Revelant l'autora de les fotos perdudes de Barcelona\nMilagros Caturla va formar part del grup de fotògrafes que van ocupar els carrers barcelonins a finals dels anys 50, en un vedat llavors exclusivament masculí\nDissabte, 01/04/2017 | Actualitzat el 03/04/2017 a les 17:17 CEST\nLa vida de Milagros Caturla, l’autora acabada de descobrir d’aquell conjunt de fascinants fotografies que un turista nord-americà, Tom Sponheim, va comprar als Encants el 2001, encara és només com aquell encantador moment del revelat analògic en què el paper se submergeix a la primera de les cubetes i comença a emergir la imatge del negatiu. La llum de l’habitació és vermella. El retrat només s’intueix, com la mateixa vida de la Milagros, una dona tocada per la musa de la fotografia si n’hi hagués (Leica, es podria dir), de la qual encara no se sap prou, però bastant per reescriure el que va succeir a Barcelona en el trànsit dels anys 50 als 60, quan un grup de dones van reivindicar el seu dret a ser fotògrafes. Carmen García Pedrosa, una d’elles, li va explicar en una ocasió a Victòria Bonet, historiadora de l’Agrupació Fotogràfica de Catalunya (AFC), que les insultaven quan sortien al carrer amb les càmeres, que els cridaven que se n’anessin cap a casa a fregar plats. La Milagros era una d’elles, però la seva obra havia caigut en l’oblit fins que Sponheim va comprar per l’equivalent a tres dòlars i mig nou sobres de negatius i fins que Begoña Fernández es va prendre aquest misteri com si s’enfrontés al gos coniller dels Baskerville.\nLes dades biogràfiques, reconstruïdes a través del relat dels seus nebots, tracen un breu perfil sobre Milagros Caturla i, sobretot, proporcionen un perquè del seu brusc i llastimós pas a l’oblit.\nEra la setena filla d’un tinent coronel d’Infanteria, Luis Caturla, i de Josefa Soriano. Tenia nou germans. Va néixer el 1920 a Barcelona. La seva adolescència va coincidir, doncs, amb els anys de la República. És només una suposició, però hauria de quedar gravada a la seva retina la imatge de les dones en aquells anys. El 2015, l’editorial La Fábrica va publicar una original mirada sobre la història d’aquesta ciutat. Barcelona retratada per fotògrafs de fama internacional (Avedon, Cartier-Bresson, Gerda Taro, Erwitt…). Una delícia. A les pàgines que corresponen als anys 30, les barcelonines són dones sovint modernes, indistingibles d’aquelles que anys més tard van mantenir els Estats Units de peu quan molts homes eren al front de guerra.\nLa primera fotografia que va revelar Tom Sponheim dels negatius dels Encants.\nEl que va venir després del 1939, ja se sap què va ser. No obstant, la jove Caturla, tot i que de família conservadora, no va voler participar d’aquell adotzenament col·lectiu que el franquisme va imposar a les dones. Havia estudiat per ser mestra, però va entrar com a funcionària de la Diputació Provincial de Barcelona. Mai es va casar. La fotografia no era una afició barata. El sou li va permetre comprar una Leica i tenir el seu propi laboratori de revelat a casa, al número 212 del carrer de València. El paper fotogràfic, els rodets, els líquids de revelat i fixat… Un luxe llavors.\nVa ingressar a l'Agrupació el mateix any que Joan Colom, el 1957, però llavors a una dona no se li permetia passar de l'estadi de l''amateur'\nUn contrallum de nens al pati d'una escola.\nSÒCIA DE L’AGRUPACIÓ\nEn la seva segona destinació a la diputació, al departament d’Agrimensura, ja tenia contacte amb la fotografia, amb l’aèria, però el que desitjava era diferent. Per això, el 26 d’octubre del 1957 ingressa, amb el número de sòcia 1.859, a l’Agrupació Fotogràfica de Catalunya (AFC). Era un moment efervescent al número 14 de l’aleshores carrer del Duque de la Victoria, on continua l’agrupació, a prop ja de ser centenària. Aquell mateix any hi ingressava com a soci Joan Colom. Dos anys després, Eugeni Forcano, soci també, presentava els seus primers treballs en els anomenats salons fotogràfics. Abans que ells, com qui porta una torxa i marca el camí, hi havia el treball al carrer de Francesc Català Roca, a qui la seva especial manera de mirar a través del visor ja havia convertit en un prestigiós fotògraf. El mateix succeïa amb Xavier Miserachs. Mestres.\nPerò per a les dones no va ser tan fàcil com per a Forcano i Colom. L’AFC, fundada el 1923, ja havia intentat des del mateix moment del seu naixement tenir un grup femení. El 1924 se n’hi van apuntar dues, Mercè Villamur i Paulina Macià, però el projecte no va prosperar. Segons el treball historiogràfic de Bonet, era un flaix, no fotogràfic, sinó de contradiccions, ser l’única dona allà, en un pis ple d’homes.\nLa Milagros va tenir un mentor, algú que la va iniciar en els arcans del revelat. Tenia bigoti. No se sap res més\nMESTRE A L’OMBRA\nLa direcció de l’agrupació va perseverar. El 1956 es va organitzar un «curs de fotografia femenina». El títol era equívoc. No consistia a fotografiar dones, sinó a fer que se situessin darrere la càmera. No està acreditat que Caturla s’hi inscrivís. És probable que fos així. Però el seu verdader mestre és algú de qui el nom segueix a l’ombra. Una de les seves nebodes el recorda com algú amb bigoti. No és gaire informació. Es tancaven al laboratori a revelar, un atreviment llavors.\nÉs una llàstima no saber qui era aquell mentor, perquè seria possible llavors dilucidar fins a quin punt l’alumna va deixar enrere el seu mestre. Les fotografies de la Milagros van començar a acumular premis, a vegades en concursos només per a dones, però a vegades no. El 1961 va quedar segona en el premi fotogràfic de les festes de Gràcia, només per darrere d’Eugeni Forcano, un artistàs.\nEl cas és que d’aquella primavera fotogràfica femenina de finals dels anys 50 i principis dels 60 havia perdurat fins ara una llista incompleta de noms. Milagros Caturla no apareixia al costat de firmes de foto com Montserrat Vidal i Barraquer, Rosa Szücs de Truñó, Roser Oromí, Carmen García Pedrosa (que firmava en ocasions, potser sense desitjar-ho, amb el cognom del seu marit, i que només es podia permetre el preu de la seva afició amb els diners que guanyava en premis) i Gloria Salas de Vilavecchia, una dona extraordinària, a punt de fer 102 anys d’una vida hipervitalista, que no només va destacar per la perfecta composició de les seves preses, sinó també perquè va elevar el treball sota la llum de l’ampliadora en una mena de photoshop artesà únic entre les seves companyes. Els demanava a les seves tres filles, Marta, Pilar i Blanca, que entressin al laboratori perquè sis mans, vuit, amb les seves, oferien il·limitades opcions a l’hora d’enfosquir o reservar part de la imatge.\nMarta Villavecchia mostra el retrat que li va fer la seva mare, Gloria Salas, al Liceu.\nEl talent de la Milagros va caure oblidat darrere la còmoda de la d'història. Es va mudar de pis. Es va quedar sense laboratori. Va ser el final\nL’obra conjunta d’aquelles dones despunta per la seva modernitat. Bona part dels membres de l’AFC seguien amarrats al port del pintoresquisme i de la fotografia paisatgista. No tots, però sí molts, i llavors van arribar elles, com anticipant-se una dècada, perquè no va ser fins a finals dels anys 60 que Roser Martínez Rochina es va convertir en la primera dona que va viure professionalment de la fotografia a Barcelona, un territori fins a aquelles altures del franquisme exclusivament masculí. Aquesta, en qualsevol cas, és una història per a una altra ocasió. El que toca aquí i ara és trobar una resposta a aquell silenci de Caturla, aquell final borrós que la va portar a l’oblit, del qual només l’han rescatat recentment Tom Sponheim i Begoña Fernández.\nLes circumstàncies familiars van obligar la Milagros a deixar el seu pis del carrer de València. Es va traslladar a Ciutat Vella, al carrer dels Capellans. Allà no hi cabia el seu laboratori de revelat. Així de simple, així de trist. L’Alzheimer dels últims anys de la seva vida va fer la resta. Va morir el 28 de març del 2008. A l’altre costat de l’Atlàntic, Tom ja la buscava.\nLes fotos perdudes de Barcelona ja tenen autora: Milagros Caturla\nEs busca fotògraf per a un merescut homenatge\nTemes: Dones Història de Barcelona Fotografia


C CU 2 Col·laboradors 31 Visites Bústia de suggeriments\ncul m ANAT La part inferoposterior del cos humà i dels altres vertebrats, en la qual està situat l’orifici d’expulsió dels excrements; p ext part inferior o posterior d’una cosa, fons d’un recipient.\n1 cul de cisterna CULT POP El fons de la cisterna. Quan el dipòsit és circular sol tenir forma còncava, en canvi quan aquest és cúbic sol ser pla, però amb un petit clotó que facilita les feines de neteja en recollir-s’hi dins els ressols.\n2 cul del forn de calç És el sòl del forn, és a dir, la part més baixa on es posa la llenya per fer el foc i on resta la cendra en haver acabat la cocció. [AMB]\n3 cul de porc Pinya que hom fa a l’extrem d’un cap o d’una corda, tot donant-li forma de pom boterut.\n4 cul-de-sac NÀUT Part final d’un port o d’una cala, on l’espai es redueix i dificulta la maniobra d’un vaixell. [APC]\n5. DIAL loc 1 Sembla que es cul no li cap damunt sa cadira: hom ho diu d’una persona molt bellugadissa. [DCVB] 2 Anar peu as cul: equival a anar a la velocitat màxima, molt de pressa.


Els empresaris denuncien manca de mà d'obra generalitzada\nEls representants d’alguns dels principals sectors econòmics del país coincideixen a assenyalar els símptomes de millora de l’economia després de la crisi, si bé també afirmen que tenen “una mancança terrible” de mà d’obra. El gerent de l’Associació de Contractistes d’Obres d’Andorra (Acoda), Víctor Filloy, va alertar que actualment “no es troba mà d’obra al país”. “A la construcció costa molt trobar gent, des de llocs bàsics fins a qualificats”, va explicar, i va referir-se a “operaris, peons o especialistes, com ara fusters o bons electricistes”. En aquest sentit, va lamentar que “hi ha una visió que aquest tipus de\nÉs un fàstic com està tot, és trenca algúna cosa i no trobes qui t'he vingui arreglau i si envien algú un ineptes que moltes vegades marxa deixant les coses pitjor, això sí si és per canvia per algo nou tots aixequen les orelles , un pais on no trobes qui faci manteniment amb condicions ni paren sembla que és demana caritat, culpa dels sous però també de la ganduleria i les males ganes al treballar ,tot plegat , una mica de tot\nja us esta be als empresaris per haver-vos aprofitat tant de la situaciò\nEl problema d'Andorra és que hi han més paràsits que treballadors.\n#6 Pais lowcost\nEls empresaris d Andorra volen un pais de Salaris baixos, ploren i ploten per obrir fronteres i pagar Salaris baixos, el govern despres ja es fara carrec de donar serveis a aquesta gent, un treballador a Andorra que surt a 1000€ al mes al empresari del pais li costa 1400+/- a España pel mateix Salari li costa casi 2000€ per pagar li 1000, a frança encara mes, aqui els empresaris sols volen fer caixa. Guanyen mes que a qualsevol pais de la comunitat europea per treballador i encara volen treballadors mes barats, com volen que visqui la gent amb 1000 euros ??? Almenys a Suissa si vas a treballar tot es molt car, pero cobres salari de 3000€ al mes....mal vius pero pots guarda alguna cosa per quan marxis.\n#5 De riure\nConeixo molt gent a Andorra que es dedicava al sector de la construccio i ara fa altres feines, en sectors diferent amb petits Salaris, han mirat de torna a l Obra, i el preu de l Hora es baix, els salaris son baixos, i la feina sols es durant el temps que tinguin un obra per acabar, la gent no s atreveix a deixar una feina que te desde fa 3 o 4 anys, per un altre al carrer, mal pagada en comparacio a abans, i temporal, en acaba l obra cop de peu al cul. Sr Filloy facin contractes de 3 anys a la gent amb un salari decent ua veurant quw troben gent al pais. Prefereixent que s obrin els permisos i porta 1000euristes aixi faran mes beneficis.\n#4 Trista realitat\nLa reforma laboral és la causant, l'escassetat de mà d'obra qualificada perjudica el creixement i va en contra del que promet. "Et contractaré per 40 hores, t'asseguro per 20 hores i treballes 60" .....\nSi les retribucions fossin dignes i no míseres, i els preus de lloguer fossin assequibles, més mà d'obra hi hauria.\nel nivell de vida es mes car a andorra i sembla comprensiu que ja no sigui atractiu treballar al pais\nPotser si oferiu uns sous decents trobareu treballadors.


Olga Serradell, nova degana de Ciències Polítiques i Sociologia - Universitat Autònoma de Barcelona - UAB Barcelona\nOlga Serradell, professora del Departament de Sociologia de la UAB, ha estat escollida nova degana de la Facultat de Ciències Polítiques i de Sociologia en una sessió extraordinària de la junta del centre. Completen el nou equip del Deganat Francesc Muñoz, secretari i coordinador del Sistema de Garantia Interna de Qualitat; Dafne Muntanyola, vicedegana de TFG, Professionalització i Comunicació; Oriol Costa, vicedegà d'Ordenació Acadèmica; Ana Mar Fernández, vicedegana d'Economia i Serveis; Francesc Serra, coordinador del Grau de Relacions Internacionals i vicedegà d'Intercanvis i Relacions Institucionals; Guillem Rico, coordinador del Grau de Ciència Política i Gestió Pública, i del doble Grau de Ciència Política i Gestió Pública + Dret; Josep Espluga, coordinador del Grau de Sociologia i dels dobles graus en Estadística Aplicada + Sociologia i en Ciència Política i Gestió Pública + Sociologia; i Oriol Barranco, coordinador de Màsters.\nSerradell és investigadora del Grup d'Immigració i Minories Ètniques (GEDIME) i del CER Migracions. Entre 2006 i 2008 va gaudir d'una beca de "la Caixa" i del Govern francès per desenvolupar una recerca postdoctoral a l'École des Hautes Études en Sciences Sociales de París. El 2008, va ser seleccionada com a investigadora Juan de la Cierva i, el 2013, va obtenir un contracte d'investigadora Ramon y Cajal. A més de la Facultat de Ciències Polítiques i de Sociologia, ha impartit docència a Economia i Empresa i a Ciències de l'Educació. Ha participat en més de trenta projectes de convocatòries competitives del Programa Marc de Recerca de la Comissió Europea, del Pla Nacional I+D, o del programa RecerCaixa, entre d'altres. En el camp de la gestió, ha estat vicedegana de Pràctiques i Professionalització i coordinadora de graus a la facultat. Ara, agafa el relleu de Laura Feliu, que ha estat la degana del centre del 2018 al 2021.\nMés informació:\tFacultat de Ciències Polítiques i de Sociologia


Essaig.cat - Tota la informació d'Algaida, Pina i Randa -Què va passar al primer plenari del curs?\nQuè va passar al primer plenari del curs?\nPosted on 9 setembre, 2016 by Es Saig\tLeave a comment\nAhir a la nit va tenir lloc el primer plenari del nou curs polític amb algunes novetats.\nEn el ple ordinari d’ahir, Gabriel Vidal Busquets va prendre possessió del càrrec de regidor de l’Ajuntament d’Algaida pel PSIB-PSOE i entrà a formar part de l’equip de govern en substitució de Jaume Bibiloni que dimití per motius personals i laborals.\nEl fins ara batle de Randa com a càrrec no electe, continuarà amb aquesta funció i passarà a gestionar Medi Ambient i Turisme, aquesta darrera àrea de nova creació.\nEn aquest sentit cal destacar que l’equip de govern que encapçala la batlessa Maria Antònia Mulet, ha decidit suprimir l’àrea de Promoció Econòmica que fins ara gestionava Maria Antònia Sastre per redistribuir-la “en àrees més específiques i concretes a l’hora de fer feina”, apunta la batlessa.\nD’aquesta manera, aquesta gran àrea que era Promoció Econòmica s’ha embrancat en Turisme que durà l’esmentat Vidal i Comerç i Fires i Festes que continuarà gestionant Maria Antònia Sastre juntament amb Joventut.\nL’altra novetat amb aquesta redistribució d’àrees realitzada arran de l’arribada del nou regidor, és que Participació Ciutadana i Transparència passa a mans de Catalina Fullana, que també és l’actual regidora de Benestar Social, Gent Gran, Cooperació i Igualtat.\nLa resta de regidors segueixen amb les mateixes àrees. Així, la batlessa continua amb Governació, Seguretat, Urbanisme, Ordenació del Territori, Infraestructures i Mobilitat. Jaume Lliteras és regidor d’Esports, Sanitat i Batle de Pina. Per la seva banda, Margalida Garcias està al capdavant d’Educació, Cultura i Hisenda.\nLa batlessa va fer partícep del plenari de la carta d’agraïment que va fer arribar a tots els implicats durant les festes i a través de les xarxes soccials. pel seu interès en reproduím un fragment:\nD’una manera molt especial volem agrair i fer un reconeixement especial a tots els treballadors i treballadores de la brigada municipal, als funcionaris , al personal de neteja de l’Ajuntament i també a la Policia Local, als membres de Protecció Civil i a la Guardia Civil ja que per ben segur que sense la seva feina i la seva dedicació no hagués estat possible que les festes s’haguessin duit a terme amb total normalitat.\nNo dubteu que sense tots voltros, tant uns com els altres, les festes no haguessin estat el mateix i per tant, una de les característiques que defineixen les festes d’Algaida, Pina i Randa és que són unes festes obertes a tothom i participatives. Per tant, a tots i a totes vos vull agrair i reconèixer públicament la dedicació i l’esforç que fan possible celebrar les nostres estimades festes.\nSabem que tot es pot millorar i que de ben segur hi ha coses que no han agradat i que no han sortit tot el millor que volíem, però aquest és un fet que a tots i a totes ens ha d’encoratjar perquè any rere any les nostres festes siguin més participatives i on tots els que vivim al municipi ens hi sentiguem representats. Per tant, vos demano disculpes pels errors comesos i per les molèsties que els dies de festa vos han pogut ocasionar.\nD’altra banda, es va treure la licitació de l’Escola Municipal de Música mitjançant l’expedient 6/2016. Aquest expedient va quedar desert perquè no es va presentar ningú. Davant això, es va tornar a licitar a través de l’expedient 7/2016, sense el taller de batucada. Aquesta vegada en va resultar adjudicatària lúnic aspitant que s’hi va presentar, la Banda de Música. Tots els documents de contractació estan publicats en el Perfil del Contractant de la pàgina web d’Algaida.\nEl contracte del Servei docent de l’EMMA teniu un preu de licitació de 139.526,88 € i s’ha adjudicat per 135.855,12 €. La matrícula per aquest curs ha esta d’uns 240 alumnes.\nEl passat dimecres va tenir lloc la presentació del curs de l’Escola Municipal d’Infants Flor de Murta on com a novetat per aquest curs , la batlesa va voler destacar que ha augmentat de manera molt nombrosa el nombre d’infants matriculats: enguany hi ha 65 alumnes matriculats i l’any passat eren uns 49-50. Per tant i complint la normativa de la conselleria d’Educació i Cultura en relació al ràtio d’infants, d’aules i d’educadores, s’han passat de 4 aules a 5 aules i mitjançant el borsí de tècniques s’ha contractat una tècnica més que ha començat avui divendres.\nDurant l’estiu a l’EMI Flor de Murta s’han duit a terme les obres de canvi de sol i també que amb la col·laboració i la participació de les educadores i pares i mares s’han realitzat tot uns canvis al pati de joc. I per tant, també la batlessa Maria Antònia Mulet va agrair a les educadores i als pares la seva implicació i la seva col·laboració per posar en marxa aquest nou projecte d’escoleta d’infants al nostre municipi.\nPel que fa a l’adjudicació del contracte del Servei de Gestió integral Parc Verd Algaida, la batlessa Mulet va donar compte de tot el procés. Quan faltava un dia per acabar el termini de presentació d’ofertes, es va presentar un escrit a n’el qual es demanava la modificació dels plecs i l’obertura d’un nou període de licitació, fonamentat en què hi havia una sèrie de confusions a les bases com que el contracte era econòmicament inviable perquè el preu de personal era superior al preu de licitació, ja que havien interpretat malament que el treballador feia jornada completa quan en realitat era només de mitja jornada.\nA partir d’això, es va acordar la suspensió del termini de licitació (mitjançant el Decret 189) i es va admetre el recurs. No obstant això, aquest fou desestimat perquè les confusions al·legades havien estat esmenades i els que van interposar el recurs no se n’havien adonat, i perquè s’havien presentat altres ofertes a la baixa i, per això, l’oferta econòmica era vàlida.\nDesprés de contestar, es va aixecar la suspensió mitjançant Decret de resolució i es va seguir amb la licitació, a la qual s’hi presentaren LIREBA i MELCHOR MASCARÓ. L’adjudicatari ha estat LIREBA perquè l’únic criteri d’adjudicació era el preu i l’oferta de LIREBA era en diferència la més baixa.\nEl preu de licitació del contracte per a quatre anys era de 145.454,55 € (sense IVA), mentre que s’ha adjudicat per un import de 129.454,55 € (sense IVA). Aquest contracte entrà en vigor el primer de setembre de 2016.\nEl passat mes de juny, concretament dia 25, hi va haver un accident de trànsit a la carretera de Castellitx a l’alçada del revolt abans de la pujada. Un camió de gran tonelatje es va despistar i va partir cap a camí de Castellitx per Bincomprat i quan va arribar al lloc del accident es va haver d’aturar : es va fer mal bé el paviment i la paret. Actualment ja està arreglat i la companyia d’assegurances es farà càrrec del cost total de la reforma que apuja a uns 8000 €.\nA la Font de Randa i després d’una visita amb l’arquitecta municipal a principis del mes d’agost, es varen detectar que dos arbres del carrer de sa Font s’havien mort i per l’altre que la canaleta de la Font quearriba a l’hort de son Romaguera tenia crulls quenhan generat una sèrie de problemes: l’aigua vessava i per una part creava bassiots amb el problema dels moscards, per una altra part ha anant matant els arbres i per l’altra ha fet malbé a l’empedrat de devora la canaleta. Per tot això i per evitar accidents, l’Ajuntament d’Algaida va decidir arrebassar els arbres i desprès tancar la zona que podria ser perillosa per als visitants.\nPer parlar d’aquest tema el proper dijous dia 29 de setembre a les 19.30h el batle de Randa ha convocat a totes les persones que formen part de la comunitat de regants, un dels quals n’és l’Ajuntament d’Algaida per parlar del tema de l’obra a la canaleta. L’Ajuntament va demanant pressuposts per així saber el cost total de la rehabilitació. Al mateix temps la batlessa va informar que també s’han demanat pressuposts per l’empedrat, el qual juntament amb l’edifici de la Font, són propietat municipal.\nFinalment, el proper 25 de setembre s’inagura una nou bar allà on antigament hi havia el Restaurant ses Canyes, a la carretera de Manacor. Davant el canvi de colors de la façana, des de el servei d’urbanisme de l’Ajuntament el mes d’agost, l’arquitecta municipal ja va emetre un informe en contra del canvi d’imatge de la façana ja que no s’ajusta a la normativa d’aplicació. En el mateix moment, L’Ajuntament va enviar l’informe a l’Agència de Disciplina Urbanística, els quals s’hi personaren per fer la inspecció. Ara estan pendents de la valoració per part de l’arquitecte tècnic de l’ADU.\nMalauradament, en aquesta ocasió no poguérem assistir al plenari, amb la qual cosa no podem donar compte de les preguntes de fiscalització i dels precs i preguntes. Esperam que en el proper plenari, poder contar com abans de les vacances tot allò que passa en un plenari.


Cordoma i condrosarcoma, melanomes intraoculars no adequats per a la braquiteràpia de placa i tumors en nens i adolescents, cranioespinal, glioma de baix grau, ependimoma, craniofaringioma, tumors de cèl·lules germinals, tumors d'hipòfisi i tumors pineals, rabdomiosarcoma, sarcoma d'Ewing, sarcomes de pelvis o limfoma mediastí... són alguns dels tumors amb noms tan complexos de pronunciar com de tractar d'una manera tan eficient que només afectin els teixits malalts.\nFins ara, gran part de les teràpies externes contra el càncer incloïen radioteràpies, ús de raigs X o altres partícules d'alta potència, com els fotons, per destruir les cèl·lules canceroses.\nEls metges usen radioteràpia de manera segura i eficaç per tractar el càncer des de fa més d'un segle, però rebre radioteràpia pot elevar el risc de desenvolupar un altre tumor. En qualsevol cas, la radioteràpia elimina el càncer existent, un benefici substancialment més gran que el petit risc que el tractament generi un nou tumor.\nCada vegada són més les opcions dels pacients per obtenir tractaments efectius en la seva curació sense afectar altres òrgans. És el cas de la protonteràpia, que, en lloc de raigs X, usa protons. Un protó és una partícula amb càrrega positiva amb alta potència que pot destruir les cèl·lules canceroses. Els protons es dirigeixen cap al tumor i dipositen la dosi específica de radiació. I és que considerant que la massa d'un protó és major que el d'altres partícules subatòmiques, els protons tendeixen a dispersar-se una mica en zones laterals del teixit; el feix no s'amplia gaire, roman enfocat en la forma del tumor i només dissipa una mínima dosi al teixit circumdant.\nGràcies a la protonteràpia serà possible tractar multitud de casos de càncer, sobretot de tumors cerebrals i aquells localitzats al llarg de la columna vertebral. Es tracta especialment de tumors pròxims a òrgans vitals que necessiten ser preservats, com els propers al tronc cerebral, a la via òptica, a la medul·la espinal, tumors de l'àrea de cap i coll, tumors pediàtrics i càncers recurrents, incloent ulteriorment tumors oculars.\n"És especialment útil en tumors que requereixen dosis altes per ser controlats i estan localitzats a prop d'estructures o òrgans molt sensibles a la radiació. O en tumors pediàtrics, ja que els òrgans estan encara en desenvolupament i són encara més sensibles, per la qual cosa és encara més important poder evitar irradiar aquests teixits", segons explica la Dra. Carme Ares, cap d'Oncologia Radioteràpica del Centre Quirónsalud de Pozuelo d'Alarcón (Madrid). Així, gràcies a les propietats físiques dels protons, és possible concentrar amb precisió la dosi de radiació especificada pels radiooncòlegs, i aconseguir d'aquesta manera una major activitat antitumoral i un menor dany sobre el teixit sa adjacent. A més, gràcies al gir de la màquina, el sistema de posicionament del pacient i la versatilitat de moviments de la llitera de tractament robotitzada, el pacient pot rebre el feix de protons des de qualsevol angle, cosa que permet la màxima precisió en el tractament.\n"És especialment útil en tumors que requereixen dosis altes per ser controlats i estan localitzats a prop d'estructures o òrgans molt sensibles a la radiació. O en tumors pediàtrics, ja que els òrgans estan encara en desenvolupament i són encara més sensibles, per la qual cosa és encara més important poder evitar irradiar aquests teixits"\n"Aquest tipus de tècniques poden produir feixos petits d'alta intensitat que, en "pintar" el tumor de forma quasi contínua, facilita les coses a l'hora de fer una distribució en l'espai ben adaptada i cenyir-se a la forma del tumor", ha afegit el Dr. Alejandro Mazal, director de Física Mèdica i director tècnic de protonteràpia a l'Institut Curie de París (França) en els últims 20 anys.\nL'equip instal·lat al Centre de Protonteràpia de Pozuelo d'Alarcón (un dels 29 que hi ha a Europa), denominat Proteus One, és un sistema únic i compacte de tractament, la tecnologia del qual ha estat desenvolupada a Europa i reuneix en una única sala multifuncional tota la tecnologia necessària per a la protonteràpia en un centre oncològic. Aquest equipament, que començarà a donar servei en l'últim trimestre del 2019, incorpora un sistema d’escanejat del tumor per facilitar al metge l'aplicació de la dosi més adequada en cada àrea per tractar.\nPer la seva banda, el Prof. Raymond Miralbell, director mèdic del Centre de Protonteràpia de Quirónsalud, assegura que el tractament protònic representa una alternativa avançada, segura i efectiva en la lluita contra alguns tipus de càncer, ja que permet "esculpir el tumor amb la dosi de radiació reduint el risc de danyar els teixits sans" en comparació amb les tècniques de radioteràpia convencional que utilitzen fotons o electrons.


ALBOCÀSSER archivos – Pàgina 3 de 23 – Vinaròs News\nDía negro: 300 contagios en la provincia, con tres brotes en Benicarló y uno en Vinaròs, Alcalà y Albocàsser\nALBOCÀSSERALCALÀ-ALCOSSEBREALTRES POBLESBENICARLÓVINARÒS 22 desembre, 2020\nLa Comunitat Valenciana ha registrado 2.421 nuevos casos de coronavirus confirmados por prueba PCR o a través de test de antígenos, que sitúan la cifra total de positivos en 131.390 personas. Por provincias, la distribución de nuevos positivos es la siguiente: 300 en Castellón (14.348 en total), 616 en... Llegeix més\nLa Mancomunitat Alt Maestrat fomenta la igualtat en els joguets i jocs\nALBOCÀSSERALTRES POBLESARESBENASSALTÍRIG 15 desembre, 2020\nMancomunitat Alt Maestrat L’àrea de la Igualtat de la Mancomunitat Alt Maestrat, que treballa amb veïns i veïnes d’Ares, Culla, Benassal, Vilar de Canes, La Torre d’en Besora, Albocàsser, Tírig i La Serratella fomenta la compra de joguets i jocs igualitaris aquest nadal. Així, amb la campanya “Per Nadal,... Llegeix més\nAlbocàsser recorda Les Cartes amb una conferència\nALBOCÀSSER 9 desembre, 2020\nAJUNTAMENT D’ALBOCÀSSER Enguany Albocàsser no ha pogut celebrar els actes de la festa d’Immaculada Concepció. Els quintos no van poder eixir a cantar Les Cartes. Com a alternativa des de l’àrea de Cultura del municipi es va organitzar una conferència sobre “Les Albades i Les Cartes a Albocàsser. Història,... Llegeix més\nAlbocàsser programa activitats alternatives al Cant de les Cartes\nALBOCÀSSER 2 desembre, 2020\nAJUNTAMENT D’ALBOCÀSSER Enguany Albocàsser no viurà el tradicional Cant de les Cartes que se celebra la vespra del 8 de desembre, festivitat de la Immaculada. Els quintos no cantaran a la plaça de l’Església els tradicionals versos en honor a la Mare de Déu seguint els naips. No obstant... Llegeix més\nAlbocàsser honra a Santa Cecilia amb un concert\nALBOCÀSSERQUÉ PASSARÀ ? 1 desembre, 2020\nAJUNTAMENT D’ALBOCÀSSER Dissabte que ve 5 de novembre l’Associació Musical Santa Cecilia d’Albocàsser oferirà el tradicional concert de Santa Cecilia a les 19h a l’Auditori. L’agrupació comptarà amb la direcció del Mestre Salvador Sebastià com a director convidat. Igualment, el director titular, Juan Conill, dirigirà part del concert. Entre... Llegeix més\nDenuncian a la dirección de la cárcel de Albocàsser por permitir dos paellas “multitudinarias” pese a la Covid\nALBOCÀSSER 19 novembre, 2020\nEl sindicato de trabajadores de prisiones Acaip-UGT ha interpuesto una denuncia contra la dirección de la cárcel de Albocàsser (Castellón II) ante la Generalitat por, según entiende, incumplimiento de la normativa de la Comunidad Valenciana de prevención frente al coronavirus los días en los que autorizó dos paellas “multitudinarias” en el centro... Llegeix més\nALBOCÀSSERALTRES POBLESPEÑÍSCOLAVINARÒS 18 novembre, 2020\nLa Comunitat Valenciana ha registrado 1.908 nuevos casos de coronavirus confirmados por prueba PCR o a través de test de antígenos, que sitúan la cifra total de positivos en 87.303 personas. Por provincias, la distribución de nuevos positivos es la siguiente: 366 en Castellón (10.289 en total); 557 en... Llegeix més\nLa Mancomunitat Alt Maestrat incorpora una Agent d’Igualtat\nALBOCÀSSERARESBENASSALTÍRIG 18 novembre, 2020\nNOTA DE PREMSA La Mancomunitat Alt Maestrat, que treballa amb habitants d’Ares, Culla, Benassal, Vilar de Canes, La Torre d’en Besora, Albocàsser, Tírig i La Serratella ha incorporat a la seua plantilla el servei d’una Agent d’Igualtat. Silvia Piquer és la persona responsable de l’àrea i l’encarregada de fomentar... Llegeix més\nEl Museu de la Valltorta incorpora sis panells didàctics\nALBOCÀSSERARESTÍRIG 13 novembre, 2020\nEL PATRIMONI NATURAL I EL HUMANITZAT COMPLEMENTEN LA VISITA ALS ABRICS D’ART RUPESTRE. MUSEU DE LA VALLTORTA Sis panells didàctis ens mostren la vegetació, l’etnologia i la geologia que hi ha en el camí cap a la Cova dels Cavalls. Aquest projecte s’ha portat a terme des de l’àrea... Llegeix més\nLa Diputació trasllada als instituts la commemoració del 25N “per a atallar el problema des de la base”\nALBOCÀSSERALTRES POBLESDIPCASENSENYAMENTVILAFRANCA 12 novembre, 2020\nLa Diputació de Castelló estendrà enguany la seua programació reivindicativa del 25N, Dia Internacional per a l’Eliminació de la Violència de Gènere, als instituts per a conscienciar sobre la igualtat i la prevenció d’actituds masclistes. Així ho ha anunciat hui dijous la vicepresidenta de la institució, Patricia Puerta, en... Llegeix més


Francisco Falcó dona la seva col·lecció d'arqueologia subaquàtica - Empordà\nFrancisco Falcó dona la seva col·lecció d'arqueologia subaquàtica\nLes 240 peces, conservades al llarg dels darrers trenta anys, ara seran estudiades i catalogades\nEMPORDA.INFO 07.06.2018 | 17:05\nL´alcaldessa de Roses i Francisco Falcó signant el conveni AJUNTAMENT DE ROSES\nAquest dijous al matí ha tingut lloc a la Ciutadella de Roses l´acte de signatura de la donació feta per Francisco Falcó a favor de l´Ajuntament de Roses, d´una col·lecció d´arqueologia subaquàtica integrada per un total de 240 peces. Àmfores, ceràmiques, utensilis de pesca i objectes varis, passen així a mans del municipi, per ser exposades al públic.\nLa col·lecció d´objectes ha estat trobada i conservada pel donant al llarg dels anys, atesa la seva vida professional relacionada amb el mar, la pesca i el submarinisme. Les peces daten de diferents etapes històriques, compreses entre el segle IV a.C fins als inicis del segle XX, algunes de les quals tenen la consideració de peces arqueològiques segons informe del Centre d´Investigacions Arqueològiques de Girona i figuren inscrites a l´Inventari General de Béns Mobles de Patrimoni Històric del Departament de Cultura de la Generalitat.\nFalcó ha destacat durant l´acte "la gran satisfacció personal que representa per a mi l´acord que signem avui, amb el qual veig culminar el meu desig perquè tot el poble de Roses pugui gaudir d´aquest excepcional patrimoni. Durant més de 30 anys de troballes i emocions davant cada peça recuperada, sempre he tingut present que tot aquest material havia de ser gaudit per tothom i exhibit a Roses mateix. Avui ha arribat el dia de fer-ho realitat".\nSeguint els acords de la donació acceptada, el consistori està ultimant ara l´estudi i catalogació de tot aquest fons, el qual serà editat posteriorment en un catàleg. En base als resultats i datacions d´aquests treballs, el consistori determinarà l´emplaçament on es durà a terme l´exposició de tot el material, així com la seva inscripció en l´inventari de béns municipals. En el lloc d´exposició al públic, es farà constar l´origen de la col·lecció.\nL´alcaldessa de Roses ha valorat molt positivament aquesta donació i ha agraït el senyor Falcó "la dedicació, estima i sensibilitat per la recuperació de tot aquest material al llarg de més de 30 anys i l´altruisme demostrat amb aquesta valuosa aportació, gràcies a la qual el patrimoni arqueològic municipal passa a engrandir-se i a augmentar la seva importància".


Atemptat terrorista al Regne Unit - Connectats\nAtemptat terrorista al Regne Unit\nAlmenys tres persones van morir apunyalades per un jove de 25 anys de Líbia. Els fets van passar ahir als voltants de les set de la tarda a un parc públic al centre de la ciutat anglesa de Reading (Berkshire), a uns 70 quilòmetres a l’oest de Londres.\nEls fets van passar dissabte a Forbury Gardens i segons apunten diversos testimonis que van presenciar l’atac, l’agressor va començar a apunyalar a l’atzar, creant una situació de pànic immensa, fins que un policia el va detenir heroicament, després de tirar-lo a terra.\nSegons apunten les últimes informacions oficials facilitades, més de tres persones han mort, mentre 3 estan greument ferides i un nombre indeterminat d’agents també van quedar ferits, fins al punt que un dels agents el van haver de traslladar a l’hospital de Royal Berkshire.\nEls fets estan sent investigats com a un atemptat terrorista i ara per ara no es descarta cap possibilitat.\nPrevAnteriorPer quins controls hauran de passar els turistes que arribin a casa nostra?\nsegüentEl missatge de Sala-i-Martín als incoherents que donen suport al suplicatoriNext


Rius, cinquè a l'eslàlom FIS de Notre-Dame-de-Bellecombe\nÀlex Rius va finalitzar ahir en cinquena posició l’eslàlom FIS celebrat a Notre-Dame-de-Bellecombe amb un temps d’1’24”38, a 0”88 del vencedor, l’esquiador francès Baptiste Aillot.\nÀlex Rius va finalitzar ahir en cinquena posició l’eslàlom FIS celebrat a Notre-Dame-de-Bellecombe amb un temps d’1’24”38, a 0”88 del vencedor, l’esquiador francès Baptiste Aillot. Amb aquest resultat, l’esquiador de la FAE rebaixa els seus punts FIS en eslàlom fins als 22,98, quan abans en tenia 31,97.\nEn aquesta prova també va participar Xavi Cornella, que va ser 23è, amb un temps d’1’27”54, a 4”04 de la primera posició. Cornella també va millorar els punts FIS i passarà a tenir-ne 50,61 en lloc dels 52,05 actuals.\nA la Copa d’Europa de descens de Kitzbuehel (Àustria), Matías Vargas va finalitzar en 46è lloc


Història de Puçol (2). Segles XV-XX: introducció històrica\nArc del Palau, numerat per al seu trasllat.\nPassats els segles, el 29 de Gener de 1415, davant de l'escrivà Luís Ferrer i sent aprovat pel romà pontífex, va quedar com a Senyor únic de Puçol el bisbe de València, posseint-lo com a senyoriu fins a 1814, any en què es va erigir com últim Senyor de Puçol l'arquebisbe Fra Joaquín Company Soler, que va morir en 1813. Un any més tard, passen les Corts de Cadis a Madrid, fet que origina que eixe mateix any fóra decretada l'extinció dels Senyorius Territorials, i amb ells el de Puçol.\nCal destacar que durant tots estos anys, fins a l'any 1814, la nostra població va passar per alguns episodis dignes de menció, com el succeït en 1437, quan els jurats de València van prohibir que la gran collita de raïm de les excel·lents vinyes de la localitat arribara a la capital. Per este motiu, els veïns van acudir al rei, qui va ordenar que que nostre raïm tinguera pas lliure.\nL'any 1811 va haver-hi en esta localitat invasió francesa procedent de Morvedre (actual Sagunt). En els Hostalets es va entaular una forta batalla; per a evitar que els francesos avançaren cap a València, es van soltar les aigües de les séquies, inundant-se tot.\nEn 1876 va haver-hi una invasió carlina procedent de Torres Torres. Per a llavors, la nostra vila comptava amb 711 veïns, aconseguint-se la xifra de 3465 per a l'any 1899.\nLa importància del nostre poble queda reflectida fins a tal punt que podem afirmar que es va contribuir a construir les Torres de Serrans, ja que el catedràtic Sanz i Bermón en el seu text de Geografia afirma que van ser fetes amb 'puçolenca' arena, portada des de la nostra localitat fins a València. A més, en el diccionari de Roque Barcia i Echegaray es llig: 'Puçolenca.-Espècie d'arena que es troba a Puçol i les seues proximitats, i servix per a fer la mescla amb la calç'.\nDurant el seu període de formació, Puçol ha comptat amb una sèrie de barriades, com són el barri, el nucli antic, els hostalets, magraners i la zona de la platja.\nEl barri de Sant Claudi, hui en dia més conegut com El Barri, rep este nom, designat pel sacerdot Marià Va amistar, en honor a les relíquies d'este Sant que va portar de Roma el puçolenc sacerdot Vicente Torres Forner.\nEl barri temps arrere conegut com a barri de Llevant, és el que circumda l'església, i forma el nucli antic del poble. Es va beneir i va inaugurar el dia 8 de setembre de l'any 1959, dia de la festivitat de la Patrona Canònica de Puçol.\nLes primeres construccions de la zona de Magraners, més recents, van ser les cases del 'Pozo de Belda', situades al costat de l'antiga Sendera, posterior camí de Magraners.\nLa zona d'Hostalets va tindre una gran importància, atés que és el lloc on es van ubicar els coneguts 'messons', hostals que en la seua època van cobrar gran rellevància, a jutjar per la sèrie d'insignes personatges que per allí van passar.\nLes primeres edificacions de la platja, daten de 1910. Posteriorment, en 1920, s'inicia la construcció d'una sèrie de cases modestes. Cap A l'any 1966, es calcula que hi havia unes 160 cases, junt amb dos bars amb aparcament, carnisseria, vendes de comestibles i el conegut Estany, on se solaçaven els pescadors.\nTocant a la platja es trobava una extensió de més de dos mil fanecades de marjal (arrossars), que formaven un vistós llençol verd.\nLa platja compta amb xàrcia d'enllumenat elèctric que es va inaugurar el dimecres, 17 de Juliol de 1957, a les 21 hores. Té una Capilla dedicada a l'Asunción, que es va beneir i va inaugurar el diumenge, 22 de Juny de 1958.\nHi ha una tradició que, sent molt antiga, encara hui seguix vigent: La vespra de la Mare de Déu d'Agost, són molts els que pernocten en les cases o a l'aire lliure, en una nit celebrada amb festa i sarau, seguint un costum molt antic, quan es tenia la superstició que el bany a l'alba valia per una novena.\nCom a dades històriques relacionades amb la nostra costa, direm que Jaume II, al Gener de 1303 va concedir a Puçol la mateixa franquícia de Drets Reials que gaudia València; i que Pere II, el 2 de Juliol de 1380, va autoritzar a la vila per a tindre en la seua platja i mar 'Port d'embarcament i desembarcament' de tota classe de gèneres i mercaderies, amb franqueig de drets i gabelas; gràcia i autorització qu\n09 Juliol 2003


Diblogacions: De putes i lladres.\nDos dels “oficis” (gastarem la paraula ofici a falta d’una millor) més mal mirats són el de lladre i puta. Però com sempre, i com en tot a la vida, i han classes també amb aquests “oficis”.\nComençaré per les putes ja que és més evident. Al hora de tractar aquest classificació parlem de putes que lliurement trien ser putes i que són la majoria malgrat que les talibans feministes diuen que no, deixant fora a les putes forçades que hi havent-ne moltes, qualsevol xifra és massa, perquè aquestes no són putes si no esclaves. A la prostitució ens trobem que:\na) Hi han putes de carrer que solen ser considerades les de més baixa estova, cobren més barat, solen anar rodejades de xulos, etc.;\nb) Hi han putes de puticlubs de carretera, que estan un escalonet per dalt de les de carrer;\nc) Hi han putes que treballen a pisos, dones discretes que solen passar més desapercebudes;\nd) Les hi ha que treballen a salons de massatges o “spa”, llocs amb més “glamour” que els puticlubs;\ne) Hi putes de luxe, es fan “escort”, paraula que significa escorta o acompanyant i que és un eufemisme per a les putes de luxe, ja que aquestes solen ser dones més refinades i que “saben estar” a qualsevol lloc i acompanyen a gent de molts diners. Per això, no poden dir-se putes, ells van amb gent distingida que no va de putes.\nHom pot pensar que ahí hem acabat, que ja no hi han més putes. Però es clar que hi han més, aquestes són les putes honrades, les que diuen: “jo per follar vull… (tants) €”. Però hi han moltes dones que ningú les tracta de putes i ho són molt més que aquestes. Parle de les que no diuen “jo cobre tant” però no “ixen” amb ningú que no tinga “peles”; aquelles que no més van al darrere d’un home amb diners per casar-se; o, d’aquelles que follen amb gent famosa i desprès es passen la vida contant-ho, amb diners per davant, als platons de televisió; les que es follen al seu cap a la feina per ascendir, etc. Es a dir, aquella dona que viu de la seua figa més que de qualsevol altra activitat professional. Aquestes són putes falses, no deixen clar que és el que volen abans de follar, malgrat això ningú les reconeix com a tals.\nAmb els lladres passa el mateix. Dins del món dels lladres. La paraula lladre es gasta per a tots aquells que agafen diners que són d’ells, siga que roben o que furten. Ací trobaríem:\n1) Hi ha lladres que furten perquè passen gana, furt famèlic se’n diu, aquests no són pròpiament lladres, i si es demostra que el furt és famèlic no hi ha responsabilitat penal;\n2) Hi ha cleptòmans, que estan considerats com malalts.\n3) Hi ha lladres que furten i roben perquè tenen addiccions, són ionquis, ludòpates, etc., i no volen treballar per pagar-se-les o tenen prou amb el jornal;\n4) Hi ha lladres que fan una forma de vida amb el furt i robatori, vivint exclusivament de furtar o robar, o complementant els ingressos fent de lladres.\nPerò tots no actuen de la mateixa forma. Uns fan ús de la violència o les amenaces; d’altres només fan ús de la força a les coses (com el butroners, o el que entren a les cases quan no hi ha ningú, etc.); i finalment, hi ha qui utilitza l’enginy i l’engany, els estafadors. Aquests són lladres coneguts, reconeguts i declarats.\nAquest són tots els lladres? Òbviament, no. Hi ha lladres que vesteixen d’etiqueta, que tenen llocs “de responsabilitat”; que ha estudiat a les millors Universitats i els millors màsters; gent que seu al consell d’administració de grans empreses multinacionals o bancs; lladres que arriben a fer lleis a la seua mesura o inclouen a gent de la seua “colla” al Tribunal Suprem de l’Estat espanyol. També hi ha lladres que són consellers de Comunitats Autònomes, alguns d’eixos s’atreveixen a robar diners destinats als ERE pels treballadors i es diuen de partits d’esquerres; fins i tot, hi ha lladres que han presidit Comunitats Autònomes. Hi ha lladres a la política que tot i ser evident que són lladres, la gent (imbècil) els vota. Lladres que es vesteixen de glamour com les putes de luxe i a qui a ningú anomena lladres. Però, ho són. I hi ha també còmplices dels lladres que fan política i lleis per beneficiar als lladres i tapar als lladres dels seus partits.\nEl tema dels lladres és ben curiós mireu el que ha passat aquests dies enrere. Fa uns dies van detenir una colla de lladres que es dedicaven al “butró” (a furtar de caixes forts sobre tot). El jutge va decidir que no hi havia motius per enviar-los a presó, tot i que són sospitosos de molts robatoris. La policia, la… Cristina Cifuentes i l’extrema-dreta mediàtica, han posat el crit al cel, què com és possible que lladres tan dolents no vagen a la pressó amb l’alarma social que ha causat aquest cas. Però, dels lladres de Gürtel, dels ERE, de les preferents, de la CAM, del Banc de València, Bankia, Caixa Galicia… ningú d’aquests ha estat ni tan sols investigats i hi ha un vel de silenci, silenci acusador però silenci. És més, els “(des)Gobiernos de España ” del PP$x€ tot el que fa es traure’ls les castanyes del foc, encubrir-los encara que hi haja de putejar als estafats de les preferents, encara que hi haja que indultar-los una vegada condemnats, o donar-los jubilacions milionàries. Serà que aquests no són lladres. Són… com les “escorts”, no es poden dir lladres, hi ha que tractar-los “d’homes de negocis” i “polítics respectables”.\nPublicado por Fem Diblogacions. en 17:42\nEtiquetas: bancs, corrupció, diners, empresaris, home de negocis, lladres, preferents, putes, robar


Línia de crèdit, l'oportunitat de complir il·lusions.\nLes línies de crèdit són una forma interessant de finançament per a particulars, que permet gaudir de la quantitat de diners que necessitem, en el moment en què el necessitem, però, sobretot, són una manera senzilla de complir les il·lusions del nostre dia a dia, gràcies a un finançament flexible que és a la nostra disposició en tot moment.\nLa flexibilitat és un dels nombrosos avantatges que té, ja que ens aporta un saldo ‘extra’ per afrontar pagaments en determinats moments, causats per alguna despesa imprevista, però també per plantejar-nos fer realitat aquest projecte amb què sempre hem somiat i per a què mai no trobem el moment (econòmic) adequat.\nA través de CaixaBank Consumer Finance és possible per a qualsevol client - - sense canviar de banc, ni domiciliar la nòmina, ni contractar productes addicionals - - disposar\nd'una determinada quantitat de diners per utilitzar totalment o parcialment, de manera que els diners que es retornen cada mes tornen a estar disponibles per sol·licitar-los novament\nquan es vulgui. D'aquesta manera, tenim la tranquil·litat de disposar d'un diners sempre “reservats”. Així de fàcil.\nLa línia de crèdit que ofereix CaixaBank Consumer Finance permet utilitzar els diners segons sigui necessari, i triar l'ús a què es destinaran - - per a imports entre 600 € i 3.000 € - -, sense explicar o justificar quina és la raó per la qual se sol·liciten. A més, es tracta d'un producte que no té comissions d'obertura, estudi, manteniment ni cancel·lació, i amb què és possible triar la quota que més s'ajusta a la capacitat econòmica de cadascú. És, en resum, una manera de disposar sempre d'uns diners disponibles sense costos associats a l'operació.\nSi després d'això has decidit que el producte financer que necessites és, sens dubte, una línia de crèdit, has de saber que CCF et permet sol·licitar-lo còmodament des de casa, sense desplaçaments, ni esperes, i disposar dels diners en 48 hores una vegada acceptada la sol·licitud.\nAixí de senzill és disposar d'un crèdit ‘recarregable’ en què, a mesura que amortitzes, pots anar sol·licitant noves disposicions de diners sense cap paperassa addicional. I si en algun\nmoment decideixes cancel·lar-lo anticipadament, no tindràs cap penalització. Còmode, oi?\nLes línies de crèdit són, en resum, una solució assequible, accessible i totalment adaptada a les necessitats financeres individuals de cadascú. I si a això li sumes l'assegurança opcional de Protecció de Pagaments - - pensada per a qualsevol imprevist - -, no hauràs de preocupar-te de res més!, només de gaudir i fer realitat aquest viatge, aquesta reforma a\ncasa o aquest capritx que fa tant temps que esperes.\nSi vols més informació, segueix llegint aquí.\nPublicat el 14/02/2018 a


Entre la fullaca: “…i mirin lo que tenen vostès a Ciutadella”\n“…i mirin lo que tenen vostès a Ciutadella”\nSón aquestes les paraules textuals del conseller de Mobilitat del Consell de Menorca, Luis Alejandre, en el darrer plenari quan responia a una interpel·lació de Maite Salord, la portaveu del PSM Més per Menorca, parlant del dic de Son Blanc. Recriminava així el conseller Alejandre el fet que l’anterior Govern no hagués fet cas als tècnics respecte a algunes modificacions del projecte i, d’aquí, que etzibàs… “i miri lo que tenen vostès a Ciutadella”. I açò em va fer pensar.\nNo parlaré de la gestió dels encerts i desencerts d’aquesta infrastructura, sinó de com el conseller de Mobilitat considera una instal·lació portuària de Menorca una cosa “que tenen els ciutadellencs… allà… a Ciutadella”. No question el què va dir sinó el com ho va dir. Com si les infraestructures de Ciutadella no anassin amb el conseller de Mobilitat, ni fossin part de la responsabilitat (en la que portoca) de la primera institució de l’illa. Com si el port de Son Blanc no fos de Menorca. Hagués trobat molt més raonable que en el torn de resposta recriminant una mala gestió anterior hagués dit “i mirin el que tenim ara a Ciutadella”, en primera persona plural, i no en segona, com si ell no formàs part del mateix territori que la gent d’aquesta terme. Perquè com a representant polític al Consell, ho és de tots els menorquins i, per tant, també dels menorquins del terme de Ponent. I m’agradaria que qualsevol conseller insular assumís aquesta representació íntegre, que si bé no la negaran en públic, sí l’obvien en la mesura dels fets, dels gestos i de les paraules. No tots, però quasi tots.\nA alguns consellers de l’equip de Govern insular els costa massa trepitjar Ciutadella; preocupar-se per les dificultats que atravessa aquest municipi i per conèixer més d’aprop les dinàmiques socials, culturals i econòmiques. Els costa massa. Ni la consellera de Cultura, ni la de Serveis Socials, ni el d’Agricultura, ni la de Turisme, ni el president… freqüenten sovint els nostres carrers. A pesar de ser el municipi amb més dinàmica en els temes de tots aquests departaments. No cal que torni a reproduir les xifres.\nQuantes vegades han vist vostès Salomé Cabrera, Maruja Baíllo, Fernando Villalonga, Marta Vidal o Luis Alejandre visitant un lloc, reunint-se per un tema important o per tractar els interessos dels menorquins de Ciutadella? Molt poques. Només són visibles trepitjant els carrers d’aquesta antiga ciutat el dia de Sant Antoni (obligats), els dissabte de Sant Joan i, clar, en campanyes electorals. Dubt que molts d’ells sàpiguen on és la seu del PP-Ciutadella, per no dir on és Son Catlar o el carrer d’Àngel Ruiz i Pablo, ara que celebram l’any de l’escriptor des Castell (una consellera no sabia ni que existís aquest carrer… allà… a Ciutadella).\nTambé és cert que des de l’equip de govern municipal no toquen massa (o gens) la porta del Consell. I d’aquí que ja els vagi bé aquest fet i… ”ja diran coses…”. Les coves de Cala Blanca, Santa Rita… I fins i tot a Ciutadella som manco talaiòtics, a llegir del programa dels jaciments arqueològics de la candidatura. A mi no em basta que vénguin a signar un acord de 200.000 euros per l’equipament del Teatre des Born, es facin la foto (estam en precampanya!) i se’n tornin. Mentre neguen l’ajut institucional a la Fundació Ciutadella Cultura, o eviten que s’inauguri a Ciutadella un Centre de Dia, per posar uns pocs exemples. Sempre amb excuses i el silenci del PP-Ciutadella.\nTambé han estat sempre evidents les divergències de la Junta Local de PP-Ciutadella i els seus càrrecs amb la Junta Insular del PP-Menorca: Josep Carretero, Biel Allès, Llorenç Brondo, Avel·lí Casasnovas, José Maria de Sintas… I perquè deu ser? Tanmateix, ara intenten calmar les aigües amb els qui creuen seran més fidels amb el partit que no amb les necessitats d’un poble endarrerit. Volen gent que no surti del programari de partit, més enllà de les prioritats d’un terme municipal que han oblidat.\nI així ens va i …“mirin vostès lo que tenim a Ciutadella”, deia el conseller del PP, perquè l’anterior govern insular no va fer cas als tècnics en relació al projecte del dic de Son Blanc. Curioses manifestacions posen com exemple els qui mai han fet cas als científics i experts medioambientals, que són els tècnics del territori; ni tampoc han fet cas mai als lingüistes i filòlegs, que són els “tècnics” de la llengua.\nMentrestant… “mirin vostès lo que tenim a Ciutadella”.\nPublicat per Bep Joan Casasnovas Mascaró a 19:22\n"I Déu en algun lloc", poesia maternal d’amor sencer


Arranca la II edició de RAEECCIONA! – RAEECCIONA\nAmb el reciclatge, no hi ha temps que perdre, per això, hem arrancat la II edició de la campanya RAEECCIONA!\nLa Generalitat Valenciana, a través de la conselleria d’Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, i els SCRAP (Sistemes Col·lectius de Responsabilitat Ampliada) van presentar el passat 1 d’octubre, en el marc de ECOFIRA, una nova edició d’aquesta campanya de sensibilització mediambiental.\nDesprés del gran acolliment de la iniciativa en el seu primer llançament, s’aposta de nou per impulsar la recollida dels Residus d’Aparells Elèctrics i Electrònics (RAEE) en els establiments de venda d’aquests productes.\nD’aquesta forma, es pretén continuar involucrant a tots els agents que intervenen en el cicle de vida d’aquests aparells, des de l’equip de distribució i comerç de RAEE en la Comunitat Valenciana fins a la ciutadania en general, com a principal consumidora d’aquests aparells.\nLa campanya, que es prolongarà fins a març de 2020, va dirigida a 300 establiments de venda d’electrodomèstics distribuïts per la Comunitat Valenciana. Amb la finalitat de premiar la implicació dels comerços, se’ls concediran incentius com a segells de qualitat per la seua òptima gestió dels RAEE, així com sortejos d’una escúter elèctrica entre les botigues participants i de patinet elèctrics entre els ciutadans consumidors, donant suport així la mobilitat sostenible.\nL’acte de presentació va comptar amb la presència del director general de Qualitat i Educació Ambiental, Joan Piquer, qui va estar acompanyat de diferents representants dels SCRAP (Ambilamp, Ecoasimelec, Ecofimática, Ecolec, Ecolum, Eco-Raee´s, Ecotic i ERP) així com dels comerciants i distribuïdors d’electrodomèstics.


La plataforma d'entitats culturals de Lleida es referma en la defensa de la col·lecció de Sixena\nActualitzada 08/06/2017 a les 16:51\nAdverteixen que, malgrat els avenços, es manté l’amenaça del trasllat de les obres\nConcentració de la Plataforma d'Entitats Culturals de Lleida\nEn defensa de l'art de Sixena i de la unitat de la col·lecció del Museu de Lleida i el MNAC\n© El representants de la plataforma d'entitats aquest dijous davant del Museu de Lleida.\nAquest dijous fa un any que va constituir-se la Plataforma d'Entitats Culturals de Lleida en defensa de l'art de Sixena i de la unitat de la col·lecció del Museu de Lleida i el MNAC. Per això, representants de les setze entitats que la formen s'han concentrat per seguir amb la campanya "Fem pinya pel Museu". Estan satisfets que les institucions catalanes hagin blindat les col·leccions, però adverteixen que l'amenaça que les obres es traslladin, encara continua. Per això, reiteren el seu compromís i el de la societat civil catalana i aposten per un diàleg que, diuen, ha estat escàs. Ho fan amb activitats com el debat d'aquest vespre a l'Espai Orfeó, amb representants de les dues bandes del conflicte.\nEl portaveu de la Plataforma d’entitats culturals de Lleida, Xavier Quinquillà, ha recordat que des de la ciutat de Lleida i el departament de Cultura de la Generalitat es denuncia una possible utilització del codi civil en frau de llei, que suposaria anar en contra de la llei catalana de patrimoni si es trenca la unitat de les col·leccions. El document d'al·legacions inclou que des d'Aragó només reclamen l'art de les obres dipositades a Catalunya i no la resta de béns del monestir.\n“Frau de llei” en el litigi de Sixena\nRetiren de la subhasta la taula de Sixena per una denúncia penal\nEl Govern insta la DGA a anul·lar les accions judicials de Sixena\nAragó obre Sixena i adverteix Catalunya que ha d'entregar tots els béns reclamats\nVila veu els ànims “serens” malgrat l'última amenaça judicial per Sixena


Trenta-unè dia de judici: La defensa de Driss Oukabir posa en dubte la investigació dels Mossos i les proves presentades contra ell - Revista Cambrils\nTrenta-unè dia de judici: La defensa de Driss Oukabir posa en dubte la investigació dels Mossos i les proves presentades contra ell\nEl judici a l'Audiència Nacional pels atemptats de Barcelona i Cambrils l'agost de 2017 es va reprendre ahir amb la intervenció de la defensa de Driss Oukabir, un dels dos principals jutjats\nPublicat el Dimecres, 17 de febrer de 2021 10:37h\nDriss Oukabir, a l'inici del judici dels atemptats de Barcelona i Cambrils a l'Audiència Nacional el passat mes de novembre | ACN\nEl judici a l'Audiència Nacional pels atemptats de Barcelona i Cambrils l'agost de 2017 es va reprendre ahir amb la intervenció de la defensa de Driss Oukabir, un dels dos principals jutjats, que va assegurar, en el seu informe final, que no hi ha proves contra el seu client que demostrin que coneixia els plans de la cèl·lula gihadista de Ripoll. A més, va posar en dubte la investigació policial, sobretot dels Mossos d’Esquadra, al·legant que no es pot acreditar que els seus dispositius electrònics fossin manipulats per inculpar-lo. Així, ni les converses interceptades ni els testimonis que apunten cap a ell són prou ferms, segons els advocats d’Oukabir. També van posar en dubte que l’imam de Ripoll, Abdelbaki es Satty, estigués mort.\nL’advocat Luis Álvarez Collados va assegurar que al seu client no se’l pot jutjar per res del que va passar després de l’explosió del xalet d’Alcanar, la nit del 16 d’agost. Per la seva part, la lletrada Eva Papadopulos va dir que no se’l pot jutjar per fets, sense proves, que no apareguin a la interlocutòria de processament. Per a Papadopulos, les converses entre els gihadistes just l’endemà d’esclatar la casa demostren que ni ells mateixos sabien què fer i, per tant, no es pot responsabilitzar Driss Oukabir de saber-ho prèviament. De fet, considera que no hi ha proves de l’inici de la relació del seu client amb la cèl·lula perquè “no hi va haver cap relació” amb aquest grup.\nTambé va posar en dubte que mai anés a Alcanar, ja que mai s’ha ubicat el seu telèfon mòbil a la zona ni s’han trobat empremtes seves a la casa. Només un testimoni protegit el va identificar a la zona, però els advocats han posat en dubte la seva credibilitat i han destacat les seves contradiccions. Tampoc a Ripoll ningú relaciona Driss Oukabir amb el grup, han dit, ja que mai els van veure junts, ni al carrer ni a la mesquita de l’imam. De fet, han recordat que a l’inici de la investigació els Mossos el van situar als escalafons més baixos de l’organització dels atemptats, “tenia un paper irrellevant”, va dir la lletrada, i va dir que en cas que hagués col·laborat en algun moment puntual, això va ser “episòdic”, i el delicte de col·laboració amb banda terrorista requereix que la col·laboració sigui permanent i amb la voluntat d’aconseguir els objectius marcats pel grup, cosa que no succeiria d’aquesta manera en el cas d’aquest acusat. Els lletrats van remarcar que no comparteix la ideologia salafista ni la visió rigorista de la fe islàmica. Així mateix, van recordar que des de feia 15 anys que prenia alcohol i drogues i sortia de festa, i que això no ho feia justament per dissimular els seus objectius terroristes.\nLa defensa qüestiona la investigació policial\nPerò l’advocat Luis Álvarez Collados va centrar el seu informe final de defensa en qüestionar la investigació policial, sobretot la dels Mossos d’Esquadra, que va qualificar de “nyap” i d’estar dirigida a confirmar una tesi prèvia. Així, va demanar la nul·litat de les actuacions perquè no s’havia garantit totalment la cadena de custòdia de moltes proves, com els dispositius electrònics dels quals s’han tret nombroses converses incriminadores. Així, va dir que no es pot garantir al 100% la fiabilitat de les converses de Facebook aportades per la companyia nord-americana, i també va posar en dubte que alguns mòbils no hagin aparegut o es fessin servir quan suposadament ja estaven en mans policials. També va posar en dubte que l’imam de Ripoll estigués mort i va contemplar la possibilitat que fos ell qui donés suport al conductor de la Rambla, Younes Abouyaqoub, durant els tres dies que va estar perseguit per la policia i que van acabar amb el seu abatiment. De fet, va remarcar que el dia que va ser abatut el jove portava una roba i un cinturó d’explosius simulat que no duia el dia de l’atropellament massiu a Barcelona.\nAvui dimecres Álvarez acabarà l’informe final, parlant del suposat auto-adoctrinament d’Oukabir, i després serà el torn de la defensa de Saïd ben Iazza, l’últim acusat. Finalment hi haurà el torn pel dret a l’última paraula dels acusats, i el judici quedarà vist per sentència.\natemptat 17 i 18 - A


El procés del dol en els pèrdues i la mort - Barcelona | TSCAT\nEl procés del dol en els pèrdues i la mort - Barcelona\nInici: 09 maig 2017\nFi: 11 maig 2017\nDates: 9 i 11 de maig de 2017\nEl dol podríem definir-lo com les reaccions d’una persona enfront les diverses pèrdues ja siguin físiques, que facin referència al valors, que tinguin a veure amb el que cal deixar en la presa de decisions,o be, el que més freqüent ens ve al pensament al parlar de dol, enfront la mort d’un esser estimat.\nEs pot definir també el dol com els pensaments, sentiments (incloent-hi els símptomes físics i emocionals) i accions conseqüents a l’anticipació o pèrdua d’una persona (fins i tot cosa) estimada o que te un significat per nosaltres.\nLes persones es preparen més per qualsevol altre fet o situació que per les pèrdues o la mort.\nEls professionals en els que la seva pràctica incideix en l’atenció directa han de tenir en compta les concepcions ideològiques i mítiques tant de la persona atesa com les seves pròpies, sense oblidar las dels familiars, per oferir una atenció més personalitzada i d’acord, a ser possible, amb els desitjos de la persona.\nIntroduir als assistents en la reflexió dels diferents processos de pèrdues i dol, tant els que ens porta el deteriorament cognitiu, l’ ingrés en un centre residencial, així com l’acompanyament a la mort i el dol posterior.\nVivències i sentiments conseqüència de les pèrdues causa de la malaltia, l’envelliment i presa de decisions. Conceptes generals sobre els mites i simbolisme de la mort, motivacions del dol, etapes i manifestacions físiques, psicològiques i socials, el procés de morir, les pors. La comunicació. La relació d’ajuda.\nAquesta formació te atorgat el Reconeixement d’Interès Sanitari amb número de registre 9002S/66/2017 i data 30 de març de 2017\nEulàlia Cucurella Fabregat\nPresidenta de la Fundació Alzheimer Catalunya. Treballa amb gent gran des de l’any 1974. De professió és treballadora social, tot i ser antropòloga i gerontòloga. Ha donat i dóna classes a diferents universitats i centres docents. Va fer un Màster en qualitat assistencial, i dintre del Departament de Benestar Social i Família, és la responsable del seguiment dels centres residencials. Ha estat assessora de la Fundació La Caixa amb el tema de l’Alzheimer, i ha impartit cursos i tallers de comunicació amb persones malaltes arreu de l’Estat.


Bo jove de lloguer: Tot el que necessites saber | Arfe Arderiu Consultors\nA partir del dia 8 de Juny a Catalunya es pot sol·licitar el bo jove de lloguer, t'expliquem tot el que has de saber per poder sol·licitar aquest ajut de 250 € al mes durant dos anys del que es poden beneficiar totes aquelles persones compreses entre els 18 i els 35 anys que estiguin amb un contracte en vigor de lloguer d'un pis o una habitació (o ho hagin de formalitzar).\nSi no teniu contracte en vigor del lloguer de l'habitatge, disposeu d'un termini de dos mesos des de la sol·licitud per formalitzar el contracte amb el vostre propietari, a més d'aportar el certificat de convivència per optar a l'ajuda en la vostra resolució.\nÉs coneguda la dificultat dels joves per poder independitzar-se i fer una vida plena llogant un pis o una habitació. Per aquest motiu, el Consell de Ministres va aprovar el passat mes de Març (reflectit en la Resolució DSO/1422/202) una partida de gairebé 2.000 milions d'euros destinada a ajudar aquests joves a pagar la quota mensual de lloguer amb 250 €.\nCatalunya ha estat dotada amb un pressupost que li permetrà arribar a la xifra de 10.000 joves que rebran aquest bo de lloguer durant dos anys. Així i tot, seran molts els que es quedaran fora, ja que només el 35% dels pisos de lloguer al centre de Barcelona compleixen el preu màxim estipulat de lloguer.\nEspanya es troba en mínims històrics de dades d'emancipació de joves, només el 14% dels joves entre 16 i 29 anys estan emancipats, la xifra més baixa del segle. Així és normal que joves de 30-35 anys hagin de continuar vivint a casa paternal per no tenir mitjans per emancipar-se.\nEl govern pretén amb aquest bo al lloguer jove ajudar joves que visquin de lloguer en un pis o en una habitació actualment o que vulguin formalitzar el contracte de forma immediata a la sol·licitud de l'ajuda.\nTot i això, es preveu que aquest bo social només arribi a l'1,7% dels joves que es troben de lloguer, unes 60.000 o 70.000 persones.\n* Si estàs buscant ajuts al lloguer, però no compleixes els requisits com l'edat per aquest bo jove has de saber que a hores d'ara hi ha altres programes d'ajuts al lloguer d'habitatges, gestionats pel Ministeri de Transports, Mobilitat i Agenda urbana.\nQui es pot beneficiar del bo jove de lloguer?\nSi estàs interessat/da en sol·licitar el bo social has de saber que has de complir una sèrie de requisits previs a la sol·licitud de l'ajut i a més que els ajuts estaran limitats a esgotar el pressupost total assignat a la partida de “Famílies”, si no es gastés el total del pressupost destinat s'organitzaria una nova convocatòria.\nSer persona física i tenir entre 18 i 35 anys en sol·licitar l'ajut.\nTenir un contracte de lloguer d'un pis o habitació a nom del sol·licitant de l'ajuda\nEstar empadronat a l'habitatge com a habitatge habitual\nNo estar rebent cap altre ajut per al pagament de lloguer\nEstar al corrent dels pagaments de lloguer i no deure cap rebut al moment de sol·licitar l'ajuda\nDisposar d'una font regular d'ingressos i que no superin:\nIngressos el 2020: 22.548,67 €\nIngressos el 2021: 23.664,15 €\nIngressos el 2022: 24.301,57 €\nNo pagar més de 600 euros mensuals pel lloguer de l'habitatge, o de 300 euros en cas d'arrendar una habitació, màxims que poden variar segons la ubicació de l'habitatge:\nÀmbit metropolità de Barcelona 900 € per habitatge i 450 € per habitació\nResta de la demarcació de Barcelona: 650 € per habitatge i 350 € per habitació\nGirona: 650 € per habitatge i 350 € per habitació\nLleida: 600 € per habitatge i 300 € per habitació\nDemarcació de Tarragona: 600 € per habitatge i 300 € per habitació\nL’habitatge ha de ser el domicili habitual i permanent durant tot el període (2 anys) que es concedeix l’ajuda.\nQuan es pot demanar l'ajuda de lloguer 2022?\nEl termini de presentació de sol·licituds del bo jove es va iniciar el passat dia 8 de juny del 2022 a les 9 hores i finalitzarà el dia 17 de juny del 2022 a les 17 hores.\nÉs important que sàpigues que les sol·licituds es resoldran seguint l'ordre de presentació, fins a esgotar la dotació pressupostària, per això et recomanem fer la sol·licitud via online per agilitzar el procés.\nPassos per sol·licitar l'ajuda del bo jove de lloguer\nCom hem comentat, les sol·licituds i ajudes es donaran en funció de l'ordre de registre de la sol·licitud completa. Així doncs, si el que vols és beneficiar-te d'aquesta ajuda al lloguer jove et recomanem que facis servir la via telemàtica per sol·licitar-la. En cas contrari, si no fos possible t'indiquem una altra manera de sol·licitar-la.\nDemanar el bo jove de manera telemàtica\nHi ha la possibilitat de demanar el bo jove telemàticament (amb certificat digital o IdCAT Mòbil) a la següent pàgina web.\nPots sol·licitar el certificat digital per les vies comunes com la FNMT (Fàbrica Nacional de Moneda i Timbre) o fer-ho usant l'idCAT, que si no el tens podràs també sol·licitar-ho a través de l'Agència d'Habitatge de Catalunya, per a la qual cosa hauràs de tenir a vigència el DNI o TIE vigent, i la Targeta CatSalut.\nUn cop comencis la sol·licitud via telemàtica del bo social hauràs de tenir disponibles els documents següents perquè hauràs d'adjuntar-los a la sol·licitud:\nDeclaració de l'impost sobre la renda de les persones físiques (IRPF) corresponent al període impositiu anterior.\nCertificat d'imputacions de l'Agència Estatal de l'Administració Tributària (AEAT).\nEl contracte de lloguer o el contracte de cessió d’ús de l'habitatge o habitació a nom de la persona sol·licitant.\nTots els rebuts de lloguer o preu de la cessió corresponents a l’any de la convocatòria pagats fins a la data de presentació de la sol·licitud.\nImprès normalitzat a nom de la persona sol·licitant amb les dades bancàries del compte (aquest document ha d'anar signat pel sol·licitant i per l'entitat bancària i posteriorment escanejar-lo) o document equivalent on ha d'ingressar la subvenció (certificat de titularitat).\nCertificat de no tenir deutes amb l'Agència Estatal d'Administració Tributària (AEAT), la Tresoreria General de la Seguretat Social (TGSS) i l'Agència Tributària de Catalunya (ATC).\nSol·licitar el bo jove de manera presencial\nEs pot sol·licitar l'ajut al lloguer presencialment a les Oficines de l'Habitatge de Barcelona. Hauràs de demanar cita prèvia per poder acudir a les oficines i estar en possessió dels documents següents que hauràs de lliurar:\nUn contracte de lloguer o habitació a nom de la persona sol·licitant.\nRebuts pagats des de l'1 de gener de 2022 fins avui.\nImprès normalitzat amb les dades bancàries o document equivalent, per poder fer l'ingrés de l'ajuda.\nPreguntes freqüents sobre el bo d'ajuda al lloguer\nPuc accedir a aquesta ajuda si no tinc contracte de lloguer? No, als requisits s'especifica que és obligatori tenir un contracte de lloguer en vigor.\nÉs necessari estar empadronat a l'habitatge? Sí, en els requisits s'especifica que cal demostrar que l'habitatge és un habitatge habitual amb un volant d'empadronament.\nCom rebré el pagament de l'ajuda de lloguer jove? Per transferència bancària. Únicament així podràs rebre aquest ajut, recorda a més que hauràs de presentar un full de transferència degudament emplenat i signat per demostrar ser el titular del compte bancari al qual es farà l'ingrés.\nPuc optar al bo si estic rebent altres ajuts socials? Aquest ajut és compatible amb l'Ingrés Mínim Vital (IMV), no es podrà compatibilitzar amb altres ajuts dedicats al lloguer de l'habitatge tret de persones en situació de gran vulnerabilitat.\nQuant és el màxim que puc rebre pel bo d'ajuda de lloguer? El límit estipulat és de 250 € per a cada persona que es pugui acollir a aquest ajut i compleixi els requisits i faci la sol·licitud dins el termini i en la forma escaient.\nPuc sol·licitar l'ajuda vivint a una casa i després mudar-me a una altra? No, l'ajut es concedeix al que serà l'habitatge permanent durant els dos anys de vigència del bo.\nPuc sol·licitar el bo si sóc estudiant i no tinc ingressos? No. Un dels requisits és tenir uns ingressos recurrents, és a dir, has de tenir uns ingressos, que no superin el límit màxim estipulat en els requisits que esmentem anteriorment.\nPuc gastar l'ajuda en altres coses que no sigui lloguer d'un habitatge? No. L'ajuda està destinada únicament al pagament del lloguer de l'habitatge o habitació si escau.\nPuc sol·licitar l'ajuda si visc a un pis compartit? Sí, sempre que compleixis els requisits d'empadronament, contracte en vigor, ingressos mínims recurrents, etc. Hauràs de tenir en compte que el preu màxim de lloguer per habitació no superi els estipulats depenent de la zona geogràfica on es troba aquest habitatge.


Mieszkanie Myczkowskiego Gdańsk Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nMieszkanie MyczkowskiegoApartamentUl. Myczkowskiego 8/26, Wrzeszcz, Gdańsk, Polònia, 80-215 - Veure al mapaExcel·lent9,0Basada en 12 comentarisMieszkanie MyczkowskiegoVeure més fotos"The host is exceptionally friendly and welcoming. The apartm..."OlegRussiaVeure més fotosVeure totes les 16 fotos\nSituat en el cor de Wrzeszcz, Mieszkanie Myczkowskiego és un lloc ideal des d'on descobrir Gdańsk. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Mieszkanie Myczkowskiego, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb escriptori, balcó/terrassa, llits extrallargs (> 2 metres), aparell de televisió, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Mieszkanie Myczkowskiego és una selecció idònia per a la vostra estada a Gdańsk.


Culthunting Day (23/11/12)\nS'hi presentaran casos d'empreses que han apostat per la cultura com a estratÃ¨gia corporativa i diÃ legs entre artistes i emprenedors.\nPublicado por FAMASE el 20/11/2012 (CAT)\nEl Departament de Cultura impulsa divendres 23 de novembre el Culthunting Day, una jornada orientada a directius d'empresa (àrees de comunicació, recursos humans, innovació, màrqueting, etc.) per donar conèixer les possibilitats que ofereix la cultura com a motor d'innovació. La jornada tindrà lloc a l'Arts Santa Mònica.\nEn un programa concentrat en un matí, s'hi presentaran casos d'empreses -Moritz i Margaret Astor- que han apostat per la cultura com a estratègia corporativa, diàlegs inspiradors entre artistes i emprenedors, a més de 20 idees d'artistes pensades per donar solucions a l'empresa.\nAquesta iniciativa s'emmarca dins del projecte "Llotja de la Cultura" del Departament de Cultura, que té com a objectiu principal definir un nou model de promoció i cooperació cultural més competitiu i autònom.\nPublicat per la web de GENCAT link\nPer generar canvis, millorar la motivació dels equips, augmentar lavisibilitat o generar noves idees per a qualsevol àmbit de l’empresa,descobreix el que et pot aportar la cultura. Apropa’t al món de l’art per impulsar la inspiració i creativitat. Afanya't a inscriure't que l'aforament és limitat!


moianès.net, el portal del Moianès i rodalies - Sant Salvador de la Vedella. El Berguedà inundat\nData Dissabte, 16 de gener a les 09:43:18\nDir que qualsevol excés està permès – fins quasi és d’obligada pràctica en el terres del Berguedà - , és un lloc comú; el Tomàs i la Carmen, em feien arribar unes imatges – magnifiques com sempre - del monestir de Sant Salvador de la Vedella, i dels seus entorns; l’antic cenobi s’aixeca tossudament sota la central tèrmica de Cercs, damunt d’un penyal que sobresurt de les aigües del pantà de la Baells i que forma una illa.\nÉs possible accedir-hi amb molta sort, per la carretera de Berga a Puigcerdà, poc després de Cercs; cal prendre el trencall a la dreta que porta a la Nou. El monestir és proper a aquesta carretera i s'hi pot arribar per un accés gens fàcil, si el nivell de les aigües ho permeten. Just a la cruïlla de Fígols surt una pista que baixa fins el riu i porta al davant del monestir.\nSant Salvador de la Vedella fou seu d'una petita comunitat monacal depenent de Sant Sadurní de Tavèrnoles. Els seus orígens cal emmarcar-los en la repoblació de la comarca del Berguedà.\nEls monjos de Tavèrnoles funden (830) la casa monacal de Sant Salvador, sota la regla de sant Benet. El nom de Vedella procedeix d'albadella (petita abadia). Els seus orígens devien ser eremítics, sota el roc on posteriorment es bastiria l'església romànica s'hi veuen unes coves que devien ser els primers refugis de la comunitat d'Avadella.\nTot i que el monestir s'erigí com una abadia, aviat es convertí en un simple priorat. El 1040 consta la seva dependència de Sant Sadurní. A partir del segle XII la importància del monestir devia minvar considerablement.\nEn la visita del deganat de Berga (1312), l'església apareix documentada com a parròquia i mantenia el seu caràcter de priorat lligat a la congregació benedictina de Tarragona. Al segle XV patí una forta davallada i cap el 1580, en extingir-se el monestir de Sant Serni, el lloc passa a ser administrat pel monestir de Sant Pere de la Portella.\nFins al començament del segle XX era una parròquia rural de cases escampades, centrada en l'església parroquial (Sant Salvador), antic monestir de Sant Salvador de la Vedella, de la qual depenien els santuaris de Sant Corneli i de la Consolació.\nLes tres esglésies donaren nom, al llarg del segle XX, als barris o colònies de les veïnes mines de Fígols (Fígols de les Mines), però la colònia de Sant Salvador de la Vedella s'establí, no prop de l'església, com les altres, sinó uns quilometres aigües avall. El 1970 el poble tenia encara 1865 habitants, en gran part establerts al nou poble de Sant Jordi de Cercs, aixecat arran de la construcció del pantà de la Baells, inaugurat l’any 1976.\nEn ve sempre al cap una expressió argentina ‘algún día sonaran los tiros por el lado de la justicia’ ; allà i aquí, l’espera comença a fer-se insuportable.


'Torna la Primavera' a Gandia amb la mostra floral\nDurant aquests dies s’està enllestint la mostra floral al pati d’Armes del Palau Ducal dels Borja, que la podeu visitar el 21 i 22 d’agost.\nEnviat per Redacció en 21 d'agost de 2020.\nTags: Comarques centrals valencianes, Diputació de València, floristes, Gandia, Palau Ducal dels Borja\nDiana Morant, “‘Torna la primavera’, sens dubte, serà un atractiu per a la ciutadania i per als turistes, els quals tindran l’oportunitat única de veure el bressol del nostre patró, Francesc de Borja, engalanat de color i de vida”.\nGandia inaugura la mostra floral “Torna la primavera”, que omplirà de flors aquests dies el pati d’Armes del Palau Ducal dels Borja. Durant els dies 18, 19 i 20 d’agost, les floristes han decorat el pati d’Armes del Palau i des d’aquest divendres fins al 22 d’agost el pot visitar el públic en general.\nLa iniciativa va en la línia del projecte “Torna la llum”, que ja va posar en marxa l’ens provincial i que està dirigit a pal·liar els efectes negatius que la crisi sanitària ha tingut en sectors com la pirotècnia o, en aquest cas, la floristeria.\nEs tracta d’una acció conjunta de la Diputació de València, l’Ajuntament de Gandia, l’Associació Nacional de Floristes i els Gremis de Floristes de la Comunitat Valenciana. Hi participen 10 floristes de Gandia i d’altres municipis, com ara Oliva.\nL’acte ha comptat amb la presencia de l’Alcaldessa de Gandia, Diana Morant, acompanyada del President de la Mancomunitat de Municipis de la Safor, Voro Femenia, el regidor de Cultura d’Oliva, Julio Llorca, i la representant de l’Associació Nacional de Floristes, Isabela de Zúñiga, també els acompanyat el vicealcalde, Josep Alandete, els portaveus del grups municipals a l’Ajuntament de Gandia, així com representants de les Falles i la Setmana Santa de Gandia.\nL’Alcaldessa Diana Morant ha explicat, “volem donar suport a un col·lectiu fonamental per a la nostra societat i sustent dels nostres costums i tradicions: els i les floristes. Sense ells, els casaments no serien el mateix; tampoc les Falles, ni la Setmana Santa…, i hauríem de buscar altres fórmules per a dir als nostres estimats que els volem…o que ho sentim…”\n“les Administracions Públiques estem obligades a actuar amb eficàcia i solvència, a escoltar a tots, a donar la mà a tots i a no deixar a ningú arrere en esta travessia que ja està fent-se massa llarga. I això és el que estem fent: deixar-nos la pell cada dia contribuint a la dinamització de la ciutat”, assenyalava Morant.\nA més a més, la Diputació de València, enceta també altres exposicions florals a altres municipis, com Benissanó, Paterna o L’Eliana. L’entitat provincial ha impulsat esta iniciativa juntament amb l’Associació Nacional de Floristes i els Gremis de Floristes de la Comunitat Valenciana.\n“I esta és una molt bona excusa també perquè els visitants que estan en la platja puguen conéixer el Centre Històric, dins del nostre objectiu de trencar la barrera entre la platja i la ciutat… Flora, la deessa, era símbol de la renovació del cercle de la vida i solia representar-se com a l’etern renàixer de la vegetació. Doncs m’agradaria que esta mostra ens servira per imaginar que més prompte que tard tot tornarà a ser com abans o millor encara”, concloïa Morant.


Dilluns a Divendres: 10:00h-19:00h\n✓ Entrada de Luxe: 7,40 €. Inclou: Visita (inclou plànol i audioguia) + degustació de vi Modernista, Índià, Gamberro, Gamberrillo, oli d’oliva, pa i embotit.\n✓ Entrada General (+ de 14 anys): 5,50 €. Inclou: Visita (inclou plànol i audioguia) + degustació de vi Modernista, Índià i oli d’oliva.\n✓ Entrada Jubilat (+ de 65 anys): 4,90 €. Inclou: Visita (inclou plànol i audioguia) + degustació de vi Modernista, Índià i oli d’oliva.\n✓ Entrada Junior (de 6 a 14 anys): 2,90 €. Inclou: Visita + test + degustació de most i oli d’oliva. Entrada Infantil (menys de 6 anys). Gratuïta. Inclou: Visita + test + degustació de most i oli d’oliva.\nAproximadament 45 min més la degustació posterior.\nDescomptes per a grups de més de 15 persones. L’horari de visites és de dilluns a diumenge, en diferents franges horàries (Dilluns a Divendres, i Diumenge: 10:00h a 19:00h. Dissabte: 10h a 20h)\n✓ Entrada de Luxe: 7,40 €. Inclou: Visita guiada + degustació de vi Modernista, Índià, Gamberro, Gamberrillo, oli d’oliva i embotit.\n✓ Entrada General (+ de 14 anys): 5,50 €. Inclou: Visita guiada + degustació de vi Modernista, Índià i oli d’oliva.\n✓ Entrada Jubilat (+ de 65 anys): 4,90 €. Inclou: Visita guiada + degustació de vi Modernista, Índià i oli d’oliva.\n✓ Entrada Junior (de 6 a 14 anys): 2,90 €. Inclou: Visita guiada + test + degustació de most i oli d’oliva.\n✓ Entrada Infantil (menys de 6 anys). Gratuïta. Inclou: Visita guiada + test+ degustació de most i oli d’oliva.\nCap de setmana i festius. Les visites guiades seran a les 12:30h al matí i a les 17:00h a la tarda (reserves via web ó teléfon). Per reserves en menys de 6 hores, cal trucar per telèfon. 50% de descompte en la visita guiada (només en l’entrada general) si et quedes a dinar al restaurant. El preu del restaurant és variable en funció dels menús, suplements i carta.\nVISITA INFANTIL A LA CATEDRAL DEL VI (només els diumenges)\nÉs una visita guiada pensada per families i adaptada para los nens. L’usuari disposarà d’un guia que l’acompanyarà durant la visita explicant (en un sol idioma) l’edifici modernista i les seves instal·lacions, farà un repàs històric de la Catedral del Vi, ho complementarà amb un audiovisual de suport i, finalment, es realitzarà una degustació de vi i oli. Les visites es poden fer en català, castellà i anglés.\nI els nens què fan? Durant el recorregut es realitzarà una recerca del tresor pensada per als nens. En acabar la visita, i mentre els pares fan la degustació, juntament amb la monitora i les peces trobades al llarg del recorregut, s’armaran un puzle que imita el fris de la façana. L’activitat finalitza amb la creació d’etiquetes de vi personalitzades, un regal per als pares o avis que es pot adquirir per a qui ho desitgi.\n✓ Entrada Jubilat (+ de 65 anys): 4,90 €. Inclou: Visita guiada + degustació de vi Modernista, Índià i oli d’oliva\n✓ Entrada Infantil (menys de 6 anys). Gratuïta. Inclou: Visita guiada + test+ degustació de most i oli d’oliva. Ampolla de vi jove blanc o negre amb etiqueta personalitzada: 4,5€\nAproximadament 70 min de visita + degustació/joc posterior\nFamílies amb nen.\nNomés els diumenges . Les visites guiades seran a les 11:00 (reserves via web ó teléfon). Mínim d’assistents: 8 persones 50% de descompte en la visita guiada (només en l’entrada general) si et quedes a dinar al restaurant. El preu del restaurant és variable en funció dels menús, suplements i carta.


Vexil·lologia | Wiki Flags\nLa vexil·lologia és la ciència dedicada a l’estudi de les banderes, siguin les dimensions, colors o els elements que puguin formar una bandera. La gran majoria de països tenen una associació vexil·lològica que valida les seves pròpies banderes o aconsella i aprova la creació de noves banderes o la modificació de les existents. Totes aquestes associacions s’uneixen sota la FIAV (Federació Internacional d’Associacions Vexil·lològiques) on es fan trobades cada dos anys. La paraula vexil·lologia prové del llatí vexillum.\nEls símbols, en molts casos són coses sagrades per moltes persones i provoquen sentiments molt profunds, com per exemple potser la bandera d’un pais o una regió, son sentiments que es passen de pares a fills. L’origen d’aquestes ensenyes es molt antic, de temps prehistòrics, on les persones formaven grups per conviure. Dins d’aquests grups normalment sempre hi havia un líder, aquest individuu solia portar un distintiu, ja fos una peça de roba, un pal amb plumes, banyes o pells o una llança amb un emblema. Aquest distintiu es coneix com a Vexil·loide.\nEls vexil·loides van evolucionar i es fabricaven de fusta o metall, i fins i tot eren pintats. Un altre ús que tenien eren ser usats per celebrar una reunió, indicar una direcció de marxa i en cas d’atac o defensa guiar els moviments dels guerrers.\nEl vexil·loide més antic que es coneix es una asta de metall, amb un quadrat metalic i al cap de l’asta una aguila, utilitzat a Persia. Es data de fa uns 5.000 anys a.c.. Els Romans varen copiar també l’us de vexi·loides, fent-lo servir com a estandart de les legions, el més famós el Aquila.\nSignums de les Legions Romanes:\nUna representació de vexil·loides més antigues que es coneixen és la paleta del Rei Narmer (Egipte) de l’any 3000 a.c. que està exposada al museu del Cairo.\nEl guerrer Genghis Khan portaba en els seus exercits una llança amb una bola de metall o una cua de caball lligada. Aquest emblema fou utilitzat posteriorment per exèrcits Turcs i un comandant de l’Exèrcit Polac dels segles XVII i XVIII.\nGenghis Khan i els reconeguts emblemes fets amb cues de cavall, va ser un dels imperis més grans de la història conquerint gairebé tot Àsia.\nEls Azteques també tenien els seus propis vexil·loides que eren fets de moltes plumes i metalls com or, plata i coure.\nEls vexil·loides eren l’avant passat del que ara coneixem com a banderes. La primera bandera reconeguda data de l’any 1.500 a.c. feta a Xina, els xinesos van ser els primers en fabricar seda i teixir tela, d’aqui aparagué la primera bandera.\nReproducció de la primera bandera xinesa:\nRepresentació en 3D de la primera bandera xinesa:\nLa jerarquia de la societat xinesa es veia en el numero de banderes que utilitzaven l’emperador, noblesa, comandants de l’exèrcit i gobernadors. Els símbols mes comuns dins les banderes eren el drac, el tigre, el falcó, la tortuga i la serp. Amb el temps les formes de les banderes van anar canviant, de ser un quadrat o ser triangular.\nEls Mongols també van apropiar-se de les banderes després de la conquesta de Xina, aquestes eren algunes de les seves banderes:\nLa primera bandera coneguda a Europa perteneixia a la marina Grega. Era formada per l’emblema del vaixell almirant amb un fons de color purpura. A les pintures dels frescos de Paestum del l’any 330 a.c. exposades al Museu Nacional de Nàpols apareixen dues banderes samnites, les més antigues reconegudes a Europa.\nBandera Samnita al Museu de Nàpols:\nEls Romans tenien una bandera quadrada normalment de color vermell on hi podía apereixer el numero de la unitat, emblema o rostre de l’emperador. La van anomenar vexillum.\nCada clan dels samurais japonesos també tenia la seva propia bandera:\nPenó (Sashimono) utilitzat al Japó que portaven a l’esquena alguns soldats durant la batalla.\nUnitats de l’Imperi Otomà d’Egipte:\nVexil·loide de l’Imperi Otomà.\nBanderes utilitzades per la infanteria francesa del segle XVII:\nA partir d’aqui les banderes van evolucionar com les coneixem avui en dia, de diferents mides i normalment de forma rectangular, i que actualment segueixen els següents patrons:\nLa bandera territorial (o d’un país) més antiga és la bandera de Dinamarca (Dannebrog) que data de l’any 1219:


Regal 1880 Sinaia Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nOctavian Goga nr 2, Sinaia Centre, Sinaia, Romania, 106100 - Veure al mapa\n"Nice staff, wonderful rooms, very good breakfast, central."\nSituat a Sinaia City Center, Hotel Regal 1880 és el lloc perfecte per gaudir de Sinaia i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hotel Regal 1880 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, escriptori, telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen massatge, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Hotel Regal 1880.\nTots els tipus de viatgers (355) Parelles (137) Viatgers en solitari (31) Famílies amb infants petits (119) Famílies amb infants grans (27) Grups (41)


Xiruquero-Kumbaià: "In nomine €uri". (Soliloqui)\n"In nomine €uri". (Soliloqui)\nMontserrat, per a mí, és molt especial. És Montserrat.\nDe tant en tant la muntanya és objecte de les meves excursions, que per allí ténen, sempre, un encant especial.\nI de tant en tant també, un matí o un dia al monestir, sense excursió –si de cas, tant se val, una passejada- és com un costum, com un ritus, ple de significat personal.\nVaig ser-hi amb la meva dona un matí de finals d’agost, en un dia calorós i ple de gent, sobretot estrangera. Molts russos, per cert.\nEns vam equivocar de dia. Allò era evidentment Montserrat, però no era “el meu”. Vaig tenir la sensació d’estar més aviat en una mena de parc temàtic.\nConcedit: potser amb això de fer-me gran també és compleix en mi allò de tornar-me rondinaire. No diré que no. Però carai, totes les masses piquen, com es sol dir.\nVull dir que em va semblar el món a l’inrevés, o sia, no és un monestir que té unes bones instal·lacions per a atendre els visitants i guanyar diners per al sosteniment de la comunitat benedictina, si no que és una mena de parc temàtic en un indret excepcional, únic, que inclou un monestir benedictí.\nQue estic descobrint hores d’ara la sopa d’all? Ho pot semblar. Això que dic no és cap novetat de ja fa anys, però renoi, és que potser en foten un gra massa.\nFa uns anys, amb la meva dona vam fer-hi una estada d’una setmana, dins d’un cicles que organitzen en els quals es fan activitats de coneixement de natura i cultura de Montserrat. En general ens va agradar força, raó per la que recomano aquestes estades. Una de les activitats era una conversa amb un monjo, en el decurs de la qual una parella valenciana, que feia anys que no havia vingut a Montserrat, va preguntar al monjo si no li semblava que Montserrat s’havia convertit en “un supermercat de la religió”.\nEl monjo va sortir per la tangent.\nNo per esperable em va semblar menys improcedent. Crec que podria haver argumentat –convencent o no- en un sentit o altre. Una cosa és que hi hagi un “criteri oficial” a l’hora de tocar determinats temes, com passa als partits polítics, però això és ben diferent de sortir per la tangent com si la qüestió fos del tot irrellevant.\nHome! la veritat és que veure la basílica plena de calces curtes, samarretes i “digitals” disparant els flaixos a tort i a dret mentre l’escolania va ocupant els seus llocs per a interpretar la Salve i el Virolai, i un monjo va donant la benvinguda en cinc o sis idiomes, a més de gent al cambril de la Moreneta amb el mateix capteniment i retratant-s’hi com qui ho fa a costat del Ronaldinho, em va fer mal d’ulls i em va posar de mala gaita. Per això vam sortir sense sentir l’escolania.\nMontserrat és de fa temps un destí turístic de masses que va molt bé a tot aquest sector. Per descomptat que també, i principalment, és una més que apreciable font d’ingressos per a l’Abadia.\nPerò no es pot perdre el nord d’aquesta manera. Tot ha de tenir una qualitat i uns límits. I a una basílica, que és un lloc de culte, s’hi ha d’estar com s’hi ha d’estar.\nI l’Abadia els hauria de marcar amb tota claredat. Si Montserrat ha de seguir sent aquest lloc, digueu-li “especial”, digueu-li “sagrat”, que fins ara ha estat per als catalans.\nNo tot s’hi val “in nomine €uri”.\nPublicado por Xiruquero-kumbaià los 18:44\nMontserrat és especial per a molts catalans.\nComparteixo amb tu aquesta deriva turística-crematística-festiva de Montserrat. I sé que hi ha d'altres que també ho comparteixen, perquè n'hem parlat.\nSembla que ara a Montserrat només valguin les estadístiques, quan ha estat l'increment de visitants respecte a l'any anterior i coses com aquesta.\nEl que desconec és el veritable paper que té l'Abadia en tot aquest joc. No sé fins a quin punt ho ha fomentat, ja li està bé o no ho veu clar. No ho sé.\nEt felicito per parlar-ne, ja és hora d'obrir una reflexió al respecte. Sembla que tot el que envolta Montserrat sigui intocable i em penso que l'abadia i la comunitat s'estan equivocant amb la línia que segueixen.\nA veure si alguna persona més s'anima a seguir el debat.\n4 de setembre de 2007 a les 23:01\nPrecisament fa poc em va arribar una crida per internet, per firmar a favor que no es construeixi més per la zona de Collbató i d'altres que s'estan urbanitzant a l'àrea de Montserrat. Però, sobre l'entorn del monestir i els disbarats que s'han anat fent i permetent, res. Crec que l'augment 'd'audiència' és directament proporcional a la pèrdua de pes intel·lectual, social, de la comunitat, però és una apreciació subjectiva, ja que no conec el tema en profunditat. Montserrat és un tema com molt bé diu el comentarista 'intocable' com tants d'altres relacionats amb els mites catalans, no em sembla saludable tot plegat.\n5 de setembre de 2007 a les 5:02\nCom saps, aquest estiu vaig estar a Itàlia i hi havia un seguit de normes dins dels temples que els turistes havíem de seguir: no podíem fer fotografies (o, almenys, no les podíem fer amb flash), no es podia entrar amb tirants i pantalons per sobre el genoll i t'obligaven a estar en silenci. M'ha sorprès que a Montserrat no s'apliquin, ja que resol bona part d'aquesta sensació de "parc temàtic" al mateix temps que es manté el respecte per aquelles persones que hi assisteixen per creences religioses i no per turisme.\n5 de setembre de 2007 a les 10:53\nEnric, comparteixo el teu desconeixement de fins a quín punt arriba el paper de l'Abadia en el conjunt del fenòmen "Montserrat turístic". De totes maneres em sembla clar que pel que fa al monestir i demés dependències, inclosa la basílica, és clar, , la regulació de en quínes condicions s'hi accedeixi i quín capteniment s'hagi de seguir, correspòn a l'Abadia.\nEn aquest sentit, Marta,comparteixo plenament el que dius, d'aquí la queixa continguda en el meu escrit.\nJúlia, Montserrat és parc natural, i per tant el que esmentes de la construcció a Collbató hauria de quedar circumscrita a l'adeqüació o no dels projectes expansius d'aquest municipi a la normativa del parc.I dic això amb tota la prevenció, perquè hi ha un garbuix de disposicions i de "categories" de parc, que orquestren tota una cerimònia de la confusió: així Garraf és un parc, però no natural, com Sant Llorenç i l'Obac, tampoc natural, per no parlar de Collserola o, si em permeteu el pessimisme, les restes de Collserola. (Per això les entitats ecologistes han de tenir uns equips jurídics adequats i per tant, cars.)\nPotser valdrà la pena un segon article per a cercar i aportar dades de quí talla el bacallà.\n5 de setembre de 2007 a les 19:12\nÉs el signe dels temps. No cal dir que la Moreneta i Montserrat tenen un significat profund per a molt catalans. Peró el turisme es DON TURISME i hi ha que fer-li lloc. És una mica trist (o molt tris), ho reconec, peró... els temps pinten oros.\n9 de setembre de 2007 a les 23:03