El Nàstic debuta a casa: afronta una temporada plena de paranys i costos econòmics | Diari de Tarragona\nEl Nàstic debuta a casa: afronta una temporada plena de paranys i costos econòmics\nSaturació de pilota. La nova categoria de Primera RFEF té un alt nivell competitiu i encara està pendent dels patrocinadors que pugui aconseguir la federació des de Madrid\n05/08/2021 13:20 | Actualizado a 05/08/2021 14:06\nFrederic Porta. Foto. DT\nAquest dissabte el Nàstic celebra el Ciutat de Tarragona amb el Girona com a rival. Prèvia ideal per repassar el moment dels grana. Tal com mana l’obligada tradició futbolística davant d’un nou curs, sigui aquí o arreu, les il·lusions empenyen a creure que la temporada resultarà triomfal. L’etern estat d’ànim estiuenc sense que el futbol no seria el que és. Després arriba la realitat i els mesos de fred col·loquen cadascú a lloc, prou ho sabem. Com el club és ambiciós, tarannà a elogiar, qui més qui menys torna a pensar en l’ascens a Segona, sense observar la magnitud dels paranys parats en aquesta nova categoria, encara més ruïnosa que l’extingida Segona B. Costarà sang, suor i llàgrimes col·locar-se entre els favorits i potser convindria optar per vaticinis més conservadors.\nD’entrada, els grana s’estrenen a l’altra punta de la pell de brau, a casa d’un Atlético Sanluqueño que sona gairebé exòtic fins que no t’adones de la factura generada per tan llarg desplaçament. D’aquests n’hi haurà uns quants. I de filials farcits de promeses que no miren gens el pressupost, un grapat més. I d’històrics com el Nàstic que es pregunten què fan lluny de les categories d’elit, també n’hi ha un fotimer. Total, la Primera RFEF, esportivament parlant, fa molt de respecte, per no dir obertament pànic si ensopegues en els duels inicials i comences de mal borràs.\nEn el deliri perpetrat per Rubiales, des del primer dia estàs obligat a guanyar, no fos cas que t’arrimessis massa a un descens que es menjarà cinc peces de cop. No hi ha patrocinador lligat, no hi ha diners de televisió perquè la gent n’està saturada de pilota no ja nacional, sinó planetària.\nEl Nàstic ha armat un equip amb cara i ulls, simplement, continuïtat del curs anterior, quan va arrencar com un tro i acabà amb regust agredolç. El problema no rau aquí, sinó en saber avui d’on arribaran els ingressos bàsics, aquells que no depenen de la gestió pròpia sinó que depenen dels encerts directius a Madrid.\nVist el panorama que no podem controlar, insistim en el mantra tradicional quan parlem dels grana: val més tocar de peus a terra, no enlairar coloms i limitar les exigències al mínim. Amb salvar la pell i tan difícil categoria n’hi ha prou. Després, com diria Simeone, ja veurem. Partit a partit, el manament que s’ha imposat al món de la pilota.\nEntre les bones notícies de la prèvia, en espera del retorn del públic a l’estadi, la certesa que no s’ha estirat més el braç que la màniga i s’han buscat reforços de caràcter possibilista. Veterans d’ofici, contrastats, amb ampli currículum i sense gol, que continuarem orfes d’allò que busca tothom i no aconsegueix gairebé ningú, l’home capaç de decidir partits i victòries amb el seu talent de cara a barraca aliena.\nCom ens conformem amb poc, que ens aguanti el president amb il·lusió malgrat la tralla acumulada al càrrec, que el Consell d’Administració aconsegueixi ampliar el capital sense recórrer a mecenes forans i que al camp sorgeixi alguna promesa de la casa que generi expectatives. I que el nou entrenador, home honest i sincer com pocs, encerti la melodia quan comenci a tocar tecles.\nParlant dels joves, no queda altre camí que confiar en ells per raons econòmiques i també identitàries, farts de caure en aventures exòtiques que no aporten res al col·lectiu. Sense embogir, com més gent de la casa, millor, perquè la realitat, sempre tossuda, assegura que no hi ha millor alternativa. Que el cambrilenc Joan Oriol sigui el capità, alegra per ell com a premi a la seva professionalitat i reconforta en l’aposta per la terra.\nTorna el futbol i arriba una campanya que serà ingrata, difícil, dura i tots els sinònims que vulguin afegir. Cal força imaginació i molt de treball per quadrar els comptes en aquest invent que s’han tret de la màniga com per ambicionar grans fites i llistons impossibles d’assolir. Depenent, també aquí, de Madrid, convindria planificar bé el futur del club i basar-se en un planter que depèn d’aquesta Ciutat Esportiva que no passa encara de projecte d’aprovació urgent.\nFrederic Porta ha estat periodista a diversos mitjans durant els últims quaranta anys. Escriptor de llibres sobre la història del Barça. El millor encara està per arribar, segur. Etern aprenent.


Eastbourne Borough FC | Priory Lane | Guia del camp de futbol - Ressenyes\nastbourne Borough FC, una guia dels aficionats al camp de futbol de Priory Lane. Indicacions, aparcament de cotxes, estació de tren més propera, pubs locals amables, hotels i fotos.\nCapacitat: 4.151 (542 seients)\nAdreça: Eastbourne, Sussex, BN23 7QH\nTelèfon: 01323 766265\nMida de la parcel·la: 115 x 72 iardes\nÀlies del club: Els esports\nAny d'obertura del terreny: 1983\nKit per a la llar: Vermell i negre\nCom és el camp de futbol de Priory Lane?\nTot i que Priory Lane és un terreny ordenat i ben cuidat, té una sensació més petita que alguns altres terrenys de la divisió. D’una banda hi ha el suport principal d’aspecte elegant. Aquest estand cobert, tot assegut, té una capacitat de 542 seients. No hi ha pilars de suport, donant lloc a bones vistes de l'acció de joc. Tanmateix, l'estand té una longitud aproximada de la meitat del terreny de joc i, curiosament, s'ha construït principalment a un costat de la meitat de la línia, de manera que les caves de l'equip situades davant de l'estand s'asseuen a un costat, més aviat que com s'esperava al mig. Davant hi ha una petita terrassa coberta, anomenada Peter Fountain Stand, que s’estén de nou al voltant de la meitat de la longitud del terreny de joc. En un cantó, es troba la River End Terrace, que està coberta. L’extrem oposat, el Mick Green Stand, és una petita zona coberta que es divideix en dos. L’entrada de l’equip des dels camerinos al terra s’acaba des d’aquest extrem dividint la terrassa. Durant l’estiu de 2016, el Club va instal·lar una nova superfície de joc artificial 3G.\nEn la rara ocurrència que els ventiladors estiguin segregats, els seguidors de fora es troben allotjats a la River End Terrace a un extrem del terreny. Aquesta terrassa, tot i que només fa uns quants esglaons, té almenys una certa cobertura. L’amministrador és bastant relaxat i normalment és un dia lliure sense problemes. El Club ofereix el seu propi servei de càtering, que inclou el típic menjar de Cheeseburgers, Hamburgueses, Hot Dogs, Xips, etc. Un viatge d’anada popular, ja que molts decideixen fer-ne un cap de setmana a la vora del mar.\nEl club està situat als afores de la ciutat, de manera que hi ha poc en el camí dels pubs locals. Hi ha una gran casa club a la terra que té dos bars, el Sports Bar, i el més petit Happy Jacks Bar. No obstant això, per als jocs més grans, això només pot estar obert per als aficionats de casa, de manera que pot ser una idea consultar-ho prèviament amb el club. Com a alternativa, hi ha tres pubs a menys de 20 minuts a peu del terreny 'The Martello Inn' a Langney Rise, 'The Kingfisher Tavern' al centre comercial Langney i 'The Friday Street Farm', que és un pub / restaurant a Friday Street.\nLuke Thomas afegeix: 'També hi ha el Garden Bar més un Harvester i alguns altres bars situats a la zona Waterfront del port, a uns 15 minuts a peu de l'estadi. Amb l’estadi al darrere, gireu a l’esquerra i passegeu per Priory Road. Agafeu la segona esquerra cap a l'avinguda Netherfield i després la tercera a la dreta cap a Telscombe Road. Seguiu aquesta carretera cap amunt i cap a l'esquerra on es converteix en Tanbridge Road. A la dreta, veureu un pont que heu de creuar. Això us conduirà a la carretera principal A259 Pevensey Bay. Gireu a la dreta per aquesta carretera i a la rotonda (amb una botiga Asda a una cantonada) gireu a l'esquerra (senyalitzada Sovereign Harbor Village). Continueu recte per aquesta carretera fins al complex Waterfront. ' Si conduïu a continuació, tal com s'ha indicat anteriorment, seguiu Priory Road fins al final, on gireu a l'esquerra cap a Langney Rise. A la següent rotonda, agafeu la primera sortida a Pevensey Bay Road i, a la següent rotonda, gireu a la dreta per Asda per la façana marítima. Hi ha un aparcament gratuït que està senyalitzat al passeig marítim.\nPer a aquells que arribin a l'estació d'Eastbourne, hi ha el pub proper de London & County. Mentre que per a aquells que surten de Pevensey & Westham, a cinc minuts a peu de Westham, hi ha el pub Heron al High Street, que té una cerveseria i també serveix menjar.\nDes de la direcció de Brighton per l'A27, agafeu l'A22 cap a Stone Cross i Westham. A la següent rotonda, torneu a prendre la primera sortida cap a Stone Cross i Westham. Continueu cap al poble de Stone Cross fins arribar a una cruïlla de camins, amb una església a la vostra esquerra i el pub Red Lion al. Gireu a la dreta just passat el pub per la B2104 Friday Street. Al final del carrer del divendres, gireu a l’esquerra a la mini-rotonda doble cap a Hide Hollow (B2191). Després de passar Eastbourne Crematorium a la vostra dreta, gireu a la dreta a la rotonda cap a Priory Road. L'entrada al terra es troba a uns 200 metres de la carretera a l'esquerra. Hi ha un pàrquing de grans dimensions al terra que té capacitat per a 400 cotxes, una part dels quals s’assigna als seguidors de fora i és gratuït. Com que només hi ha una entrada / sortida a l'aparcament, això pot comportar una mica de coll d'ampolla al final del joc.\nL'estació més propera a la terra de Priory Lane és Pevensey i Westham , que es troba a una milla i mitja de distància. Tot i això, no el transmet cap transport públic pràctic que us pugui portar a terra. Pot ser que sigui més pràctic anar cap a l’estació d’Eastbourne. Encara que Estació d'Eastbourne (que circula amb trens des de Londres Victoria) es troba a uns quatre quilòmetres de l'estadi, té connexions de transport públic i una parada de taxis, mentre que Pevensey & Westham no. Com explica Jim Burgin: 'Els aficionats que arribin en tren haurien de baixar a l'estació d'Eastbourne, sortir de la plataforma i apuntar cap a la nova sortida en direcció a la una. Gireu a l'esquerra a la parada de taxis i cap a la nova parada d'autobús. Això evita la necessitat d’entrar al centre de la ciutat. Agafeu l'autobús Eastbourne Loop, cap a Langney. Aquest autobús passa per terra. Demaneu un bitllet dayrover que actualment és de 4,50 GBP, que actuarà com a bitllet d’anada i tornada. Els autobusos circulen cada 15 minuts aproximadament i el trajecte dura uns 25 minuts. Un dissabte després d’haver acabat el partit, es pot agafar l’autobús cap a Eastbourne des de fora del terra cada 15 minuts fins a les 18:00 aproximadament, i s’atura a la carretera de Gildredge, just davant de l’estació. Els dies laborables a la nit, l’autobús surt a les 21:20 o 22:31 per tornar a l'estació '.. Podeu veure l'horari del bus al lloc web Traveline South East. En cas contrari, agafeu un taxi fins a terra.\nSi decidiu anar a l’estació de Pevensey i Westham, és a deu minuts en tren de l’estació d’Eastbourne. Gireu a l'esquerra per sortir de l'estació cap a les naus industrials i passeu pels camps de vaques. després a l'esquerra a la rotonda cap a Priory Road per trobar el terreny. Com a alternativa, si teniu una mica de temps a les mans, gireu a la dreta per sortir de l'estació (cap a la mini rotonda) cap al poble de Westham i, a 5 minuts a peu, trobareu la botiga de peix i patates fregides 'Swan' i la 'Heron' pub i també el castell de Pevensey (que cobra una petita quota d’entrada). Gràcies a Wil Orange per proporcionar-nos aquestes indicacions i informació.\nTotes les zones de l’estadi\nEstudiants 5 lliures esterlines\nMenys d’1 GBP per menys de 18 anys\nLlista de partits de Eastbourne Borough FC (et porta al lloc web de BBC Sports).\nLewes, Whitehawk i Crawley Town.\n3.770 a Oxford United\n1a Copa de la FA Cup, 5 de novembre de 2005\nveure liverpool vs hull city en viu\n2018-2019: 586 (Lliga Nacional Sud)\n2017-2018: 516 (Lliga Nacional Sud)\n2016-2017: 541 (Lliga Nacional Sud)\nMapa que mostra la ubicació del camp de futbol Priory Lane\nEastbourne Hotels & Guest Houses: reserveu-vos i ajudeu a ajudar aquest lloc web\nSi necessiteu allotjament a un hotel a Eastbourne després proveu primer un servei de reserva d'hotels proporcionat per Booking.com . Ofereixen tot tipus d’allotjaments per a tots els gustos i butxaques, des d’hotels econòmics, establiments tradicionals d’allotjament i esmorzar fins a hotels de cinc estrelles i aparthotels. A més, el seu sistema de reserva és senzill i fàcil d’utilitzar. Sí, aquest lloc guanyarà una petita comissió si feu una reserva a través d’ells, però us ajudarà a afrontar els costos corrents de mantenir aquesta Guia.\nPàgina web oficial: www.ebfc.co.uk\nLloc web no oficial : Fòrum de Suporters\nOpinions de Priory Lane Eastbourne Borough\nBrian Scott (Neutre)14 d’octubre de 2017\nEastbourne Borough contra Hemel Hempstead Town\nDissabte 14 d’octubre de 2017, a les 15h\nPer què esperava aquest joc i visiteu el Priory Lane Ground? Tenia la intenció de visitar Bognor Regis Town, però em vaig adonar a l’últim moment que eren fora de casa a la FA Cup, així que vaig escollir Eastbourne Borough. Què tan fàcil va ser el vostre viatge / trobar el terreny / aparcament? El viatge amb tren des de Stowmarket va anar bé, però vaig tenir dificultats per trobar la parada d’autobús correcta a causa de les obres a Terminus Road. El trajecte amb autobús fins a terra va trigar més de 30 minuts. Què heu fet abans del partit pub / chippy, etc. i els fans de la casa eren simpàtics? Vaig arribar a Eastbourne a les 12.15, així que vaig tenir temps per passejar pel moll i pel front abans d’agafar l’autobús “Loop” cap a l’est fins a Priory Lane. Que tu pensat veient el terreny, les primeres impressions de fora i després altres bandes del Priory Lane Stadium? Priory Lane és un petit terreny ordenat on la major part de l’allotjament està cobert. Vaig gaudir d’una bona vista del terreny de joc des dels seients. Comenteu el joc, l'ambient, els administradors, els pastissos, les instal·lacions, etc. Hemel Hempstead va marcar en el minut 8 i després en 45 + 2 minuts. Tots dos equips van tenir gairebé errades a la segona part, però es va mantenir el 0-2. Vaig trobar que els lavabos estaven en un estat molt poc ordenat. Les escombraries no s’han eliminat dels jocs anteriors, fins i tot el paper higiènic va arrebossar les parets. Mostra falta de neteja. Tampoc hi ha paper al dispensador de tovalloles als dos lavabos masculins. L’assistència va ser de 507. Comenteu com allunyar-vos del terreny després del partit: Vaig marxar uns minuts abans per poder agafar el bus de 16.46 de tornada a l'estació de tren d'Eastbourne. Anava de tornada a Londres el 17.35. A l'arribar a Londres, Victoria, vaig trobar que una emergència a l'estació subterrània havia provocat la seva evacuació i els bombers van arribar pocs minuts després. Vaig caminar fins al parc de St James i després vaig anar cap a l’est. Llavors, jo pare a caminar de Monument a Bank mentre la línia circular es va tancar el cap de setmana. Em va alegrar d'arribar a casa després de tot això. Resum general pensaments de el dia fora: Vaig gaudir del meu temps a la vora del mar, però no de l’experiència londinenca de tornada.\nmexico vs el salvador sub 20\nels guanyadors de la liga duren 20 anys\ncalendari de la Copa Mundial de la FIFA 2018, hora dels Estats Units\na la ciutat de Mac Huddersfield\nveure liverpool v man utd en viu gratis\nLeicester vs Crystal Palace en directe


La meva opinió: de març 2015\nJa està. Des d'aquest matí els ciutadans de Balears ja no poden seguir (per TV) les emissions del 3/24 i el Super3/33 per ''raons tècniques''. Mentida. Són motius polítics, perquè espai hi ha de sobres. Durant les últimes hores han agafat relleu les declaracions del Círculo Balear, uns senyors que demanen ''la libre elección de lengua'' però volen prohibir TV3 del tot a les illes. Els mateixos que demanen que s'apliqui el decret del TIL i que els pares puguin decidir en quina llengua estudien els seus fills demanen que reduir l'oferta de televisió en català a Balears. Contradictori però cert.\nBé, però, què argumenten aquests senyors per tallar la recepció de TV3 a les Illes? Doncs, igual que al País Valencià, les audiències. El seu argument estrella és: ''Si desapareix TV3 no suposarà cap trauma, ja que TV3CAT té un 0,9%, el Super3/33 un 0,2% i el 3/24 un 0,1%''. Aquestes audiències són molt modestes, és veritat, però la missió de TV3 a Balears és la de fer arribar una programació en català de qualitat, no la de lluitar per les audiències amb les grans cadenes privades, cosa que sí que fa al Principat. TV3 va arribar a Balears l'any 1985 i, durant 20 anys, va ser l'única cadena en català que es podia sintonitzar a l'arxipèlag. No han pensat el què suposarà per a molts vailets deixar de veure els dibuixos en català? Això és tenir molt poca consideració. Ah! I parlant d'audiències, IB3 tampoc llueix gaire. La cadena balear acumula una audiència mitjana de 5,1%.\nUn altre argument és l'ús partidista. Asseguren que la televisió catalana està al servei de CIU i ERC. Perdó? Senyors del Círculo, vostès no miren TV3. A la CCMA si s'ha de criticar al govern se'l critica. Si s'ha de parlar de les seves misèries es fa, cosa que no passa a IB3, per exemple. I, per acabar-ho d'adobar, ho complementen amb el mapa dels Països Catalans d'''El Temps''. Com deia abans, la intenció de TV3 no era la de ser una televisió regional, sinó obrir-se a la resta de territoris i oferir un servei de televisió en català a aquells territoris de parla catalana sense televisió pròpia.\nPerò l'argument del mapa ja és vell i antic. Per cert, a Euskadi van aconseguir canviar-lo, però aquí no. Ara a Balears perden més canals en català, després de la TV3 convencional i la Televisió de Mallorca. La creuada del PP contra els mitjans públics catalans segueix avançant sense fre. Per què no es suprimeixen aquells canals de tarot i telebotiga, que sí tenen audiències irrisòries? Almenys el Super3/33 i el 3/24 ofereixen un servei públic que IB3 no ofereix. I tot això per un mapa.\nPublicat per Arnau Rulló i Gonzalo a 10:06 Cap comentari:\nTot i que a vegades també afecta a programes que m'agraden, l'actualitat mana. I avui ha passat un fet prou important i noticiable com per modificar les graelles de les cadenes de televisió, públiques i privades. Només puc parlar de la gran cobertura de TV3, donant informació detalla minut a minut a ''Els Matins'' i amb un especial que ha començat a les 13.30h fins al Telenotícies Migdia, amb connexions amb l'Aeroport del Prat, París i Berlín. A Telecinco han decidit allargar ''El programa de AR'' per donar l'última hora de l'accident, cosa que no ha agradat gens ni mica als seguidors de ''Mujeres i hombres y viceversa''.\n''Amos a ver mucha pena todo lo del avión y tal vale? Pero que pasa que no me van a poner #myhyv? Muy mal Tele 5 ehh????'' o ''MUCHÍSIMAS GRACIAS A TODOS!!!! Por fin me ponen #myhyv. Gracias Tele 5. Y a los del avión, a las 3 en el telediario. Un besiiii??'' són els comentaris que s'hi poden trobar a l'olla de Twitter respecte a la decisió de la cadena de Mediaset. No m'agrada dir aquestes coses perquè sona intolerant, però odio Telecinco, la seva graella en general i aquest programa en particular. És vomitiu. A qui pot fer-li gràcia veure a 4 arreplegats que no han fotut res en sa vida barallant-se per un noi o una noia, i arrossegant-se d'aquesta manera tant primitiva, masclista i antiquada? No ho entenc, de veritat. I el mateix em passa amb ''GH'' i ''Sálvame''.\nEl més preocupant, però, es que aquesta gent són els que se suposa que han de treure Espanya de la crisi i aixecar la seva economia. I no és pas la primera vegada que passa. Van fer-ho també el dia de l'abdicació del Rei. És a dir, un dels fet més important dels últims 40 anys i els senyorets indignats per no poder veure a la Jesy i el Pirulo en jacuzzi fent-se petons. A més, cada vegada són més els joves pensen que aquesta és la solució als seus problemes econòmics, és a dir, anant a un programa d'aquest i guanyar quantitats grandioses de diners sense fotre ni brot. Molt i molt preocupant. Ja poden morir 150 persones, però que no ens toquin el programa que muntem la revolució! Molt i molt preocupant. Ens ho hauriem de fer mirar i reflexionar quina mena de societat volem per al futur. No obstant, vull enviar el meu suport a totes les famílies i persones que han perdut algú en aquest terrible accident. Em sap molt greu. I, repeteixo, els dels comentaris són els que el dia de demà hauran d'aixecar un país en runes. Doncs estem arreglats!\nTothom deia que les eleccions andaluses suposarien l'inici de la fi del bipartidisme, que la gent està farta de la corrupció i la forma de governar de socialistes i populars i seria l'esclat dels partits revolucionaris. Doncs bé, aquest esclat s'ha quedat en no més que una llufa. El bipartidisme continua. Tot i els múltiples casos de corrupció que esquitxen al PSOE-A ha guanyat les eleccions, i amb els mateixos escons que fa 3 anys. Per contra, PP i IU s'han fotut la gran patacada. Els populars han perdut 17 escons, passant dels 50 que tenien a 33, i els eco-socialistes passen de 12 a 5 escons. Podemos entra al Parlament Andalús amb 15 escons i Ciutadans amb 9.\nL'única conclusió que puc treure d'aquests resultats és la següent: decepció profunda. És cert que els dos grans partits han patit un fort desgast i els nous partits han entrat amb força, però els socialistes han repetit resultats, quan haurien d'haver-se fotut l'hòstia del segle. La gent no està preparada per al canvi polític. Dir davant de càmera, de micròfon o en una enquesta que has votat a Podemos o Ciutadans és molt maco i quedes molt bé, però, com el vot és secret, ens poden estar enganyant, que és el que ha passat. Dir que estàs en contra de la corrupció del PP i del PSOE és molt maco, però és incomprensible que la gent els torni a votar, que és el que ha passat.\nÉs evident que encara queden molts comicis i que els resultats a Andalusia no es poden extrapolar a la resta d'Espanya, però la primera impressió és molt negativa. Esperarem al maig i a finals d'any, però per molt que la gent ho digui vegada rera vegada, el bipartidisme no s'ha acabat. És més, si les coses segueixen així, la seva ombra serà llarga i, qui sap, potser eterna.\nPublicat per Arnau Rulló i Gonzalo a 18:15 Cap comentari:\nAvui ha sigut un dia històric per als Castellers del Prat. Hem sortit de casa per primera vegada (bé, hem anat a Santa Coloma de Gramenet, tampoc hem fet la volta al món). Al ser la primera lluny de casa volíem deixar constància i per això hem fet el primer 4 de 6, carregat i descarregat. Ha sigut un moment màgic, que no oblidaré. Estava abaix a la pinya, i quan l'han carregat s'ha sentit un esclat d'alegria, que ha sigut major quan l'han descarregat. Tothom ha començat a saltar i a cridar. És lògic. No és pas una feina fàcil, i només s'aconsegueix amb la dedicació i l'esforç de tots. Ara bé, no ha sigut l'únic que s'ha fet. També hem carregat i descarregat un 2 de 5 i un 3 de 6, encara que aquest últim no hem tingut tanta sort per descarregar-lo.\nTampoc vull passar per alt l'ajuda que hem tingut per part dels Castellers de Sant Adrià, els de Montcada i Reixac i els Laietans de Gramenet, que també han fet una molt bona feina. Doncs res, després d'avui només queda seguir treballant amb la mateixa intensitat i dintre de poc podrem amb tot. Bona feina castellers!\nPublicat per Arnau Rulló i Gonzalo a 16:55 Cap comentari:\nLes relacions entre CDC i UDC cada vegada són més tenses. Ja no hi ha remei, s'acosta el divorci i la desaparició de CIU. Ho vaig tenir després de veure a un Sánchez-Llibre (el polític, no l'expresident de l'Espanyol) al Telenotícies realment indignat per unes declaracions dels alcaldes de Figueres i Mataró en contra de Duran. Les imatges de la indignació de Llibre són el clar exemple de la mala maror i la tensa relació que tenen Mas i Duran. Però parlem clar. CIU mai ha sigut un partit independentista, de fet, ni tant sols ho és. Va ser Mas qui es va pujar al carro en veure la manifestació del 2012, però Duran va mantenir-se al marge d'aquest projecte.\nMai he cregut en què CIU sigui un partit independentista, bàsicament perquè no té credibilitat defensant aquesta idea. Ara veiem a Mas parlant del dret a decidir i de l'autodeterminació, però pocs mesos abans de l'11/09/2012 el veiem parlant del pacte fiscal. Quin canvi de jaqueta! És molt trist que el partit que té més representació a Catalunya i governa la Generalitat no tingui credibilitat en el seu projecte, sobretot si té a Unió de soci. Duran ho ha dit moltes vegades i molt clar: ''No sóc independentista''. Llavors, si CDC ho és, per què segueix la coalició? Interès de país o de partit?\nJa ho diu el CEO, el procés s'està desinflant. A dia d'avui, els que volem la independència som el 44,1% de la població, mentre els que no la volen són el 48%. Ah! També cal dir que CIU guanyaria les eleccions, però amb 33 escons, i no sumaria majoria ni amb ERC. CIU és un obstacle per a la independència, i Duran és una pedra a la sabata que no fa més que endarrerir el procés i restar-li credibilitat a CDC (de la poca que li queda). És, sens dubte, el moment de trencar aquesta relació que ja fa 37 anys que dura. És el moment de tancar CIU i l'armari i alliberar Catalunya. És, sens dubte, l'hora del divorci.\nPublicat per Arnau Rulló i Gonzalo a 16:44 Cap comentari:\nSon temps difícils per a les televisions autonòmiques, i per a les públiques en general. A totes elles hi han crítiques de manipulació i de manca de pluralitat política. Avui he volgut fixar-m'hi a una televisió semblant a Televisió de Catalunya: Euskal Telebista, la televisió pública d'Euskadi. ETB agonitza de forma lenta. Va ser la primera cadena autonòmica en posar-se en marxa, el 31 de desembre de 1982, trencant així el monopoli que tenia TVE. Aquell dia van començar les emissions d'ETB1, l'únic canal del món amb una programació generalista 100% en èuscar. Va ser un moment de glòria, ja que, a més de haver-hi un tercer canal, parlava en la llengua pròpia dels bascos, cosa que després va passar amb els catalans, gallecs i valencians.\nLa programació d'ETB1 es basava en emetre programes culturals, esportius, infantils i informatius. Ara bé, l'any 1986, amb només 4 anys de vida, aquesta cadena va cometre un error que la va marcar de per vida: llançar un canal en castellà. No sé com als responsables de l'empresa en aquell moment no van passar vergonya passant-se una de les principals raons d'existència, la de potenciar la llengua i la cultura basca. Al llarg dels anys, ETB2 ha proporcionat a l'empresa grans índex d'audiència, cosa que va fer que la direcció decidís invertir més al canal en castellà i anar descuidant l'èuscar.\nAixí han anat passant els anys, i ETB ha anat tirant, amb més o menys audiència, però aguantant a una audiència força difícil d'aconseguir, ja que als bascos els hi encanta el safareig, i programes com ''Sálvame'' ho arrosseguen tot. De fet, Telecinco és la cadena més vista a Euskadi. Ara, però, la situació de l'EITB és dramàtica. Conflicte laboral, audiències a la baixa i una directora que només compta amb el suport del partit de govern. A Euskal Irrati ha començat un procés d'ERO, cosa que va fer que els treballadors fessin una vaga durant una setmana, cosa inèdita a la ràdio pública basca. A la televisió, el conjunt dels 4 canals de l'ens (ETB1, ETB2, ETB3 i ETB4) no arriba al 12% de l'audiència d'Euskadi. Ni els ''Teleberris'' són referència. S'ha de tornar a creure en la televisió de qualitat. S'ha de potenciar ETB1 com a canal de referència entre els ''euskaldunes'', perquè és molt trist que aquesta cadena no agradi ni al públic a qui va destinada, i reforçar ETB2 amb programes de més qualitat. Pel que fa al canal infantil, ETB3, ha de seguir apostant pels dibuixos i sèries en èuscar.\nA la dramàtica situació laboral i d'audiències cal sumar-hi l'equip directiu. La directora general d'EITB, Maite Iturbe, té a tots els partits del Parlament basc en contra seu, excepte el PNB. Fins i tot el PSE, que va votar a favor d'aquesta senyora com a directora. Ara bé, reitero que el principal problema d'EITB va ser abandonar la seva principal funció, la de potenciar l'èuscar. Això va suposar un punt de no retorn. Espero que a TV3 mai es plantegi aquesta qüestió.\nPublicat per Arnau Rulló i Gonzalo a 19:23 Cap comentari:\nPublicat per Arnau Rulló i Gonzalo a 20:21 Cap comentari:\nA CDC estan desesperats. Ja no saben com aconseguir vots. Després del gerro d'aigua freda d'en Pujol han decidir refundar-se, i ho feien dissabte passat. El seu secretari general, Josep Rull deia que el seu partit no era independentista, sinó nacionalista. Pareu màquines! Han canviat el full de ruta! Si fa 2 anys canviava el rumb de la tripulació convergent cap a l'independentisme moderat, ara el feia tornar al nacionalisme. No sabem si és el mateix nacionalisme autonòmic i caspós de Pujol. Això cal sumar-hi que UDC tampoc és un partit independentista. És a dir, el partit més votat a les últimes eleccions al Parlament de Catalunya i el que governa a més ajuntaments del país diu, en mig procés, que no és independentista. Toca't els collons!\nJo no vaig votar a CIU als comicis del 2012, però sí una majoria de catalans, i una part d'ells van anar a la manifestació de l'11 de setembre. Vaja, en poques paraules, que ens han estat enganyat durant tot aquest temps. CIU és un partit que es ven per un plat de llenties. Així de trist i així de clar. El mateix 2012 vam poder veure a Mas i Camacho pactant uns pressupostos, i alhora, demanant suport a ERC per governar, acord que es va materialitzar el gener del 2013. De fet, CIU no ha volgut mai la independència, de fet, crec que ni tant sols volen el pacte fiscal, sinó que els seus amiguets de Madrid se'n riguin dels catalans. I ho han aconseguit, especialment Pujol i el seu ''Pacte del Magèstic'', i l'Estatut, i tantes i tantes coses. Espero que el 24-M i el 27-S els catalans passem factura a CIU i, si volem la independència, votem a partits independentistes DE DEBÒ.\nPublicat per Arnau Rulló i Gonzalo a 18:19 Cap comentari:\nNo acostumo a veure el programa d'en Cuní a 8TV, però avui m'he assabentat que dilluns passat va entrevistar a Lluís Tejedor, alcalde del Prat des de fa 33 anys. I, sorpresa, Tejedor va anunciar que aquestes eleccions municipals es presenta per última vegada. Ja era hora! Sí senyor! Quan ho sentit m'he posat a saltar. No m'ho podia creure! Tot i que encara falten 4 anys, els pratencs i pratenques coneixerem un altre alcalde, encara que també sigui d'ICV. 33 anys ocupant el despatx més important de la Plaça de Vila, 1 del Prat, construint i enderrocant alhora, fent i desfent al seu gust, etc...\nNo sé si per por al canvi o per poca consciència ciutadana, però en Tejedor ha guanyat les eleccions fins a 8 vegades, algunes d'elles amb majoria absoluta. Cap persona a l'estat ha ocupat mai durant tant de temps un càrrec públic, en democràcia, és clar. L'ajuntament del Prat s'ha convertit en una cova, fosca, on els d'ICV i el PSC es claven ganivets constantment, però segueixen units per amor, al poder. Són moltes les coses populistes que ha fet l'alcalde, però la més destacable és, sens dubte, la d'ignagurar la nova Plaça Catalunya pocs mesos abans de les municipals i amb un alcalde imputat per haver cobrat sobresous en valor de dietes a la Federació Catalana de Municipis. Vaja, un rentat de cara però sense que ho sembli. També ha explicat la decisió de l'ajuntament de comprar la Granja Torres, però, quant ens costarà als ciutadans mantenir-la? Ah! I parlat del plantejament del seu partit respecte la independència, que ara abraça una mena de federalisme. No oblidem, però, que Tejedor es va negar a fer el ple extraordinari sobre el 9-N. Es va acabar fent, però amb molta pressió.\nI per acabar vull fer una valoració de l'entrevista. Cuní! Com no li vas preguntar res sobre la FCM? Era pregunta obligada! Un periodista incisiu com se suposa que ets no podia deixar passar aquesta oportunitat. Molt decebut de tú Cuní, en fi, com moltes vegades últimament, per desgràcia.\nSi voleu veure, o recuperar l'entrevista, aquí teniu l'enllaç\nPublicat per Arnau Rulló i Gonzalo a 16:58 Cap comentari:\nDes del 2012 que faig un tip de sentir la mateixa cantarella sobre la televisió pública catalana: ''TV3 está al servicio de los nacionalistes catalanes'', ''TV3 manipula y esconde las verguenzas de Mas'', ''TV3 no muestra ni habla de los problemas reales de los catalanes. Sólo separatismo'', ''en TV3 no hay pluralidad'', etc...\nI la veritat és que cansa. Portem així 3 anys, tot i que alguns pensen que TV3 viu en una realitat paral·lela i ensenya una Catalunya feliç i sense retallades. I això, evidentment, ho fan sense veure els Telenotícies, ni el ''Els Matins'', ni el ''23/24'' ni el ''Divendres'' ni el ''.CAT'', perquè no volen patir un ''rentat de cervell''.\nDoncs bé, aquesta televisió manipuladora, adoctrinadora i cara (alguns afirmen que és la més cara d'Europa, tot i costar 30 euros per ciutadà/any) va programar, en ple prime time, un ''.CAT'' dedicat a la situació actual de la sanitat pública catalana, després de 4 anys de retallades i 2000 milions menys de pressupost, amb la participació del conseller de Salut, Boi Ruiz, i l'exconsellera, Marina Geli. Al debat també hi havien Carme Sabater, presidenta de la Coordinadora d'usuaris de la Sanitat, Consum i Alimentació; Rosa Boyé, metge radiòloga de l'Hospital de la Vall d'Hebron i Jaume Padrós, president del Col·legi de Metges de Barcelona i el doctor Bonaventura Clotet, especialista en medicina interna i malalties infeccioses de l'Hospital Germans Trias i Pujol. A més, també es va donar veu a la Marea Blanca de Lleida, que lluita contra consorci sanitari a Ponent; en Joan, un autònom que ha hagut s'operar-se per la privada per culpa de les llistes d'espera a la pública i dues infermeres, membres de la Plataforma en Defensa de la Sanitat Pública. Algú s'imagina una cosa així al prime time de la televisió pública espanyola?\nAra bé, al debat va faltar la veu de les infermeres i de ''Cafè amb llet''. Són col·lectius que han lluitat molt per seguir mantenint la sanitat pública i no se'ls hi va donar veu. Aquest va ser un factor que caldria tenir en compte si es torna a fer un debat com el d'ahir: convidar a aquests col·lectius. Malgrat això, TV3 va complir amb la seva feina, la d'obrir un debat públic sobre els problemes de la gent. I, a més, va tornar a demostrar que els problemes reals no s'amaguen a la televisió pública catalana. Remarco que hi han alguns a corregir, però sempre es pot millorar. No hi ha res ni ningú perfecte.\nTambé m'agradaria destacar les dades d'audiència. El ''.CAT'' va tenir 250.000 espectadors i un 9,7% de quota de pantalla, davant el 25,8% i els 485.000 espectadors que va tenir ''Gran Hermano VIP''. M''abstindré de fer cap comentari.\nSi no vau veure el programa, aquí el podeu recuperar.\nPublicat per Arnau Rulló i Gonzalo a 15:55 Cap comentari:\nHa costat, però ja els tenim aquí. Amb un mes de retard, per la impugnació del PP, el Parlament ha aprovat els pressupostos per al 2015. Només CIU i ERC han votat a favor dels comptes de Mas-Colell. La oposició, per contra, assegura que són ''uns pressupostos antisocials''. I tenen raó. Són antisocials i no s'agafen per cap banda. Amb el dèficit fiscal i totes les retallades, d'on treurà la Generalitat 2500 milions d'euros per retornar als funcionaris la paga extra del 2013? D'on treurà el govern diners per aturar les retallades a salut, educació i resta de serveis públics? Què passarà amb les estructures d'estat? Ja s'han aprovat, però la quantitat de dubtes que encara generen és important. Consoliden les retallades.\nTenim el 24-M i el 27-S a l'horitzó i, evidentment, els partits ja estan en campanya. Ara toca fer el que cap govern ha fet en 4 anys. A més, el govern destina una partida a les estructures d'estat en detriment de les que ja tenim i oblidant-se de la més important: les persones. Aquesta última és l'estructura d'estat més important que té Catalunya, i sense ella, no arribarem enlloc. M'agradaria preguntar-li al pobre Mas-Colell com s'ho fa per aguantar cada dia aquests mal de caps. Perquè en té un tip. Ara bé, és la seva feina. Esperem, també, que siguin els últims pressupostos d'una Catalunya autonòmica i els propers siguin sobirans.\nPublicat per Arnau Rulló i Gonzalo a 18:52 Cap comentari:\nPerdoneu, però durant tot aquest temps he anat acumulant feina que ara he hagut de fer, i aquesta setmana ha sigut prou important com per comentar-la. Començaven amb les compareixences dels Pujol al Parlament, el dilluns. Ai! Quin gran dia, de veritat! En Pujol deixant anant una nova frase per a la història, el ''Diuen, diuen, diuen''. La Marta dient que els seus fills van ''amb una mà al davant i l'altre al darrere'' (permeteu que rigui). I, finalment, en Júnior donant explicacions detallades de totes les seves activitats, amb pèls i senyals, en una compareixença de més de 4 hores. El més destacat va ser el CD de la Camarga. Espero que es faci públic, perquè tenim dret a saber què deien la Camacho i la Maria Victòria Alvárez en els seus plans per salvar Espanya.\nAquest mateix dilluns era el dia en què Rita Barberà ens ensenyava que no té ni idea de la llengua de la seva ciutat i la seva comunitat (no entraré en merders). Com pot ser que Barberà, en 20 anys d'alcadessa, no hagi après que el fred és a l'hivern i no l'estiu? Que no ''lleguem'' sinó que arribem? I el més important, encara no sap què en català no existeix el caloret, sinó el caliu o l'escalfor? Nova demostració de com els nostres polítics ens prenen per idiotes, i nova demostració de que saben fer el ridícul molt bé.\nDimarts començava el debat sobre política general al Congrés dels Diputats. Un debat on destaco les poques llums de Villalobos jugant al CandyCrush mentre parla el president del govern, i el poc respecte que aquest té cap als ciutadans dient que d'aquí a que acabi la legislatura crearà 3 milions de llocs de feina, quan no ha sigut capaç de fer-ho en 4 anys. Una nova mostra de què estem en campanya sense estar-ho. A més, el cara-cara entre Sánchez i Rajoy demostra el seu poc compromís pels ciutadans, llençant-se els plats per sobre en lloc de trobar solucions a l'actual dramàtica situació. I no vull passar per alt el comentari de Pablo Iglesias on deia que ell és ''el veritable cap de l'oposició''. Una cosa són els resultats de les enquestes, però ara per ara Podem no té representació a cap cambra espanyola, que és la realitat.\nHa acabat passant el què tots pensàvem. El CGPJ ha suspès durant 3 anys al jutge Santiago Vidal per haver escrit un esborrany de la Constitució catalana en el seu temps lliure. No esperava un altre cosa, tractant-se d'una justícia altament polititzada pel partit del govern. Com passava a la dictadura, el jutge Vidal ha estat ''expulsado por desafecto al régimen''. Des d'aquí una forta abraçada. Mai podrem agrair-li la seva valentia. Gràcies, moltes gràcies de veritat.\nI una nova controvèrsia de la llei Wert. La religió passarà a dedicar-se únicament a la catòlica, obviant la resta de religions. Una nova mostra de com cada vegada ens acostem més a l'escola dels anys gloriosos del caudillo que a una escola adaptada a Europa, quina vergonya senyors.\nDesprés de fer aquest petit resum de la setmana és impossible negar que Catalunya no s'ho mereix. Si ha acabat amb l'estómac regirat i els collons encara més inflats, aquí deixo l'enllaç del ''Polònia d'aquesta setmana. Li ven asseguro que riurà.\nPublicat per Arnau Rulló i Gonzalo a 0:00 Cap comentari:


Mostrari de teixit estampat de cotó amb diferents dissenys - Museu d'Història de Catalunya\nAquest mostrari procedeix de la fàbrica La España Industrial, Societat Anònima Fabril i Mercantil, que es va constituir a Madrid l’any 1847 per la família igualadina Muntades. Fou la primera societat anònima cotonera creada a l’Estat Espanyol. El 1851 es traslladà al carrer de la Riereta i al barri de Sants de Barcelona on ja tenien les instal·lacions productives i a Sants va crear la nova fàbrica coneguda amb el nom del Vapor Nou. La nova fàbrica fou construïda al límit entre els municipis de Sants i Barcelona i cal destacar el caràcter de modernitat en portar la darrera maquinària i els enginyers de centre-Europa, especialment d’Alsàcia i d’Anglaterra. Al 1953 la fàbrica estava a ple rendiment i al 1880, amb 2500 treballadors, executaven tot el procés tèxtil des de l’extracció del fil fins als brodats finals.\nA partir del segle XIX, el mostrari és un element fonamental per a la venda i control de les teles, sobretot quan s’introdueix el concepte de ”teixit de novetat”. Aquests teixits seguien i creaven noves tendències i modes que acabaran dirigint totalment la fabricació. El concepte principal era la fabricació per vendre i per obtenir uns beneficis. Cada temporada, dues vegades l’any, el fabricant havia de preparar un bon mostrari que el distingís dels seus competidors i li facilités les vendes.\nSegons Roser Enric, especialista del museu d’Història de Sabadell, aquests llibres de mostres eren anomenats Referències Il·lustrades de despatx en el que les mostres de teixit es numeraven per sèries per catalogar-los i referenciar-los. Aquest llibres solien ser de gran format i s’hi enganxaven les mostres referenciades. Mentre durava la temporada aquests llibres eren utilitzats al despatx per anotar comandes i altres incidències referides a l’article en qüestió. Acabada la temporada, aquests llibres es guardaven junt amb els de temporades anteriors i constituïen un veritable arxiu d’empresa, que era consultat els anys següents, quan era hora de fer mostraris nous.\nEl mostrari de teixits obert mostrant una sel·lecció de teixits


Regió 7: CCOO critica el tancament d'una de les dues línies de P3 al Serra i Hunter - CCOO Edu Cat Central\nHome / Actualitat / Regió 7: CCOO critica el tancament d'una de les dues línies de P3 al Serra i Hunter\nRegió 7: CCOO critica el tancament d'una de les dues línies de P3 al Serra i Hunter\nde gener 29, 2016 - Actualitat\nEl sindicat lamenta que si hi ha una baixada d'alumnes al centre no s'aprofiti per aprimar la ràtio de les aules\nGEMMA CAMPS | MANRESA El curs 2016-2017, l'escola Jaume Serra i Hunter del barri de la Balconada tindrà una línia menys de P3. De dues passarà a una. El departament d'Ensenyament va informar abans d'ahir els responsables del centre d'aquesta decisió, que el sindicat CCOO ha criticat.\nÀngel Benito, delegat sindical d'Educació de CCOO al Bages, no considera una bona decisió per part d'Ensenyament el fet d'eliminar una línia de P3 a l'escola de la Balconada i que, en canvi, no s'aprofiti la circumstància que hi pugui haver menys infants per rebaixar la ràtio de les aules. Fa notar que, tant que es parla d'imitar el model educatiu finlandès, sobta que quan es té l'oportunitat de millorar la situació a les classes no s'aprofiti. A P3, la ràtio a Catalunya és de 25 alumnes, mentre que a Finlàndia, recorda, és de 15.\nEl sindicalista remarca que si s'ha fet ara el pas d'anunciar a l'escola manresana aquesta reducció per part del departament és pensant en les preinscripcions escolars, de manera que moltes famílies ja no triïn aquest centre per als seus fills i filles per por que no hi hagi lloc. Comenta que a la Serra i Hunter, a P3, de cara al curs vinent hi ha un mínim de disset places que és previst que les ocupin els germans petits de nens i nenes que van a altres cursos, de tal manera que, a l'aula, de places només en quedaran 8. A banda, recorda que eliminar una classe voldrà dir prescindir de dues mestres "i que cada any treguin dues persones més de la plantilla" perquè, si hi ha menys alumnes a P3, als següents cursos n'aniran pujant menys. Lamenta que la decisió d'eliminar la línia de P3 es faci en una escola pública, que és quelcom, afirma, que s'està fent a altres municipis de Catalunya on també s'estan eliminant línies de P3. A prop del centre situat al barri de la Balconada, els pares de la zona tenen com a alternatives "el col·legi Oms i de Prat, que és concertat, i l'escola Ítaca, que és pública".\nRegió 7: CCOO critica el tancament d'una de les dues línies de P3 al Serra i Hunter Reviewed by Angel Benito on de gener 29, 2016 Rating: 5


El mite d’una frase feta | ICM DIVULGA\nEl mite d’una frase feta\nby ICM Divulga | maig 1, 2020\nUna atribució injustificada “Tenir memòria de peix”\nFa uns mesos em trobava, amb uns amics pescadors, menjant unes saboroses gambes vermelles i, el comensal que tenia al costat, en aquell temps director d’un diari de difusió estatal, va qualificar a un altre dels allí presents de tenir memòria de peix. Frase que em va cridar l’atenció, ja que va ser emesa per qui suposava una persona instruïda.\nAixí mateix, en un magazín recent de televisió la vaig tornar a sentir, tot fent-me pensar que la frase en qüestió seguia vigent. Pot ser promocionada per la pel·lícula d’animació Buscant en Nemo, on un dels seus personatges, l’entranyable Dory, era tremendament oblidadís.\nNo, amics, no, la creença que els peixos amb prou feines poden recordar alguna cosa durant uns escassos 30 segons o recordar llocs i situacions fins dotze dies després, com ens han dit alguns investigadors, no és certa. Puc donar fe d’això.\nEls peixos posseeixen memòria i, com passa amb altres animals, no només disposen d’aquesta capacitat, sinó que també són capaços d’aprendre.\nDels pescadors esportius vaig conèixer una tècnica, anomenada brumeig, per atraure les potencials preses a un lloc determinat. Era una pràctica freqüent amb la qual s’asseguraven un fructífer i feliç dia de pesca.\nA principis de 1975, vaig tenir l’oportunitat d’embarcar en un vaixell factoria de pesca comercial que treballava en aigües de Namíbia. Allà, vaig poder contemplar el que aleshores vaig considerar un efecte del que havia llegit sobre els reflexos condicionats de Pavlov, però lluny d’un laboratori, en plena alta mar (Fig. 1).\nFig. 1. Popa del V/F: “Arcos”. Pescant a les costes de Namíbia. Cop amb captura de lluç del Cap (Merluccius capensis) – 1975. [Ref.: D. Lloris].\nCada vegada que es posava en marxa l’enorme i sorollós gigre de pesca, acudien centenars d’aus de diferents espècies a picotejar els peixos que s’escapaven o sobresortien d’entre les malles de l’art.\nEn una d’aquestes ocasions, vaig pujar a una plataforma de la portalada de popa per fotografiar-les. Va ser llavors quan sota la superfície de l’aigua vaig veure que unes ràpides formes es desplaçaven a un costat i altre per sota el sac de la xarxa. Eren escòmbrids fent el mateix que els ocells, menjar. Sorprès, vaig acudir una vegada i una altra a visualitzar allò que no havia vist mai abans: que tant els peixos com els ocells, també responien a un reflex condicionat – el so del gigre que els augurava menjar sense esforç.\nUna mica confós, vaig meditar sobre l’aïllament ecològic de la interfase aire-aigua, que en aquest cas s’interconnectaven a través del casc del vaixell. A l’exterior alertava a les aus, mentre que, mitjançant el casc, el so penetrava en les aigües advertint als peixos que allà també hi havia pitança per a ells.\nAnys després, vaig tenir una altra experiència que em va confirmar que els reflexos condicionats podrien jugar un paper important en qüestions relacionades amb les necessitats tròfiques, però també per memoritzar allò que pot ser beneficiós o desfavorable per a ells.\nVa ser a cala Margarida (Palamós). Em trobava prop d’un illot situat a certa distància de la riba. Ensenyava a una de les meves filles com menjaven musclos dues enormes daurades que van arribar curioses a mitja braça de distància d’on nedàvem. Em fascinava observar els seus lents moviments al voltant nostre. Veia com a cada volta, els seus globus oculars giraven sense perdre’ns de vista i com baixaven ràpidament quan jo deixava anar algun dels musclos. Sentia fins i tot el cruixit de les valves quan eren aixafades per les seves potents molars.\nDe cop i volta tots dos exemplars van fer un brusc moviment i van començar a lliscar cap al fons fins a desaparèixer. Vaig pensar que s’havien afartat de nosaltres i del menjar que els subministrava, però m’equivocava. Al cap de poc, dues siluetes fosques, proveïdes de llargs fusells de pesca, s’anaven acostant. Tant la meva filla com jo ens vam quedar a l’expectativa. Segur que tots dos pescadors sabien que per aquells indrets podien capturar valuoses preses. Van nedar per les proximitats fins que se’n van anar amb les mans buides a la recerca d’altres llocs més rendibles. Nosaltres encara vam romandre en aquell lloc tot aprofitant per mostrar a la meva filla el que em semblava interessant i, de nou, vam veure com les dues daurades ascendien d’entre les roques del fons i es col·locaven, observant-nos, a la mateixa distància d’abans. Els vaig donar la resta de musclos i ens en vam anar. No vaig poder treure’m del cap que havien distingit com a perilloses les dues siluetes amb fusell de les nostres amb els musclos.\nHe tingut i continuo tenint experiències similars en diferents llocs que he visitat, però l’espai disponible és el que hi ha i he d’anar acabant. No sense abans deixar constància d’una d’aquestes experiències que va resultar definitiva pel que fa a la memòria dels peixos i el temps que la conserven.\nDes de fa més de 20 anys tinc a casa un aquari marí amb una capacitat de 200 litres, on acostumo a observar el comportament de peixos i altres organismes que comparteixen aquest espai. Observo les seves respostes davant d’estímuls que m’interessen. Afegiré que sempre sóc jo qui els dona menjar i, quan arriba el moment, es mostren nerviosos o neden sense perdre’m de vista, a l’espera de la seva acostumada ració.\nCom passava cada any, vaig haver de sortir per embarcar en una campanya pesquera de llarga durada, de manera que vaig encarregar a la meva dona donar-los elmenjar a l’hora acostumada. En tornar, vaig preguntar si havia tingut alguna incidència en l’aquari. La seva resposta va ser que durant un temps, quan arribava l’hora acordada per menjar mai els veia, especialment el més cridaner de tots, el cirurgià groc (Zebrasoma flavescens). Això es va repetir durant uns dies fins que, finalment, van aparèixer.\nAllò em va sorprendre i aquest mateix dia de la meva arribada vaig ser jo qui els va alimentar i, com passava sempre, van acudir ràpids a la cita. Vaig demanar a la meva dona que ho veiés, després dels 40 dies de la meva d’absència.\nL’endemà vaig tornar cobert amb la caputxa d’una dessuadora. No m’atreveixo a interpretar-ho, però allà es van quedar observant-me fins que els vaig donar el que volien.\nFoto de portada: Cirurgià groc (Zebrasoma flavescens) en un aquari coraligen [Ref.: D. Lloris].


L'elusió fiscal a Espanya: un greu problema - Cat Diàleg - Diari Digital català\nL’elusió fiscal a Espanya: un greu problema\nEspanya perd 5.000 milions d’euros cada any per culpa de l’elusió fiscal. Les empreses de l’Ibex 35 amb més filials als paradisos fiscals són el Banco Santander i ACS\nEconomiaZPortada DerechaZResto 28 julio, 2017 CatDialeg.cat 0\nInici » Historic » L’elusió fiscal a Espanya: un greu problema\nLa Unió Europea enforteix les activitats i fomenta la conscienciació vers les activitats que porten a l’evasió i elusió fiscal. L’Institut d’Investigació Econòmic de la Universitat de les Nacions Unides ha publicat un informe on es parla de 5.000 milions d’euros que perd Espanya per culpa de l’elusió fiscal. La diferència que existeix entre els dos conceptes és que l’elusió fiscal no és estrictament il·legal. Mitjançant l’enginyeria fiscal les grans companyies aconsegueixen no tributar milions d’euros a les autoritats de cada país. Aquest fet afecta, en gran manera, als països més pobres, que tenen menys regulació i control fiscal.\nLa Unió Europea va marcar un fet històric en multar a Apple. La sanció, de 13.000 milions d’euros, té com a motiu la manca de tributació dels beneficis per part d’Apple des del 2003. Per una altra banda, Intermón Oxfam va publicar un extens informe sobre la situació a Espanya en aquesta matèria i iniciatives que es poden emprendre per tal de reduir aquest problema.\nEncara que es parli de les pèrdues per part de l’estat davant de l’elusió fiscal, no es publica normalment quines són les entitats que fan servir més enginyeria fiscal per no pagar impostos.\nBanco Santander i ACS: les que més eludeixen\nL’informe publicat per Intermón Oxfam en el darrer any mostra com les grans companyies eludeixen. Segons l’ONG les dues empreses que més fan servir aquest polèmic mètode de reducció de costos són la constructora ACS (amb 113 filials que es troben a paradisos fiscals) i el Banco Santander (235 filials).\nGràfic de l’Informe d’Intermón Oxfam sobre l’elusió fiscal. En els darrers anys els ciutadans espanyols tenen una pressió fiscal més gran mentre que les empreses cerquen altres vies per reduir la tributació.\nAquest fenomen no només succeeix en l’àmbit europeu. Segons Intermón l’economia dels paradisos fiscals creix el doble de velocitat que l’economia productiva mundial. En els darrers anys la inversió cap aquests països s’ha multiplicat per quatre i més de la meitat del comerç internacional es fa mitjançant aquests territoris.\nGràfic de l’Informe d’Intermón Oxfam sobre l’elusió fiscal. Les principals companyies han augmentat el nombre de filials en paradisos fiscals per pagar menys impostos. Aquesta pràctica està sent cada vegada més perseguida.\nL’informe posa com a exemple les Illes Verges Britàniques, on per cada habitant existeixen 5.500 societats registrades. En termes de PIB per capita, les Illes Caiman han rebut 63.000 vegades més inversions internacionals que la Xina.\nEncara que l’any 2015 la inversió espanyola als paradisos fiscals es va reduir un 40%, Intermón adverteix que s’hi troba darrere la complicitat de les autoritats.\nEn un context on la desigualtat entre rics i pobres és cada vegada més gran, ha quedat palès que cal una reacció més contundent per part dels estats.\nGràfic de l’Informe d’Intermón Oxfam sobre l’elusió fiscal. Les dues companyies amb més presència als paradisos fiscals són el Banco Santander i ACS.\nEl paradís fiscal on les empreses espanyoles més tenen presència és Delaware, on s’ubiquen el 47% de les filials.\nLleis i més cooperació per lluitar\nL’informe d’Intermón Oxfam acaba amb una sèrie de recomanacions per tal de combatre l’elusió fiscal a Espanya. Primer de tot, l’entitat sense ànim de lucre demana la creació d’una llei específica per a la lluita contra l’evasió fiscal. Aquesta mesura legislativa tindria l’objectiu de reduir tant l’evasió com l’elusió en un termini de cinc anys. Els aspectes serien la revisió de la definició dels paradisos fiscals, la contractació pública lliure de paradisos fiscals i garantir la transparència dels comtes.\nEn referència a un nivell orgànic internacional, es demana una reforma del sistema fiscal internacional per poder vigilar sobretot al control fiscal dels països amb menys recursos.\nLa Unió Europea es reuniex per combatre l’elusió fiscal\nApple: una economia poderosa\nUna productivitat desequilibrada\nÉs la felicitat un efecte de la competitivitat?\ncrim1 economia101 elusió fiscal2 espanya194 evasió fiscal3 fiscalitat11 Il·legal1 Macro1 PIB16 UE21 Unió Europea48


Què puc fer, a Sineu, aquesta festa de sant Antoni? |\nBy dingolasineu / gener 16, 2014 / Cultura, Festes / Deixa un comentari\nEl nou número de Díngola en paper, que surt a la venda avui, dóna una ampla cobertura a la festa més mallorquina de totes.\nDemà és 17 de gener, sant Antoni, la festa més mallorquina de totes. Cap poble de Mallorca queda fora de les celebracions sant antonieres que, any rere any, arrelen de cada vegada més. Avui, dissabte de sant Antoni, municipis com sa Pobla, Manacor o Artà, viuen la seva festa més important: gloses, ximbombades, sobrassada, xulla, vi, foguerons i dimonis són part de la festa més sentida en aquests pobles. Demà, dia 17, Pollença (amb lo pi de Ternelles)i Muro (amb les beneïedes), viuen el seu dia gros.\nAvui migdia es posa a la venda el nou número de la revista en paper i, en motiu de sant Antoni, us presentem un dossier especial on els nostres redactors Joan Josep Bonnín (llicenciat en història) i Victòria Riutort (llicenciada en filologia catalana) ens expliquen la festa. En aquest dossier, amb fotos del nostre fotògraf Macià Puiggròs, també trobareu gloses de Pere Joan Munar Pomer i Mateu Mates Xurí.\nFa més de tres anys que a Sineu no hi ha cap correfoc dels dimonis de Sa Cova des Fossar durant la festa de sant Antoni. (foto: Macià Puiggròs).\nPer altra banda, volem recordar que, amb aquest número, els que sou subscriptors, haureu de renovar la quota anual si voleu seguir rebent la revista puntualment a casa i a un preu més barat.\nDia 17 és el dia de les beneïdes. Les beneïdes són organitzades per l’Ajuntament, amb la col·laboració de l’església. Com cada any l’itinerari de les carrosses serà al voltant de la plaça d’es Fossar i començarà a les 16:30h. Les carrosses millor ornamentades tendran premi. L’any passat moltes d’elles anaven ornamentades amb gloses satíriques contra la política lingüística de José Ramón Bauzá.\nEl vespre s’encén el fogueró de l’Ajuntament (en l’esplanada del mercat d’animals). En aquest fogueró, encès pels dimonions de sa Cova des Fossar, es convida a torrada per a tots els assistents. Ja fa més de tres anys que la colla de Dimonis de sa Cova des Fossar (els adults) no participen a Sineu en les festes més dimonieres de l’any, com ja informàrem ara fa un any (fes clic).\nPer dissabte vespre hi ha prevists un grapat de foguerons en la plaça d’es Fossar. A les restes que encara cremaran en el fogueró de l’Ajuntament, s’hauran de sumar els següents, tots en un perímetre de dos-cents metres: un fogueró conjunt dels locals Celler Son Toreó, Bar Es Mirador i Bar Teleclub (1), un altre de la penya blaugrana de Sineu (2), i finalment un organitzat per l’Ecafè (3), on també hi haurà tapes temàtiques de sant Antoni, xeremiers i concert de Moonrise.\nEls foguerons de divendres i dissabte a la plaça des Fossar.\nOn aniran els sineuers?\nTanmateix, avui vespre, la majoria de sineuers joves partiran cap a Manacor o a sa Pobla. Ahir un grapat de joves parlaven d’anar a Artà, on la festa ja comença el matí. Manacor ha recuperat la festa, aquests darrers anys, i l’ha potenciada molt. Tant, que suposa una seriosa ‘competència’ per a sa Pobla, feu tradicional del sant Antoni més mediàtic. Alguns joves sineuers ja assistiren dissabte passat a l’assaig dels goigs, a la capital del Llevant mallorquí. Els propers dies us contarem cap a on han tirat majoritàriament enguany els sineuers.\nPer obrir boca us oferim un vídeo de Marta Fernández, periodista poblera, editat enguany a partir d’unes gravacions de l’any passat.\nInfo relacionada: A Sineu, Sant Antoni sense el dimoni (fes clic)


L’escriptor Antoni Puigverd dona suport a la candidatura de Sílvia Paneque a l’alcaldia\nEl PSC considera que “cal fer un estudi rigorós del funcionament, de les freqüències i recorreguts de les línies d’autobusos a la ciutat de Girona, que es van posar en funcionament fa dècades i s’haurien d’adaptar a la demanda i noves dinàmiques dels gironins i gironines”, segons indica l’alcaldable del PSC, Sílvia Paneque. “Volem un model de transport públic accessible a tothom i apostar per l’augment de la tarifació social basada en la capacitat econòmica de les persones i famílies més vulnerables per garantir-ne l’accés” ha explicat Paneque.\nSílvia Paneque fa una crida al vot útil a favor del canvi després de constatar la pinça de Madrenas i Veray en el debat de Tribuna de Girona\nLa candidata del PSC a l’alcaldia de Girona, Sílvia Paneque, ha fet avui una crida a que els gironins que volen un canvi al front de l’alcaldia siguin conscients que l’únic camí per aconseguir aquest objectiu és votar a la candidatura que encapçala. Paneque ha participat aquest matí amb la resta de candidats a l’alcaldia en el debat de Tribuna de Girona, organitzat per Ràdio Girona i el Diari de Girona, on s’ha fet palesa la pinça de les dretes, JuntsXcat i PP, en contra de la candidatura socialista.\nPSC presenta a Girona una llista guanyadora per a governar a partir del 26M\nEl PSC ha presentat avui tots els integrants de la llista municipals, en un acte que s’ha dut a terme al barri de la Torrassa de Girona. “Avui presentem una candidatura guanyadora, que té tots els elements i condicions per governar i fer de Girona la prioritat de l’Ajuntament. Un dels principals objectius és convertir Girona en una ciutat integradora de tots els barris, i on hi tingui cabuda tota la gent”, destaca l’alcaldable del PSC Sílvia Paneque.\nEl PSC presenta a Girona una llista guanyadora per a governar a partir del 26M\nEl PSC de Girona vol posar fre a la massificació turística low cost\nEL PSC considera que en els últims anys hi ha hagut un procés de mercantilització de la marca Girona i això ha repercutit en un procés de banalització de l’espai públic. Segons els socialistes, el patrimoni arquitectònic, monumental i històric és un dels principals atractius de Girona que la diferencien d’altres ciutats europees i cal fer-ne una promoció sostenible que passa per protegir, moderar, desestacionalitzar i restringir per millorar-ne la qualitat. “Protegir els beneficis tangibles del turisme, avui, significa treballar per revertir la mercantilització que ha aportat CiU en aquesta qüestió els últims anys”, ha dit Sílvia Paneque.


Discurs del president de la Mesa d'Edat (2018) - Viquitexts\nDiscurs del president de la Mesa d'Edat (2018)\nd' Ernest Maragall i Mira\nDiscurs del president de la Mesa d'Edat a la sessió constitutiva de la XII legislatura del Parlament de Catalunya, publicat al Diari de Sessions del Parlament de Catalunya, el 17 de gener de 2018.\nEl president de la Mesa d'Edat (Ernest Maragall i Mira)\nMolt bon dia a tothom. Un cop iniciada la sessió constitutiva amb la lectura del decret de convocatòria per part del secretari general, com a president de la Mesa d'Edat, i d'acord amb l'article 2 del Reglament, declaro oberta aquesta sessió.\nDiputats i diputades, autoritats que ens acompanyeu, senyores i senyors assistents, treballadors del Parlament i dels mitjans de comunicació que cobreixen aquesta sessió, moltes gràcies, els desitjo molt bon dia a tots i a totes.\nJo hauria de començar aquesta sessió dient, també, bon dia...., haig de dir «bon dia, president Benach, president Rigol, presidenta Carme Forcadell, eh?, i gràcies per ser aquí, per honorar aquesta sessió». Però hauria de dir, també, «bon dia, president de la Generalitat, bon dia consellers del Govern de la Generalitat». Però ja ho veuen: ni el president de la Generalitat ni els membres del seu Govern seuen al lloc que els pertocaria, eh? Els uns presoners, els altres a l'exili, la resta destituïts. (Veus de fons.) Espero que em perdonin, doncs, si abans de continuar amb el procediment d'elecció dels membres de la Mesa expresso algun dels sentiments que, imparables, m'omplen el cap.\nVindran dies per actuar, per pensar, tots nosaltres, tots vostès, senyores i senyors diputats, amb dedicació i responsabilitat en la nostra condició de representants dels set i mig milions de catalans i catalanes. El que sento avui, en canvi, prové més del cor que del cap, més de l'experiència viscuda que de la reflexió tranquil·la. I el que sento és, per una banda, una acumulació d'indignació enfront a les agressions que cada dia vivim, però també, els ho asseguro, una creixent suma de raó i de raons, de conviccions afermades sobre el present i el futur del nostre país, d'aquesta Catalunya que no es rendeix, que no es resigna, que vol seguir sent el que és, el que ha sigut sempre, per poder construir el país nou, lliure, just i digne que volem ser.\nMirin, avui jo no hauria de ser aquí. Sense aquestes eleccions imposades des de l'Estat, a l'empara de l'article 155 de la Constitució, jo no seria aquí. Podria seguir sent un ciutadà políticament compromès, això sí, però més espectador que actor, més assistent a manifestacions o a debats que no pas representant d'aquests manifestants o d'aquests ciutadans. Diguem-ho clar, qui hauria de ser avui aquí són precisament els que no hi són: el president Puigdemont, el vicepresident Oriol Junqueras, els consellers Joaquim Forn, Lluís Puig, Clara Ponsatí, Toni Comín, els..., Jordi Cuixart i Jordi Sànchez, que ens podrien acompanyar des de la llotja, ben certament, i hauríem d'estar fent un altre debat, que no aquest, hauríem d'estar fent un debat, diguem-ne, aquest sí, ordinari. I quin hauria de ser aquest debat? No el que estem obligats a fer avui, sobre qui té dret i qui no té dret, sobre les condicions dels nostres representants i les seves situacions i els seus drets individuals com a ciutadans i com a representants dels ciutadans. Hauríem d'estar tenint, crec jo, un debat sobre la taula de diàleg que s'hagués hagut d'obrir entre tots nosaltres i la representació de l'Estat; una taula de diàleg per avaluar la situació sorgida a partir de l'1 d'octubre i per arbitrar, de comú acord, les vies per a la verificació democràtica de la voluntat dels catalans i catalanes.\nAquesta seria la normalitat acceptable, eh?, la que ens..., una normalitat a la que no renunciem ni renunciarem; una normalitat sorgida del mutu respecte i del reconeixement de la nostra condició de societat amb dret a existir per ella mateixa, de subjecte polític equipat per governar-se, per expressar projectes col·lectius, per dibuixar i construir el propi futur. Avui és, efectivament, un dia per mirar endavant, per començar una nova etapa, però és també un dia per recordar d'on venim, per entendre per què som avui aquí.\nMirin, és el primer cop, en totes les legislatures, des de l'anomenada «transició democràtica», que el Ple de constitució d'una legislatura es celebra amb el banc del Govern buit. Com em recordava en Gerard Gómez del Moral –és bo saber-ho i recordar-ho–, el president Tarradellas va presidir la sessió de la constitució del primer Parlament el 10 d'abril del 1980. La va presidir des d'aquí, inicialment, i després hi va assistir a tota la sessió, com va assistir igualment, a la d'investidura. I el president Tarradellas, aquell dia, com durant tots els anys en què va ser president de la Generalitat a l'exili, representava la legitimitat i la continuïtat històrica de les institucions catalanes. Era una institució que enllaçava directament amb la Generalitat republicana, enderrocada i dissolta el 1939, de la mateixa manera que, rebuda de Josep Irla, la presidència de Tarradellas era la continuïtat institucional de la presidència de Lluís Companys, afusellat a Montjuic el 1940 per la dictadura franquista.\nDeixin-me dir que tinc també ben viva la imatge potent d'aquell 30 de setembre del 2005, quan aquell mateix Parlament, amb un govern sota la presidència de Pasqual Maragall, votava, gosava votar un text estatutari, una nova proposta que, ben explícitament, representava una mà estesa a l'Estat espanyol. Buscaven, en aquell temps, un acord amb profunditat amb l'Estat, un acord basat en la lleialtat i el respecte mutus, però que donés genuïna resposta també federal a l'aspiració catalana.\nPreteníem –quina ingenuïtat, diríem avui– substituir els acords entre elits i el mercadeig permanent per una entesa de fons, per una entesa que donés satisfacció a Catalunya al mateix temps que permetia la plasmació d'una Espanya reconciliada amb ella mateixa, respectuosa i convençuda de la riquesa derivada de la diversitat dels pobles i nacions amb els que compartir futur.\nPerò aquella mà estesa, tots ho sabem, va ser, un cop més, rebutjada. L'Estat espanyol, sembla, no en sap ni en vol saber res, de reconciliació ni de sobiranies compartides. El poder es posseeix i no se'n cedeix ni un bri a ningú, menys encara a Catalunya.\nL'Estat espanyol, ho sembla, no sap guanyar, sap derrotar; no sap compartir, sap imposar, humiliar i castigar. El 2010 la societat catalana va reaccionar per necessitat, per instint de supervivència, front a l'evidència que l'Estat espanyol havia decidit completar un projecte d'estat que incloïa l'assimilació definitiva de Catalunya com a realitat política econòmica i social diferenciada.\nL'acció col·lectiva d'una part molt significativa d'aquesta societat catalana ha estat formidable al llarg d'aquests anys i s'ha convertit en l'experiència democràtica europea més significativa de les últimes dècades. Això és el que ara l'Estat sembla que no admet, no entén ni vol acceptar.\nL'1 d'octubre va ser la confirmació, la culminació d'aquest període. Serà recordat –els ho ben asseguro– com el dia en què la ciutadania es va fer mestra del seu destí. Avui, per molt que el Tribunal Constitucional anul·li la comissió creada per esbrinar i delimitar responsabilitats del que va succeir aquell dia, no el podrà esborrar de la nostra memòria col·lectiva. Potser per això l'Estat prescindeix ara de qualsevol fórmula basada en el diàleg i el respecte. Ja no importa, sembla, «que se note el empeño», no importa.\nNosaltres seguirem. N'hem après. Coneixem bé les nostres forces i mesurem millor les de l'Estat. Sabem el que podem esperar d'Europa i el que no podem esperar dels seus grans estats, però som Europa i serem part activa de la regeneració europea.\nObtingut de «https://ca.wikisource.org/w/index.php?title=Discurs_del_president_de_la_Mesa_d%27Edat_(2018)&oldid=99624»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 gen 2018 a les 00:45.


Girona viu un esclat de primavera - Diari de Girona\nGirona viu un esclat de primavera\nEl periodista Eduard Cid va ser l'encarregat ahir de fer el pregó de les Festes de Primavera, que van servir perquè el Tarlà torni a girar al carrer de l'Argenteria · Durant tot el dia hi va haver cercaviles, música i activitats per a grans i petits\nPoques setmanes abans de Temps de Flors, i com a preludi de la diada de Sant Jordi, Girona va viure ahir una jornada multitudinària amb les Festes de Primavera com a protagonistes. Petits i grans, gironins i turistes, van poder veure com el popular Tarlà tornava a girar al carrer de l'Argenteria després del pregó del periodista radiofònic Eduard Cid, que va ser el pregoner de les festes. Durant tot el dia, a més, es van celebrar activitats paral·leles.\nLes Festes de Primavera han anat guanyant popularitat en els darrers anys i cada cop compten amb un públic més multitudinari, especialment si el temps acompanya, com va ser el cas d'ahir. Les celebracions van començar a les dotze del migdia als Jardins de la Infància. Des d'allà, una cercavila amenitzada per la Fal·lera Gironina va fer tot el recorregut fins al carrer de l'Argenteria. Un cop arribats al punt d'on penja el Tarlà, Eduard Cid va agafar el micròfon –i mai millor dit– per fer el pregó. Cid va ser escollit perquè la seu de l'emissora on treballa, FEM Girona, es troba a la Rambla, de manera que té una forta vinculació amb tota aquesta zona.\nUn cop acabat el discurs de Cid, el Tarlà va començar a rodar, penjat entre dos edificis del carrer de l'Argenteria. Paral·lelament, petits i grans van poder gaudir d'altres activitats, com ara cavallets ecològics i un vaixell pirata, unes atraccions que funcionaven amb energia de propulsió humana.\nAl llarg de la tarda encara hi va haver temps per a una altra cercavila, en aquest cas a càrrec de la Mula Baba i la seva convidada, Ase de Bessan, amb la música de la Girona Marxing Band.\nFins a la plaça dels Jurats\nEl recorregut va començar a les quatre de la tarda, amb una plantada de mulasses a la Rambla. A les cinc es va fer una representació de titelles des del teatre de la Mula Baba, que va obrir la seva panxa perquè els més petits disfrutessin. A partir de dos quarts de sis, la comitiva es va començar a moure i va recórrer els carrers del Barri Vell fins a la plaça dels Jurats.\nLes Festes de Primavera, tanmateix, no van acabar ahir, sinó que en els propers dies es continuaran celebrant altres activitats, com espectacles de carrer, circ, música, dansa i una botiga al carrer. A més, durant uns dies s'han instal·lat atraccions al parc de la Devesa.\nMés de 40 entitats participen en la Fira del Voluntariat. Girona\nDesena desfilada de moda en el marc del Girona Fashion Day. Girona\nSimulacre d´incendi forestal entre Sant Daniel i les Gavarres. Girona


AVÍS LEGAL - Adell Advocats\nC. ADELL ARTIGA., responsable del lloc web, d'ara endavant RESPONSABLE, posa a la disposició dels usuaris el present document, amb el qual pretén donar compliment a les obligacions disposades en la Llei 34/2002, d'11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i del Comerç Electrònic (LSSICE), així com informar a tots els usuaris del lloc web respecte a quins són les condicions d'ús.\nC. ADELL ARTIGA. es reserva el dret de modificar qualsevol tipus d'informació que pogués aparèixer en el lloc web, sense que existeixi obligació de preavisar o posar en coneixement dels usuaris aquestes obligacions, entenent-se com a suficient amb la publicació en el lloc web de C.ADELL ARTIGA.\nDenominació social: C. ADELL ARTIGA\nNom comercial: ADELL ADVOCATS\nDomicili: c/ ROSSELLÓ, 224, 5è B. Barcelona 08008\nA través del Lloc web, els oferim als Usuaris la possibilitat d'accedir a la informació sobre els nostres serveis.\nQuan per a l'accés a determinats continguts o servei sigui necessari facilitar dades de caràcter personal, els Usuaris garantiran la seva veracitat, exactitud, autenticitat i vigència. L'empresa donarà a aquestes dades el tractament automatitzat que correspongui en funció de la seva naturalesa o finalitat, en els termes indicats en la secció de Política de Privacitat.\nL'Usuari reconeix i accepta que tots els continguts que es mostren en l'Espai Web i especialment, dissenys, textos, imatges, logos, icones, botons, programari, noms comercials, marques, o qualssevol altres signes susceptibles d'utilització industrial i/o comercial estan subjectes a drets de Propietat Intel·lectual i totes les marques, noms comercials o signes distintius, tots els drets de propietat industrial i intel·lectual, sobre els continguts i/o qualssevol altres elements inserits en el pàgina, que són propietat exclusiva de l'empresa i/o de tercers, els qui tenen el dret exclusiu d'utilitzar-los en el trànsit econòmic. Per tot això l'Usuari es compromet a no reproduir, copiar, distribuir, posar a disposició o de qualsevol altra forma comunicar públicament, transformar o modificar tals continguts mantenint indemne a l'empresa de qualsevol reclamació que es derivi de l'incompliment de tals obligacions.\nEn cap cas l'accés a l'Espai Web implica cap mena de renúncia, transmissió, llicència o cessió total ni parcial d'aquests drets, tret que s'estableixi expressament el contrari. Les presents Condicions Generals d'Ús de l'Espai Web no confereixen als Usuaris cap altre dret d'utilització, alteració, explotació, reproducció, distribució o comunicació pública de l'Espai Web i/o dels seus Continguts diferents dels aquí expressament previstos. Qualsevol altre ús o explotació de qualssevol drets estarà subjecte a la prèvia i expressa autorització específicament atorgada a aquest efecte per l'empresa o el tercer titular dels drets afectats.\nEls continguts, textos, fotografies, dissenys, logotips, imatges, programes d'ordinador, codis font i, en general, qualsevol creació intel·lectual existent en aquest Espai, així com el propi Espai en el seu conjunt, com a obra artística multimèdia, estan protegits com a drets d'autor per la legislació en matèria de propietat intel·lectual. L'empresa és titular dels elements que integren el disseny gràfic de l'Espai Web, el menús, botons de navegació, el codi HTML, els textos, imatges, textures, gràfics i qualsevol altre contingut de l'Espai Web o, en qualsevol cas disposa de la corresponent autorització per a la utilització d'aquests elements. El contingut disposat en l'Espai Web no podrà ser reproduït ni en tot ni en part, ni transmès, ni registrat per cap sistema de recuperació d'informació, en cap forma ni en cap mitjà, tret que es compti amb l'autorització prèvia, per escrit, de la citada Entitat.\nAixí mateix queda prohibit suprimir, eludir i/o manipular el «copyright» així com els dispositius tècnics de protecció, o qualssevol mecanismes d'informació que poguessin contenir els continguts. L'Usuari d'aquest Espai Web es compromet a respectar els drets enunciats i a evitar qualsevol actuació que pogués perjudicar-los, reservant-se en tot cas l'empresa l'exercici de quants mitjans o accions legals li corresponguin en defensa dels seus legítims drets de propietat intel·lectual i industrial.\n5. OBLIGACIONS I RESPONSABILITATS DE L'USUARI DE L'ESPAI WEB\nFer un ús adequat i lícit de l'Espai Web així com dels continguts i serveis, de conformitat amb: (i) la legislació aplicable a cada moment; (ii) les Condicions Generals d'Ús de l'Espai Web; (iii) la moral i bons costums generalment acceptades i (iv) l'ordre públic.\nProveir-se de tots els mitjans i requeriments tècnics que es precisin per a accedir a l'Espai Web.\nFacilitar informació veraç en emplenar amb les seves dades de caràcter personal els formularis continguts en l'Espai Web i a mantenir-los actualitzats en tot moment de manera que respongui, a cada moment, a la situació real de l'Usuari. L'Usuari serà l'únic responsable de les manifestacions falses o inexactes que realitzi i dels perjudicis que causi a l'empresa o a tercers per la informació que faciliti.\nNo obstant això el que s'estableix en l'apartat anterior l'Usuari deurà així mateix abstenir-se de:\nFer un ús no autoritzat o fraudulent de l'Espai Web i/o dels continguts amb finalitats o efectes il·lícits, prohibits en les presents Condicions Generals d'Ús, lesius dels drets i interessos de tercers, o que de qualsevol forma puguin danyar, inutilitzar, sobrecarregar, deteriorar o impedir la normal utilització dels serveis o els documents, arxius i tota classe de continguts emmagatzemats en qualsevol equip informàtic.\nProvocar danys en els sistemes físics o lògics de l'Espai Web, dels seus proveïdors o de tercers.\nIntroduir o difondre en la xarxa virus informàtics o qualssevol altres sistemes físics o lògics que siguin susceptibles de provocar danys en els sistemes físics o lògics de l'empresa, proveïdors o de tercers.\nIntentar accedir, utilitzar i/o manipular les dades de l'empresa, tercers proveïdors i altres Usuaris.\nSuprimir, ocultar o manipular les notes sobre drets de propietat intel·lectual o industrial i altres dades identificatives dels drets de l'empresa o de tercers incorporats als continguts, així com els dispositius tècnics de protecció o qualssevol mecanismes d'informació que puguin inserir-se en els continguts.\nObtenir i intentar obtenir els continguts emprant per a això mitjans o procediments diferents dels que, segons els casos, s'hagin posat a la seva disposició a aquest efecte o s'hagin indicat expressament en les pàgines web on es trobin els continguts o, en general, dels que s'emprin habitualment en Internet per no comportar un risc de mal o inutilització de l'Espai web i/o dels continguts.\nEn particular, i a títol merament indicatiu i no exhaustiu, l'Usuari es compromet a no transmetre, difondre o posar a la disposició de tercers informacions, dades, continguts, missatges, gràfics, dibuixos, arxius de so i/o imatge, fotografies, enregistraments, programari i, en general, qualsevol classe de material que: • De qualsevol forma sigui contrari, menyspreï o atempti contra els drets fonamentals i les llibertats públiques reconegudes constitucionalment, en els Tractats Internacionals i en la resta de la legislació vigent.• Indueixi, inciti o promogui actuacions delictives, denigratòries, difamatòries, violentes o, en general, contràries a la llei, a la moral, als bons costums generalment acceptades o a l'ordre públic.• Indueixi, inciti o promogui actuacions, actituds o pensaments discriminatoris per raó de sexe, raça, religió, creences, edat o condició.• Incorpori, posi a disposició o permeti accedir a productes, elements, missatges i/o serveis delictius, violents, ofensius, nocius, degradants o, en general, contraris a la llei, a la moral i als bons costums generalment acceptades o a l'ordre públic. Indueixi o pugui induir a un estat inacceptable d'ansietat o temor.• Indueixi o inciti a involucrar-se en pràctiques perilloses, de risc o nocives per a la salut i l'equilibri psíquic.• Es troba protegit per la legislació en matèria de protecció intel·lectual o industrial pertanyent a la societat o a tercers sense que hagi estat autoritzat l'ús que es pretengui realitzar.• Sigui contrari a l'honor, a la intimitat personal i familiar o a la pròpia imatge de les persones.• Constitueixi qualsevol tipus de publicitat.• Inclogui qualsevol tipus de virus o programa que impedeixi el normal funcionament de l'Espai Web.\nSi per a accedir a alguns dels serveis i/o continguts de l'Espai Web, se li proporcionés una contrasenya, s'obliga a usar-la de manera diligent, mantenint-la en tot moment en secret. En conseqüència, serà responsable de la seva adequada custòdia i confidencialitat, comprometent-se a no cedir-la a tercers, de manera temporal o permanent, ni a permetre l'accés als esmentats serveis i/o continguts per part de persones alienes. Igualment, s'obliga a notificar a la societat qualsevol fet que pugui suposar un ús indegut de la seva contrasenya, com, a títol enunciatiu, el seu robatori, extraviament o l'accés no autoritzat, amb la finalitat de conducta a la seva immediata cancel·lació. En conseqüència, mentre no efectuï la notificació anterior, l'empresa quedarà eximida de qualsevol responsabilitat que pogués derivar-se de l'ús indegut de la seva contrasenya, sent de la seva responsabilitat qualsevol utilització il·lícita dels continguts i/o serveis de l'Espai Web per qualsevol tercer il·legítim. Si de manera negligent o dolosa incomplís qualsevol de les obligacions establertes en les presents Condicions Generals d'Ús, respondrà per tots els danys i perjudicis que d'aquest incompliment poguessin derivar-se per a l'empresa.\nNo es garanteix l'accés continuat, ni la correcta visualització, descàrrega o utilitat dels elements i informacions contingudes en la web que puguin veure's impedits, dificultats o interromputs per factors o circumstàncies que estan fora del seu control. No es fa responsable de les decisions que poguessin adoptar-se a conseqüència de l'accés als continguts o informacions ofertes.\nEs podrà interrompre el servei, o resoldre de manera immediata la relació amb l'Usuari, si es detecta que un ús del seu Espai Web, o de qualsevol dels serveis oferts en aquest, és contrari a les presents Condicions Generals d'Ús. No ens fem responsables per danys, perjudicis, pèrdues, reclamacions o despeses derivades de l'ús de l'Espai Web.\nÚnicament serà responsable d'eliminar, al més aviat possible, els continguts que puguin generar tals perjudicis, sempre que així es notifiqui. Especialment no serem responsables dels perjudicis que es poguessin derivar, entre altres, de:\nInterferències, interrupcions, fallades, omissions, avaries telefòniques, retards, bloquejos o desconnexions en el funcionament del sistema electrònic, motivades per deficiències, sobrecàrregues i errors en les línies i xarxes de telecomunicacions, o per qualsevol altra causa aliena al control de l'empresa.\nIntromissions il·legítimes mitjançant l'ús de programes malignes de qualsevol tipus i a través de qualsevol mitjà de comunicació, com ara virus informàtics o qualssevol altres.\nErrors de seguretat o navegació produïts per un mal funcionament del navegador o per l'ús de versions no actualitzades d'aquest. L'administrador de l'espai web es reserven el dret de retirar, totalment o parcialment, qualsevol contingut o informació present en l'Espai Web.\nL'empresa exclou qualsevol responsabilitat pels danys i perjudicis de tota naturalesa que poguessin deure's a la mala utilització dels serveis de lliure disposició i ús per part dels Usuaris d'Espai Web. Així mateix queda exonerat de qualsevol responsabilitat pel contingut i informacions que puguin ser rebudes a conseqüència dels formularis de recollida de dades, estant els mateixos únicament per a la prestació dels serveis de consultes i dubtes. D'altra banda, en cas de causar danys i perjudicis per un ús il·lícit o incorrecte d'aquests serveis, podrà ser l'Usuari reclamat pels danys o perjudicis causats.\nVostè mantindrà a l'empresa indemne enfront de qualssevol danys i perjudicis que es derivin de reclamacions, accions o demandes de tercers a conseqüència del seu accés o ús de l'Espai Web. Així mateix, vostè s'obliga a indemnitzar enfront de qualssevol danys i perjudicis, que es derivin de l'ús per la seva part de “robots”, “spiders”, “crawlers” o eines similars empleades amb la finalitat de recaptar o extreure dades o de qualsevol altra actuació per la seva part que imposi una càrrega desraonada sobre el funcionament de l'Espai Web.\nL'Usuari s'obliga a no reproduir de cap manera, ni tan sols mitjançant un hiperenlace o enllaç, l'Espai Web, així com cap dels seus continguts, excepte autorització expressa i per escrit del responsable del fitxer.\nL'Espai Web pot incloure enllaços a altres espais web, gestionats per tercers, a fi de facilitar l'accés de l'Usuari a la informació d'empreses col·laboradores i/o patrocinadores. Conforme amb això, la societat no es responsabilitza del contingut d'aquests Espais web, ni se situa en una posició de garant ni/o de part oferent dels serveis i/o informació que es puguin oferir a tercers a través dels enllaços de tercers.\nEs concedeix a l'Usuari un dret limitat, revocable i no exclusiu a crear enllaços a la pàgina principal de l'Espai Web exclusivament per a ús privat i no comercial. Els Espais web que incloguin enllaç al nostre Espai Web (i) no podran falsejar la seva relació ni afirmar que s'ha autoritzat tal enllaç, ni incloure marques, denominacions, noms comercials, logotips o altres signes distintius de la nostra societat; (ii) no podran incloure continguts que puguin considerar-se de mal gust, obscens, ofensius, controvertits, que incitin a la violència o la discriminació per raó de sexe, raça o religió, contraris a l'ordre públic o il·lícits; (iii) no podran enllaçar a cap pàgina de l'Espai Web diferent de la pàgina principal; (iv) haurà d'enllaçar amb la pròpia adreça de l'Espai Web, sense permetre que l'Espai web que realitzi l'enllaç reprodueixi l'Espai Web com a part del seu web o dins d'un dels seus “frames” o crear un “browser” sobre qualsevol de les pàgines de l'Espai Web. L'empresa podrà sol·licitar, en qualsevol moment, que elimini qualsevol enllaç a l'Espai Web, després de la qual cosa haurà de procedir immediatament a la seva eliminació.\nPer a utilitzar alguns dels Serveis, l'Usuari ha de proporcionar prèviament certes dades de caràcter personal. L'empresa tractarà automatitzadament aquestes dades i aplicarà les corresponents mesures de seguretat, tot això en compliment del RGPD, LOPDGDD i LSSI. L'Usuari pot accedir a la política seguida en el tractament de les dades personals, així com l'establiment de les finalitats prèviament establertes, en les condicions definides en la Política de Privacitat.\nL'empresa es reserva el dret d'utilitzar la tecnologia “cookie” en l'Espai Web, a fi de reconèixer-lo com a Usuari freqüent i personalitzar l'ús que realitzi de l'Espai Web mitjançant la preselecció del seu idioma, o continguts més desitjats o específics.\nLes cookies recopilen l'adreça IP de l'usuari sent Google el responsable del tractament d'aquesta informació. Les cookies són fitxers enviats a un navegador, per mitjà d'un servidor Web, per a registrar la navegació de l'Usuari en l'Espai Web, quan l'Usuari permeti la seva recepció. Si vostè ho desitja pot configurar el seu navegador per a ser avisat en pantalla de la recepció de cookies i per a impedir la instal·lació de cookies en el seu disc dur. Si us plau consulti les instruccions i manuals del seu navegador per a ampliar aquesta informació.\nGràcies a les cookies, resulta possible que es pugui reconèixer el navegador de l'ordinador utilitzat per l'Usuari amb la finalitat de facilitar continguts i oferir les preferències de navegació o publicitàries que l'Usuari, als perfils demogràfics dels Usuaris així com per a mesurar les visites i paràmetres del trànsit, controlar el progrés i nombre d'entrades.\nEn general, els continguts i serveis oferts en l'Espai Web tenen caràcter merament informatiu. Per consegüent, en oferir-los, no s'atorga garantia ni cap declaració en relació amb els continguts i serveis oferts en l'Espai web, incloent, a títol enunciatiu, garanties de licitud, fiabilitat, utilitat, veracitat, exactitud, o comerciabilitat, excepte en la mesura en què per llei no puguin excloure's tals declaracions i garanties.\nL'empresa no serà responsable en tot en cas d'impossibilitat de prestar servei, si aquesta es deu a interrupcions prolongades del subministrament elèctric, línies de telecomunicacions, conflictes socials, vagues, rebel·lió, explosions, inundacions, actes i omissions del Govern, i en general tots els supòsits de força major o de cas fortuït.\nLes presents Condicions Generals d'Ús, així com l'ús de l'Espai Web, es regiran per la legislació espanyola. Per a la resolució de qualsevol controvèrsia les parts se sotmetran als Jutjats i Tribunals del domicili social del Responsable del lloc web.\nEn el cas que qualsevol estipulació de les presents Condicions Generals d'Ús resultés inexigible o nul·la en virtut de la legislació aplicable o a conseqüència d'una resolució judicial o administrativa, aquesta inexigibilitat o nul·litat no farà que les presents Condicions Generals d'Ús resultin inexigibles o nul·les en el seu conjunt. En aquests casos, l'empresa procedirà a la modificació o substitució d'aquesta estipulació per una altra que sigui vàlida i exigible i que, en la mesura que sigui possible, aconsegueixi l'objectiu i pretensió reflectits en l'estipulació original.


Fires i Festes gastronòmiques - Mapamundi Produccions, SL\nVull organitzar una Fira o Festa gastronòmica\nAntispam - resultat de: 9 + 5 = *\nFira del Tocino de Caseres\nEl Tocino el gran protagonista de les taules catalanes al llarg de la història. I a Caseres també és el protagonista de la seva fira, on podrem gaudir de degustacions per esmorzar, per abans de dinar tot fent el vermut o durant tot el dia amb entrepans d'embotits a la brasa.\nFesta del Vi jove i l'Oli novell a Sant Jaume dels Domenys\nLa Festa del Vi Jove i Oli Novell dels Cellers Domenys que es celebra a inicis d'any ofereix als visitants la possibilitat de degustar un esmorzar popular amb productes de la terra, una mostra d'antics arts i oficis i una trobada de puntaires, a més d'un mercat de productes alimentaris.\nPer Carnestoltes un dels costums més arrelats són els grans àpats col·lectius, oferts en alguns llocs als pobres, i en d'altres que pren part tota la població, que és possiblement el seu origen correcte. Tothom participa en l'obtenció dels ingredients, que passen a ser comuns i tothom hi té dret. Aquest tipus d'àpats ...\nCultura i tradició són dos conceptes que van lligats a la vida dels pobles i ciutats, i a la seva cohesió social. En aquest sentit, redescobrir, recuperar i mantenir els costums i tradicions locals, és un dels objectius que ens proposem, per tal de vetllar per la nostra identitat com a poble i recordar els seus orígens agrícoles i r...\nFira del Bolet de Vilada\nL'Ajuntament de Vilada organitza des de fa anys la Festa dels Bolets, un dels productes més típicament berguedans, i un dels més abundants en el municipi de Vilada. En el decurs de tot el dia hi haurà un mercat d'artesans, una mostra d'antics oficis (bufador de vidre, filadora amb fus manual, filadora amb roda mecáni...\nFira de la Vinyala a Òdena\nLa Vinyala és una varietat de cargol molt apreciada culinàriament. Aquesta vairetat de cargol, també anomenat de vinya, forma part de l'entorn natural del nostre país; l'extensió de vinya havia estat un correu importantíssim en el passat. I per això els marges de pedra seca que envolten les vinyes són l'hàbitat natura...\nMercat a la Fira de la Cervesa Artesana de l'Espelt\nLa Fira de la Cervesa Artesana de l'Espelt està promoguda any rere any per l'Associació La Bromera. La fira rep a l'entorn d'unes 3.000 persones al llarg de la jornada. Combina un ambient gastronòmic vinculat bàsicament amb la cervesa amb degustacions i tastos, amb un ambient familiar dins l'entorn rural.\nFira de l'Ametlla de Vilagrassa\nVilagrassa és una de les poblacions de Catalunya en les quals l'agricultura i el treball del camp són encara la base principal de la seva economia. Tot i que la producció de cereals és molt notable, des d'antic el cultiu dels ametllers ha format part important de l'activitat dels vilagrassencs.\nFigalguaire, La Fira de la Figa de Catalunya\nLa figa és un dels productes típics d'aquesta població de la comarca del Segrià. El visitant podrà gaudir d'exposicions i mostres de moltes varietats d'aquesta fruita, així com d'exposicions de maquinaria agrícola i comerç en general.\nVimblanc de Vinebre, vimblanc\nLa Girella és l'únic embotit que actualment s'elabora amb menuts de corder. El trinxat de la carn es lliga amb arròs, als quals i segons l'artesà, s'afegeixen ous, julivert, pa, pebre i fins i tot saïm i una mica de carn de porc. Amb la massa resultant s'emplena la tripa de corder, un cop ben neta, per cosir-la de...\nFira de la Poma d'Ullà\nUllà és un municipi situat a redós del Massís del Montgrí, al Baix Empordà. El cultiu de la poma s'ha convertit en les darreres dècades en el protagonista del paisatge i de l'economia del poble. Les pomes d'Ullà pertanyen a la Indicació Geogràfica Protegida IGP Poma de Girona.\nFira de l'Ou de Sant Guim de Freixenet\nLa Fira de l'Ou s'organitza en aquesta localitat degut a la gran quantitat de granges que hi ha establertes a la població i que converteixen a Sant Guim de Freixenet com una de les màximes poblacions productores d'ous de tota Catalunya.\nFira dels Torrons, la fira de Sant Sebastià a Òdena\nA l'entorn de la capella de Sant Sebastià, en un dels extrems del terme d'Òdena va sorgir la Fira d'Òdena, celebrada el dia de la seva festivitat, el 20 de gener. Era una barreja de festa popular, un petit mercat ramader i una celebració religiosa. Els pagesos del terme es barrejaven amb els mercaders, fusters, cistellers,...\nFira de la Garlanda a Vallbona d'Anoia\nLa Fira de la Garlanda de Vallbona d'Anoia es celebra el diumenge abans del Dilluns de Pasqua de Pentecosta, data que oscil·la en funció de la Setmana Santa. La garlanda que dona nom a la fira és un tortell típic de Vallbona d'Anoia que és el gran protagonista de les degustacions, juntament amb algun altre producte autòcton ...\nFesta de la Cirera a Torrelles de Llobregat\nLa Festa de la Cirera s'ha convertit en la marca de Torrelles de Llobregat . La mostra i el concurs de cireres, el mercat de pagesos locals són alguns dels pilars que donen consistència a aquesta celebració, una tradició al municipi.\nFesta de la Cirera a Santa Coloma de Cervelló\nLa Mostra de la Cirera és la columna vertebral de la Festa. Ja fa més de trenta anys o, el que és el mateix, dues generacions de colomins i colomines han treballat durant molts mesos abans que les cireres madurin, per acabar elaborant escenaris fantàstics i sorprenents que mai ens deixen indiferents.\nFesta de Sant Marc, la Festa del Pa, el Vi i les tradicions, a Sant Salvador de Guardiola\nCom cada any per aquestes dates, el diumenge mes pròxim al 25 d'abril, a Sant Salvador de Guardiola s'hi celebren les Festes de Sant Marc.\nFesta del Panellet a Castellgalí\nLa Festa del Panellet es celebra cada any el primer diumenge de maig. Antigament es celebrava el dia vuit de maig fent-la coincidir amb un dels patrons del poble, Sant Miquel. Probablement tingui l'origen fa més de 200 anys, ja que sabem que en el segle XVIII es van crear moltes ordres religioses i associacions.\nFira de la Gla de Campins\nLa Fira de la Gla de Campins es una mostra de productes artesans en la qual els visitants poden trobar productes típics i d'artesania de l'entorn del Montseny.\nFesta de la Cassola de Vinya i Olla de Murri a Vilanova d'Espoia (La Torre de Claramunt)\nVilanova d'Espoia, celebra la festa de la Cassola de Murri, una festa que combina el bon veïnatge, la gastronomia, els oficis i les tradicions Una vegada més, la Torre de Claramunt fa un homenatge a les seves arrels i al llegat de tots aquells que durant molts anys van treballar a la vinya, posant en valor elements tradicionals...\nFesta de l'Oli a la Fatarella\nPrimer cap de setmana de desembre. Festa plenament consolidada i que compta amb la participació de totes les empreses i entitats locals.\nMostra d'Embotits i Vins d'Altura a La Llacuna\nExposició de Cireres a Sant Climent de Llobregat\nL'últim cap de setmana de maig Sant Climent s'engalana i llueix el seu tresor més apreciat: les cireres. Quaranta anys després, la festa segueix viva, gràcies a l'esforç de la gent i les entitats que col·laboren en la seva organització\nFesta del cep de Vilaller\nLa vall de Barravés és un espai natural en el qual la presència de gran varietat de bolets la configuren com un dels espais més singulars del Pirineu català. D'entre les espècies més valorades des de la vessant gastronòmica destaca el cep, el Boletus edulis, del llatí boletus, considerat a la majoria de països europeus com e...\nEl calendari festiu tradicional és el resultat de l'encavalcament de calendaris de diferents cultures. S'estructura a partir del calendari romà, marcat pel Sol Nou o solstici d'hivern, que commemora el naixement del Sol, el Sol Ple o solstici d'estiu, que festeja el seu triomf en el zenit. Tanmateix, quan mig any ve m...