L'exsindicalista Lara Vilamala assumirà la secretaria d'Estat de la Funció Pública - FÒRUM.ad\nL’exsindicalista Lara Vilamala assumirà la secretaria d’Estat de la Funció Pública\nEl 29/05/19 14:46\nEls ministres continuen tancant els seus números dos. I si no hi ha sorpreses de darrera hora Lara Vilamala assumirà la secretaria d’Estat de la Funció Pública.\nVilamala, que ha format part del sindicat de la policia durant molts anys i fa unes setmanes va deixar el seu càrrec, ha estat escollida com a càrrec de confiança per la ministra Judith Pallarès per a una de les carteres que ja té feina sobre la taula, amb el desplegament de la llei de la Funció Pública segons informa RTVA.\nS’afegirà a noms ja confirmats, com els de Marc Ballestà a Finances o Joan Antoni León a Justícia i Interior. I també hi ha sobre la taula, entre d’altres, Marc Pons per a participació ciutadana, una secretaria que depèn directament del cap de Govern, César Marquina per a Ordenament Territorial o Salus Chato per a Economia.\nI el Consell General estarà en disposició de reprendre la tasca legislativa a partir de la setmana vinent. Serà un cop hagin jurat els nous consellers que relleven el cap de Govern i els parlamentaris que s’han convertit en ministres, en una sessió, prevista per dimarts a Casa de la Vall.\nLa prioritat serà la llei de transparència i bon govern, que els grups que formen part de l’executiu de coalició tenen previst entrar abans del final del període de sessions, a mitjan juliol. La feina prèvia amb una proposició de llei presentada pels liberals la passada legislatura s’aprofitarà.\nLa llei de la Funció Pública, tot i el dictamen del Tribunal Constitucional, no és ara una qüestió urgent. La idea és que un cop s’hagin desenvolupat i aplicat els reglaments, se n’estudiï la reforma.\nNotícia Anterior: La fiscalia vol que el Superior elevi la condemna d’una jove acusada d’encobrir l’operació Paradís\nSegüent Notícia: Els aficionats voten Andrew Albicy com a Premi MoraBanc al jugador més solvent de la temporada


Les elèctriques s'han embutxacat 21.600 milions d'euros per les pujades de la llum durant la crisi - CGTCatalunya.cat\nLes elèctriques s’han embutxacat 21.600 milions d’euros per les pujades de la llum durant la crisi\nUn consumidor mitjà ha pagat 360 euros més el 2013 que el 2007. Tot i això, el dèficit de tarifa ronda i als 30.000 milions.\ndivendres 27 de desembre de 2013 / Notícies / Visites: 314\nLes successives pujades de la llum registrades a Espanya han permès ingressar 21.600 milions addicionals a les companyies elèctriques des que va començar la crisi econòmica. L’encariment del rebut entre 2008 i 2013 ha estat superior al 60%, en passar de 50,20 euros a 80,47 de mitjana mensual, segons dades proporcionades per l’organització estatal de consumidors Facua.\nEl preu de l’electricitat està sent objecte d’una forta controvèrsia al nostre país després del resultat de la subhasta celebrada la setmana passada . El Govern, a través de la Comissió Nacional dels Mercats i la Competència (CNMC), ha decidit invalidar, al·legant una suposada manipulació , per evitar que els usuaris haguessin de pagar un 11% més des de gener . Aquesta decisió ha donat peu a un dur pronunciament de les grans comercialitzadores (Iberdrola, Endesa, Gas Natural Fenosa, Hidrocantábrico) contra el ministre d’Indústria. La patronal que les agrupa, Unesa, ha negat l’existència d’irregularitats en la subhasta i ha acusat José Manuel Soria de endossar les conseqüències dels seus errors regulatoris .\nEl rerefons d’aquest enfrontament és la incapacitat del Govern per trobar una solució a l’anomenat dèficit de tarifa , que resulta de la diferència entre el que s’ingressa pel rebut de la llum i els costos reconeguts del sistema. Posat en marxa quan Rodrigo Rato era vicepresident econòmic per facilitar la lluita contra la inflació, aquest mecanisme ha generat ja un deute de 26.000 milions d’euros . Per 2013, el dèficit de tarifa s’estima en 3.600 milions, que Sòria es va comprometre a eixugar amb càrrec als Pressupostos Generals de l’Estat en la seva recentment aprovada llei de Sector Elèctric. El ministre d’Hisenda, Cristóbal Montoro, però, es va negar a l’últim moment per por que compliqués l’objectiu de reduir el dèficit públic al 6,5% imposat per Brussel·les.\nEl gruix de la tarifa elèctrica el componen els costos regulats pel Govern, els anomenats peatges\nLa reacció del mercat a aquest incompliment va tenir lloc a la subhasta trimestral de la setmana passada, que es va saldar amb una pujada inusual, vetada immediatament per Govern. Ara, Indústria està buscant contrarellotge una fórmula diferent de fixació dels preus de l’electricitat , amb el consegüent enuig de les empreses, que no estan d’a acord amb aquesta ingerència del Govern. De tota manera, la subhasta trimestral només afecta al 45% del que paga finalment el consumidor en el seu rebut. El 55% restant són costos regulats, coneguts també com "peatges" (transport, distribució, primes a les renovables, servei extrapeninsular, devolució del dèficit tarifari), i els determina el Govern.\nDoncs bé, la conjunció d’ambdós elements ha fet que el preu de l’electricitat sigui actualment a Espanya el tercer més alt de la Unió Europea , només superat per Xipre i Irlanda. La seva espectacular pujada en els últims sis anys té, a més, l’agreujant d’haver coincidit amb una brutal caiguda de la renda de les famílies, ocasionada pel creixement de l’atur i el retrocés dels salaris.\nPer a les elèctriques, en canvi, l’encariment del rebut de la llum ha suposat una important font d’ingressos, que els ha servit per compensar en part el descens de la facturació en el mercat lliure . Un mercat on s’han deixat sentir amb força els efectes de la major competència entre elles i el descens de l’activitat econòmica a les grans empreses.\nVint milions de clients\nEls clients normals, els vint milions entre llars (la majoria) i Pimes incloses en la Tarifa d’Últim Recurs (TUR), que no admet negociació amb els subministradors, han pagat aquest any, de mitjana, 360 euros més que abans de la crisi . El que es tradueix en una facturació addicional superior als 7.000 milions d’euros per a les elèctriques, comparada amb el que van ingressar el 2007 pel mateix concepte. Tenint en compte que en els sis anys transcorreguts des de llavors el preu s’ha encarit una mitjana de 180 euros anuals, les empreses subministradores s’han embutxacat 21.600 milions més en el conjunt del període.\nAixò ha contribuït a que les elèctriques espanyoles es mantingui, malgrat les gravíssimes circumstàncies econòmiques que travessa el país, entre les més poderoses d’Europa. Per volum de negoci, Iberdrola és la cinquena del rànquing de la zona, amb 34.200 milions d’euros en 2012; Endesa, la sisena, i Gas Natural Fenosa , la desena.\nPerò més significativa és la seva posició per resultats: Iberdrola, que va obtenir 3.557.000 de beneficis l’any passat, ocupa la segona posició a Europa i Endesa (2.771.000), la tercera.


Cristina Rodríguez, Elisenda Vives i Esther Rabasa juren els seus càrrecs d’ambaixadores - FÒRUM.ad\nCristina Rodríguez, Elisenda Vives i Esther Rabasa juren els seus càrrecs d’ambaixadores\nOn: 24/12/15 13:32\nCristina Rodríguez ha jurat avui el seu càrrec d’ambaixadora a la República francesa, Elisenda Vives ho ha fet com a ambaixadora prop de l’Organització de les Nacions Unides d’Andorra i Esther Rabasa ha jurat el seu càrrec com ambaixadora d’Andorra, liderant la Representació Permanent al Consell d’Europa.\nL’acte ha tingut lloc a l’edifici de Govern i ha estat encapçalat pel cap de Govern, Antoni Martí, amb presència del síndic General, Vicenç Mateu, la subsíndica, Mònica Bonell, així com ministres, consellers generals i secretaris d’Estat. En el seu parlament, Martí ha manifestat que les tres ambaixadores representen la millor imatge d’Andorra a l’exterior pel seu recorregut professional en les institucions del país i per la seva capacitat per relatar la realitat econòmica i social d’Andorra i el seu procés d’obertura i diversificació. El cap de Govern ha agraït a les ambaixadores haver acceptat continuar servint al país.\nEsther Rabassa lidera la Representació al Consell d’Europa, a Estrasburg, des del seu nomenament el mes de juny. Cristina Rodríguez està al capdavant de l’ambaixada d’Andorra a França a París, el seu nomenament es va fer efectiu el mes de maig. Per la seva part, Elisenda Vives va assumir de manera efectiva les seves funcions l’1 de setembre al davant de la seva ambaixada a Nova York.\nPrevious Post: Descobreixen en un cotxe 16 rellotges valorats en 6.700 euros a la Farga de Moles\nNext Post: Un increment de la partida per pagar l’oficina de Turisme fa paleses les desavinences al Comú d’Andorra la Vella


Lleida commemora el 83è aniversari del bombardeig al Liceu Escolar - Teleponent\nInici Societat Lleida commemora el 83è aniversari del bombardeig al Liceu Escolar\nPueyo: "El feixisme no és només un episodi històric del passat sinó una amenaça latent que cal mantenir a ratlla"\nLleida ha commemorat aquest dilluns el 83è aniversari del bombardeig al Liceu Escolar, que va tenir lloc el 2 de novembre del 1937 i en el qual van morir 48 alumnes i diversos professors. L’alcalde Miquel Pueyo i la regidora Sandra Castro han dipositat un ram de flors al monument ‘Memòria, Dignitat i Vida’ que homenatja a les víctimes i supervivents del bombardeig.\nEn la seva intervenció, Pueyo ha assenyalat que “el feixisme no és només un episodi històric del passat sinó una amenaça latent que cal mantenir a ratlla”. Per prudència davant la covid-19, l’acte no ha comptat enguany amb la presència dels supervivents d’aquell bombardeig. Tot i això, la Paeria els ha fet arribar un ram de flors i han pogut seguir l’acte en directe per internet.\nPueyo ha recordat totes aquelles persones, infants i adults, que van perdre la vida durant aquell bombardeig per part de l’avicio italiana, aliada del general Franco, quan es compleixen 83 anys d’aquell tràgic succés per la capital del Segrià.\n“La Guerra Civil Espanyola va ser una guerra més internacional que civil”, ha indicat. Així mateix, l’alcalde de Lleida ha expressat el rebuig “al feixisme, a la violència i a la intolerància” i ha defensat que “preservar la memòria és un deure cívic que tenim i també per fer visible el compromís amb la tolerància, la cultura de la pau, amb el diàleg i amb la defensa dels drets i les llibertats de les persones”.\n“En el nostre país hem de treballar encara més per posar les coses en el seu lloc i per penalitzar l’apologia del feixisme i del franquisme, que encara s’expressen sovint amb una impunitat inacceptable”, ha remarcat Miquel Pueyo. Segons l’alcalde de Lleida, “el feixisme no és només un episodi històric del passat sinó una amenaça latent que cal mantenir a ratlla”, ha afegit.\nPer la seva part, Sandra Castro ha dit que “avui és un dia trist” en què Lleida recorda “l’horror i les víctimes” d’aquell 2 de novembre del 1937. “Aquesta ferida l’arrosseguen les persones que van sobreviure al bombardeig i les famílies de les víctimes i la història col·lectiva de tota una ciutat”, ha ressaltat. Castro també ha llegit un fragment de l’obra ‘Painball’ de les Impuxibles, a partir de textos de Bel Olid.\nL’acte de record ha començat amb l’ofrena floral en nom de la ciutat, a càrrec de l’alcalde de Lleida, Miquel Pueyo, i de la regidora d’Educació, Cooperació, Drets Civils i Feminismes, Sandra Castro, al monument ‘Memòria, Dignitat i Vida’, ubicat davant d’on s’ubicava el Liceu Escolar.\nL’alumna del Conservatori Municipal de Música de Lleida, Elena Gasós, ha interpretat ‘El Cant dels Ocells’ amb el seu violoncel, mentre dues exalumnes de l’Aula de Teatre de Lleida duien a terme una interpretació d’expressió corporal i artística les quals, posteriorment, també han recitat un poema.\nAquesta tarda, des de l’Ateneu Cooperatiu la Baula faran sonar una sirena d’alerta de bombardeig, dins dels actes del cicle ‘Memòria 2N’.\nLa sirena antiaèria que s’utilitzarà formava part de la defensa civil de la ciutat de Guernika i que ha estat cedida a Lleida per a aquest acte de record. Fa 83 anys les sirenes no van sonar a Lleida i, d’aquesta manera, aquest dilluns sí que ho faran en record de les víctimes i supervivents.\nMiquel Pueyo també ha recordat que el Liceu Escolar de Lleida va ser creat l’any 1906 pel gran mestre i pedagog Frederic Godàs, juntament amb altres col·laboradors de gran vàlua personal i professional, com ara Antoni Sabater, Humbert Torres i molts d’altres.\nEl Liceu Escolar va ser la primera escola lleidatana inscrita dins el moviment de l’Escola Nova catalana. El Liceu va tenir diferents ubicacions fins que el 31 d’agost de 1913 es va inaugurar l’edifici definitiu, a l’avinguda de Blondel.\nEl dia 2 de novembre del 1937 nou avions Savoia-Marchetti S.M. 79 de l’aviació feixista italiana van bombardejar la ciutat de Lleida, un dels atacs aeris més mortífers de la Guerra Civil Espanyola, juntament amb els de Guernica, Durango o Granollers.\nEn l’ofensiva contra la població civil van morir més de dues-centes cinquanta persones. Una de les bombes va caure de ple en un dels costats de l’edifici del Liceu Escolar, derruint-lo per complert i provocant la mort de mig centenar de nens i alguns professors, que en el moment del bombardeig eren a les aules del Liceu Escolar.\nLleida va inaugurar l’any 2006 l’escultura commemorativa ‘Dignitat, memòria i vida’, davant d’on estava ubicada l’escola.\nEl 27 de novembre del 2009, el Ple de la Paeria va aprovar instituir la data del 2 de novembre com a Dia del Liceu Escolar, en record del bombardeig de la institució educativa, l’any 1937. Des del 2009, cada any al voltant del dia 2 de novembre, es ret homenatge amb una ofrena floral i amb la presència d’exalumnes del Liceu, en un acte organitzat davant l’escultura. ACN\nArticle anteriorMoren tres persones amb coronavirus a la Regió de Lleida\nArticle següentEl pavelló 3 de Fira de Lleida oferirà unes setanta places per a persones vulnerables


i el cargol\nNo es coneix massa, i podríem assegurar i tot, que no es coneix gens ni mica què redeu treu a cap aquest adagi: Pel juliol ni dona ni cargol. Potser aquesta és una de les raons per les quals el mencionat refrany és un dels que se li coneixen més rèpliques o contrarrefranys. En sentir-lo, una gran majoria del personal a peu, solia (i encara sol) replicar, a mena de conjur, un ràpid: Cargol i dona tot temps és bona. Però encara hi havia qui ho brodava més fi i en escoltar l’estúpida proposta d’abstinent de dona i cargol pel juliol, hi empalmava sorneguer: És dit per aquell qui no en vol; que això va a gustos, i és sobradament conegut que sobre gustos… oi? Vet aquí, ara, com avui ens trobem davant d’un bell quadre de despropòsits, propòsits i contrapopòsits ben autòctons; i això amb tres frases ben curtes -les anotades més amunt. ¿Qui ho diu, doncs, que el país no dona per filòsofs?\nAixí que encara que només sigui en pla divertimento i abans d’entrar en altres temes del mes ¿que us semblaria si passéssim a examinar una miqueta el referit quatre axiomàtic? De primer, i per començar, tenim un pel juliol ni dona ni cargol amb tota l’aparença d’haver estat artificiosament preparat per crear una matussera liaison entre la misogínia militant i la dietètica integrista. Mare de dèu quina salvatjada! Procedim, però, ordenadament i continuem analitzant la matèria. Si bé en la primera part del refrany es fàcil descobrir un pervers i misogin pensament que perseguiria fer-nos evitar les femelles -encara que només fos un mes a l’any-, en canvi la segona part pot arribar a semblar-nos assenyada i tot: evitar una fartanera dels germans terrestres dels musclos durant aquest mes de calors, i per tant de difícils digestions, sembla força assenyat. Però és precisament per aquesta raó: la perversitat de la primera part, i la prudència de la segona, que se’m fa summament irregular veure-hi la relació intel.ligent que pugui haver-hi entre l’una i l’altre. Això si no fos, es clar, que allà on l’adagi diu dona haurien de reduir-ho simplement a us del sexe o jocs amorosos , i que el prosaic (o misogin) glossador hauria vingut a comparar amb l’ordinari mal de ventre que hipotèticament se’n derivaria d’una fartanera de cargols durant el mes de la calor. Quina barbaritat!\nPerò encara que fos així, tampoc, tampoc! ¿Us podeu imaginar res més plaent i adequat per aquest mes, en que encara no regna la el “ferragosto”, i en canvi conserva la lleu humitat dels seus predecessors maig i abril, us imagineu, repeteixo, en aquestes condicions, la pràctica -reiterada o no, cadascú que faci el que pugui- del joc de l’amor damunt una mòrbida i perfumada riba de vincladissos joncs vora un rierol, mentre l’aigua, remorejant, passa i passa movent l’ombra vespertina dels canyissos… us ho podeu imaginar? Quina carallotada de refrany!\nNo sé si val la pena continuar l’examen dels altres dos exemples del quadre que, una mica pretensiosament hem batejat d’axiomàtic. Però ja que hi som posats, val la pena acabar-ho. Sobre el segon element, el que sense falses vergonyes i contradient sense embuts l’anunciat general declara, que cargol i dona tot l’any és bona, poca cosa hi afegirem. Potser només, i amb discreció, advertir que com en tot negoci humà cal tenir sempre present que totes les masses piquen, i l’abundor d’un producte, per selecte que sigui, pot arribar a embafar. Es clar, però, que abundor i excés no han d’anar necessàriament lligats. Una abundor controlada d’ambdós productes, tot observant degudament la llei de l’alternança i la diversitat d’espècies i volums, doncs… jo ja hi firmaria ara mateix.\nEl segon dels contrarrefranys: És dit per aquell qui no en vol, presenta tan diàfana lectura que no crec que calgui afegir-hi altra cosa sinó felicitar-nos -aquesta vegada sí- per l’existència d’aquesta mostra tan ponderada de saviesa popular. Potser només -i amb ànim de reblar més el clau- recordar aquell altre adagi que diu: La guineu quan no les pot haver, diu que són verdes; i que no tothom que diu que no en vol, és perquè no li agraden.\nOne thought on “Temes per passar l’estiu”\nmanel on Setembre 13, 2010 a les 6:26 pm said:\ndiu Cels Gomis a la seva Zoologia popular catalana (1910) que aquest aforsime vol dir que “no convenen menjars forts en los mesos de calor”. I que equival al que diuen en francès “Juin, juillet, août / ni huitres, ni femmes, ni choux”…


Sun Village Apartments Zabljak Zabljak Montenegro - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Zabljak, Sun Village Apartments Zabljak és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Sun Village Apartments Zabljak, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen aparcacotxes, habitació familiar, lloguer de bicicletes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen centre esportiu, sauna, esquí, billar, ping pong estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Sun Village Apartments Zabljak.


Acord Carver-Qlik | Carver\nBy carverAdmin 1 July, 2016 Uncategorized @ca No Comments\nRecentment Carver ha tancat un acord de col·laboració amb la prestigiosa companyia QlikTech, per representar i comercialitzar tots els productes de la gamma Qlik. Amb aquest acord Carver amplia la seva actual cartera de productes i serveis, apostant decididament per l’entorn de Business Intelligence.\nQlik és un conjunt de revolucionàries eines que utilitzen tecnologies associatives per a la creació de gràfics i quadres de comandament. Les dues característiques bàsiques de Qlik són el seu extraordinari potencial d’anàlisi de dades, i la seva enorme facilitat d’ús. N’hi ha prou amb arrossegar i deixar anar una dada, o realitzar una recerca per “tirar del fil” i que l’aplicació comenci a mostrar visualitzacions que poden arribar a ser tan complexes com es precisi.\nUna dels avantatges de Qlik és que, gràcies al seu facilitat d’ús, permet que les persones que necessiten la informació, siguin les que creen les seves visualitzacions gràfiques i quadres, permetent així un resultat molt més exacte i personalitzat. Els gràfics interpreten la informació de forma general i aprofundeixen fins a l’últim detall, interactivament, de manera que poden consultar-se des de qualsevol punt. La facilitat de visualització i interacció li permeten visualitzar el que ocorre en qualsevol àmbit del negoci analitzat.\nQlik es pot connectar amb diverses fonts de dades alhora i diversos formats, tant de forma directa, des d’arxius i consultes a bases de dades, fulls de càlcul, o bé mitjançant connectors específics de Qlik per a diversos productes (SAP®, Mapes, Oracle®, ODBC, etc.).\nLa gran versatilitat de Qlik permet que actualment s’estigui utilitzant amb gran èxit en molts sectors (Assegurances, Banca, Transports i Logística, Manufacturero, Farmacèutic, etc.).


Carmina Ballester: “Apostar pel ciclisme és apostar per Onda”\nLa candidata del Partit Popular a Onda, Carmina Ballester, s'ha reunit amb Óscar Cabedo, representant del club ciclista Sepelaco d'Onda, per abordar les millores necessàries per al món del ciclisme en la localitat, així com amb Paco Pastor, candidat del PP d'Onda.\nCarmina Ballester ha recollit les peticions que li han fet des del món del ciclisme i ha assenyalat que “apostar pel ciclisme és apostar per Onda ja que els nostres atletes són exemple de lliurament, de passió, d'esforç i d'il·lusió per avançar”.\nPer a Ballester “fomentar la pràctica de l'esport entre tots els grups d'edat i, sobretot, entre els joves d'Onda, és una de les apostes del nostre projecte d'il·lusió per Onda”. D'aquesta forma, Ballester s'ha reunit al costat d'Óscar Cabedo qui ha demanat suport per crear un equip Sub 23, així com seguir apostant per la pedrera de juniors que hi ha en actualitat.\n“Tenim l'orgull de comptar amb grans atletes en diverses disciplines, en handbol, en atletisme, en ciclisme, en futbol... I sobretot tenim equips que ho donen tot, que s'esforcen i que comparteixen els valors de l'esport i aquests mateixos valors són els que nosaltres defensem, així que seguirem al seu costat”, assenyala.\nDe fet, “els nostres atletes porten la imatge d'Onda més enllà de les nostres fronteres i és un orgull per tots els ondenses contra amb esportistes d'aquest nivell”.


Vols gaudir del Nadal a la Cerdanya? Descobreix les millors propostes aquí... t'ho perdràs?\nQuè t'espera aquest Nadal a La Molina?\nArriba el Nadal a La Molina, una època especial per a petits i grans on podràs gaudir d'una sèrie d'activitats d'allò més diverses posant en valor l'esport, el territori i la cultura.\nEl Nadal és, possiblement, l'època de l'any on més ganes de diversió tenim. Serà aquest esperit nadalenc que ens torna a convertir en nens, el que ens fa sortir al carrer i buscar activitats per passar-nos-ho bé? Segur que sí.\nEl Nadal a la muntanya pren molt més sentit i La Cerdanya no podria ser una millor opció. La neu que cau del cel i reposa sobre les branques dels arbres, les llums que els il·luminen i el fred de l'aire ens conviden a gaudir de les passejades, amb el caliu dels que ens acompanyen.\nEt deixem aquí 6 plans per a que puguis gaudir al cent per cent de La Cerdanya aquestes festes:\nEl dia 25, La Molina es vesteix de Nadal. Durant el matí del dia de Nadal La Molina espera l’arribada del Pare Noël. Per quina pista el veurem baixar? Sorpresa! Seràs el primer en veure'l? Quan el trobeu us podreu fer fotos amb ell i repartirà caramels per a tots els nens i nenes que l'estiguin esperant. Et trobarem entre tots? Segur que sí!\n+ Info sobre l'esdeveniment\nViu a La Molina una de les jornades més especials de tot l'any. L'estació rebrà la visita de SSMM els Reis d'Orient i organitzarà una baixada infantil de torxes. Com cada any l’estació d’esquí de La Molina espera l’arribada de Ses Majestats els Reis d’Orient. A partir de les 17.00h a Pista Llarga l’estació d’esquí oferirà diferents activitats.\nA les 17.45h hi haurà xocolatada i coca per als nens i nenes. Cap a les 18.30 h, quan la nit comenci a caure, els Reis Mags començaran a baixar de les muntanyes acompanyats per tota una corrua de torxes fins arribar a Pista Llarga, on faran l’entrega de regals. Informem que aquest esdeveniment es gravarà en vídeo i es publicarà a les nostres xarxes socials com a esdeveniment públic celebrat a l'estació. Una tarda d'il·lusió que tothom recordarà!\nPer a més informació i inscripcions: www.descensinfantil.cat\nDel 6 al 8 de desembre, Poliesportiu de Believer acollirà la 27a edició de la Fira Pirineu Esport i Natura de Bellver de Cerdanya.\nLa fira comptarà amb un mercat d’ocasió. Des de fa 9 anys, a més, hi ha un outlet amb les principals botigues d’esport de la comarca i també de Catalunya. De fet, la cita busca sempre donar un aire esportiu de la mà de marques de material d’esquí alpí, esquí nòrdic i esquí de muntanya. Amb tot, els visitants també podran participar en tallers.\nLa fira està organizada pel Club Esquí Bellver, amb la col·laboració de l’Ajuntament.\nArriba la 5a edició del Christmas Market La Cerdanya a Bolvir! El 27, 28, 29 i 30 desembre 2019, i el 2, 3 i 4 gener 2020 al Pavelló Poliesportiu de Bolvir, podràs trobar artesania, decoració, joieria d'autor, roba, complements, bijuteria, alimentació, pinta cares i food truck! Trobaras marques amb productes exclusius per regalar. Amb un horari vespertí de 16h a 21:30h. L'entrada és lliure!\n31 de desembre - II Sant Silvestre de Ger\nDesprés de l'èxit de la primera edició de la Sant Silvestre de Ger amb més de 200 inscrits, arriba la segona edició! El recorregut serà per la ronda de Ger, un itinerari de 4km que ens donarà a conèixer els racons més bonics del municipi. El primer tram i l'últim és pels carrers principals de Ger, la resta del recorregut és per pista i corriols aptes per tots els públics! Hi ha avituallament a l'arribada i obsequis per tothom!\nLa cursa infantil és farà abans de la cursa dels adults. Inscriute aquí!


Les rebaixes més espectaculars t'esperen a Mataró Parc! | Mataró Parc, Centre Comercial\nHa arribat una de les èpoques que més ens agraden de l'any, especialment a aquells que tenim devoció per les compres. Com no podia ser d'una altra forma, estem parlant de les setmanes de rebaixes. El millor moment per aprofitar i gaudir de les marques de moda a preus incomparables. En aquest sentit, Mataró Parc es converteix en la millor opció de El Maresme per garantir que les nostres compres siguin tot un èxit.\nSi fem un breu repàs al nostre directori de marques, en trobem per a tots els gustos. A més a més de la gran varietat de les nostres botigues on hi trobaràs moda per home, dona i infants, complements, sabateríes, joieries, perfumeries, esport... En definitiva, un ampli ventall de propostes que faran de les teves compres tot un èxit. Perquè a Mataró Parc tenim clar que cal aprofitar les rebaixes, i ho posem tot al teu abast perquè així sigui possible.\nRecorda que disposem d'aparcament totalment gratuït, zones de descans, caixers automàtics, lavabos especialitzats... Perquè sabem com d'important és la comoditat en un dia de compres. A més a més, no oblidis que sempre que vulguis podràs gaudir d'un bon àpat a qualsevol dels nostres restaurants. O si ho prefereixes, també pots finalitzar el teu dia de rebaixes als nostres cinemes amb les últimes estrenes del moment.\nMataró Parc, Maresme, rebaixes, rebajas, sales, compras, compres, shopping, restauració, restaurants, restauración, parking gratis, free parking, cinemes, cinema, cine\n‹ Levi's obre les seves portes al centre comercial Mataró Parc\nMataró Parc col·labora en la recollida de joguines de l'ABP Mataró i Creu Roja ›


Croniques del Bernat: El musculman a la Yamanote!\nPublicat per Bernat Agullo a 12:24\nHola parelleta :)\nCaram, no està malament començar el dia amb un tast de cultura anime japonesa, interessant!\nDéu ni dó ahir quin fart de cantar, impressionant, no? "My way", "banzai", etc. jajaja\nM'ho vaig passar genial\nosti si vam cantar!\nvam cantar fins a deixar-nos la gola ressentida (almenys jo!)\nvan arribar els catalans a casa?\na veure quina muntem la seguent vegada...


El cos huma (vvkids) - Librería Papelería Ibrahim\nEl cos huma (vvkids).\nAquest no és un llibre d'anatomia qualsevol. A les seves pàgines no hi trobaràs descripcions llargues, enrevessades i plenes de paraules difícils. Tindràs a l'abast tota la informació i totes les dades científiques amb un simple cop d'ull, gràcies als dibuixos infogràfics que les acompanyen.\nDescobriràs el teu propi cos des d'una nova perspectiva i aprendràs un munt de dades i curiositats sobre l'anatomia humana. I no només aix.: també podràs comparar l'organisme humà amb el dels animals, i comprendre millor, d'aquesta manera, les singularitats de cada ésser viu!\n¿Estàs preparat per descobrir els secrets del teu cos?


El City es queda fora de la final de la FA Cup El City es queda fora de la final de la FA Cup – Món Esport\nEl City es queda fora de la final de la FA Cup\nEn un mal partit, els de Guardiola han perdut per 1 a 0 davant el Chelsea\nRedacció Abril 17, 2021 8:16 pm\nEl partit ha començat amb un ritme alt, però sense concreció en les ocasions i amb un domini del Chelsea. De fet, els londinencs han aconseguit obrir la llauna amb un gol de Ziyech al minut 6 de partit, però el gol ha estat anul·lat per fora de joc. La primera part ha continuat amb la mateixa dinàmica, poques oportunitats i el City incapaç de crear perill. Sobretot per la manca d’encert de De Bruyne.\nLa segona part ha començat molt malament pels interessos del City. De Bruyne ha estat substituït al cap de pocs minuts de la represa, i Ziyech, aquest cop sí, ha fet el primer i únic gol del partit. El City s’ha quedat estabornit i hauria pogut encaixar un parell de gols més. De fet, durant els minuts finals de partit, Pulisic ha marcat pel Chelsea, però el seu gol també ha estat anul·lat.\nEl City, molt espès, ha buscat forçar la pròrroga a la desesperada, però no ha aconseguit trobar porteria. Amb aquest resultat, els de Guardiola ja no opten a tots els títols possibles aquesta temporada i el Chelsea passa a la final de la FA Cup.


Concert contra la violència masclista\nL’Auditori de Manacor s’omplirà el pròxim dimarts 26 per escoltar la veu dels alumnes de 6è de primària en el marc d’aquesta activitat organitzada pel departament d’Igualtat\nLa regidora d’Igualtat de l’Ajuntament de Manacor, Carme Gomila, el professor del Conservatori, Josep Devesa, i Maria Antònia Genovard, educadora social, han presentat aquest dimecres l’activitat “Canta contra la violència masclista” en roda de premsa.\nLa convocatòria reunirà l’alumnat de 6è de primària dels distints centres educatius del municipi per a realitzar un concert en rebuig a la violència masclista. Aquesta, es durà a terme just un dia després de la commemoració del Dia Internacional per a l’Eliminació de la violència contra la Dona, marcat per les Nacions Unides, en record de les germanes Mirabal, tres dones de trenta-sis, trenta-tres i vint-i-cinc anys assassinades el 1960 per la seva oposició al règim del dictador dominicà Trujillo.\nAixí, l’Auditori de Manacor s’omplirà el dimarts 26 de novembre per escoltar la veu dels més petits en el marc d’aquesta activitat organitzada pel departament d’Igualtat. El concert constarà de diverses cançons, una per escola, que cerquen la conscienciació ciutadana davant la violència masclista. Segons la regidora Gomila “es tracta de mostrar una altra música, una altra realitat, per tal que, com a mínim, puguin triar”.\nNotícies relacionadesAuditori de ManacorConcert contra la violència masclista\nAlgaida, Montuïri, Llucmajor, Felanitx, Manacor i Porreres s’adhereixen a la plataforma ‘Entre tothom’\nL’obra teatral ‘Kelly’, inspirada en les cambreres de pisos, s’estrena a Manacor\nConcert de Pau Vallvé a l’Auditori de Manacor\nAndrea Motis clausurarà el Jazz Voyeur Festival a l’Auditori de Manacor\nLa Simfònica de Balears torna a l’Auditori de Manacor acompanyat del virtuós pianista alemany Gerhard Opptitz\nAlbert Pla oferirà el seu primer concert a Manacor\n“Jostissi de carreró” va tenir una reeixida estrena a l’Auditori de Manacor\nEl 2 de gener: La Simfònica oferirà el Concert d’Any Nou a l’Auditori de Manacor


Ventilador mecànic - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\ndispositiu que proporciona ventilació mecànica als pulmons d'un pacient\nUn respirador mèdic o ventilador clínic és un aparell, d'accionament elèctric -controlat per microprocessador amb mitjans electromagnètics o pneumàtics, que supleix la ventilació pulmonar espontània mitjançant una ventilació mecànica en persones amb una insuficiència respiratòria, ja sigui aguda o crònica. El gas de respiració sol estar enriquit amb oxigen.\nRespirador o ventilador mecànic infantil Bird VIP.\nEls respiradors s'utilitzen principalment amb pacients en cures intensives hospitalàries, tot i que també poden ser portàtils en el cas d'ambulàncies i urgències o domèstics -per fer-ne ús en domicilis-. Els dispositius anestèsics són també respiradors o ventiladors especialitzats.\nEls respiradors poden ser invasius i no invasius. Els respiradors no invasius s'apliquen a pacients amb problemes respiratoris menys greus i ha prou amb unes màscares ajustades a la boca i nas per facilitar la respiració. No obstant això els ventiladors invasius per als casos més greus necessiten intubació -a través de la tràquea-. La intubació impedeix que els malalts puguin parlar el que dificulta la seva comunicació.\n1 Composició i funcionament bàsic\n2 El respirador com a sistema vital\n3 Història i evolució dels respiradores\n3.1 Respiradors per a nadons\n3.2 Cuirassa de ventilació bifàsica\n4 Respostes davant l'escassetat de respiradors per la COVID-19\nComposició i funcionament bàsicModifica\nEn la seva forma més simple, un respirador modern de pressió positiva consta dels següents elements que han de ser monitoritzats regularment:\nTurbina o dipòsit de compressió,\nFont d'aire i oxigen,\nConjunt de vàlvules i tubs,\nEquip o circuit de connexió al pacient, un sol ús o reutilitzable.\nEl respirador mèdic introdueix i extreu aire dels pulmons per tal de suplir la ventilació pulmonar espontània. Els respiradors actuals operen automàticament, si bé en circumstàncies en què no es disposa d'ells, és possible realitzar la ventilació mitjançant una màscara o bossa amb vàlvula o mitjançant ventilació manual.\nEl dipòsit d'aire és comprimit pneumàticament diverses vegades per minut per proporcionar al pacient aire circumdant o, en la majoria dels casos, una barreja d'aire i oxigen. Si es fa servir una turbina, la mateixa impulsa aire a través del ventilador, que té una vàlvula de flux que s'ajusta la pressió segons paràmetres específics del pacient. A l'alliberar l'excés de pressió, el pacient exhala passivament a causa de l'elasticitat dels pulmons, i l'aire exhalat surt generalment per una vàlvula que permet el seu pas en una sola direcció. El contingut d'oxigen del gas inspirat es pot ajustar des d'un 21% (aire ordinari) a un 100% (oxigen pur). Les característiques de pressió i flux es poden ajustar de forma mecànica o electrònica.\nEls respiradors també poden venir equipats amb sistemes de monitorització i alarma pel que fa als paràmetres del pacient (per exemple, pressió, volum i flux), i també pel que fa a la funció del ventilador (per exemple, fugues d'aire, talls d'energia, falles mecàniques), bateries d'emergència, tancs d'oxigen, i control remot. Avui en dia, el sistema pneumàtic sol substituir per una turbina d'operació computada.\nEls respiradors moderns són controlats electrònicament per un petit sistema encastat que permet adaptar amb exactitud les característiques de pressió i flux a les necessitats de cada pacient. Poder afinar la configuració del respirador també permet fer la ventilació més tolerable i còmoda per al pacient. En alguns països (Alemanya, Canadà i Estats Units) ha terapeutes respiratoris, responsables d'ajustar aquests valors, mentre que els tècnics biomèdics s'encarreguen del seu manteniment.\nL'equip o circuit de el pacient en general consisteix d'un conjunt de tres tubs de plàstic lleugers i resistents, separats per funció (per exemple: aire inhalat, pressió del pacient, aire exhalat). D'acord amb el tipus de ventilació que es necessiti, l'extrem del circuit que es connecta al pacient pot ser invasiu o no invasiu.\nEls mètodes no invasius, adequats per als pacients que només requereixen un respirador durant el son i el descans, usen principalment una mascareta nasal. Els mètodes invasius requereixen intubació, que en pacients que dependran del respirador per molt de temps, serà generalment una cànula de traqueostomia, que és molt més còmoda i pràctica per a la cura a llarg termini que la intubació per laringe o nas. La complexitat i possibles efectes secundaris exigeixen un monitoratge dels ventiladors pels professionals sanitaris.\nEl respirador com a sistema vitalModifica\nEs considera el respirador mèdic o ventilador mèdic com un dels instruments bàsics hospitalaris. La manca o la fallada en la respiració natural ( insuficiència respiratòria aguda ) pot produir la mort; així mateix, la fallada en la respiració mecànica també pot afectar el malalt, de manera que el respirador mèdic es considera i classifica com a sistema vital. Aquesta classificació obliga a prendre les precaucions necessàries per assegurar que els sistemes mecànics de respiració siguin altament fiables -per evitar posar en perill al pacient- i suficients en números per atendre les demandes sanitàries de la població.\nEn general, es tenen mecanismes de suport que permeten la respiració manual quan s'interromp l'energia (per exemple, quan el respirador ve incorporat a una màquina d'anestèsia). També poden tenir vàlvules de seguretat que s'obren pas a l'aire circumdant quan s'interromp l'energia, per així intentar evitar l'asfíxia dels pacients que respiren espontàniament. Alguns sistemes també venen equipats amb tancs de gas comprimit, compressors d'aire, i bateries de suport, per proporcionar ventilació en cas de talls d'energia o defectes en la font d'oxigen, i mètodes per operar o demanar ajuda si fallen els seus mecanismes o programes .\nHistòria i evolució dels respiradoresModifica\nHi ha antecedents que es remunten al metge Andrés Vesalio a qui s'atribueix la primera ventilació mecànica el 1543.\nEl 1907, l'empresa alemanya Dräger va dissenyar el Pulmotor, un respirador mecànic a pressió positiva amb un cilindre d'oxigen o aire comprimit que permetia el seu funcionament. El pacient rebia el gas mitjançant una màscara naso-bucal. Aquest aparell va ser usat com a dispositiu de reanimació per a bombers i policies, però no va ser incorporat als hospitals.\nLa ventilació mecànica té una altra fita el 1928, amb el que va ser conegut com a pulmó d'acer (en anglès Iron Lung), una forma de ventilació no invasiva amb pressió negativa molt utilitzat durant l'epidèmia de la pòlio .\nEl 1949, John Emerson va desenvolupar un respirador mecànic per l'anestèsia amb la col·laboració del departament de anestèsia a la Universitat Harvard . Els ventiladors mecànics es van començar a utilitzar cada vegada més en anestèsia i cures intensives durant la dècada de 1950. La necessitat de tractar els pacients amb poliomielitis i l'ús cada vegada més gran de dels respiradors durant l'anestèsia, va promoure el desenvolupament dels respiradors mèdics. Els medicaments anestèsics milloren les condicions d'operació per al cirurgià, però també paralitzen els músculs respiratoris impedint la respiració, per la qual cosa es feia necessària la ventilació forçada o artificial.\nUn respirador mèdic d'East-Radcliffe.\nEls motors elèctrics, necessaris per a l'activació de les manxes de ventilació constituïen un problema en els quiròfans d'aquest moment, ja que el seu ús provocava un risc d'explosió causa de la presència d'anestèsics inflamables, com ara èter i ciclopropano . El 1952, Roger Manley, del Westminster Hospital de Londres, va desenvolupar un ventilador que funcionava totalment per mitjà de gas comprimit, i es va convertir en el model més popular a Europa durant quatre dècades, fins a la introducció de models controlats per l'electrònica. Aquest model era independent de l'energia elèctrica, i no tenia cap risc d'explosió. El model original Mark I, es va millorar per esdevenir el Manley Mark II, en col·laboració amb l'empresa Blease, que fabrica milers d'aquestes unitats. El seu principi de funcionament és molt simple, el flux de gas d'entrada s'utilitza per aixecar una unitat de manxa, que retorna a la seva posició per gravetat, forçant l'entrada dels gasos en els pulmons del pacient. La pressió de la inflació es regula desplaçant el pes mòbil a la part superior de la manxa. El volum de gas introduït s'ajusta mitjançant un control lliscant, el que limita el recorregut de la manxa. La pressió residual al finalitzar l'espiració també era regulable per un cursor visible a la part inferior dreta del panell frontal. Aquesta era una unitat robusta i la seva disponibilitat va encoratjar la introducció de tècniques de ventilació amb pressió positiva que va ser la tendència principal en la pràctica anestèsica europea.\nEl llançament el 1955 per Forrest Aus del "Bird Universal Medical respirador" a Estats Units, va canviar la forma en es duia a terme la ventilació mecànica. La petita caixa verda d'aquest respirador es va convertir en una peça habitual dels equips mèdics. Informalment, el "respirador Bird 7" se li denominava "Bird". Era un dispositiu pneumàtic i per tant no requeria energia elèctrica per operar.\nEl 1971 es va introduir el primer ventilador SERVO 900 (de l'empresa Elema-Schönander ). Era un ventilador electrònic petit, silenciós i eficaç, amb el famós sistema de retroalimentació SERVO i amb una fàcil regulació exacta del volum d'aire, habitualment enriquida amb oxigen, que en cada cas es vol per aportar al pacient.\nEl 1979, Indústries Sechrist va presentar el seu ventilador Model 500A que va ser dissenyat específicament per al seu ús amb càmera hiperbàrica .\nA principis dels anys vuitanta es va desenvolupar el respirador EV-A de Dräger, que incorporava microprocessadors per controlar el flux de gas respiratori (també per a la compensació automàtica de les fuites); en aquest cas, la funció de les manxes va ser substituïda per vàlvules amb accionament electromagnètic, en lloc de l'anterior mecanisme pneumàtic o elèctric.\nLa tendència que va seguir, va ser la de models de ventiladors d'ampli ús i versatilitat. El 1991 apareix el ventilador SERVO 300, que permetia ventilar totes les categories de pacients, des de recent nascuts fins a adults, amb un únic ventilador. Aquest avanç va permetre a les UCIs (unitat de cures intensives) dels hospitals, poder tenir menys models de respiradors a l'UCI, en lloc d'una sèrie de diferents models i marques. El 2001, va aparèixer el SERVO-i, que permetia encara més gran adaptabilitat.\nRespiradors per a nadonsModifica\nQuan es ventilen els nounats i els nadons, s'utilitzen ventiladors especials que protegeixen contra les pressions excessives de les vies respiratòries en particular. El primer ventilador adaptat per a nadons i nens va ser l'anomenat "Baby Pulmotor" de Drägerwerke. El 1975 va aparèixer el model Babylog 1 de àmplia difusió. Els primers ventiladors especialment dissenyats per als nadons es van desenvolupar a finals de la dècada de 1980. El primer ventilador dissenyat exclusivament per a lactants i prematurs va ser el Babylog 8000, que es va introduir el 1989 i funcionava amb vàlvules de control digital i un mesurament precís del flux, el que va permetre per primera vegada ventilar suaument als lactants prematurs. Encara que a partir dels anys 1990 l'aparició de models versàtils va permetre l'ús de ventiladors per a diferents edats, se segueixen fabricant models per a nadons com el Babylog 8000 més.\nCuirassa de ventilació bifàsicaModifica\nLa cuirassa de ventilació bifàsica (BCV per les sigles en anglès), és un mètode de ventilació que requereix que el pacient porti una cuirassa superior que s'assembla a l'armadura usada pels soldats medievals. La ventilació és bifàsica, perquè la cuirassa està connectada a una bomba que controla activament les dues fases inspiratòria i expiratòria del cicle respiratori. Aquest mètode també ha estat descrit com ventilació amb pressió negativa (VPN), Oscil·lació exterior de paret toràcica (ECWO), compressió de paret toràcica externa (ECWC) i oscil·lació externa d'alta freqüència (EHFO). La BCV pot considerar-se com un refinament del ventilador o respirador conegut com a pulmó d'acer . La cuirassa de ventilació bifàsica va ser desenvolupada pel Dr. Zamir Hayek, un pioner en el camp de la ventilació assistida.\nRespostes davant l'escassetat de respiradors per la COVID-19Modifica\nDurant la pandèmia de malaltia per coronavirus de 2019-2020 (COVID-19) i la seva extensió a pràcticament tots els països del món, es va produir una escassetat de respiradors mèdics davant l'afluència massiva de malalts amb insuficiència respiratòria i pneumònies als hospitals i a les unitats de cures intensives que requerien l'ús de respiradors mèdics. Molts sistemes sanitaris es van veure desbordats per aquesta pandèmia, i no es va poder atendre correctament a molts pacients. Davant la dificultat d'aconseguir respiradors van sorgir iniciatives conjuntes acadèmiques, tecnològiques, i empresarials, tant per augmentar la producció en les empreses existents com per a la construcció de respiradors alternatius per a ús hospitalari, entre altres, utilitzant tècniques d'impressió 3D. Per exemple, el projecte Oxygen.\nProveïdors de respiradors mèdics\nDräger - Babylog 8000 més\n↑ 2,0 2,1 Ventilación mecánica. Una breve historia Arxivat 2020-10-22 a Wayback Machine., Dr. Gonzalo Soto G. Pediatra Especialista en Medicina Intensiva. Concepción\n↑ Respiradores: los dispositivos que dan un tiempo vital a los pacientes de COVID-19 para recuperarse, eldiario.es, Esther Samper, 28 de març de 2020\n↑ 4,0 4,1 Monitorización de la mecánica ventilatoria, Medicina Intensiva, Vol. 30. Núm. 9. pp. 440-448, 2006\n↑ ¿Qué es y cómo funciona un respirador artificial?, 20 minutos, 23 de març de 2020\n↑ Características de las complicaciones pulmonares asociadas a la ventilación mecánica en Recién Nacidos. C. Carballo Piris Da Motta, M.E. Gómez Alvarez, L. Recalde. Pediatría (Asunción): Organo Oficial de la Sociedad Paraguaya de Pediatría, ISSN-e 1683-9803, Vol. 37 núm.. 2, 2010, pp. 107-111.\n↑ La falta de mascarillas y respiradores pone en tensión a los hospitales españoles, El País, 13 de març de 2020.\n↑ Coronavirus: La Zona Franca fabricará 100 respiradores diarios con impresoras 3D, La Vanguardia, 22 de març de 2020.\n↑ Hackers, makers y voluntarios se organizan contra el Covid-19, 23 de març de 2020.\nVentilació mecànica. Arxivat 2020-10-22 a Wayback Machine. Una breu història. Arxivat 2020-10-22 a Wayback Machine.\nHackers, makers i voluntaris s'organitzen contra el Covid-19, economiadigital 23 de març de 2020\nLa manca de màscares i respiradors posa en tensió als hospitals espanyols, El País 13 de març de 2020\nCoronavirus: La Zona Franca fabricarà 100 respiradors diaris amb impressores 3D, La Vanguardia 22 de març de 2020\nComença la validació mèdica de el primer dels respiradors artificials col·laboratius per a pacients amb Covid-19\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ventilador_mecànic&oldid=27698205»\nDarrera modificació: 2 jul 2021 a les 20:53


Àngel Correa, el de Rosario que ja recorda a un tal Kun\nEl jove davanter argentí , Àngel Correa, va marcar el passat dissabte el seu gol número 4 en la present campanya i iguala els que va marcar la temporada passada amb el club matalasser. El Cholo Simeone sembla que li està donant més minuts i ell s'està guanyant la confiança del seu compatriota.\nS'està fent amb un lloc en l'onze titular i també la confiança de l'afició que ja li volia en els anys passats, però que està veient en el davanter de tan sols 22 anys un pilar al qual agafar ja que aquest els respon amb gols i amb intensitat en el joc , i com va dir Fernando Torres "l'afició vol que el deixis tot per aquesta samarreta " i el jove que va arribar de San Lorenzo d'Almagro , equip que li va donar l'oportunitat de donar-se a conèixer, està guanyant-se a força de coratge i ganes l'afecte de tots els que el veuen jugar.\nÀngel Correa va néixer a Rosario, Santa Fe, Argentina l'any 1995 . Amb només 17 anys va debutar a San Lorenzo d'Almagro i va marcar el seu primer gol l'11 de maig davant Newells en el seu primer partit com a titular. El joveníssim Correa ja causava sensació a Argentina, i no va passar desapercebut als ulls de Cholo Simeone que va voler fitxar-fa dos anys i ho va aconseguir.\nL'argentí va arribar a Madrid per 7 milions d'euros. Quan va aterrar a la capital espanyola i es va fer les proves mèdiques protocolàries li van detectar una afecció cardíaca i va haver de ser operat a Nova York. l'Atlètic de Madrid va esperar a la resolució de seva afecció per signar el contracte, encara que va donar al jugador totes les garanties que es signaria. el 24 nov entrenar per primera vegada amb l'Atlètic i el 11 de novembre, confirmada la seva recuperació , els dirigents de Atlètic i Sant Llorenç es van reunir a Buenos Aires per tancar el fitxatge d'Ángel Correa per 5,5 milions d'euros, un 90% del valor total del futbolista.\nVa debutar oficialment en pretemporada davant del Numància anotant un gol i donant mostres de la seva enorme qualitat i desimboltura en el terreny de joc. A la jornada 4 de la lliga 2015-16 davant l'Eibar, un partit per al record del jove Correa, que en aquells dies comptava amb només 20 anys i va fer un gol i va donar una assistència per donar la victòria als matalassers per dos a zero.\nL'afició es va enamorar llavors d'un petit jugador prim i amb molta desimboltura en el terreny de joc, que feia les delícies del públic i que recordava a un altre petit argentí, que es va anar per la porta de darrere, l'anomenaven Kun, crec que es deia Sergio i farà oblidar al que va venir d'Independent i l'Atleti li va donar tot, perquè Àngel demostra a l'afició matalassera que el seu cor, encara operat, és matalasser.\nArtículo anteriorVallnord estableix un nou rècord de venda de forfets de temporada d'hivern\nArtículo siguienteVives s'acomiada del Consell Superior de la Justícia del quart mandat


El Parc de Can Campassol s’omplirà aquets vespre cap a dos quarts de nou per presenciar el pregó de Festa Major, enguany a càrrec de la companyia teatral Els Carotes.\nAquest grup oferirà un espectacle de teatre i acrobàcies on s’anirà recreant la vida i obra de Sant Roc, patró de Malgrat.\nPerò abans i després del pregó també hi hauran altres activitats, com la tabalada a la plaça de l’església que anunciarà l’arribada de la festa gran, o el Correfoc, que a partir d’un quart d’onze cremarà els carrers de la vila.\nLa Festa de Sant Roc novament ha hagut d’apretar-se el cinturó i apostar per l’austeritat. De totes maneres, les activitats més consolidades com la cursa del Miner de Ferro, la gimcana nocturna, o la Festa dels Empestats tindran l’èxit assegurat, ja que el període d’inscripcions en alguns dels casos s’ha hagut de tancar abans d’hora.\nLa baixada de carretons en la seva quarta edició tornarà a canviar de ruta, i enguany tindrà els carrers d’Enric Granados i Doctor Marañón com a escenari principal.\nTampoc cal oblidar els espectacles tradicionals, com la trobada de gegants, la cantada d’havaneres, la trobada de puntaires, el ball de festa major o les diferents cercaviles que recorreran el poble.\nPer als més joves de Malgrat, les Barraques d’enguany s’amplien a tres nits, coincidint amb el segon cap de setmana de les festes, i es tornaran a celebrar a les pistes d’atletisme municipals.\nEls actes de la Festa Major de Malgrat s’allargaran fins el diumenge 17 d’agost.\nArticle anteriorBlanes pateix una de les apagades de llum més importants dels últims anys\nArticle següentDiablesfolls tornarà a tocar demà a la Sonada de Santa Susanna


Com arribar – Ajuntament de la Fatarella\nPàgina inicial/Turisme/Com arribar\nAgafem l\_’autopista AP-7 fins a la sortida de l\_’Hospitalet de l\_’Infant, llavors entrem a la C-44, (Carretera de Móra d’Ebre) i desprès continuem direcció Gandesa (N-420). En arribar a Camposines, agafem la TV-7331a.\nUna ruta alternativa des de Barcelona és deixar l\_’autopista A7 a la sortida de Reus, en direcció Reus, Falset, Alcañiz. Aquesta ja és la carretera N-420 que ens portarà sense deixar-la fins a les Camposines.\nAgafem la carretera Nacional N-420 direcció Falset i Gandesa.\nAnem direcció Flix i Ascó per la C-12.\nLes estacions més properes es troben a Móra la Nova (23 km de La Fatarella) i a Ascó (10 km de La Fatarella).\nPodeu consultar els horaris a www.renfe.es\nEstació d’autobusos de Gandesa\nAv. Catalunya, sn\nTelèfon: 977 421 511\nEstació d’autobusos de Móra d’Ebre\nTelèfon: 977 401 291\nTelèfon: 977 440 300\nTelèfon: 977 770 698\nTel: 977 413 609 – 977 413 518


L'esquí de muntanya serà olímpicL'esquí de muntanya serà olímpic\nL'esquí de muntanya serà olímpic\nLa Federació Internacional d’Esports de Muntanya assoleix una aspiració històrica\nLa Federació Internacional d’Esquí de Muntanya (ISMF) va ser ahir reconeguda oficialment pel Comitè Olímpic Internacional (COI) a la reunió que la junta executiva del Comitè va mantenir a Rio de Janeiro, a només tres dies de l’inici dels Jocs a la ciutat brasilera. Aquest pas era indispensable perquè l’esquí de muntanya passi a ser inclòs dins del programa olímpic durant els propers anys. L’anunci va arribar dos anys després del reconeixement provisional fet pel COI el mes d’abril del 2014 i culmina un procés que va iniciar el 1988.\n“No ens agafa de sorpresa. Era una notícia que tots esperàvem\n#3 Jacint RISCO\nVoldria felicitar a la FAM per la inclusió del vostre esport en el programa dels JO d'hivern. L'arduós treball, la constància i la premissa de les coses ben fetes amb uns objectius clars i d'evolució han tingut molt a veure amb la decisió. Espero i desitjo que aquesta nova etapa que se us obre a l'entrar en el món de l'olimpisme faci que un esport tant nostre estigui en el lloc que sempre ha merescut. El que es sol dir: Els esportistes olímpics son els herois grecs de l'antiguitat. Aquesta frase despres de 5000 anys no ha perdut el seu sentit, més veient la classe i la categoria dels nostres esportistes de muntanya, el seu esforç i dedicació juntament amb una federació que any a any es supera. Ara tocar superar-se un xic més. Camí vers l'Olimp... Esperem que aviat. Atentament, Jacint Risco Vicepresident 1r COA\nI l'escalda esportiva ho serà a Japó 2020


La demostració en viu disponible en aquest moment perquè el servidor està inactiu des de fa 5 dies.\nNotícies user link permet visitant del lloc web per contribuir enllaços inclouen una imatge inversemblant per a l'enllaç . Títol, Descripció, i les imatges es recuperen directament de la font de connexió en temps real .\nLa interacció del visitant quan contribueix l'enllaç és similar a com es comparteix un link al teu Facebook o Digg, i l'usuari pot triar quina imatge sigui l'ús que ja es va anar a buscar .\nFetch Títol, Descripció i imatges directament des de la font de connexió en temps real .\nSeleccioneu la imatge que ús.\nCanviar títol i descripció que ja va anar a buscar .\nreCaptcha per bloquejar spam .\nEnllaç categorització .\nComparteix enllaç ( Twitter, Facebook, correu electrònic ) .\nMostrar llista d'enllaços a la pàgina per a una categoria o per a totes les categories .\nLlista d'enllaços Widget Sidebar .\nIntroduïu el número de l'enllaç que voleu mostrar per pàgina .\nActivar / Desactivar l'usuari no registrat per enviar un enllaç .\nActivar / Desactivar el comentari a l'enllaç .\nActivar / Desactivar la quota d'enllaç .\nActivar / Desactivar reCaptcha .\nLa moderació de l'administrador .\nAPI per : aconseguir enllaços amb arguments definits, crear / actualitzar / eliminar tema, crear / actualitzar / eliminar enllaços, crear / actualitzar / esborrar comentaris enllaç .\nSi voleu personalitzar el full d'estil d'usuari- link- feed.css, pot posar-lo a la carpeta del tema actiu i Notícies user link trobareu (d'aquesta manera no perdrà els seus personalitzacions de fulls d'estil en actualitzar Notícies user link) .\nLocalització, disponibles: Anglès, Indonesi\ncomprovi si us plau és el seu servidor o proveïdor d'allotjament és permetre que totes les connexions sortints abans de comprar aquest plugin, de manera que el lector pot recuperar informacions presentades enllaç\nAfegir suport per a WordPress 3.1\nLa fixació de la connexió en temps real d'anar a buscar al lloc web utilitzant default enllaç permanent .\nGran quantitat de millores\nla fixació de la paginació\nFixació nombre total enllaç aprovat\n13 oct 10, última actualització\ncontribuir, enllaç, plugins, usuari, wordpress


Coratge – El mussol d'Aqualata\nEm semblava massa bonic que Carme Forcadell i els cinc membres de la mesa del Parlament poguessin sortir indemnes del Tribunal Suprem. Finalment, ahir a la nit, el jutge Pablo Llarena va dictar les seves mesures provisionals i només un d’ells es deslliura de la privació de llibertat, encara que ―això sí― eludible mitjançant el pagament de sengles fiances. A parer meu, la decisió presa ahir només indica que el jutge del Suprem té una certa sensibilitat, diferent de la de la jutgessa de l’Audiència Nacional que jutja els membres del Govern, si és que Carmen Lamela en té alguna, de sensibilitat.\nDesprés de conèixer la decisió, vaig veure “Polònia” a la televisió. Un rètol advertia en començar que l’episodi havia estat lliurat abans de conèixer-se la decisió del jutge sobre la presidenta i part de la taula del Parlament. El capítol acaba amb un discurs de Puigdemont i, quan acaba, l’actor que l’encarna lliura a una assistenta la perruca i les ulleres que formen part del seu personatge. A partir d’aquest instant, la càmera segueix el recorregut de l’assistenta pels passadissos, fins que arriba al magatzem i col·loca perruca i ulleres sobre un bust de porexpan a l’espera d’un nou ús. L’assistenta surt. La càmera es queda i comença un recorregut silenciós que la porta a unes prestatgeries on es troben deu bustos com el de Puigdemont. Lentament, els enfoca un a un. Tots porten perruca, molts també fan servir ulleres. Tots tenen un rètol que els identifica. Finalment, la càmera s’allunya prou per enquadrar-los a tots alhora. Són els bustos de deu ciutadans catalans que també formen part del programa i que ahir no van poder intervenir perquè es troben detinguts en presons espanyoles.\nI, després, encara vaig llegir una estona. Però, quan vaig apagar la llum per agafar el son, el son no arribava i entre volta i volta ―ara cap aquí, ara cap allà― pensava en el que vaig escriure fa uns dies i que també ens deia el Govern a través del missatge que ens va fer arribar ahir. Que no podem defallir; que cal seguir endavant amb fermesa. Que hem de reconfortar-nos i animar-nos els uns als altres, i estar units per donar-nos força. Que si l’1 d’octubre gairebé tres milions de persones vam ser capaços de defensar les urnes per poder votar com ho vam fer, gairebé tres milions de persones ―si més no― hauríem de sortir al carrer demà per demostrar a Espanya i al món com és de fort i sòlid el nostre desig de llibertat. I per exigir la llibertat dels presos polítics que tenim.\nElls s’ho mereixen. I nosaltres i els nostres fills també.\n10 Novembre 2017 Ricard Aldea\nSegüent Entrada següent: Hoy, manifestación


El dissabte passat va estar carregat d'activitats i diversió pels nens, nenes i joves de l'Esplai Arrels. Cada secció ens explica quines van ser i com van passar la tarda.\nPetits s'ha tornat a trobar una carta del follet Adam!\nEls hi ha dit que està molt content perquè ha trobat a molts amics seus i ja queden molt poquets! Aquesta setmana els hi ha demanat si podien trobar al seu amic peix, perquè no volia que es perdés per cap riu. Els petits han hagut de fer jocs per poder trobar les pistes d'on és l'amic del follet. Després van fer una súpercanya de pescar amb un peixet per poder ajudar a l'Adam a trobar-ho! Finalment, amb l'ajuda de la pols màgica que ens envia el follet vam poder enviar-li la pista d'on era el peix i així poder trobar-lo. S'ho van passar molt bé!!!\nA mitjans ens va arribar un missatge del flautista d'Hamelí, ens va comunicar que els nans entremaliats ens han pres dos instruments de la orquestra i els han amagat en algun racó de l'esplai. També ens va dir, que ha demanat als extraterrestres que ens ajudin a buscar-los és per això, que a la secció de mitjans, vam començar a fer el nostre ovni; tot i que encara falta acabar-lo, quan el tinguem llest anirem a buscar els instruments i els recuperarem perquè el nostre flautista pugui completar la seva orquestra.\nSeguint el fil conductor, aquesta tarda la seccio de grans, han lleguit una pagina d'un diari que ens arriba cada dissabte. Avui l'autor/a del diari a escrit sobre la confiança i la seva importancia en un grup, plantejant aixi, si ells confiaven uns en els altres. A partir d'aqui per poder demostrar-la o reforçar-la han fet jocs en els quals si no hi havia confiança el joc no funcionava. Durant l'activitat els infants han anat evolucionant i confiant en la resta de companys.\nAdolescents i joves van tenir un dissabte molt especial. I per què va ser especial? Doncs perquè l'activitat normal de l'esplai es va desplaçar al vespre-nit. Tot i això, els nois i noies també van estar per l'esplai durant la tarda. Anem a veure com va anar la nit. El primer que vam fer va ser sopar tots junts, compartint el que van portar. Hem de dir que vam sopar la mar de bé. I no pot haver un sopar sense postres... I quins postres!!! Creps, maduixes amb nata, mini magdelenes i un pastís sorpresa.\nUn cop sopats vam començar els jocs. Per a cremar una mica tot el sopar vam jugar a la Bandera on vam corre per tot el pati. Un cop cremada aquesta primera energia continguda, vam entrar a la sala i vam començar una gran partida de Furor!!! Els nois i noies, vam haver de competir primer fent una guerra de cançons, on a partir d'una paraula havien de cantar la primera cançó que els passés pel cap i clar està que la contingués. Un altre prova va ser esbrinar títols de pel·lícula fent mímica... entre d'altres proves. Per acabar la vetllada, quan ens vam posar als sacs per anar a dormir vam veure una pel·lícula.\nDiumenge ens vam llevar ben d'hora. Quines cares d'esgotats que feien tots al llevar-se... Vam esmorzar, recollir i cadascú va marxar cap a casa.\nUs esperem com cada dissabte per a viure moltes més aventures!!!


Afectació a les quotes de l’Escola de Bàsquet – Club Bàsquet Blanes\nPrimer de tot volem expressar el desig que totes les persones que formem part de l’entitat, entrenadors/es, jugadors/es, familiars, etc., gaudiu d’un bon estat de salut i per els qui s’han vist afectats pel COVID 19, desitjar-los una ràpida recuperació.\nLa pandèmia ens està afectant a tots i des del club volem transmetre el nostre suport a les famílies que degut a la situació de l’aturada de l’activitat econòmica de moltes empreses i les conseqüències que se’n deriven es trobin en un moment difícil. Desitgem poder recuperar-nos i tornar a la normalitat el més aviat possible.\nEn aquest context, la junta directiva del club ha decidit NO passar el cobrament de la quota del mes d’abril dels jugadors/es de l’Escola de Bàsquet a l’espera de veure com s’acaba resolent tota la situació de l’estat d’alarma i confinament, i si cal aplicarem la mateixa mesura al mes de maig.\nLes activitats que el club organitza a l’Escola de Bàsquet tenen un caràcter diferenciat a l’activitat dels nostres equips federats en tractar-se d’una extraescolar. Entenem que pot ser considerat com un servei i per tant si no es pot realitzar l’activitat, no té sentit cobrar els rebuts. En contraposició, els equips federats tenen unes despeses estructurals fixes que no depenen de l’activitat.\nConfiem en que aquesta decisió sigui ben entesa i acceptada per tothom.\nJa per acabar, expressar el nostre desig que ben aviat ens puguem tornar a veure per les pistes. De ben segur que els jugadors/es s’agafaran amb més ganes que mai el tornar a l’activitat.\nPrevAnteriorComunicat de la Junta a les famílies\nSegüentNova trobada virtual dels entrenadors/es del clubNext


Trump segueix, però no tornarà - Diari de Girona\nTrump segueix, però no tornarà\nmatías vallés 22.12.2020 | 23:55\nTrump segueix, però no tornarà Diari de Girona\nContra Trump seguim vivint millor. Faci la prova, miri la portada de qualsevol mitjà de referència nord-americà i comprovarà que el bufó exerceix encara de protagonista en el fulcre de la democràcia mundial. La revista Time ha nomenat obligatòriament Persona de l'Any Joe Biden, però amb la insultant particularitat que no s'ha atrevit a premiar-lo en solitari. Li concedeix el guardó ex aequo amb Kamala Harris, que per descomptat el mereix més que el president, però aquí es tracta de constatar una humiliació sense precedents.\nLa base de la democràcia no és l'elecció a través del vot, això pot aconseguir-ho fins i tot un referèndum il·legal, sinó la successió pacífica en el poder després de l'acceptació de la derrota pel sortint. És clar que Biden no succeirà, ni substituirà ni tan sols suplantarà Trump. Bastant en tindrà amb desallotjar-lo de la Casa Blanca, gràcies al múscul policial. Culminarà així el trànsit de la puerilitat a la senilitat, encara que sense modificar l'edat de titular.\nTrump segueix però no tornarà, encara que serà enyorat pels qui es resisteixen a enterrar el padrastre, després de matar-lo metafòricament. The Donald ha estat un excel·lent negoci per als seus enemics, el gras New York Times va acomiadar el seu cap d'opinió per atrevir-se a publicar un article favorable a les tesis presidencials. Trump tampoc acabarà a la presó, frustrant així el desig dels que aspiren a seguir esprement la seva figura. El monstre es reencarnarà en un altre fenomen, probablement una dona. Com bé diu Alexandria Ocasio-Cortez, futura presidenta nord-americana, «saps quants Trump estan esperant?» Resulta esperançador que la congressista Demòcrata mostri una sana desconfiança cap al president emanat del seu partit, formulada en condicional. «Si la vida d'aquesta gent no es fa diferent amb Biden, estem llestos». I encara que ho ignori, no es refereix únicament als americans.


La despenalització de l’eutanàsia divideix el PDeCAT | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nQuatre diputats i una regidora del partit s'abstenen en votacions en què els nacionalistes donen suport al suïcidi assistit\nJosé Antonio Raval, malalt d'esclerosi lateral es va treure la vida. bernardo pérez\nBarcelona 27 ABR 2017 - 22:05\tCEST\nLa despenalització de l'eutanàsia ha dividit els càrrecs electes del PDeCAT. El dimecres quatre diputats de JxSí al Parlament es van abstenir en una votació en la qual els nacionalistes donaven suport al fet que es deixés de castigar el suïcidi assistit. Avui, tornaran a fer-se visibles les discrepàncies. En aquesta ocasió serà en una declaració a favor de l'eutanàsia a l'Ajuntament de Barcelona. La regidora Sònia Recasens serà l'única regidora del grup del PDeCAT que no hi donarà suport.\nLes Oficines d'Atenció al Ciutadà de l'Ajuntament de Barcelona tramitaran informació sobre el document de voluntats anticipades i els treballadors municipals rebran formació per informar sobre els drets relacionats amb la mort digna a qui ho sol·liciti. Aquestes són només algunes de les mesures que apareixen en la declaració institucional que s'aprovarà avui al ple del Consistori i que compromet el govern municipal d'Ada Colau a fer tot el possible per donar suport a la despenalització de l'eutanàsia.\nL'últim punt de la declaració municipal dona suport obertament a la proposta del Parlament de Catalunya que sol·licita la despenalització de l'eutanàsia. Precisament, dimecres passat la Cambra catalana va donar llum verda a presentar a la Mesa del Congrés dels Diputats una proposta de llei sol·licitant modificar el Codi Penal per no castigar ni l'eutanàsia ni el suïcidi assistit. La proposta va tenir el suport del PSC, CSQP, la CUP i JxSí. Tot i així, quatre diputats de JxSí (Irene Rigau, Germà Gordó, Jordi Cuminal i Albert Batet) van evitar votar en cap sentit i, segons fonts del mateix partit, van al·legar motius de consciència.\nLa declaració municipal que es presentarà avui al Consistori barceloní la signaran els regidors que hi donin suport. Cap regidor del PP o C’s la signaran. Sí que estamparan la seva rúbrica els regidors de BComú, el PSC, ERC i la CUP. Els regidors del grup del PDeCAT també la signaran amb l'excepció de la regidora d'UDC, Sònia Recasens, que igual que els quatre diputats s'acollirà a l'objecció de consciència i no donarà suport a la declaració.\nMalgrat les objeccions i els vots en contra la declaració disposa d'una majoria sòlida. El tinent d'alcalde, Jaume Asens, va assegurar ahir que la iniciativa “animarà” altres municipis a aprovar declaracions similars. Asens va defensar que el 77% de la població espanyola està a favor de la despenalització.


La Petita Llibreria: 12/18/19\nAvui us recomanem un llibre amb el que us tornareu a enamorar de les lletres de la aclamadíssima Cecelia Ahern.\nSi ja us va conquistar amb la historia d’amor que viu la Holly amb en Gerry a través de les cartes a Postdata: t’estimo us asseguro que aquesta segona part us deixarà totalment encisats.\nA L’última carta, la esperadíssima continuació d’una historia d’amor que sobreviu al temps tornarem a trobar a la Holly novament confosa per les circumstàncies.\nElla va assumir amb molt dolor que la mort del seu estimadíssim Gerry no volia dir que l’amor que sentia per ell es perdés i tal i com ell li va deixar escrit desitjava que refés la seva vida i que no plorés.\nEn uns altres braços però amb la mateixa jaqueta troba un nou amor i una família que l’ajudarà a passar el mal tràngol però...\nAra tot ha canviat i des del club de Postdata: T’estimo li demanen que sigui missatgera entre persones que han de passar pel mateix que ella va viure.\nTant estar en contacte amb persones que saben que han de marxar però que alhora volen que els seus essers estimats segueixin feliços el seu camí a la vida fa que els seus sentiments vers en Gerry revisquin amb més força que mai.\nEl debat entre l’amor que li va tenir i encara li té es barreja amb la culpa d’estar al món intentant crear un nou camí.\nLa seva historia es barreja amb moltes d’altres secundaries on veiem que la mort no significa un final i alhora valorem l’amor dels que se’n van amb la voluntat de seguir fent feliços als que es queden.\nDe la mà de Columna tenim entre mans una obra esplèndida on l’amor es presenta en majúscules superant qualsevol obstacle i en qualsevol forma.\nÉs un llibre per sentir-se viu, per gaudir-lo, per plorar-lo... és un llibre per emocionar-se!\nÉs l’obra ideal per aquests dies que anuncien el nadal on tots els cors estan més tous i receptius i també una gran idea per regalar.\nNo us deixarà pas indiferents!\nDe la mateixa autora tampoc ens podem resistir a recomanar-vos El moment de la meva vida, una obra extraordinària!\nHi ha pocs llibres amb histories tan fantàstiques com aquest!


50 focs diaris – La Manyana\n50 focs diaris\nperDavid Colell Orrit\nUna altra onada de calor torna a confirmar la manca de gestió forestal a l’Estat espanyol. Els casos que ho demostren van des de l’atemptat ecològic que ha suposat la crema de la meitat de la Serra de la Culebra, una reserva natural amb una gran població de llops, fins a la cinquantena d’incendis al dia registrats a Catalunya. Som el quart territori europeu en massa forestal i el segon productor mundial de suro. No obstant, la política forestal és a les beceroles. Si més del 60% del territori català és forestal, per què no en traiem profit i el deixem cremar? Tenir tanta massa forestal no pot tractar-se com un altre problema per encolomar als bombers. S’ha de tractar com una oportunitat per obtenir matèries primeres per a la construcció, l’obtenció d’energia i la millora de la biodiversitat. Un país que malbarata recursos és un país fallit. Avui dia, només aprofitem un 30% de la biomassa; mentre importem fusta de França i Àustria. Ens manquen treballadors forestals. No disposem d’una normativa que faciliti la gestió dels boscos. El preu de la fusta no ha pujat des de fa anys. En els darrers pressupostos s’ha passat de 3 a 18 milions d’euros per a la gestió forestal, però encara és insuficient. Aquí, la política és la de cremar-ho tot.


Premi a la millor publicació científica per la Dra. Bárbara Hurtado i la professora Mariona Farrés | Campus Docent Sant Joan de Déu\nInicio » actualitat » Premi a la millor publicació científica per la Dra. Bárbara Hurtado i la professora Mariona Farrés\nPublicado el 03 de juliol de 2019\nL’article publicat a la revista Elsevier-España “Enfermería Intensiva” al 2017, va ser guardonat durant el XLV Congreso Nacional de la Sociedad Española Enfermería Intensiva Unidades Coronarias (SEIUC) de Palma de Mallorca.\nEn les dues últimes dècades la ventilació mecànica no invasiva (VNI) s'ha consolidat com l’estratègia inicial per a l'abordatge de la insuficiència respiratòria en el pacient crític adult i pediàtric. No obstant això, l'aplicació de la VNI continua associant-se a l'aparició de lesions cutànies relacionades amb els dispositius clínics que s'utilitzen durant la teràpia.\nL'objectiu de l'estudi de la Dra. Bárbara Hurtado i la professora Mariona Farrés és identificar factors de risc i estratègies preventives per a reduir la incidència de lesions cutànies associades amb dispositius clínics (LESADIC) relacionades amb la Ventilació No invasiva (VNI), així com el tractament més eficaç per a les lesions que no es poden evitar.\nS’ha utilitzat com metodologia una revisió sistemàtica en les bases de dades MEDLINE, CINAHL i Cochrane dels estudis publicats en els últims 10 anys per a arribar a un consens a través d'un panell d'experts.\nEls principals resultats obtinguts confirmen que el coneixement sobre com mesurar la grandària correcta de la màscara i la protecció de la pell amb apòsits d'escuma o hidrocoloides són factors relacionats amb la incidència de LESADIC, ja que condiciona el grau de pressió-fricció i cort que la interfície exerceix sobre la pell. La interfície que causa menys LESADIC i es tolera millor és la màscara facial.


L'artista Jordi Mitjà dissenyarà el cartell de la Santa Creu - Diari de Girona\nL'artista Jordi Mitjà dissenyarà el cartell de la Santa Creu\nL'artista Jordi Mitjà dissenyarà el cartell de la Santa Creu Diari de Girona\nL'artista figuerenc Jordi Mitjà dissenyarà el cartell de les Festes de la Santa Creu de Figueres, que tindran lloc del 25 d'abril al 3 de maig. L'obra de Mitjà està reconeguda a escala internacional. Actualment, Mitjà exposa una no retrospectiva a la nova Fabra i Coats de Barcelona, amb el títol, Succeeix cada dia.\nMitjà, nascut a Figueres el 1970, es va formar a l'Escola d'Art d'Olot. El seu treball, totalment heterogeni parla de les problemàtiques socials o qüestiona aspectes sobre l'individu i l'art. La seva obra es troba en col·leccions públiques com el museu de l'Empordà, la mediateca de la Fundació La Caixa, el MACBA o el Centro Gallego de Arte Contemporáneo.


Hotel Lois La Corunya Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHotel LoisEsrella, 40, Oza, La Corunya, Espanya - Veure al mapaExcepcional9,2Basada en733comentarisHotel LoisVeure més fotos"Molt bé l'atenció, esmorzar molt correcte. Òptima locali..."CarmeEspanyaVestíbulVeure més fotosVeure totes les 27 fotosExcel·lent ubicació 9,6Veure al mapa9,6UbicacióParticularitats que li encantaranProp de transports públicsaire condicionat\nComparar amb allotjaments semblantsSelecció actualHotel LoisHotel Blue CorunaValoració dels clientsExcepcional 9,2 (733 comentaris)Excepcional 9,3 (11 comentaris)BarriOzaOzaWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Desdejuni inclòs Desdejuni inclòsSeleccionar datesMés informació\nSobre l'allotjamentDescripcióL'Hotel Lois està situat al centre de la Corunya, a 5 minuts a peu de la platja de Riazor, el centre de convencions PALEXCO i el centre comercial Cantones Village. Ofereix internet Wi-Fi gratuïta i habitacions modernes amb aire condicionat.\nLes habitacions són lluminoses i tenen parquet i algunes tenen una terrassa o un balcó galeria d'estil típic corunyès. Totes disposen de bany privat amb assecador, articles de tocador gratuïts i tovalloler elèctric. Inclouen calefacció, escriptori, armari i TV de pantalla plana.\nEl restaurant del Lois, ubicat a la planta baixa, serveix cuina tradicional gallega. També hi ha un bar a la planta baixa.\nEl Museu Domus de la Corunya, un museu interactiu sobre el cos humà, és a 15 minuts a peu del Lois. El far de la torre d'Hércules es troba a 2,5 km.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatcalefaccióservei de despertadorarticles de tocadorempolles d'aigua de cortesiatelevisió de pantalla planaassecador de cabellescriptori Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que us poseu en contacte amb l'Hotel Lois per obtenir les indicacions per arribar a l'establiment. Comentaris recents de clients


espaifotografic | Taller “Relació íntima del fotoperiodista amb el seu treball” amb Alfons Rodríguez\nTaller “Relació íntima del fotoperiodista amb el seu treball” amb Alfons Rodríguez\nespaifotografic — dissabte, 9 de març de 2013 @ 14:00\nEl proper taller que us oferim, previst pel proper dissabte 6 d’abril, és sobre fotoperiodisme. En aquesta ocasió comptem, com sempre procurem, amb un ponent de gran nivell: el foto-periodista professional Alfons Rodríguez.\nCom ja sabeu els habituals de la casa, també molts dels que heu participat en algun dels nostres tallers, sempre procurem oferir temes que escapen dels tòpics habituals, alhora que ens esforcem en trobar ponents de qualitat i gran nivell.\nAlfons Rodríguez és foto-periodista documentalista independent. La seva obra s’exposa i publica internacionalment.\nA l’actualitat es troba presentant el projecte El Tercer Jinete, un anàlisi global del problema de l’alimentació al món. Aquest treball serà la base per argumentar el taller i el projecte sobre el qual treballar amb els assistents.\nDurant els últims 15 anys, l’Alfons Rodríguez ha realitzat centenars de reportatges de temàtica documental, denúncia social, actualitat i antropologia en gairebé noranta països. La seva obra s’ha exposat en dotzenes d’exposicions dins i fora d’Espanya.\nHa cofundat Gea Photowords, una iniciativa per tractar de forma global i multidisciplinari els problemes que assolen el nostre planeta, al costat d’altres fotògrafs, escriptors, cineastes i periodistes de renom. També és impulsor de Caja Azul, un fòrum de debat públic sobre fotografia i pensament. pertany a l’organització italiana Shoot 4 Change —n’és un dels delegats a Espanya— i a Reporters sans Frontiers.\nLes seves imatges i articles s’han publicat en mitjans nacionals i internacionals com El País, La Vanguardia, National Geographic Magazine, La Repubblica o The Courier. És autor de diversos llibres individuals i col·lectius. També col·labora amb organismes internacionals com Nacions Unides, Oxfam, Metges Sense Fronteres, Universitat de Barcelona o Acció Contra la Fam.\nEl seu treball ha estat reconegut amb diferents premis i mencions com el Premi Godó de Fotoperiodisme 2011. El seu projecte El Tercer Jinete ha rebut un diploma de reconeixement al mèrit en periodisme pel desenvolupament de mans de SAR el Príncep d’Astúries als XVI Premis Codespa.\nEl taller “Relació íntima del fotoperiodista amb el seu treball”\nEn aquest taller tractarem sobre com es relaciona un fotògraf independent amb el seu treball, sobre la base de l’experiència personal d’un reporter desgranada amb rigor i sinceritat. El taller pretén debatre i crear consciència sobre la interacció íntima del fotògraf amb el seu treball.\nExaminarem els aspectes teòrics i ètics en la forma de treballar per tal d’assentar els pilars per a la creació d’un projecte documental fotogràfic, argumentat de manera professional i responsable.\nEls punts a tractar durant el taller seran els següents:\nInfluència i valoració de les noves tecnologies en la informació.\nEstablir la connexió i metodologia adequada aplicable al treball amb organitzacions no governamentals i agències internacionals.\nRelació íntima i experiència personal del fotògraf amb el seu treball.\nPossibilitats de difusió del projecte. La garantia del mètode\nmultidisciplinari (foto-video-texto-web-exposición, premsa…).\nInformació i estètica d’una fotografia. El discurs i l’edició.\nEl taller el fem el dissabte 6 d’abril al Museu Arxiu de Vilassar de Dalt (veure Google Maps). Començarem a les 9h i acabarem a les 13:30h.\nEl preu del taller és de 40€ (30€ si teniu el Carnet d’Amic d’EF). L’inscripció al taller és formalitza en fer el corresponent pagament.\nEl podeu fer immediatament mitjançant PayPal (pagament segur) que també us permet pagar amb targeta de crèdit encara que no en sigueu usuaris.\nTaller → 40€Taller Amics d'EF → 30€Oferta 3+1 → 120€\nSi ho preferiu, també podeu fer un ingrés en el compte 0081 0379 88 0001142220 del Banc Sabadell. És imprescindible que indiqueu el vostre nom i telèfon o email de contacte en el concepte de l’ingrés.\nHem creat una secció al fòrum dedicada al taller per mantenir-vos informats. També és el lloc adient per avisar-nos si feu el pagament del taller, així com fer consultes i comentaris sobre el taller. Si voleu contactar amb nosaltres per e-mail, feu-ho a tallers.ef@gmail.com.\nNota: l’organització es reserva el dret d’anul·lar o modificar el taller per manca de participants.\n(Masia Can Banús, C/Marqués de Barberà 9, Vilassar de Dalt, veure Google Maps)\nPreu: 40€ (30€ amb el Carnet d’Amic d’EF)\nWarning: file_get_contents(https://graph.facebook.com/?ids=http://www.espaifotografic.cat/2013/03/taller-relacio-intima-del-fotoperiodista-amb-el-seu-treball-amb-alfons-rodriguez/): failed to open stream: no suitable wrapper could be found in /home/espaifo1/public_html/espaifotografic.cat/wp/wp-content/themes/espaifoto2011v23/functions.php on line 814\nConcurs Mensual EF març ’13: Vista des de la finestra →


Kumbayà Déu meu - La Puntita - Noticias de Opinión - e-notícies\nLa Puntita · 10 de Diciembre de 2018. 10:18h.\nHe llegit una carta adreçada als bisbes. El tema: l’escàndol d’una persona cristiana -familiar d’un polític català empresonat- perquè els bisbes no han sortit públicament a denunciar aquesta situació. Segur que aquest escàndol és compartit per més persones.\nQuanta afició tenim a casa nostra de ser tan catòlics a l’hora de que l’Església doni el seu vist i plau o s’impliqui de manera explícita en qüestions d’identitat. I sovint no ens quedem aquí i els hem de fer veure també si han de recolzar determinats plantejaments morals (avortament, anticoncepció, etc.) Segurament perquè sovint no acaben de veure la realitat en la que viuen.\nPotser els nostres bisbes i pastors no són plenament conscients que ells no són uns bisbes qualsevol, són bisbes del Poble de Catalunya, poca broma. Encara més, algun dia aquests bisbes els triarem nosaltres mateixos; això serà ja la llibertat plena -amb permís de la CUP-, i plenament evangèlica. Quan arribi això ja ni ens caldrà el paradís, per a què? Ves a saber ‘allà dalt’ a qui haurem de saludar o amb qui haurem de compartir alguna estona.\nQui escriu la carta ja deixa clar que no cal que els nostres bisbes siguin separatistes, això sí, si no ho denuncien, no accepten l’Evangeli, de fet només estaran buscant el poder. Els demana que denunciïn, “que tornin a l’Evangeli”, no hi ha terme mig. És a dir, no cal que siguin separatistes, però un elevat nivell d’equidistància sí que sembla imprescindible.\nObviament apel·la a la seva consciència. Això em recorda que el propi polític va dir que ell tenia la consciència totalment tranquil·la. Sort que el seu advocat -un bon professional- li dirà que sobre l’estat de la seva consciència és poc probable que cap jutge li pregunti.\n“Són persones -continua- que no han fet mal a ningú” … Aquí potser sí que trobaríem algunes persones que seguien angoixades, resignades i fins i tot amb por els esdeveniments que s’anaven produint la passada tardor. És només una hipòtesi.\nÉs ben clar que es parteix d’una premisa que no es discuteix: aquests polítics estan empresonats injustament … Si això es posa en dubte, ja quedarien força debilitats la resta d’arguments.\nPregunta binària, tipus referèndum: es pot afirmar que no existeix injustícia pel fet de tenir uns polítics en presó esperant un judici per uns fets que van protagonitzar, sense renunciar al missatge de Jesús?\nHem vist a moltes esglésies denúncies des del púlpit per aquesta situació … On queden els cristians que no veuen que es doni tal injustícia o, si més no, no estan disposats a assegurar que s’està cometent una injustícia? Estan fora de l’Evangeli? queden exclosos de la fe per la seva conscient o inconscient ceguesa? Són realment uns ignorants de l’Evangeli?\nJo davant aquestes iniciatives parroquials clamant justícia i acusant el govern o l’estat (hi ha variants) de prepotent i opressor, i plantant-hi l’Evangeli davant la cara mentres et fan aquests sermons … em costa d’entendre’ls. Intento anar a l’època de Jesús, el seu poble vivia dominat per l’imperi romà, era un poble sotmès, que ho viva amb major o menor resignació, però totalment conscients que estaven dominats pels romans. No sé trobar discursos de Jesús -abrandats o pacífics- denunciant aquesta situació objectiva i fora de tota discussió. La qual cosa, no vol dir que hi estigués d’acord; sembla que havia vingut per altres coses. En canvi trobem nombroses amonestacions als ‘indígenes’ i ‘autòctons’ de pura raça, els del seu poble, que eren qui realment controlaven i tallaven el bacallà.\nSincerament no ho entenc, no hi arriba el meu enteniment … Ja sé que alguns diuen que estem realment sotmesos i dominats, sobre tot intel·lectuals de gran talla com la Sra. Topor que compara l’Espanya d’ara amb la Rumania de Ceaucescu (???!!!) Per això Espanya és tan plena de romanesos com ella, el trobaven a faltar, suposo; i van venir en massa cap a aquí. No podem deixar que s’escapin talents com el d’aquesta senyora!!\nAltres frases de la carta que no entenc. Reconec la meva incapacitat. “L’Església ha d’estar al costat del poble” De quin poble? Qui és el poble? Hi ha algú que no sigui ‘el poble’? qui és? De debó, necessito que m’ho expliquin de manera més planera.\nLa resta de cites sobre la caritat vers els presos, sí que s’entenen, aquestes sí. I a mi m’esperonen perquè reconec que mai he visitat un pres. I em dóna la sensació que qui escriu la carta ja fa anys que practica aquesta obra de caritat tan evangèlica.\nEl final és ben comprensible i desitjable per tothom: "Estimeu-vos els uns als altres".\n#2 Kropotkin, Vic, 11/12/2018 - 11:56\nHoy voy a ayunar un par de horas hasta la comida. Y eso que no soy patriota... Jua, jua, jua,...\n#1 botifler1914, Sinitaca, 10/12/2018 - 17:49\nEl tema de los políticos presos no es opinable, menos aún cuestionable, se ha combertido en dogma de fe y poco falta para que la Santa Inquisición vuelva a nuestra región.


Evangeli en estat pur\nFa un any, un grapat de mares es va organitzar des d'una preocupació comuna: els nens. "En aquest barri hi ha molts nens: que bo seria que aprenguessin a jugar junts i a fer amics!"\nI es van oferir per habilitar un espai de trobada educatiu a la parròquia del barri. La cosa va començar en família. Però els nois s'ho passaven en gran i li explicaven als seus companys a l'escola. I, és clar!, la família va créixer.\nDiumenge a diumenge els nens van eixamplar la seva xarxa d'amics, van reforçar l'escolta i el treball en equip, augmentar la seva sensibilitat per la natura, els famolencs, la pau... i van trobar a la parròquia una llar oberta on se'ls cridava pel seu nom i se’ls hi repartia abraçades.\nEn començar el curs, l'afluència de nens s'ha disparat i tot s'ha massificat. Les mares convoquen una reunió d'urgència per als pares. Coincideix amb un important esdeveniment esportiu. Però l'interès pels nens venç i els pares van. S'explica la situació i la necessitat urgent d'implicació més gran per part dels pares. De seguida s'aixequen mans i els pares s'ofereixen, sabent que caminen ocupats i hauran d'aparcar altres coses.\nNo és això Evangeli en estat pur?: Acollir i apostar pels petits, sacrificar-se i donar-se als altres, fer família i comunitat, créixer en protagonisme i responsabilitat, ser un senyal de gratuïtat i universalitat.


Bicicletes a punt! Comença la temporada d'estiu al Bike Park de La Molina - Diari de la neu\nBicicletes a punt! Comença la temporada d'estiu al Bike Park de La Molina\nCerdanyaAgències 07.06.201801.00 h\nDissabte comença la temporada d'estiiu al bike-park de La Molina Autor/a: Ivan Sanz\nLa Molina s'avança a la temporada d'estiu amb el Bike Park. Dissabte 9 de juny, La Molina iniciarà la temporada d’estiu amb l’All For One, una activitat dirigida als bikers. Amb 15 circuits de descens, un circuit de cross country i un wood park, La Molina Bike Park es converteix en tot un referent per als aficionats del descens, l’enduro, el BTT i l’MTB.\n01.07.2014. La Molina, seu de la segona DVO Downhill Cup el proper cap de setmana\n25.05.2014. Tindrà La Molina el millor bikepark dels Pirineus?


La crisi del coronavirus arribà poc després que obrís l’Escola de Dansa Clara Bernales i la incertesa ha acompanyat la ballarina durant aquests mesos\n7 min. Palma 02/08/2020 23:32\n260x296 Clara Bernales ha deixat enrere totes les seves pors i s'ha llançat al món de l'emprenedoria Clara Bernales ha deixat enrere totes les seves pors i s'ha llançat al món de l'emprenedoria\nLa crisi del covid-19 arribà en un dels moments més feliços i il·lusionants de la carrera professional de Clara Bernales. Dos mesos després d'obrir l'Escola de Dansa Clara Bernales, la pandèmia l'obligà a tancar. Sense ajudes econòmiques dels governs i amb les despeses que continuaven creixent, Clara Bernales hagué de lluitar per mantenir obert el seu gran somni, la seva acadèmia de ball, el seu racó de felicitat, on gaudia de cada compàs de les cançons que sonaven dia rere dia. Titulada en Ballet Clàssic per la Royal Academy of Dance, en jazz per l'Imperial Society of Teachers of Dancing i amb formació en hip-hop, hip-house, funky i hip-hop llatí, a més del grau de magisteri a la UIB, la ballarina ha deixat enrere totes les seves pors i s'ha llançat al món de l'emprenedoria.\nSempre havíeu estat lligada a altres empreses, però enguany decidíreu provar sort en solitari. Va ser una decisió fàcil?\nNo, és un projecte que tenia pensat ja des de feia molt de temps. Fa molts anys que estic lligada al món de la dansa i els darrers anys havia somiat crear alguna cosa meva, pròpia, però fins enguany aquest projecte no s'ha fet realitat. Sempre m'imaginava com seria, però mai m'atrevia a fer la passa definitiva\nI per què enguany sí? Què us va ajudar a fer la passa?\nEl primer i més important és que tenia l'ajuda i el suport de molta gent. Des del principi vaig sentir que la gent em feia molt de costat i em facilitava les coses. És cert, però, que l'empenta que necessitava per llançar-me en solitari me la va donar una mala notícia. Per motius que jo no podia controlar, al lloc on treballava les condicions varen canviar, no m'hi sentia còmoda i no podia fer feina a gust. Això em va donar la força que necessitava per fer aquesta passa, per lluitar pels meus somnis i continuar creixent.\nComençàreu una nova aventura, per primera vegada en solitari. Com varen ser els primers mesos?\nEl principi no va ser fàcil. Vaig haver d'arreglar moltes coses abans de poder arrancar, i la inversió inicial va ser molt gran i passava pena que tot això quedàs en res i el negoci no funcionàs, però la il·lusió, les ganes i la motivació per aconseguir allò que anhelava varen vèncer els temors i vaig continuar lluitant. Per sort, la resposta de la gent va ser molt bona, des del principi molts dels meus antics alumnes varen apuntar-se a l'acadèmia, des del primer dia que vaig obrir tenia ja una gran cartera de clients. A més, tant el barri com la massa social de Son Sardina em varen acollir amb els braços oberts des del principi, em varen posar les coses molt fàcils i podria dir que, pràcticament, va ser l'inici somiat.\nPoc després arriba el covid-19, el confinament, la crisi econòmica... Com us ha afectat la crisi?\nVaren ser moments durs. Dos mesos després d'haver obert l'escola de dansa, em vaig veure obligada a tancar. No havia recuperat la inversió econòmica inicial i em vaig trobar completament desemparada. Només feia dos mesos que havia obert i no vaig tenir l'opció de rebre cap mena d'ajuda econòmica, i havia de continuar pagant el lloguer del local sense tenir cap ingrés. Varen ser moments molt difícils econòmicament i personalment, ja que vaig veure com el que era un somni fet realitat s'havia convertit en un maldecap. Vaig apostar per les classes en línia, però era tot molt fred, molt difícil, i no tenia gaires alumnes. El coronavirus és una dansa que no hem sabut ballar.\nQuines mesures heu pres per garantir que es compleixin totes les mesures de seguretat?\nEls alumnes tenen marcada la seva zona on ballar, separades per dos metres de distància. A més, entre classe i classe sempre desinfect tot el local i jo duc sempre la mascareta. Quan els alumnes arriben, els desinfect les mans i les sabates i també he marcat unes zones per evitar aglomeracions a l’entrada. A banda d'això, els pares i totes aquelles persones que no són alumnes de l'escola no poden entrar en el local.\nQuan creis que tardareu a recuperar la normalitat?\nCom a mínim, un any.\nUs heu plantejat tancar i abandonar l'emprenedoria?\nNo. He lluitat molt per tenir la meva pròpia empresa i no em rendiré així com així. L'únic que em pot fer tombar el coll és que la nova normalitat no em permeti fer les classes com les hem fetes sempre.\nCreis que és necessària més ajuda per als emprenedors i petits comerços?\nSí. Els governs no han pensat en les petites empreses que acabaven de néixer, com la meva. Jo acabava de néixer empresarialment, no tenia accés a les ajudes que han rebut els autònoms, ni les empreses. No he tingut cap ajuda, jo vaig fer una gran inversió, vaig apostar per l'emprenedoria i les respostes econòmiques a aquesta crisi m'han ignorat per complet. Són molts mesos sense tenir cap ingrés.\nQuè creis que aporta la dansa als més petits?\nPersonalment crec que ajuda molt a expressar les emocions. Les persones mostren els seus sentiments a través dels moviments. Físicament, a més de l'activitat esportiva, es treballa la lateralitat, la coordinació, la motricitat, l'autoconsciència corporal. També es fomenta el treball en grup, la pertinença a un equip, l'autoestima, el respecte mutu, el compromís i la lleialtat.\nQuin paper tenen els complexos en el món de la dansa?\nLa dansa intenta lluitar contra els complexos. El físic no fa una persona millor o pitjor. He trobat molts casos d'alumnes que no estaven còmodes amb el seu cos i quan ballen s'obliden de tot això, deixen de costat les seves pors i complexos i gaudeixen. També és cert que hi ha altres casos de gent que deixa la dansa pel simple fet que s'avergonyeix i sent que quan balla exposa tot allò que vol amagar. És una situació molt trista, quan els complexos guanyen la passió per la dansa, per això és molt important lluitar per erradicar els complexos, per tenir una societat sana i eliminar estereotips i tot allò que provoca sentiments negatius als ballarins.\nCreis que l'homofòbia envolta el món del ball?\nSí. Els estereotips i els prejudicis fan molt de mal al món de la dansa. Molta gent pensa que si un nin balla és perquè és homosexual, igual que es pensa que perquè una nina jugui a futbol també ho és. S'ha de lluitar contra això, s'han d'eliminar tots aquests estereotips i no jutjar la gent per les seves passions, perquè, tristament, hi ha casos de nins que deixen de ballar per la pressió social.\nQuè aporta l'Escola de Dansa Clara Bernales als seus clients?\nConfiança, familiaritat, diversió, passió, disciplina... A l'Escola de Dansa Clara Bernales no fomentam la competitivitat, lluitam per aconseguir un ambient sa, basat en el respecte, la responsabilitat, evitam rivalitats entre alumnes. Per a nosaltres, el grup és el més important, la relació entre els alumnes. L'Escola de Dansa Clara Bernales és una acadèmia on aprendre a ballar i a sentir la música gaudint, volem eliminar totes les pressions, tensions i exigències als alumnes perquè gaudeixin cada compàs de la cançó.\nQuin és el vostre objectiu a curt termini? I a llarg termini?\nA curt termini, l'objectiu és clar: poder seguir amb l'acadèmia oberta. Poder continuar fent classes i gaudint amb els alumnes. Recuperar tot allò que tenia abans que arribàs la crisi sanitària. A llarg termini, m'agradaria tenir un local més ample on poder rebre més alumnes, ampliar el negoci i poder oferir més productes als clients. A més, sempre, a curt i llarg termini, el meu gran objectiu és continuar aprenent, créixer com a persona i com a ballarina, i continuar fent gaudir a tots els meus alumnes.