no sap ni perdre ni guanyar, o t'ho refreguen per la cara i es fan els amos mentals de l'estratègia, o ploren com bogets per tenir mal joc. Què coi, juguem, i si perdem, doncs això, a jugar. Bona idea per un post, calla que me l'encomanes i avui és un bon dia...tothom juga... bé, malhauradament no tothom. Petons.\nTerra 7 de gener de 2008 a les 0:30\nHi estic d'acord. Hi ha gent que s'emprenya com una mona quan perd en qualsevol joc. Jo no tinc mal perdre així que no em suposa cap problema. De fet, si jugar vol dir voler passar-s'ho bé, ells s'ho perden, i malament si ens ho fan pagar als altres.\nMolt pitjor si passa entre amics.\nTan important és saber perdre com saber guanyar.\nCom a tu, m'agrada fer juguesques amb alguna cosa divertida, tot i que no en faig quasi mai.\nUnknown 7 de gener de 2008 a les 17:11\nPorto una estona intentant trobar les paraules pel comentari però no les trobo. És un tema delicat. El saber perdre, com el saber guanyar és una cosa complicada tant en el joc com en el dia a dia... El temps i les experiencies ens ensenyen a trampejar-ho amb un minim de dignitat, crec jo.\nXeXu 7 de gener de 2008 a les 22:41\nMoltes gràcies a tots per passar per aquí i comentar.\niruNa, dius una cosa que està molt bé, 'saber jugar'. Crec que amb això ja està inclosa la resta. Jugar és això, passar-s'ho bé, i posar-se de certes maneres, crec que no toca. Però cadascú és com és, i fins i tot aquestes actituds s'han d'aprendre a respectar.\nDan, paraules sàvies les teves. El que passa és que quan jugues amb amics, pressuposes que tant els companys com els competidors estan ben triats.\nDoncs és clar, Boira, és que per acabar malament més val no començar. Reconec que algun cop ho he fet, he preferit no jugar perquè sé com s'acaba el tema. Però bé, rarament he vist que arribi la sang al riu. Rarament...\nJordi, un bon símil. Si ens toca carbó, doncs a aguantar-nos, que potser el proper cop ens tocaran regals.\nDoncs estic molt d'acord amb tu, Déjà. Jo també intento ser humil i no presumir mai si guanyo, ni posar-me a fer morros si perdo, és clar. Però quan s'ajunten en una competició un així i un altre que és tot el contrari, pot arribar a ser força desagradable per qui s'ho menja...\nLlum, ja està bé que donis una visió una mica des de l'altre cantó. No puc negar que potser tens raó, i que potser tinc la pell molt fina en algunes circumstàncies, però no m'agraden aquestes situacions. Fer una mica de broma està bé, però trobo que cal saber parar també. I sobretot, no posar-te com una fera quan perds, quan a més, ningú no t'està dient res perquè rabiis.\nPer altra banda, les típiques bromes que deia a l'altre post, són només això, bromes. Em va fer gràcia posar-ho ja que és una constant que tot equip perdedor del trivial en deixa anar alguna d'aquestes, es pot dir que ens surt instintiu gairebé. És una tradició, i no fa cap mal dir-ho, a menys que ho estiguis dient i t'ho creguis realment. Llavors és que estàs una mica paranoic.\nZel, has captat perfectament la idea, i tant, justament era això el que volia dir. Per què no dedicar-se a jugar i prou? Per què haver-se de capficar tant?\nTerra, potser ser tant competitiu que has de guanyar a tota costa és molt contraproduent, perquè no gaudeixes realment del joc ni de la companyia, i si no guanyes, encara pitjor, perquè acabes malcarat. Quina pèrdua de temps, no?\nTrillina, a la vida també s'ha de saber encaixar les victòries i les derrotes, però les victòries de la vida, a mi m'agrada celebrar-les més, en companyia dels que m'estimo, és clar.\nAnònim 8 de gener de 2008 a les 1:14\nCrec que ets un bon company de joc. Saber guanyar i saber perdre, a mi les dues coses em semblen senzilles, però hi ha qui no sap fer-ne cap de les dues. Divertir-se és el més important.\nLlum 8 de gener de 2008 a les 23:07\nJo també he jugat al trivial, aquestes festes. I també vaig perdre. Però no vaig dir ni una sola de les coses aquestes de les preguntes fàcils, etc. Això sí, vaig sentir a gent que ho deia. I al final ja cansava. Per això ho deia. Perquè jo sempre faig broma, però hi ha un llindar. I el llindar no és el mateix per tothom. De fet, no és el mateix ni per una mateixa persona en dies diferents. Suposo que la gràcia està en saber quan és hora de plegar.\nXeXu 9 de gener de 2008 a les 12:01\nCarme R, és clar, el més important és divertir-se, i guanyar o perdre, entre amics, no hauria de tenir massa importància. No ens hi va res, oi?\nsi estem d'acord, Llum, fer una mica de mofa del vençut és comú, i en el cas del trivial, dir aquestes frases que deia per part del mateix també és tradicional, però la gràcia està en saber parar, perquè ningú no en surti malparat, ni el vençut fastiguejat ni el guanyador com un pedant.


Mor una jove de 20 anys atacada per una dotzena de gossos\nUna noia de 20 anys ha mort a Itàlia després de ser atacada per una gossada de 12 gossos d'atura que cuidaven el guanyador dels voltants de la muntanya en la qual passejava\nLes variacions en els patrons de color dels gossos generen les seves característiques més distintives\nEls gossos es donen en totes les formes i mides, però les variacions en els patrons de color proporcionen algunes de les seves característiques més distintives.\nEl testimoni va alertar la Guàrdia Civil que portava veient a un gos "en unes condicions lamentables des de feia diverses setmanes a la terrassa d'un habitatge d'aquesta barriada".\nEls cops de calor a les mascotes són molt comuns, sobretot en les hores centrals del dia.\nAixí ho revela un estudi dirigit per l'Escola d'Higiene i Medicina Tropical de Londres.\n"Tot gos hauria de tenir l'oportunitat de no ser considerat perillós, i que siguin les seves accions o antecedents i no un examen psicotècnic com a tal el que ho catalogui com perillós", diu Marc Álvarez\nEls animals de morro xato pateixen moltes més dificultats durant la seva vida, com ara problemes respiratoris.\nEls agents es van adonar del que passava quan una dona va publicar en xarxes socials per alertar els usuaris del que passava, segons ha informat l'institut armat en un comunicat. En la denúncia es manifestava, a més, que aquesta persona tenia a l'cadell atrapat en un habitatge ubicat al centre de la localitat en estat de semiabandonament i maltractat.\nSOS dels gossos de la Unitat Canina de la Guàrdia Urbana de Barcelona després de la mort de Vic i Tom\nEls comuns governen l'Ajuntament de Barcelona i per tant se'ls atribueixen consciència animalista i ecologista. Però la realitat dista molt de ser aquesta. Perquè mentre es preocupen per la contaminació han desatès les cures mínims dels gossos de la Unitat Canina de la ciutat que després de la mort de dos d'ells no poden llançar un SOS però sí els seus cuidadors a través del sindicat SAPOL.\nMés de la meitat dels espanyols prefereix a les seves mascotes abans que als humans\nL'estudi destaca que les persones que tenen mascotes admeten que farien qualsevol cosa per satisfer les necessitats dels animals.\nSis gossos sense lligar atacar prèviament a dues persones, que van trucar a la policia. Un dels animals va mossegar la cama a l'agent.\nPerd mans, cames i nas per una infecció canina, però segueix estimant els gossos\nA Greg Manteufel li van trobar un bacteri canina que va provocar que perdés mans, cames i nas. Una història de superació en la qual ell segueix estimant els gossos.\nUn recinte no reunia les condicions higienicosanitàries necessàries i tenia elements tallants i punxants.\nDona resulta ferida després de defensar al seu gos de l'atac d'un Pitbull\nUna dona resulta ferida després de defensar el seu petit gos dels atacs del Pitbull.


Un cicle de conferències de la Seu Universitària analitza temes psicològics a través d’imatges de pel·lícules « Infobenissa\nUn cicle de conferències de la Seu Universitària analitza temes psicològics a través d’imatges de pel·lícules\n3 de març de 2018 No hi ha comentaris\nLa Seu Universitària de La Marina\nLa programació de març de la Seu Universitària de la Marina inclou el cicle de conferències i tallers La psicologia i el cinema. Són quatre sessions, totalment gratuïtes, per ampliar coneixements de temes psicològics, de forma activa i participativa, que s’il·lustraran amb una selecció de fragments de pel·lícules que els tracten. Tot això per a analitzar i explicar situacions, reaccions emocionals i comportaments dels actors des d’una perspectiva psicològica. I els temes a tractar són de plena actualitat, com la violència de gènere, la diversitat funcional, els trastorns d’ansietat i l’assetjament escolar.\nAquest cicle de conferències està dirigit pels psicòlegs Alberto Plaza Salán i Ángela Relucio Ojeda i va dirigit a educadors, treballadors socials, professionals que treballen amb escolars i públic en general. La psicologia i el cinema tenen una relació per diferents motius. El cinema ha utilitzat temes propis de la psicologia, per l’interès que desperten en el públic, i la psicologia s’ha servit del cinema com a vehicle per a divulgar, sensibilitzar i apropar temes psicològics a la ciutadania.\nLa primera de les quatre sessions és el 6 de març i versarà sobre la violència de gènere, analitzant el cicle de la violència, les persones que el provoquen i les víctimes que la pateixen. El 22 de març s’abordarà la temàtica de la diversitat funcional -discapacitat-, i aspectes relacionats amb ella com són la dependència, la normalització, la integració i el paper de la família. Les dues últimes sessions seran el 17 d’abril, sobre els trastorns d’ansietat, i el 17 de maig, sobre l’assetjament escolar. Totes les conferències i tallers començaran a les 19.30h i són gratuïtes. Cal inscriure’s al següent enllaç.\nUn cicle de conferències i eixides pràctiques de la Seu Universitària donarà a conèixer el patrimoni natural i cultural de la Marina Alta (10/2/2017)\nNoves pel·lícules dins del cicle “La finestra indiscreta” (5/10/2005)\nEl Runar inicia un cicle de conferències sobre l’urbanisme a Benissa (13/2/2006)\nLes jornades de mediació analitzen la resolució de conflictes a través de vies no judicials (2/2/2018)\nReyes Monforte inaugura el cicle “Portes Obertes a la Seu” a la Seu Universitària de la UA a Benissa (14/3/2014)


Navarro supera Epi i ja és el jugador amb més internacionalitats amb Espanya\nEl capità del Barça Lassa va ser homenatjat a peu de pista per la seva família, companys i llegendes de la selecció quan va ingressar al partit contra Veneçuela\nJuan Carlos Navarro ja és el jugador espanyol amb més internacionalitats. L’escorta del Barça Lassa va superar aquest dilluns passat Epi i va sumar el seu partit 240 amb la selecció espanyola. El capità blaugrana va ingressar a la pista a les acaballes del primer quart i es va aturar el matx per retre-li un homenatge com a reconeixement per la fita assolida.\nAmb tota la banqueta espanyola i el públic rendits al santfeliuenc, Navarro va rebre la visita de la seva família a peu de pista, i els exjugadors Garbajosa i Epi –a qui superava- van ser els encarregats d’homenatjar la Bomba. Durant l’acte, tant Navarro com els integrants de la selecció espanyola van voler enviar un missatge d’ànims a l’escorta balear Sergi Llull, que es va lesionar de gravetat en l’amistós contra Bèlgica del 10 d’agost passat.\nEpi, que ara ja és el segon jugador amb més internacionalitats, va fer entrega d’una samarreta especial a Navarro, amb el seu nom i el número 240 serigrafiat com a reconeixement per arribar a aquesta xifra. Navarro assoleix la fita amb 37 anys i podrà continuar sumant internacionalitats durant la gira de preparació de la selecció per a l’Eurobasket, una competició on el capità del Barça Lassa podrà seguir augmentant la seva llegenda i el seu compte personal d’aparicions amb la selecció espanyola.


Damm fa un pas endavant en el seu reporting de sostenibilitat - Anthesis Lavola\nDisseny gràfic Infografies Memòries de sostenibilitat Sostenibilitat corporativa\nDamm presenta l’Informe anual i la Memòria d’activitats de la Fundació Damm amb un disseny i un format renovats\nDamm ha presentat l’Informe anual 2019, que forma part de l’estratègia de reporting de la companyia, per comunicar de manera exhaustiva i detallada tota la informació sobre l’activitat anual de la companyia i la seva contribució a la sostenibilitat ambiental i al compromís social, seguint els Estàndards de la Global Reporting Initiative (GRI).\nPer la seva banda, la Fundació Damm també ha publicat la Memòria d’activitats 2019, que recull els principals projectes, les accions de mecenatge i les col·laboracions dutes a terme al llarg de l’any.\nAmbdues publicacions son un exercici de transparència, rendició de comptes i comunicació amb els grups d’interès. Per una banda, l’Informe anual dona resposta a tots els temes rellevants dels àmbits econòmic, social, ambiental i de governança de la companyia. Per l’altra, la Memòria d’activitats posa en valor tota l’acció social impulsada per la Fundació Damm en els àmbits esportiu, social i cultural.\nS’han realitzat versions impreses i digitals de les publicacions, aprofitant les potencialitats comunicatives de cada format.\nAnthesis Lavola ha elaborat els continguts i ha realitzat el disseny gràfic d’ambdós documents. Coincidint amb la nova imatge, s’ha redefinit l’estructura de continguts de l’Informe anual, el qual ara es vehicula a través dels tres pilars de la responsabilitat social de Damm: les persones, el medi ambient i la societat.\nA nivell gràfic, s’ha optat per un disseny fresc, innovador i atractiu pels lectors i lectores que combina la fotografia amb el traç manual. El format de les publicacions s’ha plantejat en una mida més gran que en versions anteriors, on les fotografies i el tractament infogràfic de les dades són protagonistes i el resultat són unes publicacions més visuals. Així mateix, la web corporativa de Damm recull una versió resumida de l’Informe en la seva secció Compromís amb la societat.\nLes dues publicacions segueixen la mateixa línia gràfica però adaptada a les característiques de la companyia i de la Fundació. Són elements que de forma física s’han lliurat de manera conjunta a la Junta d’Accionistes dins d’una caixa-estoig dissenyada a tal efecte, seguint els criteris de sostenibilitat editorial aplicats a tot el projecte. Les versions digitals disponibles a les respectives webs corporatives, incorporen un índex navegable que permet moure’s fàcilment al llarg del document, i una adaptació del disseny imprès a digital, tenint en compte que els suports de comunicació són diferents.\nHarmonia comunicativa en memòries de sostenibilitat


Comunicat d’urgència sobre la sentència condemnatòria a vuit militants d’Arran – Coordinadora Obrera Sindical\nDesprés de més de 3 anys de procés judicial obert, l’Audiència Provincial de Barcelona ja ha notificat la sentència del cas Controlades. Vuit militants d’Arran van ser jutjades els dies 13 i 15 de maig, acusades de coautoria en desordres i danys durant la manifestació anticapitalista a Barcelona del 1r de maig de 2016.\nLa sentència dicta l’absolució per desordres públics i la condemna per delicte de danys, a més de responsabilitat civil solidària. Això suposa una pena de multa de 10 euros diaris durant 10 mesos (un total de 14.000€ entre totes les encausades) i més de 9000€ de responsabilitat civil. En total, i sumant despeses judicials, hem de fer front a més de 24.000€.\nTal com hem denunciat al llarg d’aquests mesos de campanya política l’ús de fitxers policials en aquest cas es innegable, fins i tot els perits de Mossos van utilitzar termes com sistemes informàtics per identificar persones i fitxer auxiliar per relacionar persones durant el judici. D’aquesta manera, es va negar el dret a defensa i no es va permetre demostrar que les identificacions a partir de fitxers policials, que van significar l’inici de la causa judicial, no podien admetre’s.\nAquesta sentència és el resultat d’un judici polític contra el jovent organitzat. Les vuit companyes han estat jutjades per la seva militància política, s’ha perseguit a la dissidència política i s’ha jutjat el dret a manifestació. La sentència és injusta i un atac frontal a totes les joves que ens organitzem. Les defenses poden presentar recurs fins a mitjans de setembre, en els pròxims mesos oferirem més informació relacionada amb això. Perquè si ens toquen a una, responem totes!\nPublished 12 de juny de 2022\nAvui, la Coordinadora Obrera Sindical (COS), hem denunciat públicament la situació en què es troben les treballadores del SAD de La Selva del Camp. I […]\nPrevious post Comunicat contra la imputació d’un company de PAH – La Safor\nNext post INDORCA, del sindicalisme revolucionari al control obrer


Premi Jurídic Ferrer Eguizábal Edició Extraordinària sobre Dret de Consum 2018 :: Zamora & Arroyo ABOGADOS\nPremi Jurídic Ferrer Eguizábal Edició Extraordinària sobre Dret de Consum 2018\nEl Jurat del Premi Jurídic Ferrer Eguizábal Edició Extraordinària 2018 sobre Dret de Consum ha acordat, per unanimitat, atorgar la Modalitat A d'aquest Premi sobre "L'obsolescència programada i la protecció dels consumidors" a la companya del despatx: Sra. Laura Arroyo San José pel seu projecte d'investigació "L'obsolescència programada com a causa d'incompliment contractual en la relació de consum per infracció de l'obligació d'informar".\nEl Jurat del Premi Jurídic Ferrer Eguizábal Edició Extraordinària 2018 sobre Dret de Consum, integrat pel Sr. Jesús Sánchez, secretari de l'ICAB, per la Sra. Cristina Vallejo, diputada de la Junta de Govern de l'ICAB, pel Sr. Carles García Roqueta, president de la Secció de Dret de Consum de l'ICAB, per la Sra. Immaculada Barral, vicepresidenta de la Secció de Dret de Consum de l'ICAB i pel Sr. Francisco-José Peláez, vocal de la Secció de Dret de Consum de l'ICAB, ha acordat, per unanimitat, atorgar la Modalitat A d'aquest Premi sobre "L'obsolescència programada i la protecció dels consumidors" a:\nSra. Laura Arroyo San José pel seu projecte d'investigació "L'obsolescència programada com a causa d'incompliment contractual en la relació de consum per infracció de l'obligació d'informar".\nEl lliurament d'aquest guardó s'ha celebrat el dimecres 30 de gener, a les 19h, al Saló d'Actes de l'ICAB, en el marc d'un dels actes organitzats amb motiu de la Festivitat patronal de Sant Raimon de Penyafort 2019.


LOS MUSTANG - TORNA-LA A TOCAR, SAM: Programa radiofònic de música nostàlgica\nBiografia[modifica]Els inicis[modifica]Els inicis dels Mustang cal trobar-los en el Club Sant Carles, on es reunien els joves músics inspirats per la nova ona musical. Tres dels components del grup procedents del Poble-sec (Marco Rossi, Miguel Navarro i Antonio Mercadé) van suposar l'embrió del grup. En els seus inicis, Els Mustang era un grup instrumental inspirat en l'estil de The Shadows. Amb l'entrada de Santi Carulla (procedent de Los Sirex) no solament va dotar al grup d'un cantant sinó que el grup va començar a prendre una notorietat a la ciutat, i que més tard es convertiria al centre del quintet a causa de la imatge i professionalitat.\nEls primers discos[modifica]En el mes d'octubre de 1962, Los Mustang graven el seu primer disc per EMI-Odèon amb versions de cançons estrangeres com 500 millas de Peter, Paul and Mary, Madison twist de Johnny Hallyday més He de saber y No lo ves. Los Mustang començaven a explotar aquest filó de la recopilació d'aquests temes estrangers que ells traduïen a l'espanyol, fins i tot abans de l'arribada a Espanya de l'original, cosa que el públic desitjava per desconeixement d'altres idiomes. De fet, en gairebé 40 anys de treball, tan sols van publicar 16 temes propis.\nEls anys 70[modifica]Los Mustang van continuar el seu camí d'igual forma que l'havien iniciat, acaparant versions. Però en la dècada dels 70, Los Mustang aposten fort amb temes inèdits i dins de la línia psicodèlica, aquí va aparèixer Mustang, Reino Prohibido Del Himalaya (parts I i II), aquestes són cançons conceptuals, on parlen de civilitzacions avançades i anteriors a la nostra, basant-se en les teories de Horbiger (autor del disbarat de l'univers "còncau i gelat", cosmògraf i cosmòleg de Hitler) i Michael Peissel. A principis de 1970, Los Mustang visiten Cuba, on van tocar a la ciutat de Varadero.\nEl revival a partir dels 80[modifica]Després d'anys de silenci, en la dècada dels 80 reapareixen després del revival del pop i graven un nou àlbum on van incloure una vegada més el seu estil, versions d'oldies i així s'han mantingut realitzant presentacions com la de 1998 al costat de les seves arxirivals Los Sirex. En 2000, publiquen un disc per celebrar els 40 anys de la seva història de la banda i on col·laboren artistes com Luis Eduardo Aute, Dyango, Cliff Richard, Dúo Dinámico o Jimmy Fontana.


Reus es proposa projectar els curtmetratges europeus més reconeguts\nACN Reus.-Reus ultima la programació de la primera edició del festival europeu de curtmetratges ‘Breus’, després de posar punt i final a vint anys del Festival Europeu de Curtmetratges (FEC). El renovat festival, que tindrà lloc del 21 al 23 de març al Teatre Bartrina, presenta poques novetats respecte el FEC, més enllà del canvi de nom -que inclou el terme ‘Reus’. Seguirà sent una mostra -és a dir, els curts no competiran entre sí- i, fins i tot, el pressupost es manté intacte respecte l’ultima edició del FEC -de 90.000 euros. A falta de fer-se pública el llistat definitiu de la trentena de curs de ficció que es podran veure al certamen -vuit dels quals seran catalans-, l’organització es compromet a projectar els projectes més premiats del panorama europeu. També garanteix que el festival va més enllà d’un rentat de cara i que es reserven algunes sorpreses.


Quatre nous investigats en el cas de l'Hospitalet que esquitxa Marín\nBarcelona. Dijous, 1 d'abril de 2021. 18:17\nActualitzat Dijous, 1 d'abril de 2021. 18:17\nEl cas de la suposada trama de desviament de subvencions al Consell Esportiu de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès) segueix creixent i ja hi ha gairebé una vintena d'investigats, després que recentment hagin declarat davant la Unitat de Delinqüència Econòmica i Fiscal (UDEF) quatre persones més.\nSegons han informat a Efe fonts properes al cas, la setmana passada la UDEF va citar a declarar com a investigats dos treballadors del Consell Esportiu, el cap del Servei d'Esports i Joventut de l'ajuntament i la interventora del consistori.\nAixí, en total ja són gairebé una vintena les persones investigades, entre les quals destaquen l'alcaldessa de l'Hospitalet, Núria Marín, del PSC; el secretari d'Esports de la Generalitat, Gerard Figueras, de l'espai de JxCat; el segon tinent d'alcalde de l'Hospitalet, Cristian Alcázar, o l'exregidor d'Esports de l'Hospitalet i expresident del Consell Esportiu Cristóbal Plaza.\nAquestes novetats arriben una setmana abans que Marín, Figueras i Alcázar vagin a declarar davant la magistrada del jutjat d'instrucció número 2 de l'Hospitalet que investiga el cas, el proper 9 d'abril. Així mateix, per al dia 7 d'abril la jutge ha convocat diversos testimonis, mentre que uns altres investigats estan citats el dia 8.\nL'origen: una denúncia d'un company de partit\nLa investigació d'aquesta suposada trama es va iniciar arran d'una denúncia interposada pel regidor del PSC de l'Hospitalet Jaume Graells -que va dimitir com a tinent d'alcalde, però no ha deixat la seva acta ni el grup municipal- per presumptes irregularitats al Consell que van desembocar el passat 10 de juny en la detenció de dos companys de govern: Cristian Alcázar, que es manté com a segon tinent d'alcalde, i Cristóbal Plaza, que va dimitir.\nSegons la magistrada, una vegada el denunciant va destapar internament aquesta suposada trama, els investigats es van posar presumptament d'acord per intentar ocultar els fets i evitar el seu descobriment, "orquestrant" amb Gerard Figueras i Núria Marín "una maniobra per aparentar enfront de tercers una correcta actuació" dels implicats.\nL'ocultament de Marín\nPer a la jutge, de l'investigat fins al moment se'n desprenen indicis que, en la seva activitat "aparentment il·lícita", els investigats haurien comptat amb la "connivència" d'altres persones, entre elles l'alcaldessa Marín, que "hauria afavorit i/o facilitat de forma indiciàriament injusta la concessió de subvencions amb fons públics de l'Ajuntament" a l'entitat gestionada pels investigats.\nSegons la jutge, l'alcaldessa Marín va ajudar "fins i tot" els investigats a evitar que "la seva activitat aparentment il·lícita pogués ser descoberta, mantenint una conducta omissiva i passiva quan un membre de l'entitat que ostentava també la condició de tinent d'alcalde de l'Ajuntament li va traslladar de forma directa els fets comesos pels investigats".\nAixí ho va sostenir la jutge en un acte del passat 22 de desembre en què va autoritzar l'accés, examen i anàlisi del contingut del telèfon mòbil de l'alcaldessa, diligència que es va practicar aquest mateix dia. Va ser dues setmanes després que fos detinguda i posada en llibertat.\nCorrupció La policia torna a detenir el director del Consell Esportiu de l'Hospitalet El Nacional\nCorrupció El jutjat de l'Hospitalet cita Marín com a investigada per declarar el 9 d'abril Marina Fernàndez Torné


Avis Legal | Reus Esport i Lleure\nInici › Avis Legal\nEl portal web https://www.reusesport.cat/ (en endavant, el “Portal Web”) pertany a REUS ESPORT I LLEURE, S.A. (en endavant, “RELLSA”) amb NIF A-43544626 i domiciliada al Carrer Mallorca, 1 - 43205 REUS, degudament inscrita al Registre Mercantil de Tarragona Tom 1419, Foli 110, Full T17188, Inscripció 1ª,\nL'Avís Legal és subscrit, d'una part, per RELLSA i, d'una altra, per la persona usuària final interessada en els serveis oferts a través del Portal Web (en endavant, la “Persona Usuària”) les dades personals de la qual són les que aquesta ha facilitat\nEl present Avís Legal regula l'accés, navegació i utilització del Portal Web per part de la Persona Usuària\nRELLSA no respondrà de cap conseqüència, mal o perjudici que pogués derivar-se d'aquest accés, ús o de l'incompliment del present Avís Legal, ni es farà responsable dels errors de seguretat que es puguin produir ni dels danys que puguin causar-se al sistema informàtic de la Persona Usuària (hardware i software) o als fitxers o documents emmagatzemats en el mateix a conseqüència de: (i) la presència d'un virus en l'ordinador de la Persona Usuària que sigui utilitzat per a la connexió als serveis i/o productes oferts per RELLSA a través de la Web; (ii) un mal funcionament del navegador; i (iii) l'ús de versions no actualitzades d'aquest.\nRELLSA es reserva el dret a cancel·lar el compte de la Persona Usuària registrada, podent procedir a la resolució del contracte actual. Especialment podrà realitzar-se la cancel·lació com a Persona Usuària en cas de detectar l'incompliment de qualsevol de les obligacions contractuals contretes en el present acte, així com en cas d'observar un ús del Portal Web contrari al present Avís Legal, la Política de Privacitat, Política de Cookies i/o els usos de bona fe acceptats en el sector.\nEn aquest sentit, la Persona Usuària es compromet a:Facilitar informació veraç sobre les dades sol·licitades en els formularis facilitats per RELLSA per a l'accés a uns certs continguts o serveis oferts a través del Portal Web i a mantenir-les actualitzades. RELLSA es reserva la facultat, sense perjudici d'altres mesures legals a la seva disposició, de retirar, denegar o suspendre l'accés al Portal Web, en cas que les dades proporcionades siguin o puguin ser falses, inexactes o enganyoses. En qualsevol cas, la Persona Usuària serà plenament responsable d'aquelles dades o continguts que transmeti o comuniqui a RELLSA. En aquest sentit, la Persona Usuària assumeix la responsabilitat pels danys i perjudicis que poguessin derivar-se d'un ús indegut d'aquestes.\nNo realitzar actes d'enginyeria inversa, presa de requisits i altres activitats encaminades a desenvolupar una plataforma en línia idèntica o semblant a la posada a disposició per part de RELLSA, podent ser considerada aquesta activitat com un acte de competència deslleial i vulneració dels drets de propietat intel·lectual i industrial que RELLSA ostenta sobre la plataforma.\nNo retirar, suprimir, alterar, manipular ni de cap manera modificar aquelles notes, llegendes, indicacions o símbols que RELLSA, com a legítim titular dels drets, incorpori a les seves propietats en matèria de propietat intel·lectual o industrial (per exemple, copyright, ©, ® i TM), ja sigui en la pròpia plataforma com en el material associat.\nPosar en coneixement de RELLSA qualsevol fet o situació que hagués succeït i que pogués posar en risc la seguretat en l'accés per part de les persones usuàries autoritzades.\nAbstenir-se d'utilitzar els continguts del Portal Web amb finalitats o efectes il·lícits, prohibits o contraris als aquí establerts, lesius dels drets i interessos de RELLSA, de les altres persones usuàries, de tercers o que de qualsevol forma puguin danyar, inutilitzar, sobrecarregar o deteriorar el present Portal Web o impedir la normal utilització d’aquest per part de les persones usuàries.\nEn cas d'accedir a altres xarxes o recursos informàtics, la Persona Usuària accepta sotmetre's al que es disposa en les corresponents polítiques de privacitat. En conseqüència, RELLSA no es responsabilitza ni del contingut ni de les mesures de seguretat adoptades per aquests.\nAixí mateix, tampoc es garanteix l'absència de virus o altres elements dels continguts enllaçats des del Portal Web que puguin produir alteracions en el sistema informàtic (hardware i software) en els documents o els fitxers de la Persona Usuària, excloent així mateix a RELLSA de qualsevol responsabilitat derivada dels danys de qualsevol índole ocasionats per tot l'anterior.\nEn tot cas, RELLSA procedirà a la retirada immediata de qualsevol enllaç quan els continguts cap als quals redirigeix puguin contravenir la legislació nacional o internacional, la moral o l'ordre públic.\nRELLSA no garanteix la disponibilitat permanent dels serveis oferts en el Portal Web. No obstant això, farà els seus millors esforços per a garantir la regularitat i el bon funcionament d'aquests. A tals efectes, RELLSA declara que ha adoptat i adoptarà totes les mesures necessàries i raonables, dins de les seves possibilitats i de l'estat de la tecnologia, per a garantir un funcionament correcte del Portal Web.\nNo obstant això, RELLSA no assumeix cap responsabilitat pels perjudicis que es poguessin derivar de desconnexions, interferències o interrupcions que es poguessin produir en l'accés o en la navegació pel Portal Web, ni sobre els danys i perjudicis que es poguessin derivar per a la Persona Usuària o per a tercers de l'existència i propagació de virus informàtics o altres elements lesius.\nRELLSA tampoc assumeix cap responsabilitat respecte dels errors o omissions que poguessin haver-hi en el contingut del Portal Web, ni sobre les actuacions que la Persona Usuària pogués realitzar sobre la base d'aquest contingut\nRELLSA es reserva el dret d'efectuar, sense previ avís, les modificacions que consideri oportunes en el present Avís Legal, sent responsabilitat de la Persona Usuària llegir les mateixes amb atenció, cada vegada que desitgi utilitzar el Portal Web amb la finalitat de comprovar o cerciorar-se de l'existència de modificacions o canvis a aquests, prenent com a referència la data de l'última actualització.\nLa Persona Usuària reconeix i accepta que, tots els drets de propietat industrial i intel·lectual sobre els continguts i/o qualsevol altre element inserit per RELLSA en el Portal Web (incloent-hi, a títol merament enunciatiu i no limitatiu, tots aquells elements que conformen l'aparença visual, imatge gràfica i altres estímuls sensorials que conformen el Portal Web o “look and feel”, marques, logotips, noms comercials, textos, imatges, gràfics, dissenys, sons, bases de dades, software, diagrames de flux, presentació, arquitectura de navegació, així com els codis font) pertanyen a RELLSA i/o a tercers que li han cedit els seus drets. A tals efectes, s'entendrà com a Portal Web totes aquelles creacions incorporades i expressades per RELLSA per qualsevol mitjà i/o suport tangible o intangible, conegut o per conèixer, que sigui objecte de protecció per les disposicions normatives vigents en matèria de propietat intel·lectual i industrial.\nQueda autoritzada la mera visualització, impressió, descàrrega o emmagatzematge temporal, sigui íntegrament o parcialment, dels continguts i/o dels elements inserits per RELLSA en el Portal Web exclusivament per al seu ús personal, privat i no lucratiu per la Persona Usuària, sempre que, en tot cas, s'indiqui l'origen i/o autor dels mateixos i que, si escau, aparegui el símbol del copyright i/o notes de propietat industrial dels seus titulars. Qualsevol altre ús o explotació de qualsevol dret estarà subjecte a la prèvia i expressa autorització específicament atorgada a aquest efecte per RELLSA o pel tercer titular dels drets afectats.\nQueda terminantment prohibida la utilització d’aquests elements, la seva total parcial reproducció, comunicació i/o distribució amb finalitats comercials o lucratives, així com la seva modificació, alteració, descompilació i/o qualsevol altre acte d'explotació del Portal Web, els drets d'imatge del qual, té el seu dret d'explotació RELLSA. Per a qualsevol altre ús diferent dels expressament permesos, serà necessari obtenir el consentiment previ per escrit del titular dels drets de què es tracti.\nEl present Avís Legal no confereix a la Persona Usuària cap altre dret d'utilització, alteració, explotació, reproducció, distribució o comunicació pública del Portal Web i/o dels seus continguts diferents dels aquí expressament previstos. Qualsevol altre ús o explotació de qualsevol dret, estarà subjecte a la prèvia i expressa autorització específicament atorgada a aquest efecte per RELLSA o pel tercer titular dels drets afectats.\nSense perjudici de tot l'anterior, si la Persona Usuària estima que algun contingut del Portal Web pogués vulnerar drets de propietat intel·lectual i industrial, preguem així ho posin en el nostre coneixement en la major brevetat possible, remetent un correu electrònic a dpd.RELLSA@reus.cat.\nDes de RELLSA, ens posarem en contacte amb la Persona Usuària per correu electrònic o li facilitarem informació penjant avisos en el Portal Web. A efectes contractuals, la Persona Usuària expressa el seu consentiment sobre l'ús d'aquest mitjà electrònic de comunicació i reconeix que tot contracte, notificació, informació i altres comunicacions que li enviem de manera electrònica compleixen amb els requisits legals.\nLes comunicacions que la Persona Usuària ens enviï, hauran de realitzar-se preferiblement a través de correu electrònic a l'adreça dpd.RELLSA@reus.cat. També pot enviar una comunicació per escrit a l'atenció de RELLSA a Carrer de Mallorca, núm. 1 – 43205 Reus (Tarragona).\nLa normativa vigent determinarà les lleis que hagin de regir i la jurisdicció que hagi de conèixer de les relacions entre RELLSA i a la Persona Usuària del Portal Web.\nNo obstant això, en aquells casos en els quals aquesta normativa vigent prevegi la possibilitat per a les parts de sotmetre's a un fur determinat, RELLSA i la Persona Usuària, amb renúncia expressa a qualsevol altre fur que pogués correspondre'ls, se sotmetran a la legislació espanyola i als Jutjats i Tribunals de Tarragona.\nLes dades de caràcter personal es conservaran durant el temps estrictament necessari fins que s’assoleixi la finalitat per a la qual van ser recollits, i sempre que es mantingui la causa que va legitimar el tractament d’aquestes dades personals.\nFinalitzada la causa que va legitimar el tractament, les dades personals seran conservades degudament bloquejades durant el període de temps que sigui oportú en atenció a complir amb els terminis legals de prescripció per a evitar eventuals infraccions.\nPot utilitzar els models i formularis sobre els drets referits anteriorment dirigint-se a la pàgina oficial de l’Autoritat Catalana de Protecció de Dades (https://apdcat.gencat.cat/ca/documentacio/models_exercici_drets/). Addicionalment, si considera que RELLSA està tractant les seves dades personals de forma inapropiada, pot dirigir les seves reclamacions davant aquesta Autoritat de Control..\nPer a més informació respecte al tractament que fem de les seves dades personals, pot consultar la nostra Política de Privacitat


PC MARTORELL: ETAPA 24. POTSER UNA DE LES MÉS CONCORREGUDES\nETAPA 24. POTSER UNA DE LES MÉS CONCORREGUDES\nDiuen que molta gent ha deixat de venir a les sortides de la penya. Avui, apart de les cares habituals de sempre, veig que al Pabe hi han 24 ciclistes. Porto 19 anys (si no m'erro) pedalant amb la PC Marto. Per circunstancies familiars, per projectes esportius amb la gorda o per altres motius, alguns anys m'he saltat algun diumenge. Però en aquest 19 anys, sincerament, mai havia vist a tanta gent al pabe. A mi personalment, malgrat que anar tanta gent suposi un problema a l'hora de trobar lloc per menjar, m'encanta un grup tant numerós i sobretot, m'encanta veure gent jove. Crec que els antics de la PC hem d'acceptar i ens hem de sentir orgullosos de que molts ciclistes del voltant escolleixin la nostra penya per apuntar-se a la mateixa o per a fer els seus entrenaments. Crec també que hem d'aprendre a acceptar que el temps, inexorablement, va passant i que una nova generació de ciclistes puja amb força i que, per lògica natural, venen amb ganes de demostrar i de treure les enganxines a tothom. I ens es treuen!! En aquest sentit, penso que hem d'intentar i fer l'esforç, com fan els corredors de relleus, de passar el testimoni a aquestes noves generacions, ensenyar-lis tot el que sabem i acceptar-los al grup com a garantia de que aquest tindrà continuïtat.\nBé, després d'aquest petita entradeta-reflexió, intentaré descriure el que va passar diumenge a l'Etapa 24. Aquest relat, com sempre, està escrit des-de el meu humil punt de vista i des-de la posició que les circunstancies em feien ocupar en el grup en cada moment de la sortida. Ja saveu, intentar retindre les coses quan vas a 175 p.p.m és complicat\nCom he dit abans, el grup aquest diumenge és enorme. Si no m'equivoco som uns 24 ciclistes. La veritat és que fa goig veure tanta gent disposada a passar una agradable jornada de ciclisme.\nSortim en direcció a Gelida. Últimament hem aconseguit (no se perquè) que els primers Km de la carretera de Gelida no siguin la tortura que solen ser sempre. Una tortura xina horrible que et posa les cames més tiesas que el bastó del meu avi. Arribem a Gelida estranyament relaxats. El Ziza, també estranyament, comanda el grup i no ha deixat de tirar (això si, no gaire fort). Serà l'efecte "Estreno"... Avui estrena la seva nova super machine, la fantàstica S-WORKS SL-3 amb Zipp 202 i Sram Red. Mentre baixem cap a l'estació de Gelida li dic: paso de calentarme en Sant Llorenç. No pienso poner ritmo Bisonte e intentaré subir tras el grupo sin apretones.\nLa veritat és que no se perquè passa, no ho entenc... segurament em deu agradar. Que coi, per a que enganyar-nos, m'agrada!! El cas és que només passar el pont de l'Anoia ja em veig a les posicions davanteres del grup acompanyat d'en Javi, que està molt fort i no deixa una batalla per disputar, en Josep Maria, un gran classe que també sempre que pot es fica en batalles i en Marc, que no necesita presentació. Els demés, si no recordo malament, es despengen i crec que decideixen pujar xino xano; més tard veurem que això de que es despengen tant sols ha estat un "espejismo". En borratxot últimament s'esta mostrant intractable i ja des-de un bon principi es veu que el ritme que pensa marcar, per a qui el vulgui seguir, no serà suau. No serà gens fàcil mantenir-se a roda. Tot i això, em fico a la seva roda i entro a col.laborar. A un ritme alt però no impossible arribem a Sant Llorenç on aixequem una mica el pedal per a que uns quant membres avançats ens atrapin. A partir d'aqui, un grup bastant numerós d'uns 10, tirem amunt a un ritme molt maco bàsicament comandat pel Borratxot.\nArribem dalt a la carretera de Piera i llogicament el grup ha quedat desmembrat. Agafem la carretera en direcció Piera i se segueix tirant molt fort. Falta gent i això no mola gens. Això si que crec que és una de les coses que s'han de cuidar en una penya. No s'ha de deixar a ningú tirat ja que, en teoria, tots em sortit en el mateix grup. És per això que sense dubtar'ho ni un moment, avanço fins davant del grup i ordeno (si s'em permet la expressió) que tothom pari a esperar a la gent que s'ha quedat enrere. En un principi tothom s'atura. Semble que no hi haurà problema i que, com sempre hem fet, s'esperara al grup de gent que ve radera. Algun membre del grup decideix que no espera i segueix en direcció Piera, en el tram pestos que pica amunt, poc, però pica lo suficient com per a posar encara molta més distància amb els que s'han quedat. D'estar quasi parats esperant a que ens atrapin, passem al nerviosisme de que hi ha gent que marxa. És crea aquell moment d'anarquia en el que no saps que fer, si tirar, si esperar, si... Al final, conduits per la massa i pel borreguisme, tots posem la directa i seguim com borregos a la gent que ha posat la directa. Ja no hi ha res a fer. Jo el primer, l'hem cagat ben cagada.\nArriba la primera dificultat del dia, la Font del Bosc des-de Capellades. Un port suau però que, amb el ganxo, es pot arribar a fer molt dur. Fins ara hem circulat en pujada constant. Portem pocs km i el desnivell no deixa de pujar ràpidament. L'etapa d'avui és d'aquelles que, sense semblar'ho, puja molt. Iniciem la pujada i ràpidament les noves generacions de ciclistes joves que avui ens visiten agafen la davantera. En Javi, disposat a no perdre el lloc que merescudament s'ha guanyat últimament, esta molt atent als moviments dels nanos. El grup es vigila moltissim. Ningú sap per on sortiran les coses i, excepte els nanos, ningú s'atreveix a saltar. La pujada de Capellades és molt traicionera i si fas el tonto et poden treure de punt molt ràpidament. Salten els dos jovenets que avui ens visiten, resulta que després m'enteraré que un d'ells és el fill d'un vell component de la PC, en Salva. Guerrero com el seu pare, el nano apreta les dents i força el ritme. De moment ningú fa cas a l'escapada. La pujada és llarga i tothom confia que, en grup, encara es pots fer mal i arribar on sigui. L'Abel, lluitador constant, salta i agafa uns metres. Ara la cosa está dividida en els dos nanos que van davant, l'Abel que tot sol va a la caça, un grup format per uns 7-8 ciclistes i la resta del grup que va pujant a ritme. En Javi, després de mirar a dreta i a esquerre, salta i aplica un fort ritme de caça. Després de pensarm'ho i pendent dels moviments del Ziza, que com sabem sempre ho te tot ben controlat el molt cabró, salto darrera del borratxot que també ha decidit anar a buscar als fugats. Just abans d'arribar al poble de Capellades, tot just quan passem l'estany, donem caça als nanos escapats. El ritme baixa i, com sempre passa en aquestes ocasions, tots ens mirem i pensem en el que deu estar rumiant el company. Arribem al creuament de la carretera que ve d'Igualada i l'Abel, amb molta força, aprofita per fotre un pal dels seus. La resta del grup no respon i segueix pendent de les reaccions. Miro enrere i veig que ja tenim a tocar al 3er grup on venen el Ziza, el Xavi, el Ramon, el Marc i el Manolo. No trigaran gaire en atrapar-nos, penso. Potser millor, segueixo pensant... Esta clar que un no es pot parar a pensar perquè, just en aquest moment de dubte, en Javi salta amb una força tremenda i s'envà tot sol. L'atac ha estat mortífer. No triga gaire en enxampar a l'Abel i ni en Josep Mª ni jo som capaços de reaccionar i l'hem de deixar marxar. Només queda deixar que el grup que ve radera ens agafi i, entre tots, veure si podem enxampar-lo. El grup perseguidor ens atrapa. Miro si hi ha algun perxerón, esperant sobretot veure a en Ramon. La presencia d'en Ramon penso que serà bàsica per organitzar la cacera del Javi. Malauradament m'adono que el grup s'ha quedat sense perxerons. Només tinc a escaladors purs i durs i als dos nanos joves. Parlo amb el Josep Mª, todoterreno gran classe, i li dic d'organitzar la cacera. Ja tinc un al.liat. Però... Que farà l'equip dels Colombianos??? El fugat forma part del seu equip. Ens ajudaran?? Semble que no, que de moment, no serà així i, ja sigui per no perjudicar a en Javi, membre de l'equip o bé ja sigui perquè van maduritos i prou tenen d'aguantar el fort ritme imposat pel Josep Mª i pel que escriu, es queden quietets radera. En J.M i jo portem al grup enfilat. De tant en tant, s'agrairà alguna ajuda d'en Pedro, que avui esta que sale. Ja tenim al Javi a la vista. Ens separen uns 300 metres. Semble poca distància, però no ho és. En aquest punt és on m'adonaré del perquè al Zizañero li hem posat aquest nom. No va el capullo i em diu: Va Bucles, apreta un poco más que ya esta muerto (referint-se al seu company d'equip, osigui al Javi). Aqui no hi ha ni equip ni osties...!!! Tot just dir això i hauríeu de veure com el molt cabró apreta la seva flamant S-Works emulant al seu germà l'Operario i, amb lo plat, es posa a tirar com un animal fins a que tornem a donar-li relleu. Torna a repetir: venga, que ya lo tenenemos!!! Al final, un relleu boníssim i fortissim d'en Pedro permetrà caçar a en Javi practicament quan ja coronem. La veritat que la pujada ha estat molt maca i així ho comentarem mentre esperem als demés a la Font del Bosc.\nArribem a la Llacuna i, mentre estem esperant per a que ens donin l'emorzar, arriben el Juvenil i el Gran Gurú. Emprenyats amb tota la raó del mon marxen al baretu del costat a esmorzar i passen de nosaltres. Han encertat ja que, entre que som un fotimer de gent i entre que en el bar aquest triguen moltissim, mentre nosaltres encara estem esperant les truites, ells dos ja han acabat i ens diuen que van tirant. Engullim el bocata ràpidament per no perdre més temps i sortim en direcció a Vilafranca per pujar el port de la Llacuna. El grup està totalment desparramat, com sempre pasa quan sortim d'esmorzar. Les cames fan un mal horrible, estan com a pals. Tot i això i sense saber un altre cop perquè, tot just m'hi trobo un altre cop davant, ara amb el Torradet, el Pedro, el Ziza, el Vampiro i els dos nanos joves. Començo a tirar posant un ritme fortissim. Hi han moments que miro el cuenta i flipo ja que em marca 25 Km/h i això, per a una panda de globeros com la nostre, es pujar molt fort. En Torradet agafa el mando del grup i, sense abaixar el fortissim ritme, ens porta a tots fins dalt on, a 50 metres del final, els nanos joves, portats per l'adrenalina del moment posaran la puntilla a la gran pujada que tots hem fet.\nEns deixem caure per a que la resta del grup ens atrapi i firmem el tractat de pau definitiu. En teoria, d'aqui a Marto, ja no s'ha d'apretar més. Però bé, ja sabeu que els tractats de pau, de tant en tant, poden tenir moltes formes d'interpretar-se i la pujada a Fonrubi, malgrat haver signat el tractat, no serà precisament plàcida.\nEl grup s'ajunta i ara si, entre alguna apretadeta sense consequències i alguna escaramuza estranya, en un plis ens plantem a Martorell.\nCervesseta de rigor, xerradeta, fantasmades mil, batalletes de cadascú i, lo més important, aclariment de desavinences que acaba amb brindis cervecero i amb els afectats tant amics com ho eren abans. Tot sigui això...\nSalut a tots i, com sempre, disculpeu si m'he equivocat en algun nom, en alguna posició d'arribada o no he anomenat a algun dels participants en alguna de les batalletes. Prou feina tinc pedalant que només em falta anar prenent apunts a una llibreta. Ja sabeu, les reclamacions les podeu dirigir al Sr Txupi que, com a membre neutral de la penya, donara fe d'elles i las enviarà al tribunal de justícia ciclista.\nPublicat per Bucles a 18:03\nabel dimecres, 14 de setembre, 2011\nmuy buena cronica angel,ahora me gusta mas!mucho mas!! veo que ya te has reecho, je je .un saludo para todos.\nAnònim dijous, 15 de setembre, 2011\nmolt bé Àngel, la veritat es que és una crónica molt complerta, sóc el Miquel, un dels nois que veníen del club de sant Andreu juntament amb Pedro. La veritat es que vaig gaudir molt de la sortida que varem fer amb vosaltres. Cal dir que esteu molt forts tots, i que hi ha molt bon rotllo. Segur que ens veurem la temporada que ve. Salutacions.\nbene dijous, 15 de setembre, 2011\nVeo que hubo gresca. Como tu bien dices la cagasteis en no esperar, yo no estuve, pero me parece importante que los llevamos años en la penya remarquemos unas normas minimas:\n- se sale de tranqui durante los primeros km.\n- despues de la gresca se espera hasta el reagrupamiento de todo el mundo, y no vale eso de bajar el ritmo, cuando hay bastante distancia, como parece que fue el caso, se hecha pie a tierra. Si esto no se respeta, entonces no tiene sentido salir juntos, para ir cada grupo o grupeta por su lado.\nEstoy de acuerdo con lo bueno de que venga savia nueva, pero, en mi opinion, la savia no tan nueva tenemos la obligacion de hacer saber y pedir que se respeten unas normas elementales para que podamos seguir disfrutando todos de este gran grupo.\nEn absoluto es una critica a tu cronica, que es perfecta, simplemente pretendo darnos todos un toque de atencion sobre lo que considero importante.\nBucles dijous, 15 de setembre, 2011\nTienes toda la razón del mundo, Bene. De hecho, bajo mi punto de vista, ese es el único problema que hoy en día existe en nuestra peña. Ni grupeta, ni germanor, ni cosas raras. El único problema es que no esperamos. Eso está muy mal y eso si que puede quemar a la gente que, por lo que sea, un año no esta tan fuerte o, peor aún, ha pinchado o ha tenido un percance. Está claro que el consejo de ancianos debe tomar cartas en el asunto y resolverlo. Debemos avisar a todo el que se incorpore a nuestra penya de que tenemos unas normas y que si a alguien no les gusta, aire, que hay miles de penyes. Estoy seguro que lo resolveremos sin problema.\nRespecto a la crítica de la crónica, estoy totalmente abierto a cualquier tipo de crítica, sea buena o mala. De echo, me gusta que se me comenten las cosas.\nSecre divendres, 16 de setembre, 2011\nOs habeis dejado de comentar lo mas importante, que al no salir este domingo he pasado de la 2ª posicion a la 4ª, a un puto km del Vampiro.\nTendré que resolverlo "que parezca un accidente..."\ncañi dissabte, 17 de setembre, 2011\nfaena vas tener pa recuperar ese km que te separa de morder chapa tal y como esta la clasificacion este año, mañana como parece que llueve tienes una oportunida si sales con el paraguas, ja,ja.


Educació de l’espiritualitat | card.cat\nEducació de l’espiritualitat\nPublicat el 20 d'abril de 2012 per Joan Umbert Font\t, null\nL’espiritualitat no té perquè anar lligada a la metafísica, sinó que té a veure, en primer lloc, amb les preocupacions últimes i més profundes (consciència interior), i en segon lloc amb la dedicació (manifestació exterior) de la persona a aquestes preocupacions.\nAixí doncs, tenim, d’una banda, la profunditat dels interessos, i l’altra, la dedicació a aquests.\nD’aquesta manera, l’espiritualitat consistiria en prendre consciència progressiva del meu “jo” més profund i manifestar-ho en la vida quotidiana.\nMolta gent pensa que l’Esperit es troba únicament en el cim de la muntanya, i no és així. Per al desenvolupament espiritual és tan important la sexualitat com la meditació. Cal que el desenvolupament de la persona sigui el més integral possible. A més, cal advertir que el peu de la muntanya sosté el cim, per tant, per a una espiritualitat sana i fructífera cal tenir en compte totes les dimensions de l’Ésser.\nElements per a una educació de l’espiritualitat en els nostres dies (si se us n’ocorren d’altres, feu-les-me saber per aquest medi):\nEducació per a estimar totes les persones i a tota la creació.\nDesenvolupament i indagació sobre les preocupacions últimes o més profundes.\nEducació de l’atenció i l’autodomini.\nCapacitat progressiva d’escoltar la veu del silenci i observació de la pròpia ment.\nReligions comparades i històries sagrades del món.\nEconomia (o “plus”) de les energies subtils de l’ésser humà.\nCom mantenir la ment lúcida.\nRespecte i estima de la saviesa dels majors.\nSaber escoltar i tenir paciència.\nLa mort. Saber-se finit amb un Esperit etern.\nSenzillesa, essencialitat, lleugeresa d’equipatge…\nCrítica social, conseqüències dels nostres hàbits i maneres de viure.\nEducació de la integritat, coherència, unificació de pensament i acte.\nTreball amb l’ombra humana.\nFinalitat de la pràctica espiritual:\nSegons Roger Walsh, tota pràctica espiritual, per a ser integral, apunta a…\nTransformar la teva motivació. Redueix l’ànsietat i troba el que la teva ànima desitja.\nConrear la saviesa emocional: sana el teu cor i aprèn a estimar.\nViure èticament: sentir-se bé fent el bé.\nConcentrar-te i calmar la teva ment.\nDespertar la teva visió espiritual: mira clarament i reconeix el que hi ha de sagrat en totes les coses.\nCultivar la intel·ligència espiritual: desenvolupa la saviesa i l’enteniment de la vida.\nExpressar el vostre esperit mitjançant l’acció: acull la generositat i l’alegria d’ajudar als altres.\nAquest article s'ha catalogat com a Educació i s'ha etiquetat amb espiritualitat per Joan Umbert Font representant null. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.\n3 comentaris a “Educació de l’espiritualitat”\nMiquel Font el 20 d'abril de 2012 a les 9:20 ha dit:\nenhorabona per aquesta reflexió, Joan. Si tothom visqués així per ventura no ens queixariem de crisi, sinó que automàticament passaríem a l’acció. Cal que l’esperit estigui obert als signes del temps\nJoan Umbert Font el 20 d'abril de 2012 a les 11:36 ha dit:\nEn les èpoques d’opresió i crisi és on han sorgit els savis més grans.\nEl concepte “espiritualitat” no té perquè anar lligat a cap religió (també vull dir que hi pot anar), ni té perquè anar lligat a la metafísica (àngels, fantasmes, el cel, un purgatori d’ànimes, visions de sants i altres coses similars). Jo no nego ni deix de negar la metafísica, simplement prescindesc d’ella, ja que no vull haver de recòrrer a la fe cega.\nMiquel Font el 20 d'abril de 2012 a les 12:56 ha dit:\nAixí és, Joan. A més, és allò que tú apuntes, que facem un redescobriment a allò Sagrat, que hi ha en les coses, amb aquells qui ens envolten, en definitiva amb la creació. Amb aquesta senzillesa ja sen’s obri el camí cap a l’espiritualitat i això no es concret de cap religió, més bé diria jo que és innat dins la persona humana, només ens cal prendre’n conciència.


Francisco Brines Archivos - Les Muntanyes | Diari de l'Alcoià i les comarques centrals valencianes\nInici » Missatges marcats amb » Francisco Brines\nOliva acull els premis del I Certamen Internacional de Poesia Francisco Brines\nLa Fundación Francisco Brines, en col·laboració amb la Generalitat Valenciana i la Regidoria de Cultura, Música i Biblioteques de l’Ajuntament d’Oliva lliuraran el pròxim diumenge, 28 de novembre, els premis del que serà el I Certamen Internacional de Poesia Francisco Brines. Serà la fundació que porta el nom del poeta l’encarregada de lliurar uns guardons que rebran Francisco José […]\nLa Generalitat Valenciana inicia els tràmits per a declarar la casa de Francisco Brines Bé d’Interés Cultural\nL’Elca, la casa del poeta Francisco Brines ja està més a prop de ser declarada Bé d’Interés Cultural. La Generalitat Valenciana ja ha publicat la resolució per a incoar l’expedient que permetrà la declaració de l’immoble com a lloc històric. Per part de l’Ajuntament d’Oliva, la seua alcaldessa, Yolanda Balaguer, ha afirmat que des del consistori “estem d’enhorabona per aquesta […]\n12 de novembre de 2021ComentarLlegir més\nL’Ajuntament d’Oliva ha preparat una important programació cultural perquè tant els visitants, com els veïns i veïnes de la localitat puguen gaudir de tot el que ofereix la ciutat. I és que aquesta localitat compta amb una gran varietat de Museus, com són el Museu Etnològic el Museu Casa de Mayans, el Museu Arqueològic, o el […]\nOliva inaugura l’exposició ‘Francisco Brines: la certidumbre de la poesía’\nLes regidories de Cultura i de Museus, encapçalades per Julio Llorca, s’ha organitzat l’exposició ‘Francisco Brines: la certidumbre de la poesía’, amb la col·laboració del Ministeri de Cultura i Esport i la Universitat d’Alcalà d’Henares. La inauguració ha comptat amb la col·laboració de la Fundación General de la Universidad de Alcalá, l’Ajuntament d’aquesta localitat, l’Institut Cervantes, la Generalitat Valenciana, l’Ajuntament d’Oliva, i la Fundació Francisco Brines. L’exposició, […]\n16 de juliol de 2021ComentarLlegir més\nEl món de la literatura està de dol per Francisco Brines\nFrancisco Brines, poeta i fill predilecte d’Oliva a mort als 89 anys a l’Hospital Francesc de Borja de Gandia després de passar una setmana ingressat. El dia 20 de maig va ser un dia de dol per a les lletres, ja que, aquest important poeta, havia rebut nombrosos premis gràcies a la seua trajectòria, l’últim d’ells fa molt […]\nOliva convoca els Premis de Poesia Francisco Brines 2021\nL’alcalde d’Oliva, David González, acompanyat pel regidor de Cultura, Enric Escrivà, han visitat al poeta i Fill Predilecte de la localitat, Francisco Brines, per a presentar-li els premis de poesia que porten el seu nom. Aquesta era una de les voluntats del poeta, crear uns premis que portaren el seu nom, i que tingueren dues modalitats, […]


La nova zona verda de la ciutat inclourà jocs infantils i inclusius i equips esportius, entre altres serveis per als veïns\nDiseño del nuevo jardín de la calle Doctor Lluch.\nEl Ajuntament de València ha aprovat la licitació del disseny, direcció i coordinació d’obra del nou jardí del carrer del Doctor Lluch, en el barri del Cabanyal-Canyamelar.\nL’obra, que està finançada amb els fons EDUSI de la Unió Europea, permetrà millorar la zona nord d’aquest espai verd. El regidor d’Ecologia Urbana, Sergi Campillo, ha afirmat que “és la major actuació en matèria de jardins dins del programa EDUSI per a la reforma i rehabilitació integral del barri del Cabanyal-Canyamelar”.\nEl regidor ha explicat que el nou disseny del jardí es farà mitjançant un “procés que tindrà una part de participació ciutadana perquè ens vam comprometre amb les entitats cíviques i veïnals que els projectes de jardins serien participats i així ho farem també en aquest projecte”.\nCampillo recorda que en aquesta fase “ens centrem en la redacció del projecte, però de seguida es traurà la licitació perquè les veïnes i veïns del Cabanyal gaudisquen d’aquest gran jardí rehabilitat i reformat”. El vicealcalde fixa 2023 com a “data límit del programa EDUSI” i, per tant, de l’execució del nou jardí.\nVALÈNCIA INVERTIRÀ 50.000 EUROS EN EL NOU JARDÍ\nEn aquesta fase, l’Ajuntament ha aprovat la licitació del disseny, la direcció i coordinació d’obra de la zona nord del jardí per valor de 49.010’25 euros, IVA inclòs, i amb un termini de 8 mesos des de la formalització del contracte. L’àrea afectada té 9.498,65 metres quadrats que seran dissenyats amb un procés de participació ciutadana en col·laboració amb el veïnat.\nEl projecte tracta de millorar aquesta zona verda i, més concretament, de millorar el seu atractiu per a joves i majors. Així està prevista la instal·lació d’equips biosaludables i esportius; la renovació de la zona de jocs, incloent els jocs inclusius; el tancament de la zona de jocs infantils; la renovació del mobiliari urbà; l’eliminació de les barreres arquitectòniques; i la renovació del paviment.\nA més, s’analitzarà l’estat de conservació de l’arbratge actual i de les espècies arbustives per a intentar conservar-lo, justificant adequadament la substitució d’algun dels exemplars.\nEl Cabanyal, el barri que torna a la vida amb els seus nous veïns


Psico-Ajuda: ET SOBREPASSA EL RITME DE LA TEVA VIDA DIÀRIA???\nET SOBREPASSA EL RITME DE LA TEVA VIDA DIÀRIA???\nMai ha tingut cap problema, però aquest curs, entre que ha fet el primer de batxillerat, i que a natació li ha proposat formar part de la selecció catalana, ha anat més de bòlid. De cop s’ha trobat que no té temps per fer res. Han hagut dies que li semblava que no rendia com abans i que no podria fer-ho tot.\nPensava que quan acabés el curs tot això se li passaria, però ara veu que continua igual, li han aparegut sentiments d’inutilitat i fracàs per no poder fer front a allò que fins ara havia estat fent sense cap problema. El que li preocupa més es que va molt esgotada.\n- Les demandes que cada un de nosaltres tenim de l’ambient (per exemple, la Rosalia tenia per un costat la seva mare malalta, els estudis, i els entrenaments més forts, ara però, ha acabat el curs i només ha d’ajudar a la seva mare i continua tenint entrenaments a mig gas). El que podem fer es intentar “controlar” el que es pugui de l’ambient : per exemple la Rosalia, doncs si cada dia ja sap que haurà de preparar el dinar per la seva mare, intentar tenir-ho tot preparat de manera que quan s’hi posi no l’agafi com de sobte. Etc. Etc. En aquests casos pot anar be, fer una llista de les feines previstes durant el dia de manera que es pugui administra millor el temps.\n- Els problemes que tenim nosaltres mateixos a l’hora d’avaluar les situacions : Quan apareix una situació nova (per exemple que la mare de la Rosalia just aquell dia no es pugui aixecar del llit perquè li fa mal la panxa), si la Rosalia quan ho sap jutja aquesta situació com a “perillosa” (amenaçant, estressant, etc.) la viurà pitjo que si no ho fa, per tant per aquestes possibles situacions que ens podem trobar, es molt aconsellable que us poseu en mans d’un especialista perquè us ajudarà a fer entrenaments per anar disminuint el valor afectiu d’aquests estímuls.\n- Com trobar la millor solució davant dels problemes que tenim?? Pensem quin es el nostre objectiu (Tornem a la Rosalia, el seu objectiu es que la seva estigui correctament atesa, i al mateix temps que ella pugui continuar amb els estudis i els entrenaments). Marcar els objectius es molt important perquè us ajudarà realment a saber que hem d’aconseguir.\n- Per prendre les conductes adequades podeu fer servir gent que es trobi en una situació semblant a la vostra per poder-la imitar, fer-la servir de model ( si d’un bon començament no pots fer tot el que l’altra persona ja fa en normalitat, procura primer anar fent una coses i després mica en mica unes altres fins a poder “copiar-la”).


El PSM critica durament la política de fems i residus de Llubí\nBiel Vicens, secretari polític del PSM-Entesa Nacionalista de Llubí i candidat a batle, denuncia la molt deficient política de fems i residus de l’Ajuntament de Llubí.\nBiel Vicens, secretari polític del PSM-Entesa Nacionalista de Llubí i candidat a batle, denuncia la molt deficient política de fems i residus de l’Ajuntament de Llubí. És evident que el batle, Tomàs Campaner, no ha sabut establir les mesures eficients per a una gestió digna i responsable dels residus i això encara és més greu quan és el president de la Mancomunitat del Pla i, per tant, responsable d’aquests temes. Les critiques del PSM es basen en punts concrets:\n1.\tLa constant deixadesa existent en els punts de recollida de fems i residus del poble (punt verd desbordat i brut, manca de netedat dels contenidors, residus fora dels contenidors, etc.). Vegeu la fotografia del punt verd.\n2.\tL’elevadíssim cost del rebut del fems per a un servei tan deficient. Recentment s’ha ampliat a les cases de fora vila sense descomptar el fet de no tenir contenidors ni servei de recollida a fora vila.\n3.\tLes recents notícies aparegudes a la premsa que situen Llubí entre els pobles que van a la coa pel que fa al reciclatge de paper, vidre i envasos. Durant aquests 4 anys no s’ha fet gens de promoció ni s’ha facilitat el reciclatge.\nAllò que és més escandalós, segons Biel Vicens, és que ara que havia d’acabar la concessió de serveis de l’empresa encarregada de la Mancomunitat del Pla, Campaner i altres batles del PP han forçat l’ampliació de la concessió per 10 anys més, la qual cosa impedeix negociar la moderació de les tarifes i la millora del servei.\nEls nacionalistes del PSM consideren que l’ampliació de la concessió sense fortes contrapartides afegida a l’ampliació de la concessió que també ha fet el Consell de Mallorca a Tirme (ampliació incineradora) repercutirà a curt termini en la pujada de tarifes. Biel Vicens considera molt injust que en comptes de premiar l’esforç que fa la gent amb el reciclatge i tractament de residus, allò que s’està fent a la practica és apujar tarifes.


Capítol 1: La Baronda, de centre de disseny a pressumpta irregularitat urbanística – en veu alta\nFebrer 23, 2010 / Roger / 0 Comentaris\nL’any 2002 l’Ajuntament d’Esplugues expropia l’antiga fàbrica La Baronda als seus antics propietaris per un import aproximat de 13 milions d’euros. Un pacte de mutu acord però que es duia a terme sempre que els terrenys fossin destinats a ús públic. No és però fins l’any 2005 quan l’Ajuntament adjudica a les empreses Alonso-Balaguer i Tau Icesa una concessió per rehabilitar i explotar l’edifici La Baronda per 40 anys prorrogables. Fent càlculs aproximats, en 5 anys quedarà amortitzat l’import que ha costat la rehabilitació de l’antiga fàbrica, de tal manera que les empreses privades se’n beneficiaran durant 35 més com a mínim.\nQuin és el benefici per Esplugues? CAP! Paguem una expropiació (amb interessos bancaris inclosos) per acabar destinant l’us majoritari de la Baronda a oficines de dues empreses privades. Queda clar que ha sortit molt car a Esplugues, expropiar aquesta antiga fàbrica per no poder-se’n beneficiar. L’aposta del PSC-PSOE ha estat que dues empreses privades es beneficiïn d’aquest espai, quan l’objectiu de l’expropiació era clar: un equipament públic per la ciutat (un casal de joves, una residència de gent gran, un museu de la ciutat, una escola bressol, un espai per discapacitats, un hotel d’entitats…), fet que vulnera pressumptament la normativa urbanística.\nÉs doncs per tots aquests motius, que per tal d’aclarir aquestes pressumptes irregularitats i poder donar transparència al cas, Convergència i Unió va presentar una proposta al ple del mes de febrer per tal que es creés una Comissió d’Investigació que s’ocupés d’aclarir totes aquestes pressumptes irregularitats i recuperés l’equipament de La Baronda per a la ciutat. Volem que aquest espai torni a ser per l’ús del poble d’Esplugues i no per dues empreses privades que ara el disfruten.\nMalauradament, els vóts en contra del PSC-PSOE i del PP van servir no només per impedir la nostra voluntat de recuperar l’espai per la ciutat, sinó per intentar fer una maniobra del tot il·legal: evitar que es votés la nostra proposta per tal de no haver de votar en contra de la mateixa.\nSi el PSC-PSOE no té res a amagar no podem entendre encara per què ha votat en contra de la nostra proposta. Ens dóna motius per donar encara més transparència a aquest cas.\nEn qualsevol cas, des de Convergència i Unió hem habilitat el web http://baronda.rogerpons.cat des d’on podreu seguir tot aquest procés que esperem que acabi amb un nou equipament per la nostra ciutat i que s’acabin les actituds rares i confuses amb les que fins ara el govern socialista ens ha receptat.\n(Visited 79 time, 6 visit today)


Forcall afronta Sant Antoni amb l’entrega del Cremaller d’Honor a Víctor Amela i la representació de la vida del Sant | DiaDia\nInici Turisme, cultura i festes Coses que fer Forcall afronta Sant Antoni amb l’entrega del Cremaller d’Honor a Víctor Amela...\nForcall afronta Sant Antoni amb l’entrega del Cremaller d’Honor a Víctor Amela i la representació de la vida del Sant\n– Enguany es representa la vida de Sant Antoni\n– La figura del Cremaller d’Honor l’ostentarà Víctor Amela\nForcall celebra durant els dies 17, 18, 19 i 20 d’este mes de gener la Santantonà, la festa en honor a Sant Antoni. Els majorals han preparat durant setmanes els diferents elements tradicionals que conformen esta celebració que reuneix nombrosos veïns no només de la comarca, sinó també de diferents llocs del país. Així, els encarregats d’organitzar la Santantonà d’enguany són: José Sebastià, Odile Ahufinger, Manuela Gómez, Joana Maria Colom, Manuel Peñarroya, Maria dels Àngels Polo, Joaquim Pujades i Antoni Eixarch. En esta ocasió, el Cremaller d’Honor, instituït per reconèixer a la persona o entitat que destaca per la promoció del poble i la Santantonà, estarà representat per Víctor Amela, escriptor i descendent de la localitat. A més, la programació compta amb la representació de la vida de Sant Antoni, un fet que es produeix de cada varis anys.\nSant Antoni a Forcall\n– El divendres és el dia de la Santantonà\nDivendres els veïns comencen la jornada festiva d’hora amb la tradicional volta al poble del “Esquellot” i la despertà amb el grup de dolçaina i tabal. A les 13 hores, a la Plaça Major es produeix el ritual de la Plantà del Maio, és a dir, el pal central de la barraca coronat per una branca de pi poblada de fulles anomenada “Capolleta”. Al llarg del dia es col·loquen els troncs anomenats “costelles” i es dóna forma a la barraca amb ramatge verd. A les 19 hores, a la Sala Noble de l’ Ajuntament es presentarà el Cremaller d’Honor de la Santantonà de 2014 que enguany ostenta el forcallà Víctor Manuel Amela Bonilla, al qual se li farà entrega de la figura d’un cremaller. Després d’este acte començarà la festa del foc amb l’eixida de la comitiva de la Santantonà per recórrer les cases dels majorals on es convida a coquetes, rotlletes, anís i moscatell. Després del recorregut, la comitiva torna a la Plaça Major on el Cremaller d’Honor procedirà a encendre la barraca i on cobraran protagonisme els personatges de la comitiva com són els “Cremallers”, “la filoseta”, “el despullat “, “els Botargues ” i els sants. Seguidament, començarà la benedicció dels animals i el lliurament de la coqueta de mitja lliura a aquells veïns que porten un animal. La festa continuarà al Pavelló amb el ball amenitzat pel grup Latino.\n– Dissabte Forcall celebra el dia de Sant Antoni\nDissabte la programació festiva dóna començament de bon matí amb la despertà a càrrec d’un grup de dolçaina i tabal així com pel vol de les campanes. A les 11 hores se celebra una missa solemne en honor al sant, oficiada pel bisbe de Tortosa i, a continuació, es desfilarà en processó pels principals carrers del municipi. Finalitzat el recorregut, es repartiran rotlletes i coquetes. La Plaça Major serà l’inici de la cercavila de cavalls que discorrerà pel poble. També es representarà una simulació de llaurat i sembrat així com la desfilada de disfresses del proper carnestoltes. A les 19 hores es representa a la plaça la Vida del Sant i, després del sopar, tindrà lloc el Ball Rodat. El grup Òxido oferirà la seua música per continuar la festa a en Pavelló.\n– El diumenge és el ” Dia dels botets “\nDiumenge al migdia els veïns rostiran costelles a les brases situades a la Plaça Major i els majorals s’encarregaran de repartir la beguda i els aperitius. Després de dinar, començaran els jocs infantils anomenats Els Botets , que consisteixen en trencar olles, carreres i saltar per sobre de les bótes de vi inflades . Dilluns es commemora el dia dels difunts amb un missa en sufragi dels confrares de Sant Antoni difunts així com el nomenament dels majorals de l’any 2015.\nLa Rabera Eclèctica posa veu a les autores vilafranquines en el dia de les escriptores\n155 nous positius de COVID-19 a Castelló


Reserva de memòria – Privilegis de l'intrús\nJosep Pla / Josep M. Cruzet\nEdició i pròleg de Maria J. Gallofré Virgili\nÉs ben cert que Josep Pla fou el primer responsable —hàbil i visionari— a l’hora de crear-se un personatge literari a la seua mesura. El que ja costa una mica més d’entendre és la facilitat amb què generacions de lectors i d’estudiosos s’han empassat aquest mite construït des de l’astúcia i la provocació: el pagés gens sofisticat, murri com ell a soles, d’un escepticisme que s’acostava, més aviat, a una desconfiança generalitzada. La caricatura, però, es difuminava de seguida. “Es pot afirmar, per la meva desgràcia, que jo sóc un trànsfuga de l’arada, de l’aixada i del rampí”, ens diu en un dels seus millors escrits, Els pagesos.\nNo calia anar massa lluny per llançar un somriure còmplice davant aquest posat fingit. Qualsevol dels seus retrats, llibres de viatges o de notes desmentien aquesta imatge artificiosa del Pla de la boina i l’estirabot pintoresc. Amant de l’equívoc i la polèmica, confessa: “jo estic sotmés des de fa molts anys a una llegenda interessada en presentar-me com una persona informal i poc sèria. Només les persones que em coneixen saben fins a quin punt la llegenda és falsa”.\nSi en la correspondència amb el seu germà, Cartes a Pere, ja es perfilava un autoretrat que no es corresponia amb el tòpic, la publicació d’Amb les pedres disperses, a cura de Maria J. Gallofré, acaba per aclarir malentesos i disfresses. Els papers creuats entre Josep M. Cruzet i Josep Pla des del 1946 al 1962 ens acosten —a més de la intensa relació amb l’editor— a un escriptor obsedit per l’ofici fins a l’extenuació, incapaç de deixar cap qüestió en l’aire, d’una estima inesgotable per la seua llengua i pel seu país. Hi ha un Pla apassionat i tenaç darrere de cada pàgina. Aquest llibre sembla, en principi, destinat a especialistes o bé planians addictes. La veritat és que també es pot llegir com una història de l’edició catalana de postguerra —tots els protagonistes hi entren en joc—, com una història de la literatura o bé com un profús i ric dietari escrit a quatre mans.\n“Per favor, amic Cruzet, res d’estrelletes, ni de colors extravagants […] Vegi l’admirable monotonia de Gallimard. És la millor insígnia comercial: tots els llibres són iguals”. Dissenys de cobertes i contraportades, tria de colors i grandària de lletra, programació dels volums que havien d’eixir publicats cada any: res abandonat a la improvisació. Abans, però, a partir de les primeres cartes el 1946, es veu l’estratègia de seducció de Josep M. Cruzet per tal de fer-se amb la firma que havia de ser clau en el seu segell. Un acord gens senzill, per altra banda, ja que Pla comprometé Cartes de lluny amb l’editorial Joventut de Josep Zendrera. Cruzet, empresari pacient, no defallia i el 1949 treia al mercat Coses vistes, el que seria el primer volum de Pla a la Selecta.\nUn dels temes que s’ha d’abordar a partir d’Amb les pedres disperses és el procés permanent —infinit en Josep Pla— de creació i reescriptura dels seus llibres. Està per fixar l’origen d’alguns textos, què se n’ha aportat de nou en cada publicació, alteracions i canvis, des d’un original fins a la incorporació a successives edicions i obres completes. A més del projecte memorialístic que unificara la disparitat de papers, el pas per la Selecta activa en l’autor el propòsit de totalització de l’escriptura.\nEls anys cinquanta són un període febril per a Josep Pla. Viatger i cronista intemporal —el trasbals de Nova York—, periodista malpagat de Destino, també col·labora al Diario de Barcelona i Informaciones de Madrid. Reedita el material anterior a la guerra, escriu El carrer estret, Pa i raïm, Llagosta i pollastre —“malgrat la seva vulgaritat, accepto el títol”—, es tradueix Un senyor de Barcelona i publica alguns dels llibres més emblemàtics: Girona, un llibre de records i Les hores. A banda, pren forma el projecte més ambiciós de Pla, fundacional i punt culminant d’una literatura, El quadern gris. Cruzet, impactat, pensa que és la millor dàdiva que podia caure en les seues col·leccions, encara que la seua edició s’ajornarà fins al nou projecte de Destino amb Josep Vergés. Passat el temps, fa mal veure com Fuster es decidí per amagar, a la defensiva, la potència d’aquell text. Però això seria més endavant.\nUn Joan Fuster que ja els havia despertat interés el 1953. “L’article de Fuster a València, era excel·lent ¿Qui és aquest xicot?”, fins que Pla aposta per ell com a crític de Destino. Al llarg d’Amb les pedres disperses trobem apreciacions d’una bona part de la intel·lectualitat catalana: Riba, Víctor Català, Carner, Foix o Gaziel. Són continus els consells i propostes de Pla perquè Cruzet els incorpore a la Selecta. Recomana escriptors jóvens, en fa crítiques generoses i no dubta a promocionar-los. Fidel a l’esperit de la literatura anglesa, “la més confortable del món”, els llibres autobiogràfics hi tindrien un protagonisme cabdal. En l’únic cas que se li endevina un silenci competitiu a Pla —la rivalitat inclement entre escriptors— és en les Memòries de Sagarra.\nLa Copa Davis de les edicions catalanes, autoetiqueta Cruzet, feliç, aquest tàndem. Així les coses, la censura és un dels aspectes més incòmodes i angoixants d’aquestes cartes, el treball esgotador que representava enviar els llibres a Madrid a l’espera de permisos i modificacions. Pla i Cruzet saben manejar els fils a través de Vicens Vives, sortejar els censors —Pérez Embid o Juan Beneyto— o recórrer a gent que poguera intercedir quan algun llibre encallava. Pel que fa a guerres entre diferents clans religiosos i de poder, un dels confidents privilegiats de Josep Pla fou Dionisio Ridruejo. “Arias Salgado és un simple transportador d’orinals de la família Franco. Embid és més obert i personal —vol dir que es limita a tirar de la cadena del vàter”, apunta Pla. Gran ull clínic, el de tots aquells que han repetit com a lloros això del Pla franquista.\nEl doctor Johnson sospitava, amb bon criteri, del gènere epistolar, però en més d’una ocasió donà llum a l’hora d’enfocar la vida dels seus poetes. Hi ha informació abundant i clarificadora en aquesta correspondència, com la intenció —frustrada— de fundar una revista en català; la necessitat d’una crítica —quasi absent— que formara lectors i amplificara el ressò dels llibres de la Selecta, una de les prioritats de Cruzet: per a aquest objectiu, a més de les gestions de Vicens Vives, la família Valls Taberner té un relleu especial en aquestes cartes, junt al grup de cotoners. A banda, cal dir que Pla sempre comptà en la premsa d’aquells dies amb articles favorables: Carles Soldevila, Antoni Vilanova, Masoliver Ródenas, o bé Espriu, lector entusiasta i minuciós de Pla.\nEn aquest mapa editorial, movedís i precari, les topades entre Destino i la Selecta són contínues: per convocatòries de premis, el boicot a les publicacions de Cruzet i, per damunt de tot, la gelosia de la direcció de la revista en veure com els havien furtat el seu escriptor estrella. La relació amb Vergés és més complexa —entre paternal i tirànica—, però tant Ignasi Agustí com Teixidor no li feien gens de gràcia a Pla. Pel que fa a alguns exiliats i resistencialistes, no queden massa ben parats en aquestes pàgines, proclius al lament i, sobretot, a devorar-se entre ells. La valoració de l’ambient capellanesc, quasi arriba en l’escriptura de Pla a l’al·lèrgia que li produïa a Gabriel Ferrater.\nL’any 55 tots dos comencen a parlar de l’edició de les Obres Completes, i així substituir el format menut més característic de la Selecta per un altre de més gran, com el de la Pléiade —la mirada en el model de les edicions sempre es dirigia cap a França—. De fet, Pla no només tingué sort amb el seu editor, sinó també amb l’equip de l’empresa, el poeta Tomàs Garcés o el corrector Bertomeu Bardagí, amb qui la sintonia era evident pel criteri i les decisions, ben allunyades del psicòpata lingüístic que ha dominat en tantes èpoques.\nPla dibuixa un J.M. Cruzet com un homenot capaç de fer conviure en l’arca de Noé literària la fauna més incompatible. Junt a aquesta empenta titànica, el doble fons d’una persona que fuig a la Patagònia després d’un desengany amorós o que se suïcida el 1962; crec que, a més de la volatilització del marc als anys vint, un dels fets que més impressionà Josep Pla. Òbviament, no hi faltaren els enganxons, però són poca cosa al costat de l’estímul i respecte que es professaven l’un a l’altre; la cavallerositat i l’estil amb què resolen els conflictes en una època tan sòrdida són exemplars. Després de la desaparició de Cruzet no hi havia un altre camí que girar la vista cap a Destino i aquesta vegada, sí, tancar i obrir tota una obra amb El quadern gris, la peça més desitjada —de prosa diàfana i sensual— del senyor Cruzet.\nPosdata, 11 de juny 2004\nTags: Cartes Destino J. M. Cruzet Josep Pla\n← Por i somnis en Carson McCullers\nPrismes i crisàlides en Nabokov →


Ràpida i senzilla Tradicional\nDerivats de la matança del porc, els llardons se solen confondre amb les cotnes, que són el resultat de fregir la pell i el greix que té enganxat. Els llardons, en canvi, són el resultat de fer fondre i premsar, tot fent un pa més o menys compacte, les parts grasses internes, desproveïdes, com a mínim en teoria, de pell, per separar-ne el llard. Una pràctica que els catalans vam exportar a Sicília, on es coneixen com a 'ciccioli', i que d’allà va passar a tota Itàlia, amb diversos noms. Tot i que s’obtenen en temps de matança, la seva conservació senzilla durant els mesos d’hivern ha acabat associant-los amb el temps de Carnaval, quan les cases eliminaven, quan s’acostava la temporada d’estiu, els que quedaven, generalment per mitjà de les populars coques. Es consumeixen com a entreteniment o en alguns plats tradicionals.\nuna mica picats\ni canyella en pols (opcionals)\nEstireu la làmina de pasta de full amb un corró, pinteu-la amb una mica d’anís i empolseu-la amb canyella.\nDividiu imaginàriament la làmina en tres parts longitdinals. Escampeu per sobre la franja central la meitat dels llardons i la tercera part del sucre. Doblegueu una banda sobre la franja central i aixafeu-la una mica amb el corró.\nTorneu-hi a posar anís, canyella, la resta de llardons i un terç de sucre. Tapeu-la amb l’altra banda i torneu a aixafar-la amb el corró.\nPinteu la coca amb l’ou batut i empolseu-la amb la resta del sucre i els pinyons.\nCoeu la coca al forn a 190 ºC fins que sigui daurada, uns 30 min.


Missió, Visió i Objectius | ATLL\nSer una empresa de referència en l'àmbit de la prestació del servei d'abastament d'aigua potable en alta als municipis, reconeguda pels seus clients i dipositària de la confiança dels estaments públics i socials, per a definir i implementar el futur del servei, comptant amb un equip de professionals preparat i plenament implicat i compromès amb l'objectiu social i els criteris de funcionament de la companyia.\nOptimitzar la disponibilitat d'aigua potable, així com la seva qualitat, en els punts de subministrament, gestionant equitativament les demandes en qualsevol circumstància.\nMinimitzar l'impacte negatiu de les operacions, incloent la utilització dels recursos, en el medi ambient, realitzant una gestió compromesa amb aquest.\nAplicar correctament i optimitzar els recursos financers disponibles.\nIntegrar en totes les operacions de l'empresa els recursos tecnològics que permetin aconseguir la més alta eficiència en el desenvolupament d'aquestes.\nActitud positiva i proactiva: afrontarem els nous reptes amb esperit constructiu, de forma col·laboradora, responsable i escoltant i valorant l'opinió dels altres.\nProfessionalitat: donarem el millor de cadascun, tant des de la perspectiva de l'aptitud (coneixements tècnics, experiència i dedicació en temps) com de l'actitud, independentment de les circumstàncies.\nEsperit d'equip: treballarem col·laborant, compartint coneixements i objectius, respectant i valorant les idees i aportacions de tots els membres de l'equip i tenint en compte el treball dels altres per tal d'aprofitar les possibles sinergies i obtenir els millors resultats possibles.\nHonestedat: treballarem des de la transparència.


El dilluns 19 de desembre, a partir de les 22.35, serà “La nit de Merlí” – barnafotopress\nEl dilluns 19 de desembre, a partir de les 22.35, serà “La nit de Merlí”\nPublicado por kferriz el diciembre 10, 2016\nText – Redacció-Premsa Tv3. Fotos – Albert Roca-TV3.\nEl dilluns 19 de desembre, a partir de les 22.35, serà “La nit de Merlí”. Amb el desenllaç de la segona temporada de la sèrie líder dels dilluns dat i beneït, els actors de “Merlí” es trobaran, cara a cara i en directe, amb el seu públic. En una gala presentada per Espartac Peran i Ana Boadas, on se’ls podrà veure com no se’ls ha vist mai. Els espectadors triaran quin és el seu “Peripatètic” favorit, i es podrà veure què s’amaga darrere d’aquests personatges que tant èxit han tingut.\nEn un especial presentat per Espartac Peran i Ana Boadas, els alumnes i el professor de Filosofia més populars de Catalunya respondran preguntes dels fans, dels seus companys, de qui menys s’ho esperen… i, a més, mostraran unes habilitats que ningú preveia que tinguessin.\nEn el context d’aquesta gala, s’emetrà el documental “Generació Merlí”, i finalment es coneixeran les preferències del públic català sobre els alumnes d’aquesta classe, i es descobrirà el favorit. A més, un dels participants en aquesta votació, des de casa, guanyarà com a premi un viatge a Roma… Què més voldria algun peripatètic!\n“La nit de Merlí” és una producció de TV3 amb la col·laboració d’El Terrat.\n“Generació Merlí” manté el to de la ficció i està construït íntegrament amb talls d’entrevistes reals i escenes de la sèrie. Amb un muntatge dinàmic, juga amb les rèpliques i contrarèpliques que es donen entre les seqüències televisives i les valoracions que en fan els testimonis reals. És, a la fi, un breu viatge que recupera alguns dels moments més destacats de les dues primeres temporades de la sèrie mentre descobreix com els han viscut aquells que més s’hi poden veure reflectits.\nCarlos CuevasElisabet CasanovasJúlia CreusLa nit de MerlíMerlíMerlinTV3\nEntrada anterior Este sábado 10 de diciembre, en Caramba Party… Massiel\nEntrada siguiente L’última “merlinada” omple el cinema Aribau\nbarnafotopress.com/2019/03/21/exc… barnafotopress.com/2019/03/21/exc… 10 hours ago


Bretxa de gènere també en la internacionalització\nLa bretxa de gènere és una barrera per a la internacionalització de les empreses dirigides per dones\nEl percentatge de dones emprenedores s'acosta al d'homes, però els condicionants socials, formatius i professionals fan que elles tinguin negocis més petits, amb menys capacitat financera i, en conseqüència, menys ambicions exportadores\nVictor Solvas Redactor Barcelona. 08 de març de 2019 05:30\nSi les estadístiques no menteixen, l'emprenedoria és un dels àmbits de l'economia que més s'acosta a la plena igualtat de gènere. Segons l'informe GEM 2017-2018, els emprenedors en fase inicial masculins són el 55,1% del total, pel 44,9% de dones. Però les estadístiques sí que menteixen, almenys en aquest cas. Una mirada més detallada mostra que les emprenedores estan al front dels projectes empresarials de menor mida, tenen més aversió al risc i, per tant, tenen menys opcions de sortir a l'exterior. De fet, el 80% de les empresàries ni tan sols es plantegen la possibilitat d'internacionalitzar el seu negoci. Una situació que té el seu origen en tota mena de causalitats que es van analitzar en la jornada Dona emprenedora i internacionalització, organitzada per Forment del Treball. La bretxa de gènere també arriba a la internacionalització de les empresàries.\nSegons les expertes, una de les grans dificultats per analitzar les diferències de gènere en la internacionalització dels negocis és la manca d'estadístiques diferenciades disponibles, però l'anàlisi de dades genèriques permet extreure primeres conclusions. "Sabem que el 80% dels béns importats i exportats al món pertanyen al món industrial, i la majoria tenen un component tecnològic altíssim", explica la directora general de Comerç i Inversions del Ministeri d'Indústria, María Paz Ramos. Un sector en què les dones estan clarament infrarepresentades. De fet, en l'actualitat les dones només representen el 13% dels estudiants en les carreres STEM (ciència, tecnologia, enginyeria i matemàtiques).\nEl 80% de les exportacions mundials són de productes del món industrial, un sector on les dones estan clarament infrarepresentades\n"Les startups tecnològiques solen ser les empreses que acaben internacionalitzant els seus productes i hi ha molt poca presència de dones emprenedores en aquest sector", analitza la presidenta de la Comissió Laboral i de Recursos Humans de Foment del Treball, María Ángeles Tejada. La presidenta de la Comissió d'Igualtat de Foment, Francina Valls, identifica algunes de les causes d'aquesta manca de dones interessades en les carreres STEM. "Existeixen tota mena de condicionants i barreres socials que comencen en l'educació escolar, on s'estableixen els rols i els gustos dels nens i nenes, pel que necessitem sistematitzar nous sistemes formatius que ensenyin que tots podem fer tota classe de treballs".\nLes professionals coincideixen en apuntar a l'entrada de les dones en empreses STEM com la millor forma de trencar la barrera de gènere en la internacionalització, però hi ha més camins que el tecnològic per sortir a l'exterior. "Es pot exportar tota mena de productes i serveis si hi ha atreviment, dedicació, esforç i, per descomptat, capacitat per moure's, i hi ha moltes dones que renuncien a projectes internacionals per aquest simple fet", recorda Tejada, que reclama una "igualtat d'oportunitats, esforç i dedicació per a garantir el progrés en les carreres professionals de les dones".\nEl paper de les xarxes de suport femenines\nCoincideix en el diagnòstic la secretària general de la Federació d'Associacions d'Empresàries del Mediterrani (Afaemme), Beatriz Fernández. "Als homes se'ls suposa aquest esperit emprenedor, però les dones ens sentim soles quan ho fem, i això s'explica pel rol històric que se'ns atribueix, que ens limita a l'hora d'emprendre i d'internacionalitzar els nostres negocis". En aquest sentit, Fernández reivindica la creació de xarxes de suport entre dones empresàries. "El networking serveix per posar-nos en contacte, establir aliances i, sobretot, guanyar aquesta seguretat que molts cops ens manca".\nFernández: "Als homes se'ls suposa aquest esperit emprenedor, però les dones ens sentim soles quan ho fem"\nL'empresària considera vital aquesta confiança per donar passes necessàries a l'hora de sortir a l'exterior. "Les empreses de les dones són més petites que les dels homes, tenen més aversió al risc i menys accés al finançament; si a la por de demanar crèdit hi sumem el fet que les entitats confien menys en les dones a l'hora d'aportar grans quantitats entrem en un cercle molt negatiu que hem de trencar".\nEl debat sobre la discriminació positiva\nA més de l'educació, les carreres escollides i els condicionants de gènere a l'hora de créixer, les expertes apunten un últim element clau a l'hora de crear projectes amb aspiracions internacionals. "Un determinant important perquè les emprenedores portin els seus negocis a l'exterior és haver ocupat prèviament llocs de responsabilitat en empreses amb presència internacional i, per aconseguir-ho, cal que hi hagi possibilitats de promoció en aquestes organitzacions", indica Tejada, que considera que els homes "es mouen com un lobby per donar-se a conèixer i ocupar aquestes posicions, mentre que les dones hem estat invisibles molts anys".\nUna de les mesures correctores més populars per aconseguir la igualtat de gènere en llocs de responsabilitat és la discriminació positiva. "Els meus dubtes sobre aquest tipus de polítiques es van acabar quan vaig conèixer una emprenedora americana, negra i dona. Sense discriminació positiva, els afroamericans mai haurien arribat a posicions de responsabilitat mínima", argumenta Ramos.\nValls, en canvi, manifesta els seus dubtes i advoca per treballar per fer-se visibles dins de les organitzacions. "Em molestaria arribar a un lloc de responsabilitat pel simple fet de ser dona, pel que crec que ens hem de preguntar per què no arribem a certes posicions si no ens falta cap capacitat; per què no ens veuen i solucionar-ho".\nComparteix la visió Tejada, que posa com a exemple de suposada manca d'esforç per visualitzar-se de les dones empresàries l'ínfima presència femenina en els programes d'internacionalització existents. "Abans de pensar en ofertes empresarials i d'exportació propis per a dones hauríem de plantejar-nos per què no utilitzem els que ja existeixen".\nLi dóna la rèplica Fernández, que creu que són els mateixos estereotips i barreres mentals creades socialment les que aparten les dones d'aquestes oportunitats. "Cal crear associacions i programes de tota mena per a dones per conscienciar, trencar tòpics, arribar a la paritat i després, tant de bo, desmuntar-les".


Art rupestre – CDR Museu de la Pauma\nArt rupestre\tPep\t2022-03-08T14:06:51+00:00\nLES PINTURES RUPESTRES DEL COCÓ DE LA GRALLA\nEl conjunt pictòric del Cocó de la Gralla (Mas de Barberans, Montsià), situat dins del Parc Natural dels Ports, és una mostra de l’art rupestre llevantí. La seva antiguitat és d’uns 8.000 anys i es va pintar dins del període epipaleolític. Les pintures representen dues fileres d’arquers a la carrera cap a l’esquerra, de dues mides diferents, diversos animals i petjades, que formen una possible escena de cacera o ritual. En total, 69 figures formen aquest conjunt excepcional.\nDescobertes fa uns catorze anys, després de protegir i documentar les pintures adequadament, des del 2017 es posen a l’abast dels visitants.\nHi ha dues possibilitats de poder visitar les pintures rupestres amb visita guiada: una és mitjançant les vuit visites programades anuals i l’altra és mitjançant una visita a la carta segons disponibilitat dels professionals. El preu de la visita a la carta són 120 euros, màxim 20 persones. S’ha de contactar mitjançant un correu a: info@cdrmuseudelapauma.cat o trucant al 977053778.\nTambé es poden visitar les visites mitjançant un itinerari senyalitzat. Amb aquesta opció no es pot entrar al jaciment però es poden veure des del camí.\nL’activitat s’inicia al Museu de la Pauma amb la contextualització del conjunt pictòric sobre el calc de les pintures (20 min). Del museu ens desplacem en cotxes particulars fins al jaciment del Cocó de la Gralla (10 min en cotxe i 25 min a peu per camí de pedra amb cert pendent fins al jaciment). La durada total de l’activitat és de 2 h i 30 min aprox. Visita conduïda per una historiadora de l’art.\nDesnivell del recorregut: 105 m.\nEs recomana calçat còmode i aigua.\nPreu: 5 € adults, 3 € xiquets i xiquetes de 6 a 12 anys i jubilats.\nGratuït infants menors de 5 anys.\nEscull el dia de la visita del 2022:\nDiumenge, 27 de març a les 10 h\nPLENA Divendres Sant, 15 d'abril a les 10 h\nDiumenge, 17 d'abril a les 10 h\nPLENA Dissabte, 21 de maig a les 16.30 h\nPLENA Diumenge, 22 de maig a les 10 h\nDissabte, 13 d'agost a les 18 h\nDissabte, 24 de setembre a les 16.30 h\nDiumenge, 25 de setembre a les 10 h\nNumero de persones en total: (especificar: adults/es, xiquets/es, jubilats/des)\nAccepto les polítiques de privacitat d'aquesta entitat.\nInscripció a una visita