EL CAMPUS DE GANDIA DE LA UPV ENGEGA UN PROJECTE PER A RECUPERAR LA POBLACIÓ DE TELLINES - Diari Serpis\nEL CAMPUS DE GANDIA DE LA UPV ENGEGA UN PROJECTE PER A RECUPERAR LA POBLACIÓ DE TELLINES\nCientífics del Campus de Gandia de la Universitat Politècnica de València estan duent a terme diverses recerques amb l’objectiu de conèixer la situació de les poblacions de tellines en la costa valenciana i per a contribuir a la seua recuperació. La captura de tellines va passar de 300.000 a 1.900 kg en els últims deu anys a la Comunitat Valenciana, per la qual cosa la seua extracció no està permesa des de juny de 2015.\nCom a part d’aquestes recerques els científics van realitzar, de maig a novembre de 2015, un estudi en zona 3 de la costa – des del port de València fins a Dénia- i van constatar una disminució tant en la densitat de la població de les tellines com en la grandària d’aquestes. Així mateix, també van detectar que en el període de setembre a desembre de 2015 es va produir una important recuperació de les poblacions, a causa de les pluges que es van produir i que van aportar nutrients a aquests mol•luscs.\nEls resultats d’aquest treball s’han traslladat a la Confraria de Pescadors de Gandia. Fruit d’aquests i altres estudis els investigadors apunten tres propostes de cara a millorar la situació de les poblacions de tellines: treballar en la possible cria de tellines per a la seua reintroducció en el mar quan siguen menys vulnerables a depredadors com les meduses; determinar zones on les poblacions siguen majors per a permetre una pesca controlada; i estudiar l’efecte de nous contaminants d’ús generalitzat, com els protectors solars, en aquests mol•luscs.\nMiguel Rodilla, director del Màster Universitari en Avaluació i Seguiment Ambiental d’Ecosistemes Marins i Costaners que imparteix la Universitat Politècnica de València en el Campus de Gandia, és el director d’aquests treballs: “Des de l’any 2006 fins a l’actualitat, les captures de tellines han passat de 300.000 kg a 1.900 kg. Aquestes dades les coneixen les administracions responsables de la gestió dels recursos i també els pescadors i per tant existeix una preocupació per a la seua conservació. És important que des de la comunitat científica treballem amb ells per a aportar-los informació sobre els factors que influeixen en aquesta situació i també perquè es puguen prendre decisions que la milloren”, assenyala Rodilla.\nSegons explica Miguel Rodilla, per al procés es van definir espais de control on es determinava l’evolució de les poblacions i també es van marcar tellines a les quals es feia un seguiment sobre la grandària. Encara que es va constatar l’escassetat d’aquestes i la grandària reduïda, un dels elements per a l’optimisme va ser verificar que amb les pluges que es van produir de setembre a desembre la grandària de les tellines augmentava considerablement. “Açò es deu al fet que els nutrients que necessita el fitoplàncton, que és del que s’alimenten les tellines, procedeixen de les aportacions de la pluja, rius i aqüífers. Per aquest motiu, la sequera que està produint-se en l’última dècada en la costa valenciana està fent que les tellines tinguen poc aliment”.\nUn altre dels elements que impedeix el creixement de tellines, segons Miguel Rodilla, és l’abundància de depredadors com les meduses, que mengen les larves de tellines abans que s’implanten en el substrat del mar. Per aquest motiu, l’equip liderat per Miguel Rodilla està estudiant la possibilitat de ‘conrear’ tellines fins que tinguen major grandària, amb l’objectiu d’introduir-les en el medi quan siguen menys susceptibles de convertir-se en víctimes dels depredadors. “No sabem si la producció completa de tellines en aqüicultura seria rendible, però creiem que és viable mantenir-les en centres de cria durant un temps, amb l’objectiu de realitzar repoblacions en les platges i millorar l’estat de les poblacions”, assenyala.\nUna altra hipòtesi amb la qual treballen és que els tòxics presents a la mar, provinents de protectors solars, hidrocarburs i uns altres contaminants estiguen afectant negativament els mol•luscs ja que, afirmen, les tellines tenen un cicle molt curt i les extraccions i altres factors no expliquen la caiguda tan dràstica d’aquestes poblacions. “No es tracta de no utilitzar cremes solars, sinó d’esbrinar quins components resulten més contaminants i recórrer a uns altres que contaminen menys”, puntualitza el científic.\nAmb tot, Miguel Rodilla no és pessimista i creu que es pot actuar de forma positiva. “Donada la facilitat amb què creixen les poblacions en condicions favorables, hem de treballar per a descobrir quins són i proporcionar-les; durant aquest temps, seria convenient establir punts de pesca controlada i implicar els pescadors en la gestió sobre aquests punts, ja que ells són els principals interessats en el fet que les poblacions marines es mantinguen. D’aquesta forma, afirma, no es perdria el coneixement que els pescadors tenen d’aquestes arts tradicionals i es continuaria recolzant la sostenibilitat de les tellines”, conclou Rodilla.


Empresa del gènere de punt a Mataró, de Joan Novellas i Pons, que s’ havia estructurat com una Societat Anònima. Als anys seixanta del passat segle tenia un centenar de treballadors. Estava situada al carrer de Sant Isidor, fent cantonada amb el passatge Sisternes.\nAlcalde –President d'una Comissió Gestora- de Mataró, després dels Fets d' Octubre de 1934 i fins al 1935, Joan Novellas era a la vegada propietari de l'empresa fundada el 1900 - que va participar en l' Exposició d' Indústries Locals celebrada el mes de juliol de 1911 , al Col.legi de Santa Anna.\nS'havia casat amb Concepció Puig i Galceran (1887-1966). Fills seus van ser: Joan, que seria el marit de Carme Arañó i Pasant; Teresa, casada amb Benet Fité i Sala; Antoni, casat amb Elvira Aguirre de Cárcer López de Sagredo, i Josep, casat amb Dolors Montaner i Rusca.\nMembres de la família Novellas van residir durant un temps a Egipte.\n Altres fabriques del gènere de punt d’ aquest sector de Mataró, als anys trenta del passat segle XX, podrien ser: Enric Arañó (Moratín 4), Joaquim Coll i Regàs (Sant Isidoro 1), Jaume Ichart (Roger de Flor 3), Industrial Mataró (Isern 23), Jaume Julià (Tetuan 75), Antoni Latorre (Roger de Flor 3), Andreu Roldós (Isern 27), Claudi Robreño (Tetuan 40) i Joan Valls (Sant Isidor 10).\n "Revista Hispano Americana Ilustrada … a Mataró". Any VI. Barcelona, agost de 1911. (Reeditada al 1986, en el 75è aniversari de l'Exposició d'Indústries Locals).\n FULLS/78, del Museu Arxiu de Santa Maria. Mataró, gener 2004. pàgs. 27-36.


Què són els queixals del seny? - Clínica Blasi\nHome > Uncategorized @ca > Què són els queixals del seny?\n07 maig Què són els queixals del seny?\nPosted at 16:48h in Uncategorized @ca by clinicablasiadm\nEls queixals del seny són els tercers molars que estan a la part posterior de la boca. Aquestes són les últimes queixals adultes que apareixen a la boca, i hi ha quatre queixals del seny, dos a la part superior i dos a la part inferior.\nSímptomes que poden causar els queixals del seny\nNo sempre causen símptomes. Tot i que, quan un queixal del judici retinguda s’infecta, fa malbé altres dents o causa altres problemes dentals, pots experimentar alguns d’aquests signes o símptomes: genives sensibles o sagnants, dolor a la mandíbula, inflor al voltant de la mandíbula, dificultat per obrir la boca , mal alè, un gust desagradable a la boca o les genives envermellides o inflades.\nEls queixals del seny queden retingudes quan no tenen prou espai per sortir o erupcionar amb normalitat. Aquestes solen sortir entre els 17 i els 25 anys, i en ocasions surten sense cap problema i s’alineen amb les altres dents, darrere dels segons molars. Encara que en molts altres casos, la mandíbula o maxil·lar no té prou espai perquè els tercers molars erupcionen amb normalitat. D’aquesta manera, els tercers molars queden retinguts / inclosos o impactats.\nProblemes que poden causar els queixals del seny:\nLa malaltia de les genives: La dificultat per netejar els queixals de judici retingudes incrementa el risc de contraure la pericoronitis, que és una afecció dolorosa i inflamatòria en les genives.\nEls danys en altres dents: Si el queixal de judici fa pressió contra el segon molar, pot danyar el segon molar o augmentar el risc d’infecció en aquesta zona.\nCàries. Les moles de judici parcialment retingudes semblen córrer més risc de patir càries que altres dents. És possible que això passi perquè els queixals de judici són més difícils de netejar i perquè els aliments i els bacteris queden atrapats amb facilitat entre la geniva i la mola que va sortir de forma parcial. També pot causar càries a les dents adjacents per dificultat en la higiene d’aquests.\nQuists. Els queixals del judici es formen en un foliculos dins de la mandíbula. El fol·licle o sac pot omplir-se de líquid, formant un quist que pot danyar la mandíbula, les dents i els nervis. En rares ocasions, es desenvolupa un tumor, generalment no cancerós. Aquesta complicació pot requerir l’extirpació del teixit i l’os.\ndentista barcelona, endodoncia, grans professionals, queixals del seny, salut bucodental


Agramunt donarà el tret de sortida a les festes amb el Mercat de Nadal el diumenge 8 de desembre – Comarques de Ponent\nAgramunt donarà el tret de sortida a les festes amb el Mercat de Nadal el diumenge 8 de desembre\nUn any més Agramunt donarà el tret de sortida a les festes nadalenques amb la celebració del ja tradicional Mercat de Nadal que es farà aquest diumenge 8 de desembre. El mercat tindrà lloc al centre històric i comptarà amb una cinquantena de parades.\nPer complementar el mercat s’ha organitzat un seguit d’activitats pensades per a tots els públics. Entre les novetats d’aquest any a les 12 del migdia es farà un espectacle infantil amb la companyia Grimpallunes a la plaça del Mercat.\nTambé al matí es farà una xocolatada i a la tarda a partir de les 5 s’habilitaran unes barbacoes perquè tothom que ho vulgui pugui berenar una llesca de pa torrat amb oli i xocolata a la pedra.\nL’encesa de l’arbre es farà el proper diumenge 8 de desembre en el marc del Mercat de Nadal a les 6 de la tarda coincidint amb la cantada de nadales que faran els escolars d’Agramunt amb l’acompanyament musical dels alumnes de l’Escola Municipal de Música d’Agramunt.


Vist | El Bloc d'en Daniel Mallén\nPosts Tagged ‘Vist’\nVist: L’arxiu cors ( Alain Berbérian, 2004 )\nPosted: 21 febrer 2010 in Política Internacional\nEtiquetes: Córsega, Internacional, Vist\nParlant dels corsos amb un company fa ja uns quants anys em va recomanar veure una pel·lícula que segons ell descrivia aproximadament l’ambient cors. L’arxiu cors és una comèdia que gira al voltant de les particularitats de la illa, molt especialment la qüestió de la violència, i ho fa d’una forma força lleugera i gens dramàtica.\nEl cert és que del que passa o deixa de passar a Còrsega a casa nostra no s’en parla gens. Al 2006 l’editorial Llibres de l’Índex va editar un interessant “Diccionari d’expressions corses comentades” obra del rellevant Jean – Guy Talamoni i al 2004, durant la segona temporada d’Afers Exteriors, en Miquel Calzada es va aventurar a l’illa per presentar-nos a gent com el desaparegut Robert Estivalis, nascut a Catarroja i membre de l’aparell de relacions internacionals de Corsica Nazione amb un llar historial de militància a l’independentisme cors.\nDe les notícies més sonades va ser l’assassinat al 1998 del prefecte de l’illa, Claude Érignac, a mans de membres del FLNC entre els quals destaca Yvan Colonna, que va estar quatre anys fugat per la illa i que actualment es troba condemnat a cadena perpètua. Bé, un dels protagonistes de L’arxiu cors és un perseguit líder independentista que passeja per la seva illa amb agilitat mentre els gendarmes el persegueixen amb diferents graus d’intensitat.\nEl cert és que la violència a Còrsega és una constant i que encara avui perviu amb força. Al 2009, que no destaca especialment per la seva duresa en comparació amb anys com el 1995, van morir a l’illa dinou persones víctimes del conflicte històric que es viu a l’illa. La pel·lícula té moment memorables com el que protagonitza una farmacèutica aconsellant a un membre del FLNC que per a la confecció d’una metxa lenta el millor són els tampons sense aplicador. En resum, que la cinta no busca pontificar sobre el conflicte o oferir un judici moral de les parts, simplement es tracta d’una comèdia que en la meva opinió ajuda a desdramatitzar la situació.\nEm quedo amb ganes d’investigar més sobre personatges com Pasquale Paoli, que al 1755 va redactar una constitució corsa i que és considerat el pare de la pàtria corsa.\nEn resum, L’arxiu cors és una trama força simple entre guerrillers del FLNC i membres dels cossos de seguretat de l’Estat francès amb la intervenció d’un inspector privat que aterra a l’illa sense tenir massa clar que s’acabarà trobant. Des del punt de vista polític té la seva gràcia i des d’un punt de vista lúdic és força entretinguda.\nVist: Syriana ( Stephen Gaghan, 2005 )\nPosted: 20 Desembre 2009 in EEUU, Història, Llibres, Política Internacional\nEtiquetes: Internacional, Vist\nEn el moment en que Syriana va estrenar-se a Catalunya alguns coneguts em van animar a acostar-me al cinema per veure-la. No ho vaig fer.\nAquest cap de setmana l’han reproduït a la televisió i malgrat l’horari intempestiu, vaig decidir que tocava visualitzar-la. Una decisió totalment encertada en tant que es tracta d’una cinta que fuig de la moralina i descriu un aspecte de les relacions internacionals que existeix amb tot el pes del seu dramatisme.\nTracta de diverses històries aparentment independents però totalment creuades al voltant d’un fictici emirat àrab del Golf Pèrsic i les influències de la indústria del petroli. Els seus protagonistes són un agent de la CIA ( George Clooney ), un expert en recursos energètics ( Matt Damon ), un advocat mercantil ( Jeffrey Wright ), un jove obrer pakistaní sense treball ( Mazhar Munir ), un príncep àrab ( Alexander Sidding ) i dos magnats del petroli texà ( Christopher Plummer i Tim Blake Nelson ).\nSyriana ha estat definida com un thriller geopolític i mostra sense escrúpols quins són els efectes de les polítiques exteriors dels EUA als països àrabs rics en petroli. Com un príncep reformista que vol modernitzar el seu país és assassinat per la CIA per tal d’afavorir els règims despòtics i favorables als seus interessos comercials, com els joves de classes desafavorides poden caure en mans de l’integrisme islàmic i en definitiva, com es remena el poder a molts dels grans despatxos de Washington.\nLa política internacional dels EUA es recolza en una moral pròpia que, segons diun els entesos, va ser formulada per Henry Kissinger a obres com la mastodòntica Diplomacy que malauradament, està totalment esgotada en castellà i mai s’ha editat en català. Un llibre que també em van recomanar fa temps i que he hagut de comprar en anglès. Els senyors de Amazon.com diuen que m’arribarà el 24 de desembre i no hi seré per recollir-lo a correus. Quin drama.\nAprofito per subratllar la infàmia que suposa que tant el propi Henry Kissinger com Barack Obama hagin estat guardonats amb el Premi Nobel de la Pau. El primer, és un dels majors criminals de la història i el segon no ha fet res més que vendre fum i augmentar el contingent miliatar a Afganistan i no precisament per regalar floretes de colors als seus habitants.\nVist: primera temporada de The West Wing\nPosted: 28 Novembre 2009 in EEUU, Política\nEtiquetes: EEUU, Política, Spin Doctors, Vist\nSeguint entusiàstiques recomanacions d’alguns companys que generalment expressen bon criteri, vaig adquirir la primera temporada de la sèrie The West Wing i he d’admetre que, un cop visionats tots els capítols, l’experiència ha estat força estimulant. M’explico.\nFonamentalment, la sèrie gira al voltant d’una part del gabinet del President dels EEUU. Segurament la més polititzada, l’equip de comunicacions que s’encarrega de gestionar el programa legislatiu, les relacions amb la premsa, l’agenda presidencial i les diferents campanyes electorals. Categoria la dels protagonistes que en el lèxic polític anglosaxó s’ha etiquetat com a Spin Doctors. Els que elaboren el relat que s’explica als mitjans, llegeixen enquestes i dirigeixen la política de les administracions.\nHi ha dosis importants de moralina, això és innegable. També cal assenyalar que la transcendència de les decisions que habitualment es prenen al gabinet presidencial més important del món, tant al virtual com al de veritat, no són poca cosa. A més a més, l’alineament ideològic del president i els seus assessors està molt més enllà del que habitualment es podria esperar d’una administració demòcrata com, per exemple, les encapçalades per Bill Clinton o el propi Barack Obama. Finalment i amb aquests ingredients, el còctel resultant és força digestiu.\nLa política als EEUU és radicalment diferent a la del nostre país i resulta xocant veure fins a quin punt els partits americans tenen poc pes sobre els seus membres. Els exemples més rellevants podrien ser la llibertat amb que els presidents dels EEUU tiren endavant les decisions del seu gabinet sense gairebé consultar amb els òrgans dels partits i també, la llibertat de vot que exerceixen els membres de les càmeres legislatives.\nEstem condicionats pels prejudicis que ens inspira el sistema català de partits i a primer cop d’ull valorem aquests fets com negatius. Fins a cert punt ho són i no es pot negar que els congressistes dels EEUU mercadegen amb els seus vots per tal d’aconseguir recursos econòmics per a les campanyes. El sistema de finançament electoral és simplement abominable. Ara bé, es tracta d’un sistema que presenta variables força interessants.\nEls congressistes tenen una gran rellevància territorial i el seu contacte amb els electors és superior al que per defecte emana del sistema català de partits polítics. La llibertat de vot que és natural als EEUU i al nostre país és una tara o símptoma d’escissió, dona als electes l’oportunitat de guanyar força davant els partits i possibilita una millor representació dels electors. Ara bé, es tracta d’una situació molt particular.\nBlocaires i autors de literatura política, com per exemple en Toni Aira, assenyalen The West Wing com una telesèrie de culte. Es nota que al darrere hi ha pressupost, documentació i coneixement de causa. En resum, es tracta d’una molt bona producció que segurament agradarà a aquells interessats en política.\nJuntament a aquestes recomanacions també em van recomanar el bloc d’Antxon Garrogerrikabeitia, periodista basc del Nashville Sentinel, diari de més tirada de l’estat de Tennessee, profundament apassionat per la política als EEUU. Els arxius del bloc són plens de biografies d’assessors presidencials i directors d’agències com, per exemple, la CIA. He afegit el seu enllaç a la categoria de Blocs diversos. La llàstima és que darrerament no s’actualitza gaire, la sort és que als arxius hi ha pàgines suficients com per descarrilar un tren de mercaderies.


6 Abril 2013 – No cal que en facis gaire cas\nQuè cal per ser president?\nQuè cal per ser president? Aquesta és la pregunta que qualsevol criatura podria fer als seus pares, amb l’esperança d’arribar, en el futur, a dirigir un país.\nSi mirem el cas d’Espanya (ja que s’entesten a no deixar-nos marxar, comencem per aquí), la resposta hauria de ser “no gran cosa”, perquè ja portem uns quants anys en què cada nou mandatari fa bo al seu predecessor, encara que, a priori, pogués semblar impossible. La perspectiva de saber qui farà bo Rajoy fa esgarrifar.\nEl cas de Catalunya també presenta algun que altre personatge prou singular, i no pas sempre pels seus mèrits curriculars ni per les seves habilitats dialèctiques, més enllà de les necessàries per recórrer els laberints del partit.\nAixí doncs, un cop descartades algunes foteses com una sòlida formació, el domini dels idiomes o la capacitat comunicativa i de lideratge, la cosa es clarifica i apareixen presidents capaços d’oferir espectacles com una roda de premsa a través d’una pantalla de televisió, mentre es parla, en una sala ben aïllada de l’exterior, a un auditori de fidels dirigents del seu partit. No n’estic prou al cas, però no em sembla recordar cap pressumpta roda de premsa més ridícula, enlloc del món.\nJa no sé si qualificar aquest tipus d’actuacions -perquè no és el primer cas que Rajoy s’amaga per parlar- de covardia, incapacitat comunicativa, pànic a la premsa o, simplement, de mediocritat absoluta. Sigui com sigui, aquest és el perfil del president d’Espanya, a qui, cada dia que passa, se li va fent més i més gran el càrrec. I encara volen respecte.\nAl mateix temps que això passava a Madrid, a Barcelona, el president Mas oferia una roda de premsa de més de dues hores, al llarg de les quals va respondre tota mena de preguntes.\nNo és fàcil donar una resposta satisfactòria a la pregunta de què cal per ser president (a banda de fer mèrits a un partit prou gros), ni el panorama sempre és per tirar coets, certament, però malgrat tot, encara hi ha diferències més que remarcables.


El PSC carrega contra el flanc dèbil d’ECP per mantenir la pancarta dels presos | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nEl PSC carrega contra el flanc dèbil d’ECP per mantenir la pancarta dels presos\nEl PSC ha posat el dit a la nafra en carregar avui contra el flanc dèbil de la coalició progressita En Comú-Podem, que governa a Tarragona, i que viu des de fa temps un debat intern al voltant del posicionament sobre la independència de Catalunya.\nLa portaveu del Grup Municipal Socialista, Sandra Ramos, ha denunciat el canvi de posicionament d’En Comú-Podem per haver mantingut la pancarta dels presos a la façana de l’Ajuntament de Tarragona i es pregunta per què la consellera Carla Aguilar al plenari de 19 de juliol demanava «el màxim consens possible» per penjar la pancarta i al ple del dia 30 de setembre vota en contra de retirar la pancarta.\nRamos remarca que si van decidir presentar la moció per regularitzar les façanes dels edificis municipals era perquè sabien que comptava amb els suports necessaris i especifica que van mantenir converses, especialment, amb l’equip dels Comuns: «Que deixin de prendre’ns el pèl», afegeix la consellera del PSC.\nLa portaveu socialista recorda les paraules de la primera tinent d’alcalde, Carla Aguilar, el dia que es van abstenir en la moció per penjar la pancarta de «Llibertat Presos Polítics»: «L’Ajuntament ha de ser seguir sent la casa de tots i és per això que al posar-hi un símbol creiem que darrera hi ha d’haver un consens suficient i molt ampli, com per posar una simbologia política d’aquestes característiques». Es per aquestes declaracions, que els socialistes no entenen aquest canvi de posicionament en menys de dos mesos i creuen que es degut «als principis de Groucho Marx: si no t’agraden els meus principis, aquí tinc uns altres».\nRamos: «Fins que no ha saltat la llebre, no s’ha fet res»\nD’altra banda, el PSC creu que el govern municipal hauria d’haver tancat l’Amfiteatre, «just quan van rebre l’informe (el 10 de setembre) i no quasi 20 dies després», en els quals es va produir un esdeveniment d’un aforament aproximat de 600 persones. Ramos lamenta que el conseller Pinedo es justifiqués «dient que els tècnics tarden en llegir-se 80 pàgines» i critica que només tanquessin el monument romà per un roda de premsa que va realitzar un partit polític: «fins que no ha saltat la llebre, no s’ha fet res».\nLes i els socialistes titllen al conseller de Patrimoni «d’irresponsable», ja que al juny ja es va rebre un pre-informe que apuntava a aquesta mesura «d’urgència». A més, la portaveu socialista ha recordat que la llavors consellera de Patrimoni, Begoña Floria, va demanar un informe «exhaustiu», just quan van aparèixer unes petites esquerdes el 27 de novembre de 2018, i va acordonar la zona afectada.\n28/06/2019 Polèmica per l’absència de la bandera de l’orgull a la façana de l’Ajuntament\n05/05/2020 El PSC demana que Tarragona tingui el segell turístic ‘Ciutat lliure de Covid’\n15/11/2019 El plenari tarragoní congela el preu del bus i veu ‘insuportable’ la seva gratuïtat


La Policia Local reparteix polseres entre els menors a la platja i en actes lúdics per ser localitzats ràpidament si es perden\nAgents de la Policia Local d’Altafulla estan repartint aquest estiu polseres d'identificació a les famílies amb menors que es troben al municipi per evitar la pèrdua d'infants. Aquesta iniciativa forma part de la campanya de la Policia Local de repartir mig miler de polseres que indiquen les dades de contacte dels familiars dels menors.\nGràcies a aquestes polseres, si el menor es perd i no sap o no recorda el telèfon dels seus pares, els agents de seguretat o qualsevol persona que el trobi pot trucar al telèfon que hi ha anotat a la polsera i així facilitar el retrobament entre els pares i l’infant.\nLes polseres són reutilitzables i permeten anotar el nom del menor i un telèfon de contacte de la persona responsable en cas que el menut es perdi. Un cop acabat el temps de lleure a la platja o en qualsevol acte lúdic, l’infant es pot treure la polsera i guardar-la per un altre dia quan assisteixi a altres activitats amb molta concurrència de gent.\nLes famílies que vulguin una d'aquestes polseres també es poden dirigir directament a la comissaria de la Policia Local, al carrer Marquès de Tamarit, o als socorristes del Servei de Socorrisme i Salvament de la platja d’Altafulla.\nD’altra banda, els agents de la Policia Local d’Altafulla insisteixen en què els pares i les mares han de transmetre als més petits de la casa que un agent de policia és “una persona que els pot assistir i ajudar en casos d’auxili”.


Els pastissers catalans preveuen augmentar un 5% les vendes de panellets - Empordà\nEls de pinyó continuen sent el «producte estrella», però pugen amb força els banyats en xocolata amb fruita a dins\nUn pastisser mostra una safata de panellets. ACN\nUn pastisser mostra una safata de panellets.\nEls pastissers catalans preveuen augmentar un 5% les vendes de panellets gràcies al llarg pont de Tots Sants. L'any passat es van despatxar uns 250.000 quilos i enguany s'espera arribar als 262.500 quilos. "Creiem que les vendes pujaran un 4 o un 5% perquè és possible que s'allarguin força en ser divendres festiu. Això farà que tot sigui una mica millor, però està per veure", ha assenyalat a l'ACN el president de l'Escola de Pastisseria del Gremi de Barcelona i membre de la junta del Gremi a Catalunya, Pere Camps. Els panellets de pinyons es mantenen com el producte estrella -un 75% de les vendes- però estan pujant amb força altres varietats. "El panellet és una elaboració molt clàssica i el que triomfa bàsicament és el de pinyó, però sí que cada cop s'estan incorporant més gustos a nivell de fruites, i ara últimament els panellets banyats en xocolata estan pujant molt", ha reconegut Camps.\n"I dintre d'aquests de xocolata, molts amb fruita liofilitzada amb gust de maduixa, de fruita de la passió, de gerds, i un llarg etcètera", ha enumerat el president de l'Escola de Pastisseria del Gremi de Barcelona. D'altra banda, hi ha també propostes menys tradicionals com els panellets de gerds deshidratats amb xocolata blanca o negra, els de castanya o els de crema catalana. De fet, els pastissers del Gremi confirmen la consolidada tendència de cobrir amb xocolata aquest dolç de tardor, tot simulant un bombó. Igualment, el Gremi de Pastissers recomana apostar pels panellets artesans de pastisseria, sense conservants ni colorants, i alerta que els industrials són elaborats amb fècula de patata en comptes de massapà per abaratir-los.\n"La veritat és que el panellet té un preu elevat, però si tenim en compte el que val el pinyó –amb preus de fins a 55 euros el quilo- doncs és el que hi ha", ha reconegut Camps, que també ha precisat que el preu de l'ametlla tampoc és barat "i té molta feina". "Aleshores el que cal valorar són les hores d'elaboració, i les matèries primeres cares i de qualitat. No hi ha patata, ni fècules ni additius per rebaixar el preu del producte", ha comentat el també membre de la junta del Gremi de Pastissers de Barcelona, que considera que encara es manté prou vigent la tradició de menjar i regalar panellets. "El que passa és que les famílies abans eren molt grans i ara cada cop són més petites. Per tant, les quantitats de compra de panellets són més reduïdes", ha lamentat Camps.\nEls forners lleidatans preveuen vendre uns 133.000 quilos de panellets\nEl Gremi de Forners de les Terres de Lleida confia incrementar entre un 5 i un 10% la venda de panellets en relació amb l'any passat. Els forners lleidatans preveuen una "molt bona" campanya de comercialització tenint en compte que "està fent fresca" i que la festa de Tots Sants ve seguida pel cap de setmana, segons ha ressaltat la seva presidenta, Pilar Marqués. La previsió és que es consumeixin a la demarcació de Lleida uns 133.000 quilos de panellets. Segons el Gremi de Forners de les Terres de Lleida, el consumidor segueix apostant pel panellet de pinyons com a producte estrella, suposant aquest el 50% de la venda de panellets. L'altra meitat correspon a varietats com ara els panellets amb ametlla, coco, cirera, cafè o xocolata, entre altres.\nGirona pronostica un 3% més de vendes\nEls pastissers gironins també preveuen mantenir les vendes de l'any passat i, fins i tot, registrar un lleuger increment que podria rondar el 3%. El president del gremi, Àngel Garcia, diu que no té dades sobre quilos previstos però diu que les xifres seran molt similars a les del 2018: "És una tradició que funciona i es manté". Pel que fa a les varietats, Garcia assegura que el de pinyó continua essent el "rei" però que cada vegada més els pastissers intenten innovar i oferir nous productes, sobretot, per atraure nous públics. A la seva pastisseria de Figueres, el Talldolç, per exemple, enguany n'ofereixen gerds amb una xocolata rubí. "També n'hi ha que en fan de maracujà o, fins i tot, de curry", detalla.\nEls preus se situen entre el 55 i 65 euros el quilo però poden variar, a la baixa, si es combina el panellet de pinyó amb d'altres varietats. "El de pinyó és el més car perquè la matèria primera és de la màxima qualitat", remarca Garcia.\nPreocupació per la pastisseria industrial al Camp de Tarragona\nAl Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre, els pastissers artesans encaren amb optimisme les vendes de panellets pels volts de la festivitat de Tots Sants i, malgrat l'increment de preus previst, esperen mantenir o superar les bones xifres de l'any passat. Així, si bé el quilo de panellets variats rondarà entre els 42 i els 45 euros, l'encariment dels pinyons de Castella –que han arribat a 63 euros el quilo- encarirà aquesta especialitat fins la forquilla d'entre 52 i 60 euros el quilo. Malgrat això, els pinyons continuen manant a les pastisseries artesanals i suposen la meitat de la producció total, segons el president del Gremi d'Artesans Pastissers de Tarragona, Josep González. Als establiments tarragonins i ebrencs es podran veure també panellets de Chartreuse o de licor de roses, com també de xocolata, llimona, maduixa, taronja o els també tradicionals d'ametlla.\n"Estem un pèl tocats per la pastisseria industrial però detectem que les diades es respecten i el client vol menjar bé: siguin panellets, a Reis o a Pasqua, volen menjar el que pertoca. S'està recuperant: la gent no és tonta i se n'adona", subratlla González, qui assegura haver percebut que moltes persones amb un poder adquisitiu limitat mantenen la compra de panellets artesans però en quantitats inferiors perquè prioritzen la qualitat.


BENIARRÉS AL DIA: 10 motius (entre altres) per a votar en contra dels pressupostos de l’Ajuntament de Beniarrés\nBon dia Fede:\nNo se m'havera agradat que quan tu i els teus vareu estar en el poder tan d'any havereu fert alguna cosa de les que demaneu ara.\nMai heu pagat els llibres, mai heu pagat el prevenar... i podria nomenar moltes més coses.\nEn quatre anys s'han fet mes coses que vosaltres en 25.\nUna de les coses més importants que estàn fent es la guarderia, mai ningú s'havia intreresat en tindre ben atesos als xiquets de Beniarrés, i això q abans hi havien el doble que ara!.\nPensa que hauria passat si haguera hagut algun incident?,sense condicions, sense personal qualificar... no va passar res perque deu no va voler!!!! Qui haguera sigut el responsable?\nNo se els teus arguments per no aprovar el presupostos no son valits, simplement vos agrada fer la contra.\n10 d’abril de 2008 a les 15:31\nSalva, es molt fàcil el justificar que ara no es fa dient que abans no s’ha fet. Cada temps té les seues circumstàncies i si a aleshores es va apostar per fer un polígon industrial públic, un centre cultural, canviar tota la xarxa d’aigua potable , clavegueram i l’enllumenat públic, entre altres, es perquè es pensava que era prioritari i que amb els diners dels guanys de la venda de parcel•les del polígon s’hagueren pogut fer altres coses.\nEls llibres no es paguen perquè l’ajuntament no vol i si la Generalitat paga a uns cursos, creguem que l’ajuntament perfectament poc pagar a la resta dels qui estudien a Beniarrés. Ja que estàs nomena “moltes coses més”, al igual que dis-me en exemples la frase eixa de “En quatre anys s'han fet mes coses que vosaltres en 25” que sempre gasteu el mateix tarannà. Coses concretes per favor.\nDir-te que els PSPV-PSOE va votar a favor de la creació de la guarderia. Pots mirar-ho en les actes dels plens per si ho dubtaves i si que vam pensar i pensem en el benestar dels xiquets i xiquetes de Beniarrés.\nSols dir-te una cosa, el PP ha tingut oberta una “guarderia” al igual que quan estava el PSPV-PSOE més de 3 anys, aleshores “Pensa que hauria passat si haguera hagut algun incident?,sense condicions, sense personal qualificar... no va passar res perque deu no va voler!!!! Qui haguera sigut el responsable?”. Si a dia d’avuí no està oberta es perquè no hi ha xiquets i ningú que la vullga portar. Sols fes una mica de memòria de fa 6 mesos en arrere quan el PP volia obrir la “guarderia”.I per cert deixa a Deu a banda de tot açò que de vegades passen desgràcies a xiquets que de segur Deu no voldria que passaren.\nEsperava la teua conclusió final sobre la nostra postura front al pressupostos de l’any 2008.\n10 d’abril de 2008 a les 23:09\nLa raó 1 està més que tractada en aquest blog, i em dóna vergonya que el senyoalcalde tinga eixe rostre petri.\nLa raó 4 te molt de trellat, però és qüestió de temps que es porte a la realitat.\nLa raó 5 i 6 són la expressió de la política pepera. Visca el pa i el circ i a la mié la ediucació, que les persones ben educades són més dificultoses de manipular.\nLa raó 8 (sobre energia solar) hauria de ser tinguda en compte ja que és factible i donaria molts bons resultats.\nLa raó 9 també representa el "amiguisme" del PP, que sense eixos "suborns" no podria funcionar.\nI de moment res més. Simplement vergonya de tindre l'equip de govern que tenim.\n11 d’abril de 2008 a les 11:31\nTot allò que vau fer està molt be, faltaria menys que en 25 anys no hagureu fet res.\nPerò la pregunta es: QUIN POLIGONO PÚBLIC VAREU FER????\nI no val dir que des de la Generalitat no vos van deixar perque no sempre a manat el PP.\nLo de la guarde m'esperava que hem diguers això, però 3 anys no en son 25. I com s'han donat conter de que no hi havien condicions ho han intentat solucionar.\nI no digues que no hi han xiquets perque si hi han, sino pega una volteta per els dos parques que hi han i voràs que ple està.\nSi no van a la guade d'abans es perque les mares no han vuigut jo tampoc voldria.\n11 d’abril de 2008 a les 15:05\nSalva, sense comentaris el teu darrer comentari\nRealemnt Salva estàs ratllat com un CD de saldo, una i altra vegada insisteixes en les mateixes coses: "Tot allò que vau fer està molt be, faltaria menys que en 25 anys no hagureu fet res", ja et poden dir raons i arguments que tu erre que erre. Eres fan de PAco Martínez Soria?\nO simplement llegeixes i després entens el que vols?\n22 d’abril de 2008 a les 14:24


Salut i Rauxa!!: Sant Joan Despí - Montserrat\nCom sempre sona el despertador massa d’hora per el meu gust però què hi farem es lo que té... Així que ens posem per feina , esmorzar ,carregar furgo i cap a Sant Joan Despí que falta gent (desprès veuríem que no era així ).\nUn cop allà, sort que portàvem indicacions d'on era la sortida ja que no veiem un trist cartell que ho indiqui , el ritual de recollir dorsal,acabar de disfressar-se i l’alegria de cada vegada trobar-nos mes gent coneguda,es nota que no em parat aquest any!! Ja amb tota la parafernàlia muntada anem cap al carrer de la sortida i allà ens trobem un follon de gent considerable, sembla ser que érem mes de 1000.. així que ja us podeu imaginar.\nEns posem per on podem , hi ha gent per tot arreu , per les voreres ,per davant la pancarta de sortida... be lo normal!\nEs dona la sortida i allò sembla la Copa del Mon, tothom apreta, fem quatre carrers per dintre la ciutat de manera caòtica, esquivant els cotxes aparcats,pujant per la vorera, per sort deixem això i agafem camí , be més que camí la pista que va per la llera del riu que de maca no tenia res però si mes no servia per estirar el grup i anar recuperant posicions.\nLa tàctica d’avui era senzilla en vistes de l’Artec avui tocava anar a fondo per fer un bon desgast i així anàvem, be l’Ada a fondíssim i jo esbufegant per seguir-la!!\nEl tram del riu eren 15 quilometres ben plans (semblava la Tramdur) i avorrits si no fos per la gentada que hi havia. En aquest tram vem coincidir amb la Raquel i l'Alfred,vem rodar una mica amb ells i a continuar el ritme frenètic d’avançaments .\nSortim del riu per Castellbisbal on fem unes rampes d’asfalt per un polígon industrial (quins paisatges!!) , aquí trobem el Jose de peu sprintant , deu n’hi do com apreta el personal!! El passem i tot seguit entrem en camins (yuhuu!!) ,aqui la cosa ja és mes distreta i comencen a deixar-se veure les primeres pujadetes , en aquest tram coincidim amb un AlpCross desconegut per nosaltres, mirem el culotte per si posa el nom però no ,ens quedem amb el dubte, de moment...\nAmb tot arribem al primer avituallament (km.20), l’Ada em pregunta si parem i jo que avui vaig conscienciat per patir , l’hi dic:\n- parar ? No! Pensa en l’Artec...\n- Doncs vinga!!\nEm va quedar clar que gaires intencions de parar tampoc no tenia jejeje!!\nAra el camí s’enfila una miqueta més per portar-nos fins a Ullastrell on es troba el segon avituallament, el qual també el passem de llarg. Fins poc abans d’aquest punt encara no sabíem en quina posició anava l’Ada (amb tanta gent a la sortida..) però per aquí ens trobem uns voluntaris entusiastes que quan la veuen es posen a animar-la :\n- Vinga que vas la primera!!!\nEstupendo !!! Ara només espero que amb els ànims no pugi més el ritme .... d’aquí fem una baixada que ens porta fins un altre llera de riu ,aquesta amb més sorra, pujem l’Alt de la Socarrada i ens deixem caure (+-) fins a Olesa on em sorprenc de la proximitat amb Montserrat quan tot just fa dues hores i escaig que hem sortit , anem molt bé però és clar encara falta tota la pujada...\nAra cap a la Puda on ens trobem un rampot considerable i gratuït ja que tal com el puges tornes a baixar recuperant els metres guanyats on agafem una pista que ens durà fins a Monistrol.\nAquest tram no és massa llarg però tot i així es fa pesadet tota l’estona va fent ‘falsos llanos’ i sembla que no arribis mai a lloc...\nI ara sí, arribem a Monistrol on hi ha l’avituallament , desprès d’aquí ja sabem lo que tocarà , pujada fins a Montserrat!!!!\nAquí sí que no tenim cap dubte que toca parar i recuperar-se que després ve lo millor!!\nL’arribada a l’avituallament espectacular, els voluntaris d’aquest son tot dones i quan veuen arribar l’Ada s’arrenquen amb aplaudiments i ànims!! I ella que arriba , deixa la bici , va cap allà i lis diu:\n- Perdoneu , el lavabo de noies es aquí al fons??\nAixò es una arribada amb estil!! Així que aquí si , paradeta completa, pixar,beure,menjar una mica i un gel en previsió que les úniques rampes estiguin en el terreny i no en les cames !!\nJa quan marxàvem arriba en Jesús un nano que vem conèixer a la Volta a Eivissa ,salutacions i a córrer!!\nD’aquí al final ja ens coneixem el camí o almenys això ens pensàvem... primer cap al pàrquing del cremallera per la carretera, d’allà cap al cementeri tot per asfalt i en aquest tros agafem el camí i les seves fortes rampes per anar agafant alçada .\nAquestes alçades encara anem prou bé, les cames tocades però a un relatiu bon ritme anem superant les pujades , passem la font de ???? i aquí ens pensàvem que continuaríem recte , que faríem dos rampots mes i arribaríem a la carretera que porta fins a la Urbanització de St.Cristofol tot de baixada, però no!! Ens desviem a la dreta i continuem per una pista que no fa mes que pujar i baixar constantment molt més trencacames de lo esperat i llarg (per qui la pujada dura uns 4 quilometres mes...) ,finalment arribem a l’urbanització on ja s’agafa la pujada definitiva fins a Sta. Cecília, els últims 6 quilometres!!\nAquest primer tros se’m fa durillo ja que adelantem a dos o tres i immediatament se’ns posen a roda, obligant-nos així a mantenir el ritme i no relaxar-nos, començo a creuar els dits per no quedar-me clavat!!\nSuperat aquest tram ja agafem els últims quatre quilometres i no contents un per l’altre apretem una mica més i encara adelantem 5 0 6 abans d’arribar, un d’ells que anava prou tocat el passem animant-lo i el pobre ens mira sense esma de dir res ..\nQuan encara deuria faltar mes de mig quilometre en un corba trobem una dona fen fotos i jo que ja anava prou justet que m’emociono pensant que al girar hi a l’arribada, quina decepció al veure que encara faltaven dues rampes ben bones fins arribar...\nFinalment arribem a les 12:36 amb una satisfacció absoluta , hem aconseguit arribar bastant sencers apretant des de l’inici i l’Ada després de fer segona a la Selenika avui si, primera!!!!\nPosició: 101-102 de 1070\nAra entrepà,llauneta , a descansar que ja està be de córrer i comentar la jugada amb els que ja han arribat i els que arriben . Abans de marxar però ens morim de curiositat per saber qui era l’Alpcross misteriós amb aquella Storck tant exclusiva que haviem vist a mitja ruta. L’Ada el veu i abans que marxar amb el dubte doncs l’hi pregunta, amb lo que ell contesta:\n- Cesc, el propietari d’Alpcross\nCaram ara entenc lo de la bici jeeje!! Ja amb el dubte resolt comencem l’odissea per tornar a casa amb el tren, be primer fins a Sant Joan Despí a buscar la furgo i desprès cap a casa però això ja es un altre historia .\nPublicat per Santi Val a 19:01\nPero chicos, ya os vale, no reconocer los Alpcrosianos por el culo!!! jajajaaj\nVaya ritmo llevais, yo con los bombers de Vic poniendome las botas a comer y vosotros en la Selenika. Yo en la ruta del Turó tambien poniendome morada a comer y vosotros a Montserrat....asi no puede ser ehhh!!!\nEnhorabuena a Ada por el resultado y a Santi por aguantar el ritmo infernal. Al final estas entrenando a duras penas.\n7 d’octubre de 2008 a les 22:06\nMarc Masague V. ha dit...\nSanti! Font de la Viuda, o font de l´Ebis,, pq jo habia d´haber fet girar al meu grup allà i no , vàrem continuar per on la pedalada i gairabé deixo orfes a 21 famílies :) , ami em van sortir 98 km, l´any vinent vindré a fer la oficial, ja que dubto que enredi algú més del meu poble per tornar´hi.\nL´enhorabona pels resultats, sou uns màquines!. L´alpcrosiano aquest jo tampoc el vaig conèixer, el vaig veure just quan entrava a l´estació de tren de Monistrol, era a aquella hora quan nosaltres arribavem.\nPD: Ada que tens de premi? una estatuilla rollo oscar però amb la Moreneta? un assortit de mel i mató de per vida? un passi per tots els programes de tv3? explica explica!\n8 d’octubre de 2008 a les 7:48\nNoe, no llores tanto que la del Turó és mucho más dura que la Montserratina! a ver si hacemos un buen entreno este finde...\nMarc, de premi un munt de felicitacions!! Però això és lo de menys, vem acabar molt satisfets i no m'estranya que no vulguin venir els teus companys l'any vinent perquè no vegis quines rampetes que hi havia al tros nou!!\n8 d’octubre de 2008 a les 9:05\nMarionaBTT ha dit...\nCuantes vegades heu anat a Montserrat aquest any??? Segur que es pel pastís de formatge !!! Je je\nUn cop més Ada FELICITATS!!!! I al Santi també enhorabona per fer aquests temps i velocitats, al final ja no us veurem ni passar!\nAda, ja has estrenat la SID?\nVa vinga que això de l'ARTEC ja ho teniu nois!!! Porteu molt bon entreno i segur que ho aconseguiu!\n8 d’octubre de 2008 a les 17:51\nMariona, acabo d'arribar de recollir la bici amb la Sid, sembla una altra!! demà a donar la volta encara que se'm faci de nit, però no pateixis que m'enduré la llum de la tauleta de nit!\n8 d’octubre de 2008 a les 21:18\nFelicitats Ada i Santi, esteu imparables. Tenia ganes de fer aquesta sortida, pero ultimament estic una mica gandul, ens veiem a la Artec, a veure si puc acabar.\n8 d’octubre de 2008 a les 22:21\nHey miquel, quant de temps!!! Mes que imparables estem espantadets amb l'Artec per això procurem apretar lo que podem!! Ah això de a veure si puc acabar... així et poguessim seguir!!!\n9 d’octubre de 2008 a les 12:53\nArtec o els aiguamolls de la Vall d'en Bas\nSid Team Test\nJa la tenim aquí!!


En qualsevol moment, a través de qualsevol canal. De les 10:30h a les 22:30h per XAT, Facebook, Email, Twitter i telèfon. La millor atenció i de manera immediata. Contacta amb nosaltres!\nDemana el teu alçador quan vinguis al cinema amb els més petits. Perquè els nens també gaudeixin de la pel·lícula en gran!


Google Search Console m'ha espantat la merda! | Martech Zone\nHem estat treballant dia i nit preparant Martech per a un proper canvi de disseny. El treball ha inclòs recuperar 4,000 publicacions de blocs: assegurar-nos que hem inclòs imatges, que el contingut no estigui obsolet (com ara plataformes que han deixat de funcionar) i assegurar-nos que no tinguem altres problemes estranys ... com aproximadament 100 publicacions que he desordenat la codificació html per a fragments de codi i molt més. També vam fer una auditoria d’enllaços de retrocés i vam desautoritzar un munt de llocs de correu brossa i merdosos que ens apuntaven.\nUna millora addicional va ser que vam instal·lar un fitxer Certificat SSL per preparar algunes opcions de generació de clients potencials i de comerç electrònic, afegirem al lloc. Per no mencionar que Google va donar a entendre que tenir un lloc segur pot tenir un impacte positiu en les classificacions en el futur. Tots els canvis que he estat fent han tingut un impacte definitiu. De fet, el darrer mes el trànsit del nostre motor de cerca s’ha duplicat. Aquí teniu una captura de pantalla de Semrush:\nSincerament, no tenim molt de temps per treballar en Martech així, ja que estem treballant per garantir que tots els llocs dels nostres clients estiguin optimitzats. Com a part del nostre procés, he utilitzat diverses eines per rascar el lloc buscant problemes i he corregit alguns problemes estranys que Consola de cerca de Google ha revelat ... com títols duplicats, etc.\nAixí que ... imagineu la meva reacció quan vaig iniciar la sessió Consola de cerca de Google aquesta setmana i he vist això:\nHe comprovat si hi havia errors als administradors web i els errors disminuïen significativament. Vaig comprovar i tornar a comprovar el meu Llista de comprovació de SEO CMS - fitxer robots.txt, els meus mapes del lloc, les meves redireccions ... tot! He comprovat si hi havia cap missatge (per exemple, una penalització) i no m'han enviat cap missatge. Tot i que estic espantat, no puc deixar de preguntar-me si alguna cosa ha fallat amb els administradors web.\nI després em va venir a mi ... i si Google Search Console requeria el camí segur al lloc? Així que em vaig registrar https: //martech.zone en lloc de http://martech.zone. De fet, ni tan sols vaig haver de canviar l'etiqueta de capçalera. Això és el que va aparèixer:\nGoogle ... em vas espantar absolutament la merda. Vaig pensar que havia fet alguna cosa tan dolenta al meu lloc que bloquejava completament la cerca. Vaja!\netiquetes: administradors web de googleeines per a administradors web de googlehttp seohttps seoadministradors web httpsseo no sslseo sslssl versus seo no ssladministradors web ssleines per a administradors webwebmastersadministradors web httpsadministradors web ssl


Chengdu Honeycomb Capsule Inn Chengdu Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBuilding 1/1, Floor 2/1 Yanshikou Apartment, No.9 Guanghua Street, Plaça Tianfu, Chengdu, Xina, 614000 - Veure al mapa\nBarri Plaça Tianfu Zona Comercial Carrer Chunxi Zona Comercial Carrer Chunxi Zona Comercial Carrer Chunxi Zona Comercial Carrer Chunxi Nou Centre Inter d'Exposicions i Conferències Plaça Tianfu Districte de Wenjiang Zona Comercial Carrer Chunxi Àrea Comercial de Jinli\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Chengdu, Chengdu Honeycomb Capsule Inn és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Chengdu Honeycomb Capsule Inn és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, visites turístiques per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, escriptori, articles de tocador, assecador de cabell, bany compartit a cada habitació. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com sala de jocs. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Chengdu, faci de Chengdu Honeycomb Capsule Inn la vostra llar.


En aquesta plana volem oferir-vos diferents aspectes del nostre cau, dels quals no en parlem habitualment cap a fora... però que potser ens heu escoltat algun cop.\nGuia de Tòtems:\n* Panda Rígid Savi Exemplar: és el tòtem del Joan Ramon (Eskamot Antiks, 2010). El darrer cognom li va posar la unitat de clan del curs 2009-2010, durant la seva primera sortida de passos a l'alberg Torre Ametller, de Cabrera de Mar (Octubre 2009).\n* Abella Cautelosa : és el tòtem de Sara Segarra (Cap de Raiers 2010-2011 i continuem). Vaig rebre el meu cognom per part de la meva unitat de clan durant el curs 2009-2010 també a la Sortida de Passos a l'alberg Torre Ametller, de Cabrera de Mar (Octubre 2009).\n* Dofí Coratjós: és el tòtem de la Irene Andrés (Cap de Pioners 2010-2011). Vaig rebre el meu cognom per part del Consell a la sortida de passos de l'octubre de 2010 al cau de Foc Nou, al Masnou.\n* Esquirol Altruista: és el tòtem de la Neus Querol (Cap de Llops 2010-2011, Cap de Follets 2011-2012). Vaig rebre el meu cognom per part de la meva unitat de clan durant el curs 2099-2010 també a la Sortida de Passos a l'alberg Torre Ametller, de Cabrera de Mar (Octubre 2009).\n* Cavall Enèrgic: és el tòtem de la Sònia Pavón (Cap de Llops 2011-2012). Vaig rebre el meu cognom per part del Consell a la Sortida de Passos al cau de Foc Nou, a Masnou, l'octubre de 2010.\n* Mandril Entusiasta: és el tòtem de l'Albert Bercero (Cap de Follets 2011-2012). Vaig rebre el meu cognom per part del Consell a la Sortida de Passos a l'Espluga del Francolí, l'octubre de 2011.\n* Formiga emprenedora: és el totem de la Vicky Laguía( Cap de LLops 2010-2011). Vaig rebre el meu cognom per part de la unitat de clan durant el curs 2009-2010 a la Sortida de Passos,a l'alberg Torre Ametller, de Cabrera de Mar (Octubre 2009).\n* Sortida de Passos 2010: Neus, Vicky, Sara i Rosi (Cau Foc Nou, Masnou / Octubre 2010)\n* Sortida de Passos 2011: Jani i Irene (Alberg Jaume I, LEspluga de Francoli / Octubre 2011)\n*Sortida de Passo 2012: Sònia i Alex. ( Acampada a Begues/ Octubre 2012)


Sessió plenària ordinària, 24 de novembre de 2016 – Compromís per Pedreguer\nActivitat municipal BLOC Compromís Municipal Pedreguer Plenaris\nAmb l’absència, per malaltia, de la regidora Victòria Simó, a les 20 hores i 30 minuts començava, al saló de plens de l’Ajuntament de Pedreguer, una sessió plenària, la de novembre, carregada de mocions (6!). L’ordre del dia i el desenvolupament del Ple fou, a grans trets, tal com segueix:\n1. Aprovació de l’acta anterior, de 27 d’octubre.\n3. Expedient núm. 6 de modificació de crèdits del Pressupost Municipal.\nEs proposava al Ple una modificació de crèdits per valor de 73.629 € en concepte de servei de grua (per fer front a les despeses del carrer trimestre, en haver resultat insuficient la consignació prevista), tractament de residus (per fer front a la factura d’FCC de liquidació complementària dels exercicis 2011 i 2012) i d’adquisició de maquinària (una fregadora i una aspiradora per a ús del nou Pavelló d’Esports). La modalitat era la transferència de crèdits entre aplicacions pertanyents a diferents grups de funció.\nEl punt va aprovar-se amb els vots favorables de COMPROMÍS, PSPV-PSOE i la CUP, i l’abstenció del PP.\n4. Expedient núm. 8 de modificació de crèdits del Pressupost Municipal.\nEn aquest cas, les raons de la modificació (en la modalitat de crèdit extraordinàri per a l’aplicació del superàvit pressupostari amb càrrec al romanent de tresoreria per a despeses generals) eren l’aprofitament d’aquest romanent (que pot ser usat per a finançar noves inversions financerament sostenibles, amortitzar deute i finançar incorporacions de romaments i altres despeses) per a l’asfaltat de vies públiques (100.000 €), la millora de la il·luminació a les vies públiques de la urbanització la Solana (125.000 €), i la finalització de la pista multiesportiva del pati del CP Comarcal l’Alfàs (15.000 €). En total, doncs, 240.000 €. (Ací podeu trobar-ne la documentació: 1, 2, 3 i 4).\nLa moficació va aprovar-se amb els vots favorables de COMPROMÍS, PSPV-PSOE i CUP, i l’abstenció del PP.\n5. Modificació de l’ordenança de la taxa de residus.\nEs proposava canviar l’esmentada ordenança en el sentit que s’explica en aquest document.\nVa aprovar-se amb els vots a favor de COMPROMÍS i PP, el vot en contra del PSPV-PSOE i l’abstenció de la CUP.\n6. Moció sobre la problemàtica de la sequera.\nEl grup municipal de COMPROMÍS presentàvem aquesta moció de la Unió de Llauradors i Ramaders per tal de donar suport als agricultors valencians davant de la situació de sequera que pateix el nostre país.\nVa aprovar-se per unanimitat.\n7. Moció sobre el Pla Objectiva.\nEl grup de Compromís a la Diputació d’Alacant ha presentat el Pla Objectiva, una iniciativa que pretén acabar amb el clientelisme i definir criteris objectius i proporcionals en la concessió de subvencions als municipis per part de l’organisme provincial, de manera que aquest deixe de ser un niu de corruptes i d’intercanvi de favors, com ho ha estat en els darrers anys de govern del PP.\nPer tal que l’Ajuntament demane a la Diputació, actualment governada pel partit popular amb el suport d’un trànsfuga de C’s, l’adopció d’aquest sistema presentàvem aquesta moció.\nEn els dies previs al ple, des dels grups de PSPV-PSOE i la CUP van plantejar-se les següents esmenes: els primers, sol·licitaven l’eliminació del punt 3r dels acords per considerar que l’Ajuntament és lliure d’emprendre accions legals sempre que ho considere (“Aquest Ajuntament es reserva el dret a exigir responsabilitats jurídiques en cas de sentir-se perjudicat per un nou procés de repartiment clientelar de paràmetres poc transparents i injustos.”) i els segons afegir-ne un altre per tal d’explicitar el compromís dels grups polítics amb la fi de les diputacions provincials (“Aquesta petició la fem sense renunciar a la voluntat de suprimir les Diputacions. Institucions on la ciutadania no elegeix els seus membres per sufragi directe, ens obsolets i representants d’un estat centralista i que sols són eines de clientelisme polític.”). La incorporació de l’esmena del PSPV-PSOE va aprovar-se amb el vot favorable de COMPROMÍS i PSPV-PSOE, i l’abstenció de PP i CUP. Al seu torn, l’esmena de la CUP va aprovar-se amb els vots a favor de COMPROMÍS i la CUP, i l’abstenció de PP i PSOE.\nLa moció, un cop incorporades les esmenes assenyalades, va aprovar-se amb el vot favorable de COMPROMÍS, PSOE i CUP, i el vot en contra del PP.\n8. Moció del Dia Internacional contra la Violència Masclista.\nA proposta de l’equip de govern, es portava a ple aquesta moció de la FVMP amb motiu del Dia Internacional contra la Violència Masclista.\n9. Moció en suport de la Guàrdia Civil.\nAmb motiu dels lamentables fets que tingueren lloc el passat mes d’octubre a la localitat navarresa d’Altsasu, el grup popular portava al Ple una moció “en suport de la Guàrdia Civil”, que ja havia presentat a l’anterior plenari per via d’urgència, però finalment se’n desestimà la inclusió a l’ordre del dia en considerar que no es tractava d’una qüestió urgent.\nCom que des de COMPROMÍS no compartíem el sentit de la moció del PP, vam presentar, conjuntament amb la CUP, una esmena a la totalitat amb el títol de “Per la pau i la solidaritat entre els pobles”.\nDes del grup municipal de Compromís no podem estar d’acord amb la moció presentada pel PP, suposadament “en suport de la Guàrdia Civil”.\nConsiderem, en primer lloc, que es tracta d’una moció clarament tendenciosa, en la mesura que fa una interpretació molt sui generis dels fets esdevinguts la el mes passat a la localitat d’Altsasu. Així, a la moció s’acusa sense cap tipus de justificació els suposats “agressors” de “partidaris dels terroristes” i qualifica de “covarda” i “pròpia de bandes criminals organitzades” el que segons tots els indicis, i a pesar de la manipulació informativa que s’ha produït sobre el particular, no hauria estat res més que una baralla de bar. Així ho han assenyalat alguns mitjans, basant-se en els informes policials elaborats tant per la mateixa Guàrdia Civil com per la Policia Foral navarresa.\nI, per cert, resulta curiosa la paradoxa que des del PP es considere un esdeveniment aïllat com el que esmenta la moció una actuació “pròpia de bandes criminals organitzades” i, per contra, el degoteig constant de casos de corrupció protagonitzats per responsables de tots els nivells del seu partit, que sí que té tota l’aparença d’una actuació “pròpia d’una banda criminal organitzada” el considere simples “casos aïllats”…\nD’altra banda, podríem discutir si la reiteració periòdica d’incidents que denoten una nul·la sensibilitat de la Guàrdia Civil envers una de les llengües oficials d’aquest país, és a dir, el valencià (amb denúncies i sancions a ciutadans, imposades pel simple fet d’adreçar-se a agents del cos en aquesta llengua), o les denominades “devolucions en calent” que practica el cos a la frontera de l’Estat espanyol amb el Marroc, són símptomes, com diu la moció, del “compliment de la funció d’aquest cos de forma eficaç i amb una professionalitat fora de cap dubte”. Reconeixem la gran tasca que realitzen molts membres de la Guàrdia Civil en diferents àmbits, però som crítics amb determinades actuacions que han dut a terme altres membres del cos, per la qual cosa no compartim l’esmentada afirmació, massa genèrica i ingènua.\nPer tot això, el nostre grup ha volgut presentar, conjuntament amb la CUP, una esmena a la totalitat de la moció popular. Aquesta esmena, a més de lamentar els esdeveniments succeïts a Altsasu i considerar-los en la seua justa condició, demana al govern espanyol que pose fi d’una vegada per totes al conflicte basc mitjançant el diàleg i afirma el nostre convenciment en la democràcia, la pau, la justícia social, la solidaritat, el feminisme, el dret a decidir dels pobles i la paraula com a eines per acabar amb qualsevol tipus de violència arreu del món.\nEn primer lloc, va votarse la incorporació a la moció de l’esmena a la totalitat proposada per COMPROMÍS i la CUP, que va aprovar-se amb els vots favorables d’aquests dos grups i el vot contrari de PP i PSPV-PSOE.\nA continuació, va votar-se la moció “Per la pau i la solidaritat entre els pobles”, que va aprovar-se amb el vot favorable de COMPROMÍS i la CUP, i el vot en contra de PP i PSPV-PSOE.\n10. Moció sobre el Dret Civil valencià.\nEl grup popular portava al Ple una moció d’adhesió al manifest de l’Associació de Juristes Valencians en defensa del Dret Civil valencià, que idènticament a la precedent ja havia presentat a l’últim plenari per via d’urgència, però finalment se’n desestimà la inclusió a l’ordre del dia en considerar que no es tractava d’una qüestió urgent.\nEn aquest punt, la intervenció del portaveu de COMPROMÍS fou tal com segueix:\nEl nostre grup s’ha mostrat sempre partidari d’avançar cap a l’assoliment del ple autogovern i la completa sobirania del poble valencià. Per això, considerem un despropòsit els recursos d’inconstitucionaitat presentats pel govern de l’Estat (del PP, per cert) contra la facultat de la Generalitat Valenciana, continguda a l’Estatut d’Autonomia de 2006, de legislar en matèria de Dret Civil. Aquests recursos resulten encara més incomprensibles si tenim en compte que altres territoris de l’Estat, com ara Aragó i Catalunya, sí que gaudeixen d’aquesta facultat, sense que això supose aparentment cap problema per al senyor Rajoy i companyia, que, per contra, sembla que consideren que el País Valencià continua sent “terra conquerida”, digna de càstig, com ja considerà en el seu moment Felip V el 1707 quan abolí l’ordenament foral de l’antic regne de València.\nEl Dret Civil no és una rèmora del passat, sinó una eina moderna i útil per al present i el futur dels valencians i les valencianes. Per posar només un exemple, aquest sistema permetia que les parelles sotmeses a la llei valenciana s’estalviaren el tràmit de la separació de béns, afavorint així l’autonomia dels cònjuges i facilitant el procediment en cas de divorci.\nPer tot això, i com que considerem que el que reclama el Manifest de l’Associació de Juristes Valencians suposa un xicotet avanç cap a la consecució de la capacitat plena del poble valencià per regir-se per aquelles normes que ell mateix decidisca, lliurement, sobirament i democràticament, des de Compromís donarem suport a la moció.\nVa aprovar-se amb el vot favorable de COMPROMÍS, PP i PSPV-PSOE, i l’abstenció de la CUP.\n11. Moció en defensa del sector citrícola valencià.\nEl grup popular portava al Ple una altra moció arran de la decisió del Parlament Europeu (amb el vot favorable del PP, per cert) d’acabar amb els aranzels per a la importació a la Unió de taronges sud-africanes, cosa que pot tindre efectes negatius sobre el sector citrícola valencià. Idènticament a les dues mocions precedents ja havia presentat a l’anterior plenari per via d’urgència, però finalment se’n desestimà la inclusió a l’ordre del dia en considerar que no es tractava d’una qüestió urgent.\nEn els dies previs al Ple, s’havia consensuat entre els grups COMPROMÍS, PP i CUP una modificació puntual en els acords de la moció, que havien de passar a ser tal com segueix:\nPrimer.- Instar el Consell a continuar defensant el sector citrícola valencià, duent a terme les següents accions:\n1. Demanar l’anul·lació d’aquest tractat. De la mateixa manera que altres com el TTIP, CETA i TISA, sobre els que aquest Ajuntament ja s’havia posicionat en contra, així com de tots els acords i polítiques que puguen facilitar la importació de cítrics provinents d’altres països on, degut a les seues condicions socioeconòmiques, imposen uns preus a la baixa amb els que guanyen les grans empreses i perden els llauradors valencians.\n2. Elaborar d’un pla per la dignificació de l’agricultura valenciana. Que contemple aspectes com el treball digne al sector i criteris ecològics i de proximitat. Que prime els beneficis dels xicotets productors sobre els de les grans empreses i que revertisca la deslocalització del sector.\n3. Sol·licitar al govern de l’Estat i a la Unió Europea que compensen econòmicament mitjançant ajudes els llauradors citrícoles valencians.\n4. Sol·licitar al govern de l’Estat i a la Unió Europea que incrementen la vigilància fitosanitària en els ports d’entrada a la Unió dels cítrics provinents d’estats no membres, de manera que es garantisca el compliment de la normativa europea en aquesta matèria.\nSegon.- Traslladar el present acord a tots els grups parlamentaris amb representació a les Corts Valencianes.\nEl portaveu de COMPROMÍS va realitzar la següent intervenció en aquest punt:\nEl nostre grup comparteix el sentit d’aquesta moció, ja que considerem que l’ampliació del privilegi aranzelari per a la importació de taronges sud-africanes (aprovada, per cert, pel Parlament Europeu amb el vot favorable de 8 eurodiputats espanyols del PP i l’abstenció de 9 del PSOE) discrimina l’agricultura valenciana i amenaça l’economia d’aquest sector, tan important a casa nostra. De fet, el passat 28 de setembre, els diputats de Compromís al Congrés, Joan Baldoví i Enric Bataller, van presentar una Proposició No de Llei per instar el Govern de l’Estat a no ratificar aquest acord.\nPer tot això, i perquè hem consensuat algunes modificacions puntuals amb altres grups, votarem favorablement l’esmena i posteriorment la moció.\nLa incorporació d’aquesta esmena va aprovar-se per unanimitat. Seguidament va aprovar-se també la moció, amb l’esmena, també unànimement.\n12. Informes d’Alcaldia.\nL’alcalde va informar de la concessió, en el marc dels programes d’Iniciativa Social de la Conselleria d’Economia Sostenible, de tres subvencions a l’Ajuntament per un valor global de 45.917,81 € per a la contractació de 3 persones aturades.\nSeguidament, va procedir a la lectura dels noms de les persones víctimes de violència de gènere a l’Estat espanyol des de l’últim ple.\nFinalment, va exposar el preceptiu Informe de la Intervenció municipal sobre el grau de compliment dels criteris previstos per a les inversions financerament sostenibles de l’Ajuntmaent de Pedreguer, anualitat 2015.\nEn aquest punt, des de l’equip de govern es proposava incloure per via d’urgència una moció per tal de fer efectiva l’adhesió de l’Ajuntament a l’Acord Territorial per a l’ocupació i el desenvolupament a la Marina Alta promogut per Creama. La urgència venia motivada pel fet que des de Creama se n’havia sol·licitat l’aprovació al més prompte possible, per tal com es tracta d’un document que ha de ser aprovat pel conjunt dels ajuntaments membres del consorci i resultava convenient no endarrerir-ne el procés.\nAixí, la inclusió de la moció a l’ordre del dia fou aprovada amb el fot a favor de COMPROMÍS, PP i PSPV-PSOE, i l’abstenció de la CUP. I seguidament la moció fou aprovada idènticament.\nFinalment, després de respondre a algunes qüestions puntuals dels regidors de l’oposició, va cloure’s la sessió passades les 22 h.\n←Sessió plenària ordinària, 27 d’octubre de 2016\nEl Pressupost de la Generalitat tornarà a incloure el nou centre de salut de Pedreguer→


ambicionsTag Archive for ambicions archive at No hi ha qui m'aguante.\nL’oxidació i el rovell són una mena de protecció.\nfebrer 25th, 2009 Ja s’acabat! Ja no hi ha cadenes. Les llesques del rovell es convertixen en pols a cada una de les meues xafades. No sé si riure o plorar. Vull sentir la llibertat real al caminar pels passadisos de la que ha estat la meUA pressó.\nQuan apague aquest ordinador i engegue el motor del cotxe estaré fent el viatge que durant tant temps he desitjat. Creuaré les portes, avançaré pas a pas, poc a poc, fixant-me en cada un dels detalls que la conformen. Vull descobrir el nou color dels seus edificis; descobrir la llum als metalls que la conformen; caminar amb el rotre descobert i amb el més dolç dels sonriures.\nVull sentir que estic allí mirant-la des d’una altra perspectiva. Vull sentir que forme part d’ella per sincronía i no per obligació; que estic allí sense ser retinguda; que sóc i estic; que no em tenen i em fan.\nSé que ja no m’aturmentarà que passen les hores i s’engeguen els fanals. No veuré les estades fredes i tampoc les parets negres. Els vidres seràn transparents i no distorsionaran el que els meus ulls veuen.\nNo he deixat de respirar. La corrosió sols atenuava l’esperit. Hui retire les capes d’oxid que han anat envoltat-me i amb les que he estat salvaguardant-me.\nFotografia de Guille


DADES 2-F: Dimarts d'estabilitat amb un bri d'esperança sobre la Covid a TGN\nDimarts d'estabilitat: baixen els ingressos per Covid però se sumen 5 noves defuncions a Tarragona\nTambé s'han reportat 197 nous contagis\nper Redacció 02/02/2021 10:09h\nDia de la Candelera i dia de tendència a l'estabilitat pel que fa a les dades sobre la pandèmia a Tarragona. Aquest dimarts 2 de febrer s'han reportat 5 noves defuncions i 197 nous contagis, a l'espera que l'efecte cap de setmana passi, sembla que l'estancament en aquesta zona grisa de tensió es ratifica. Així doncs, amb aquestes noves xifres, les dades acumulades al Camp de Tarragona son de 42.528 positius de Covid-19 i 1.074 defuncions des del març. Els ingressos hospitalaris al territori baixen amb cinc pacients menys que ahir —329 en total— i a les UCI de la demarcació ara mateix hi ha 92 persones —63 a Tarragona i 23 a l'Ebre—, mentre que a Catalunya hi ha 731 crítics.\nA la regiósanitària de Tarragona els nous contagis reportats han estat 160 —33.251 acumulats— i les cinc morts que s'han hagut de lamentar avui han estat en aquesta zona —925 des del març—. El risc de rebrot i la velocitat de propagació tornen a baixar, situant-se avui als 407 punts i 0,76 respectivament. Els ingressoshospitalaris baixen amb nou pacients menys en aquesta regió i ara mateix hi ha 261 pacients de coronavirus. Pel que fa a la vacunació, segueix avançant molt lentament i fins ara han rebut la primera dosi 16.207 persones i la segona 4.748.\nA la regiósanitària de les Terres de l'Ebre no s'ha lamentat cap nova mort i se n'acumulen 149 des de l'inici de la pandèmia. Els nous contagis reportats han estat 37 —9.277 acumulats—, i el risc de rebrot i l'Rt també baixen als 605 i 0,77 punts. En aquesta àrea sí que han augmentat els ingressos als hospitals ebrencs amb 4 pacients més des d'ahir i ara mateix n'hi ha 68. Les persones vacunades fins ara han estat 4.696 i 1.684 han rebut la segona dosi.\nA Reus els contagis acumulats ja son 8.408 i les defuncions 188 —una més que ahir—. Seguint la tendència generalitzada, tant el risc de rebrot com l'Rt baixen als 457 punts i al 0,77, mentre que els ingressoshospitalaris es mantenen amb 72 persones. A Tarragona ciutat hi ha 50 pacients de Covid-19 —2 menys que ahir— i també van a la baixa l'Rt i la velocitat de propagació —445 i 0,71—. Els casos acumulats son 7.762 i les defuncions 185.


L'exresponsable tècnic de la descontaminació de Flix calcula que s'hauria deixat de treure un 20% del fang\nPublicat el Dimarts, 10 Gener 2017 07:31\nLes tasques de neteja del pantà de Flix van durar dos anys i mig. Treure el fang contaminat es va convertir en una obra faraònica que l'empresa estatal Acuamed va donar per acabada el novembre del 2015. Però, com va avançar TV3 fa unes setmanes, les obres de descontaminació van deixar una part dels residus per extreure.\nEl Ministeri d'Agricultura manté que no es pot saber el volum que continua al fons del pantà fins que no acabin uns estudis pendents, però un dels principals responsables d'aquest projecte ha assegurat en exclusiva a TV3 que es tractaria d'un vint per cent del total, entre 150.000 i 200.000 metres cúbics.\nMariano de Andrés, també redactor del projecte, adverteix que cal retirar com més aviat millor el material contaminat que hi queda perquè el mur que aïlla la zona contaminada es va corroint i entrebanca el curs del riu.\n"Com més temps passi, més possibilitats hi ha que la riuada de fang sigui més gran. Estem jugant una mica amb els nostres marges de seguretat. L'obra s'hauria de fer bé i caldria acabar-la com més aviat millor. S'haurien de retirar les taques al més aviat possible."\nL'Audiència Nacional investiga el presumpte afavoriment a l'empresa adjudicatària, Fomento de Construcciones y Contratas, amb 40 milions d'euros. L'objectiu d'afavorir Fomento, diu De Andrés, podria explicar que es deixessin una part dels residus per extreure.\n"L'alternativa d'uns beneficis addicionals no és tant per cobrar més com per cobrar el mateix però fent menys. Fer menys pot voler dir extreure menys, tractar menys, transportar menys..."\nMariano de Andrés, que va ser responsable de l'equip d'assistència tècnica del projecte, havia denunciat aquestes fosques maniobres a la Fiscalia. Va ser apartat de l'obra l'estiu del 2015, igual que la fins llavors directora del projecte, Azahara Peralta.\n"Es va fer una cosa que era necessària per a tot el que ha vingut després. Era un acomiadament completament necessari. Era la culminació del pas d'una obra ben feta, que es feia bé, a un veritable disbarat, que és el que ha vingut després."\nLa investigació del cas Acuamed continua oberta. Les tretze persones detingudes al gener són totes al carrer, després d'haver pagat les respectives fiances, i a l'espera de judici. Acuamed ha reincorporat els investigats, però, en canvi, els extreballadors que van denunciar el cas de corrupció no han estat readmesos i estan sense feina.\nFomento de Construcciones y Contratas, que va cobrar prop de 160 milions d'euros per una feina que va deixar a mitges, no ha volgut fer declaracions.


Lluís Feliu: Llibertats ferides, TV3 mor al País Valencià\nDesprés de vint-i-cinc anys emetent per terres valencianes, Acció Cultural del País Valencià (ACPV) s’ha vist obligada a tallar les emissions de TV3. El govern de Francisco Camps amenaçava l’entitat amb multes de 60 mil euros per cada mes que mantingués obertes les emissions.\nAmenaces, tensions, multes i sancions són les armes que empra el govern espanyolista per a seguir el seu projecte de divisió i confrontació. Com a cap del femer, Francisco Camps, ha aprofitat la introducció de la TDT per deixar el poble valencià sense senyal de TV3.\nUna de les característiques de la TDT és ampliar l’espectre televisiu, al País Valencià però ha estat l’excusa per censurar un canal català i atemptar contra la llibertat d’informació, una extensió del dret a lliure expressió, dret humà fonamental reconegut en el dret internacional.\nTercermundista, propi d'una república bananera,\nUtopia ha dit...\n¿Per què s'ha deixat d'emetre Canal 9 a Catalunya?\nXavier Roldós Ros ha dit...\nQue esperes del senyor Camps i de la Barberà!, ells maneguen tot Canal 9, manipulen,intoxiquen, té molta semblança amb el senyor aquell que mana a Veneçuela, tens raó,republica bananera.\nEns tanquen TV3 a Can Camps i nosaltres serem tant bon jants de no fer l´ho mateix amb Canal 9?, va home!,ells per feixistes i nosaltres suposo per la propaganda anti-catalana que fan en aquest canal, Rita Barberà que et bombin.\nNo per prohibició,no arriba la senyal per decisió blavenciana.Que jo sàpiga ningú ha multat a Catalunya a la televisió blavenciana ni a cap organització blavenciana,hi ha vegades que les comparacions fan fàstic,igual que tú\nJo no vull ser d'un pais que la gent no pugui decidir que vol mirar per TV o llegir o qualsevol cosa que un pot fer sense demanar opinió dels altres.\nQue unes persones decideixin per els altres, i el que no els agrada ho prohibeixin es dictatorial, per tant en aquest pais encara manen els dictadors.\nA Utopia, li vull dir, jo veia Canal 9, pel.lícules i teatre comic, però que si no es veu ara aquest canal, no deu ser perquè ho hagin prohibit els catalans, si per càs hi hà prohibicions deuen venir dels nostres veïns, que ja tenen prou pena de tenir dirigents d'aquesta mena. Encara que diuen, que tothom té el que es mereix.


- El cuidador o cuidadora expectant: és el període en que s’informa del diagnòstic del familiar, fet que pot comportar un important impacte emocional i també es pot sentir desorientat.\n- El cuidador o cuidadora actiu/a: la persona cuidadora ja és conscient de les seves responsabilitats, però no sempre de les necessitats de suport i atenció. Pot existir desgast físic i psicològic, així com canvis importants en les relacions i l’entorn.\n- El cuidador o cuidadora invisible: Existeix la pèrdua del rol del cuidador/a que s’ha d’elaborar. Sol ser el final d’una etapa de patiment, esgotament i te un important impacte emocional.\n- “No es prepara des de l’inici a la família per què tinguin la informació suficient per calibrar el pes i la durada estimada del temps de cura, planificar-la, i cercar suports formals i informals per compartir-los durant el temps.\n- No es personalitza la formació i el suport, tenint en compte les característiques i necessitats tant de la persona que necessita atenció com de qui la presta, així com del domicili en que te lloc la relació d’ajuda.\n- No es dona continuïtat a l’acompanyament i l’orientació per anar ajustant i adaptant-se a cada fase del procés.


Aina Pla medalla d'Or i la millor a Madrid en la lliga nacional | Tir Arc Olesa\nAina Pla mostra a Madrid la seva evolució després de deixar enrere a la millor arquera l’andalusa Leire Fernández que s’imposa Aina amb una fletxa de desempat, un 10 d’Aina per un 9 Leire. En semifinal Rocio, altra andalusa en el seu camí, una ajustada eliminatòria dona el resultat 6/4 per la nostra representat arribant a la gran final. En categoria cadet també destacar a Bran Rodríguez que se situa entre els 17 millors en sumar 556 punts i tot caure en les eliminatòries de 1/16 de final amb un dels favorits el balear Denis Cristea. Júlia Galera continua treballant per millorar la confiança que cada dia està més a prop.\nLa resta de catalans presents destacar en individual categoria cadet femení la millor hi ha estat Maria Pitarch que perd la medalla de bronze per 6/0. Per equips, Catalunya 3a en cadet mixtes amb Elia Canales i Pablo Mercader i en individuals Elia Canales cau eliminada en 1/8 de final i Alba Ortega en 1/16. Pablo Mercader no pot davant Fernández de Castella i Lleó que s'imposa 6/0.


Catalunya, per sota de la mitjana espanyola en despesa en viatges a l’estiu\nEl 77% dels ciutadans de l’Estat fan algun viatge o escapada, però el 27% marxen només un cap de setmana\n2 min. Barcelona 17/07/2018 11:01\nANDRÉS ARNAL MARTÍNEZ\nEls catalans es gasten una mitjana de 449 euros en viatges o escapades a l'estiu, una xifra lleugerament per sota de la mitjana espanyola, de 478,70 euros, segons una enquesta del portal Ofertia.com entre 1.377 usuaris.\nDins el rànquing estatal, els balears i els madrilenys són els que es gasten més diners, amb una mitjana de 576 i 564 euros respectivament, mentre que els asturians i els càntabres són els que se'n gasten menys, amb una mitjana de 323 i 333 euros respectivament.\nSegons aquestes dades, el 77% dels ciutadans de l’Estat fan algun viatge o escapada a l'estiu, però molts opten per un temps d'estada reduït per estalviar. El 27,6% del total marxen només un cap de setmana, mentre que tan sols el 24,3% marxen dues setmanes o més.\nTot i que el 23% de la població de l'Estat no marxi de viatge fora de casa, el conjunt dels ciutadans destinen una quantitat important de diners als àpats en restaurants i a les activitats d'oci durant l'estiu. La població de l'Estat, marxi o no de vacances, hi destina una mitjana de 119 euros.\nA l'hora de planificar les vacances, l'ús d'internet i de les noves tecnologies ja està totalment generalitzat i ha desbancat els mètodes tradicionals. El 76,7% dels enquestats per Ofertia.com utilitzen internet o aplis per planificar les vacances, mentre que el 23,3% es mantenen fidels a mètodes més clàssics com els catàlegs en paper i les agències de viatges.


001 Moodle: Nivell bàsic - AprènOnline\nEl Moodle és un campus virtual amb moltes eines i recursos que facilita l'educació a distància. Moltes universitats l'utilitzen. També és molt pràctic i ens ajuda molt a la tasca dent diària, i a l'organització de les diferents matèries. S'empra igual per l'educació a distància, com en la presencial.\nConèixer i saber establir els paràmetres interns d'un curs de Moodle.\nSaber inscriure els mateixos alumnes des de fora.\nSaber crear tasques de tota mena; fora línia, en línia, penjant un o diversos fitxers.\nSaber corregir tasques de tota mena.\nElaboració d'una pàgina\nActivació de l'edició\nCorrecció d'una tasca fora línia\nCorrecció d'una tasca en línia\nCorrecció d'una tasca penjant un arxiu\nCorrecció d'una tasca penjant diversos arxius\nREC0013106, escola de tardor\nREC2013106, escola d’hivern\nREC4013106, escola de primavera\nREC6013106, escola de maig\nREC8013106, escola d’estiu\nTutor/a: Enric Franquesa i González


4 min. Barcelona 09/08/2014 00:00\nDavid Solé, periodista cultural, reclama un Sant Jordi diferent des de les pàgines del diari on treballa. No pot imaginar que la singularitat de la diada que Les mans del drac planteja estigui esquitxada de sang, i a tres bandes. Publicada per Llibres del Delicte, la setena novel·la negra de Sebastià Bennasar és la crònica d’un dia caòtic i esbojarrat que arrenca amb la història del septuagenari Joan Miquel Romaní, que compagina les correccions d’estil amb l’agressió a ciclistes. “L’escena inicial del llibre té una base autobiogràfica -diu l’autor mallorquí-. Sortia d’una taula rodona a la llibreria Alibri i vaig tenir una gran bronca amb un ciclista que se’m va tirar a sobre. A la novel·la, en Romaní li clava una bufa amb la bossa carregada de llibres”.


"El discerniment comunitari consisteix en veure la realitat amb els ulls de Déu" | Catalunya Religió\nPer Papa Francesc. Dij, 13/06/2019\nAudiència General 11 de juny 2019\nCatequesi sobre els Fets dels Apòstols.1\nHem començat un recorregut de catequesis que seguirà el “viatge”: el viatge de l’Evangeli narrat pel llibre dels Fets dels Apòstols, perquè aquest llibre mostra certament el viatge de l’Evangeli, com l’Evangeli ha anat més enllà, enllà, enllà … . Tot comença a partir de la Resurrecció de Crist. Això, de fet, no és un esdeveniment entre d’altres, sinó que és la font de la vida nova. Els deixebles ho saben i – obeint el manament de Jesús – es mantenen units, en concòrdia i perseverants en la pregària. S’apleguen al voltant de Maria, la Mare, i es preparen per rebre la potència de Déu no d’una manera passiva, sinó enfortint la comunió entre ells.\nAquella primera comunitat estava formada per uns 120 germans i germanes: un nombre que porta dintre seu el 12, emblemàtic per a Israel, perquè representa les dotze tribus, i emblemàtic per a l’Església, a causa dels dotze Apòstols triats per Jesús. Però ara, després dels fets dolorosos de la Passió, els Apòstols del Senyor ja no són dotze, sinó que són onze. Un d’ells, Judes, ja no hi és: s’ha tret la vida aclaparat pel remordiment.\nJa havia començat a separar-se de la comunió amb el Senyor i amb els altres, a anar pel seu compte, a aïllar-se, a aferrar-se als diners fins al punt d’explotar els pobres, a perdre de vista l’horitzó de la gratuïtat i del do de si, fins a permetre que el virus de l’orgull infectés la seva ment i el cor, convertint-lo d’«amic» (Mt 26,50) en enemic i en «líder dels que van arrestar Jesús» (At 1,17). Judes havia rebut la gran gràcia de formar part del grup dels íntims de Jesús i de participar en el seu propi ministeri, però en un moment donat va pretendre “salvar” la seva pròpia vida amb el resultat de perdre-la (cf. Lc 9,24). Va deixar de pertànyer a Jesús amb el seu cor i es va situar fora de la comunió amb Ell i amb els seus. Va deixar de ser deixeble i es va situar per sobre del Mestre. El va vendre i amb el «preu del seu delicte» va comprar un terreny, que no va produir fruits sinó que es va quedar amarat de la seva sang (cf. At 1,18-19).\nSi Judes va preferir la mort a la vida (cf. Dt 30,19; Sir 15,17) i va seguir l’exemple dels impius que segueixen el camí de la foscor i s’enfonsen (cf. Pr 4,19; Sal 1,6), els Onze en canvi escullen la vida, la benedicció, que es fan responsables de fer que flueixi en la història, de generació en generació, del poble d’Israel a l’Església.\nL’evangelista Lluc ens fa veure que davant l’abandó d’un dels Dotze, que ha creat una ferida al cos comunitari, és necessari que la seva missió passi a un altre. I qui podria assumir-ho? Pere indica el requisit: el nou membre ha d’haver estat un deixeble de Jesús des del principi, és a dir, des del baptisme en el Jordà, fins a la fi, és a dir a l’ascensió al Cel (cf. At 1,21-22). Cal reconstruir el grup dels Dotze. En aquest moment s’inaugura la praxi del discerniment comunitari, que consisteix en veure la realitat amb els ulls de Déu, en la perspectiva de la unitat i de la comunió.\nHi ha dos candidats: Josep Barsabba i Maties. Llavors tota la comunitat va pregar així: «Tu, Senyor, que coneixes el cor de tots, mostra’ns quin d’aquests dos tu has escollit per ocupar el lloc … que Judes ha abandonat» (At 1,24-25). I, per destinació, el Senyor senyala Maties, que s’uneix als Onze. Es reconstitueix així el cos dels Dotze, un signe de comunió, i la comunió venç les divisions, l’aïllament, la mentalitat que absolutitza l’espai privat, un signe que la comunió és el primer testimoni que ofereixen els Apòstols. Jesús ho havia dit: «Amb això tots coneixeran que sou deixebles meus: si us estimeu els uns als altres» (Jn 13,35).\nEls Dotze manifesten en els Fets dels Apòstols l’estil del Senyor. Són els testimonis acreditats de l’obra de salvació de Crist i no manifesten al món la seva suposada perfecció, sinó que, a través la gràcia de la unitat, posen de manifest un Altre que ara viu d’una manera nova enmig del seu poble. I qui és aquest? És el Senyor Jesús. Els Apòstols decideixen viure sota el senyoriu del Ressuscitat en la unitat entre els germans, que es converteix en l’única atmosfera possible de l’autèntic do de si mateix.\nTambé nosaltres hem de redescobrir la bellesa de ser testimonis del Ressuscitat, deixant les actituds autoreferencials, renunciant a retenir els dons de Déu i no cedint a la mediocritat. La reunificació del col·legi apostòlic mostra com en el DNA de la comunitat cristiana hi ha la unitat i la llibertat d’un mateix, que permeten no tenir por de la diversitat, de no aferrar-nos a les coses i als dons i esdevenir màrtirs, és a dir testimonis lluminosos del Déu vivent que actua en la història.\ncomunió, unitat, catequesi fets dels apòstols, Papa Francesc


REIXA: El consell de ministres del PP indulta 5 mossos condemnats per tortures greus\nEl consell de ministres del PP indulta 5 mossos condemnats per tortures greus\nEl Consell de Ministres de Mariano Rajoy ha indultat avui els cinc agents del cos de Mossos d’Esquadra condemnats en ferm per tortures l’any 2008 per l’Audiència Provincial de Barcelona. La sentència havia estat ratificada pel Tribunal Suprem l’any 2009 pels delictes de lesions, tortura, maltractaments i detenció il·legal, imposant penes de presó. La mesura de gràcia aprovada aquest migdia redueix totes les condemnes a una única de dos anys de suspensió per a ocupació o càrrec públic.\nDos anys després, una sentència judicial va donar per provats tots els fets i va condemnar els cinc agents dels Mossos d’Esquadra. A tres d’ells se’ls imposaven penes de sis anys i mig de presó per tortures, en la sentència més severa que ha rebut la policia catalana durant els darrers 25 anys. La resolució judicial de la secció novena de l’audiència provincial de Barcelona donava per acreditat que el ciutadà romanès va ser detingut violentament “per error” en ser confós amb un atracador. Padurau va patir diverses lesions, va ser amenaçat de mort i posteriorment va necessitar ser hospitalitzat. La seva companya, segons la mateixa sentència, va ser detinguda il·legalment i va ser amenaçada per poder escorcollar el seu pis i el seu cotxe sense cap mena d’ordre judicial.\nSaura paga la defensa\nLa publicació de la sentència el 2008 va anar acompanyada d’una campanya difamatòria sense precedents contra la víctima –que va perdre la feina i va tornar a Romania. La banalització de la tortura va ser protagonitzada per les centrals sindicals, determinats periodistes (com Pilar Rahola, Salvador Sostres o Iu Forn) i responsables socials i polítics com Jordi Pujol, José María Álvarez (UGT) o la consellera de Justícia Montserrat Tura, que va defensar obertament els mossos condemnats, a qui va dir que coneixia personalment. Tota aquella estratègia política i mediàtica ha assolit els seus objectius: garantir la impunitat final dels condemnats, consumada avui.\nEntre les expressions de justificació, banalització i minimització del maltracte policial, van sobresortir aleshores les paraules de la tertuliana Pilar Rahola: “En pocas horas se aclaró el error y el joven retornó a casa (...) delitos que no significaron ni el ingreso en hospital de la víctima (...) hoja de servicios impecable”. Però també de Iu Forn (“Compte: un gec d’hòsties no són tortures”) o Salvador Sostres (“Dir que el famós interrogatori de les Corts va ser una tortura és no saber què són les tortures (...) només un imbècil pot dir que els Mossos torturen (...) puc comprendre alguns errors”). En canvi, cap dels mitjans de comunicació que van encapçalar la defensa dels Mossos no va gosar mai entrevistar la víctima.\nLa seguretat privada, també\nFins i tot els directius de la seguretat privada de Catalunya van homenatjar els mossos condemnats per tortura el 4 de desembre de 2008. El president de l’Associació de Directius de la Seguretat Integral (ADSI), Eduardo Zamora, va defensar “la reputació” dels implicats durant el sopar anual de l’associació celebrada a l’Hotel Juan Carlos I. Els aplaudiments, segons la crònica del moment d’El Periòdico, van ser unànimes. Entre ells, els de la mateixa consellera Tura o la del doblet Joan Delort (aleshores secretari de seguretat d’Interior) i Rafael Olmos (director de la policia), que havien encapçalat l’ofensiva silenciosa per garantir la immunitat i impunitat dels condemnats.\nTot plegat es va salpebrar amb una campanya sindical unitària a favor de la impunitat impulsada pel corporativisme policial, que va crear un compte corrent de suport als condemnats, una concentració de suport i nombroses pressions a la conselleria regentada per ICV-EUiA, que finalment va sucumbir a les demandes policials. Tots els sindicats policials (SPC, CAT, SME-CCOO, SAP-UGT i l’Associació Professional de l’escola superior dels Mossos d’Esquadra) van cofirmar un manifest on prioritzaven solucionar la situació administrativa i salarial dels processats (la suspensió d’ocupació els suposava un sou mínim de 500 euros mensuals fins que la sentència fos ferma) i coordinar la seva defensa.\nEn aquell manifest també agraïen el suport de la premsa i la classe política i cloïen amb la convicció de “la innocència dels companys” i que calia treballar “per capgirar una situació que considerem del tot injusta”. Els condemnats també van rebre el suport d’altres cossos policials, com associacions de guàrdies civils o de la policia espanyola. Aquella campanya informal es va fer a través del reenviament massiu del correu personal d’un mosso d’esquadra, proper als condemnats, que expressava el seu malestar a base de falsedats: explotava la condició d’hemofílic del detingut per justificar les lesions, mentia afirmant que no hi havia testimonis oculars ni informes mèdics i situava com a únic element explicatiu el fet que Lucian Padurau volgués cobrar una indemnització.\nCas destacat per Amnistia Internacional\nEl cas de Lucian Padurau, però, està incorporat com a exemple paradigmàtic a l’informe d’Amnistia Internacional “La sal en la herida”, que denuncia precisament la impunitat efectiva dels agents de policia en casos de tortura i maltractaments a l’Estat espanyol. En declaracions el gener de 2009 a la DIRECTA, l’advocat de Padurau Ivan Fernández va recordar que la sentència es basa en fets provats, testimonis oculars de la violenta detenció que van testificar a la vista oral i informes mèdics de la seva hospitalització durant quinze dies.\nEl cas Lucian Padurau, que ha clos finalment amb el perfeccionat sistema que porta a la impunitat del torturador, incorpora encara un altre element. La justificació que tot plegat va ser un error en confondre Padurau amb un perillós atracador. En paraules de l’advocat Jaume Asens: “Què passaria si no hagués estat una detenció per error? Fa tota la impressió que s’està justificant que, si no hagués estat un error, l’actuació hagués estat correcta. La lògica és perversa”. Però sia com sia, el cas Padurau confirma que ja hi ha via autonòmica a la impunitat policial dels Mossos. La mateixa via cronificada i enquistada que segueixen els agents de la policia espanyola i els guàrdies civils condemnats per tortures: els salva el consell de Ministres que els exonera. Allà on el càstig és l’indult.\nCal recordar que el passat setembre els agents dels Mossos d’Esquadra Juan Díaz Fortes, Mònica Fraile Villamor i Alberto Fabregat Díaz ja van ser indultats, parcialment, pel Consell de Ministres del PSOE. També per un delicte de tortures. Només 8 mesos abans Felip Puig s’havia estrenat al càrrec de Conseller d’Interior afirmant: “s’ha acabat la impunitat”.\nEtiquetes de comentaris: guerra bruta, judicis, NOTICIES


La Ruta de les Estrelles : d’octubre 2020\nFormosa vila d'Algerri\nEls sons tradicionals d'arreu van omplir ahir el local social de la formosa vila d'Algerri. Ara ja tornen a estar en la nostra maleta esperant a tornar a sortir ben aviat.\nPublicado por La ruta de les estrelles en 12:02 Cap comentari:\nAhir vam obrir la nostra maleta de tradicions a l'hermosa col.legiata de Sant Pere d'Àger, d'on van sortir ritmes i melodies ancestrals que van delectar un públic atent i respectuós. Avui , a Algerri, ho tornarem a fer.\nPublicado por La ruta de les estrelles en 12:51 Cap comentari:\nDoblet a la Noguera\nAquest cap de setmana la nostra maleta de tradicions viatjarà a la Noguera per visitar l'església de la Col·legiata de Sant Pere d'Àger (dissabte 10) i el local social d'Algerri (diumenge 11) , totes dues actuacions es faran a les 18h amb reserva prèvia.\nPublicado por La ruta de les estrelles en 11:02 Cap comentari:


La delegació d'Europastry a Rubí. FOTO: Google Maps\nEuropastry té una delegació a Rubí amb 223 treballadors\nper Bernat Bella / Núria Hueso Rubí. 24 de març de 2020 18:11\nEuropastry, empresa líder en el sector de les masses congelades de fleca, amb seu central a Sant Cugat i una delegació al polígon de Can Sant Joan de Rubí, ha anunciat un Expedient de Regulació Temporal d'Ocupació (ERTO) que afectarà 412 treballadors com a conseqüència de la crisi del coronavirus. La companyia dona feina a a tot l'Estat a 1.824 persones. A Rubí hi treballen 223 persones en total i a les oficines de Sant Cugat al voltant de 1.300.\nEuropastry es compromet a complementar el 100% de les retribucions dels treballadors afectats perquè no vegin reduït el seu salari. A més, garanteix preservar tots els llocs de feina i assegura que no hi haurà cap acomiadament. També afirma que no tancarà cap planta.\nSigui com sigui, Europastry assegura que seguirà abastint els seus clients sense problemes, ja que bona part de l'activitat es manté.\nAmb una facturació superior als 700 milions, Europastry es troba entre les companyies amb més ingressos del municipi veí de Sant Cugat. Nascuda el 1987, l'empresa catalana exporta avui dia a més de 60 països, té 22 plantes de producció i distribueix 364.000 tones dels seus productes.


Wikiloc | Ruta La Barata-Cami Ral-Collet Estret-Tossal de l’Aliga-Casa V de l’Obac-La Calsina-F del Solitari-Collet Gran- La Barata\nLa Barata-Cami Ral-Collet Estret-Tossal de l’Aliga-Casa V de l’Obac-La Calsina-F del Solitari-Collet Gran- La Barata\n6.826 351 3202\nVista 206 vegades, descarregada 18 vegades\nUna matinal que pot fer-se en un dia com avui que a Terrassa, s’estant fregint. Passa per corriols ombrivols i tenim La Pastora per poder prendre alguna cosa ben fresqueta. Comencem la nostra caminada a l’aparcament de la Casa de la Barata. Casa Mil·lenaria que havia sigut un dels principals hostals del cami Ral de Barcelona a Manresa. Continuem la carretera uns 200m fins arribar a l’esquerra a un corriol senyalitzat amb una fita de la diputacio a l’esquerra. Comencem a pujar per aquest tram arreglat amb unes escales i quan trobem la cadena, tombem a la dreta, seguint el cami ample i deixant corriols a dreta i esquerra. Seguim el track fins a trobar en uns 10’ un trencall a l’esquerra que ens dura passant per un cami molt clar i fressat amb magnifiques vistes a Castellsapera, La Mola i els camps de Can Garrigosa i Can Pelacs al collet estret. Continuem carenant fins al Pou de Glaç i el Tossal de l’Aliga. Sempre amb magnifiques vistes, ara de Montserrat, Castellsapera, La Roca Salvatge, el Paller de tot l’Any i a sota les restes de La Calsina que depres visitarem. Arribant al Tossal de l’Liga, magnific mirador amb una torre de guardia, seguirem avant amb forta baixada, fins a trobar un corriol a l’esquerra que conecta amb la pista que ve desde la Casa Nova de l’Obac i no deixarem fins arribar-hi per un cami ample i amb suau baixada. En arribar a l’Era, quan s’acaba, girarem a la dreta per agafar uun cami molt pla i asfaltat que nes dura a la Casa Vella de l’Obac. Passarem per sota de la torre de guaita de la casa, deixant el cami\nque que puja per l’esquerra i seguint el cami principal gins una\nIndicador que ens fara arribar al Pou de glaç mes petit del Massis, el de La\nportella. Refemmlesnescalles que hem baixat i seguim fins el Turo Roig i la font de la Portella. Ara malmesa per un desprendiment. Seguim amb forta baixada agafant un trencall a l’esquerra de seguida fins a torbar un torrent que hem de travessar enfilant-nos per una pared i un roquetar que seguint unes fites ens dura al caminque du a La Calsina, on hi ha una font que no acostuma a rajar. La font del Clot. Tornem a la casa de La Calsina. Que deu al seu nom per ser la primera casa del Massis que es va lligar amb calç. Despres de visitar-la agafem el cami que s’enfila per la Canal del Solitari, a mitja canal trobarem un trencall a l’esquerra que ens dura a la font i el forn del Solitari. Tornem al cami de la canal del Solitari i continuem amb forta pujada fins el collet gran. Trobem el cami ral i l’agafem a la nostra dreta i ja no el deixarem de tornada fins a La Barata.\nTossal de l’Aliga\nD’esquerra a dreta Paller de tor l’any, Turo Roig, Roca Salvatge, Castellsapera\nForn del Solitari