Serra ha rebut este dimecres la visita del president de la Diputació de València, Toni Gaspar. El màxim representant de la institució provincial ha sigut rebut a l'Ajuntament per l’alcaldessa, Alicia Tusón, i la corporació municipal. El president ha signat al Llibre d’Or d’este municipi enclavat al cor de la Serra Calderona.\nL’alcaldessa de Serra, Alicia Tusón, ha donat la benvinguda al president en nom de tota la localitat, al temps que ha agraït “el treball i suport de la Diputació de València en uns temps difícils com estos”. Tusón ha afegit que compartix la línia encetada per la Diputació de dotar de major autonomia els municipis, al temps que ha destacat com a eix prioritari la recuperació del patrimoni monumental del Serra i també la reforma integral del poliesportiu.\nEn eixa línia, Toni Gaspar ha destacat com a eix prioritari de la gestió provincial la eliminació de la burocràcia i la construcció d’una entitat més propera als ajuntaments. Dotar d’autonomia als municipis és fonamental. “Ningú millor que els alcaldes per saber quines són les necessitats dels seus ciutadans i localitats”, ha destacat Gaspar.\nDesprés del xicotet acte protocolari, la comitiva ha fet un recorregut per la població seguint part de la Ruta de les Escultures, un itinerari que posa en valor el patrimoni de la localitat, per visitar diferents obres finançades per la Diputació de València. La primera parada ha estat la torre de l’Ermita, que pràcticament està ja acabada de restaurar i que en breu es podrà visitar. Des d’allí, recorreguent el Calvari han visitat la Torre del Senyor de la Vila el interior de la qual està a punt de ser restaurat.\nSerra compta amb un ric patrimoni monumental amb quatre torres i el castell que el consistori ha començat a recuperar i posar en valor. Una aposta decidida pel patrimoni com a motor del turisme que complemente l’oferta de turisme de natura.\nLa visita ha acabat al Poliesportiu Municipal Héctor Catalá, on han pogut vore la inversió que s’ha fet amb fons propis i de la Diputació de València per rehabilitar la pista de frontenis i per construir un camp de futbol 8 de gespa artificial. L’Ajuntament està duguent a terme la remodelació integral del poliesportiu per convertir-lo en un centre multidiscipliar fruit d’un procés de participació ciutadana on el veïnat va decidir el poliesportiu que volia.\nSource URL: https://www.dival.es/sala-prensa/content/toni-gaspar-visita-serra-i-les-obres-de-recuperacio-del-patrimoni-monumental-i-el-poliesport


Guia completa Llei Renda Garantida de Ciutadania - Notícies - Coordinadora d'ONG Solidàries\nGuia completa Llei Renda Garantida de Ciutadania\nGUIA RGC CAST PDF (581,0KB)\nGUIA RGC CAT PDF (588,1KB)\nA partir d'aquest divendres, 15 de setembre, s'obre el termini per tramitar la sol·licitud de la Renda Garantida de Ciutadania (RGC). Aquesta llei és fruit de la iniciativa popular i ha comptat amb el suport de més de 76 entitats cíviques, socials i públiques, com la Coordinadora d'ONG Solidàries, 52 mocions de suports d'ajuntaments, i amb la col·laboració de molta gent voluntària. Aquí podreu descarregar-vos la guia completa de la RGC.\nLa RGC és una prestació econòmica que té dret a cobrar qui no disposi d’ingressos econòmics o qui disposi d’ingressos inferiors a aquests imports:\n1 persona 564 euros al mes\n2 persones 846 euros al mes\n3 persones 921 euros al mes\n4 persones 996 euros al mes\n5 persones 1.071 euros al mes\nComputen el conjunt d’ingressos de totes les persones que conformen la unitat familiar. La Llei entra e n vigor, com dèiem, aquest divendres i s’anirà implementant progressivament ns al desplegament complet que serà l’1 d’abril de 2020.\nD'entrada, s'adreça a persones i/o unitats familiars que ja estiguin cobrant la Renda Mínima d‘inserció i a persones i/o unitats familiars sense ingressos econòmics que no cobren la RMI (abans PIRMI). També s'hi podrien acollir les persones o unitats familiars amb ingressos familiars inferiors a les quantitats indicades anteriorment, pensionistes i perceptors de prestacions econòmiques o ajuts de l’ estat, en quantia inferior a les indicades anteriorment ,etc.


Les sorprenents disculpes d'un jugador del Jaén per haver lluït una samarreta de Franco\nLes sorprenents disculpes d’un jugador del Jaén per haver lluït una samarreta de Franco\nEl jugador portuguès diu que no coneix la figura del dictador espanyol\nNuno Silva ha estat presentat aquest matí com a nou jugador del Jaén, amb una samarreta en què hi havia una fotografia de Francisco Franco. La imatge ha corregut com la pólvora per les xarxes. El club i el jugador han hagut d’emetre ràpidament un comunicat per demanar disculpes. Sorprèn que Silva, tot i ser portuguès, no sàpiga qui va ser el dictador espanyol. ‘Vaig adquirir aquesta samarreta a Portugal i no sabia pas la repercussió que tenia aquest personatge històric en la societat espanyola’, diu . I afegeix: ‘En cap moment no he fet apologia de la ideologia que proclamava aquesta persona. No tinc preferències polítiques.’


Ilios Village Illa de Creta Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAno Stalos, Nea Kidonia, Illa de Creta, Grècia - Veure al mapa\n"Fabulous place. Beautiful views, not far from the beach, clo..."\nMés informació sobre Ilios Village\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Illa de Creta, Ilios Village és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Golf de Chania, Parc Platia Talo, Sinagoga Etz Hayyim.\nIlios Village també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Illa de Creta. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, aparcacotxes, instal.lacions de barbacoa, caixa forta.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara piscina privada, banyera hidromassatge, aire condicionat, balcó/terrassa, llits extrallargs (> 2 metres) per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com bany, piscina exterior, jardí. Ilios Village és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Illa de Creta.\nTots els tipus de viatgers (64) Parelles (10) Famílies amb infants petits (18) Famílies amb infants grans (18) Grups (18)


Txarango converteix Sant Fruitós en un clam per la llibertat | Ona Bages\nInici CULTURA Txarango converteix Sant Fruitós en un clam per la llibertat\nTxarango converteix Sant Fruitós en un clam per la llibertat\nEl popular grup Txarango va fer parada a Sant Fruitós de Bages pel concert de la Festa Major d’hivern el passat divendres 26 de gener. I és que el pavelló d’esports del municipi es va omplir de gom a gom en un concert marcat, sobretot, per la reivindicació i les proclames d’independència i de llibertat pels presos polítics.\nAquests clams de llibertat es van sentir, en gran mesura, durant la cançó “Agafant l’horitzó”, amb una lletra que van crear pel referèndum de l’1 d’Octubre i que, segons explicaven al concert, “havia de d’acompanyar amb alegria el fet de posar una papereta en una urna”. Unes paraules que van acompanyar d’esperança, il·lusió i democràcia, però també exigint la llibertat dels presos polítics “perquè això no passi mai més enlloc contra ningú”. Escoltem-los:\nEl grup va omplir de festa i espectacle el recinte esportiu, combinant cançons dels primers discs i dels últims en un esclat d’eufòria entre els assistents. “La vuelta al mundo”, “Músic de carrer”, “Obriu les portes”, “El tren del temps”, “Som Foc”, etcètera, són algunes de les lletres que van sonar durant la nit. Com en l’exemple anterior, no van faltar les reflexions socials amb el missatge crític contra la política migratòria que marquen l’últim treball del grup, uns apunts que ja marquen l’ADN del conjunt.\nAmb la música de “Meravellós regal” de fons, el grup es va acomiadar però deixava entreveure que tenien una sorpresa final. Així arribava un dels moments més emotius de la nit: “Compta amb mi”, amb l’acompanyament del piano i cantada per tots els seguidors. El joc de llums, l’espectacle entre els components de la banda i la resposta del públic van fer del concert la cirereta del pastís de la Festa Major d’hivern de Sant Fruitós de Bages.\nImatge d’Aina Fernández, @ainafeme.


Eye of Ra' El Mobiliari Públic D’Art Urbà - Revista de disseny\nEl Mobiliari Públic D’Art Urbà\nEl Mobiliari Públic D’Art Urbà L’ambició d’aquest disseny és fusionar la història egípcia antiga amb la metodologia de disseny futurista fluida. Es tracta d’una traducció literal de l’eina religiosa més icònica d’egípcia a una forma fluida de mobiliari de carrer que toma les característiques de l’estil fluït on no s’advoca cap forma o disseny específic. L’Ull representa els homòlegs masculins i femenins en la procreació del Déu Ra. El mobiliari de carrer es presenta, per tant, amb un disseny robust que simbolitza la masculinitat i la força, mentre que la seva aparença curvace retrata la feminitat i la gràcia.\nNom del projecte : Eye of Ra', Nom del dissenyador : Dalia Sadany, Nom del client : Dezines , Dalia Sadany Creations.\nEl Mobiliari Públic D’Art Urbà Dalia Sadany Eye of Ra'


Vi Quinta de Foz de Arouce: totes les anyades a Uvinum\nVi Quinta de Foz de Arouce\nCompra Quinta de Foz de Arouce al millor preu\nQuinta de Foz de Arouce 2015 - Beiras\nQuinta de Foz de Arouce 1991 - Beiras\n“Bonic color picota. Destaquen les aromes de tabac.Sàvia a pa torrat, molt ric. Un bon vi que, per inexperiència nostra, no va quedar bé amb el sopar. El provaré una altra vegada quan tingui l'ocasió.”\nFitxa tècnica · Quinta de Foz de Arouce\nQuinta de Foz de Arouce 2015 14,50€\nQuinta de Foz de Arouce 1991 35,00€\nQuina és la valoració de/d' Quinta de Foz de Arouce?\nQuina és l'opinió sobre altres anyades o volums de/d' Quinta de Foz de Arouce?\nQuinta de Foz de Arouce Magnum 2013 - Beiras\n“A la vista és vermell robí intens. L'olor a tabac té presència.Gust de caramel. Ideal per acompanyar una cuixa de xai. Vaig prendre 2 ampolles de Quinta de Foz de Arouce Magnum amb una antiga parella.”\nQuinta de Foz de Arouce 2012 - Beiras\n“Bona concentració aromàtica amb notes de fruites vermelles i resina. Tanins suaus, equilibrat amb un final persistent.”\nQuinta de Foz de Arouce 2010 - Beiras\n“NOTES DE TAST: Bona concentració aromàtica amb notes de fruites vermelles i resina. Tanins suaus, equilibrat amb un final persistent. - Winemaker: João Portugal Ramos - Elaboració: Verema manual en petites caixes de 15 kg. Derrapat i fermentat en dipòsits d'acer inoxidable amb control de temperatura, maceració post fermentació. Etapa sis mesos en bótes de roure francès i portuguès primer i segon any. - Varietats de raïm: Baga, Touriga Nacional. - Maridatge: Aquest vi acompanya finament carns vermelles, carn rostida i carns a la brasa. - Conservar i servir Consells: Ha de servir-se a una temperatura de 16 º a 18ºC.”\nQuinta de Foz de Arouce 1996 - Beiras\n“Es gaudeix tant sol com en companyia. Color primari vermell amb reflexos violeta. Bona presència d'aromes torrats i fumats. Sabors a compota de prunes negres. Bon complement per a una carn especial.”\nQuinta de Foz de Arouce 1995 - Beiras\n“La millor companyia per al Quinta de Foz de Arouce és una bona conversa. Rubí amb rivets teula. S'aprecien les olors de violeta, cirera i regalèssia. Em va recordar a most. Bon vi amb un plat de llenties.”\nQuinta de Foz de Arouce 1994 - Beiras\n“El prenem amb un guisat de mongetes i estava molt bo. El vaig prendre amb els meus amics a casa. A la vista és vermell robí intens. Aromes forts de cafè i toffee. Aquest Beiras és càlid i equilibrat.”


ON VIU GIADA DE LAURENTIIS? FOTOS A L'INTERIOR DE LA CASA DEL XEF - ESTIL\nLa llar de Giada De Laurentiis és la perfecció! Vegeu Fotos dins de la casa de L.A. de Star Food Network\nGiada De Laurentiis ha estat un Xarxa Alimentària estrella durant més d’una dècada, de manera que no és d’estranyar que sigui la propietària d’una casa impressionant a Los Angeles. L’estimat xef italoamericà comparteix una casa preciosa amb la seva única filla, Jade, i les fotos a l’interior segur que et faran caure la boca.\nTenint en compte que Giada sempre cuina a la cuina, els aficionats coneixen la seva vida a casa. Tanmateix, la mare apacible, que comparteix la seva única filla amb l'exmarit Todd Thompson - va donar als espectadors la millor visió interior mentre es filmava a si mateixa enmig de la pandèmia del coronavirus a principis d’aquest any.\nGiada De Laurentiis comparteix 5 fets que no sabíeu d’ella\n«Si alguna vegada us heu preguntat exactament com és el dia a dia a casa meva, aquest programa és això!» va escriure en una publicació al seu blog, Giadzy , al juny. «Hi havia molta cuina, sí, però també bromes, bocins i algunes errades de cuina al llarg del camí.»\nLa casa de Giada on filma la seva sèrie Food Network és bastant impressionant, ja que presenta una cuina immaculada amb un backsplash verd menta, una illa massiva i electrònica d’última generació. La finca també compta amb diversos dormitoris, banys, una piscina i una magnífica sala d'estar exterior.\nMentre que Italià cada dia l’estrella té una propietat envejable per filmar per al seu programa; recentment va comprar una residència més humil al barri de Pacific Palisades de L.A. el 2019. Segons CNBC , Giada va comprar un bungalow de 3.600 peus quadrats de mitjan segle per 4,9 milions de dòlars.\n«Giada vol reduir la mida i centrar-se en un espai només per a ella i la seva filla», va dir a la xarxa l'agent de la llista Smith Cho de Compass.\nTot i que Giada es va convertir en la propietària de la propietat privada, encara no hi viu. Segons el seu Instagram, va destruir completament tot el bungalow i està renovant l'espai perquè sigui perfecte per a ella, Jade i el seu xicot, Shane Farley .\nSerà divertit \nUna publicació compartida per Giada DeLaurentiis (@giadadelaurentiis) el 5 de febrer de 2020 a les 19:07 PST\nafer familiar on són ara\n«Renovació de la llar: primera part», el Giada a Itàlia l'amfitrió va subtitular una publicació de vídeo al febrer. «Serà divertit».\nAl clip, Giada va fer als seus seguidors un recorregut complet per casa seva, que mostrava les parets completament trencades amb reformes. 'Sempre he volgut una casa moderna del mig segle', va dir mentre estava al peu de la piscina buida. «Així que ara en tinc una, però necessita una remodelació seriosa».\nNo podem esperar a veure el producte final.\nMentrestant, desplaceu-vos per la galeria següent per veure les fotos de la casa on viu la Giada ara.\nGrinch que va robar personatges de Nadal\nÀngel pagan sobre el rei de les reines\nHorari d'obertura de lloyds bank dissabte\nmichael j fox cònjuge


Del Crist o del món – Parròquia Sant Pere de Rubí\nDel Crist o del món\n07/07/2014 | By Mn. Santi In Full Parroquial\nDoncs si viviu segons la carn, aneu a la mort, però si per l’Esperit feu morir les obres del cos, viureu (Rm 8,13).\nEn aquesta frase de la carta de sant Pau als romans trobem una de les distincions fonamentals (es distingeixen dues o més parts d’una mateixa realitat) de la fe cristiana, a saber: la carn i l’Esperit. Tots estem dotats d’un cos i d’una ànima, som una complexa creació. Quan Pau parla de la carn no parla només del cos com l’entenem avui: el cos humà, sinó que parla, en parlar també de l’esperit humà i de l’Esperit de Déu, de tot l’home. Es tracta de dues forces que empenyen en direccions oposades nostra vida i que poden guiar i governar a l’home sencer. Trobem la mateixa realitat descrita pel mateix Jesús a l’Evangeli:\nL’Esperit és el que dóna vida, la carn no serveix de res. Les paraules que us vaig dir són Esperit i Vida. (Jn 6,63).\nAquestes paraules de l’escriptura ens il·luminen en un aspecte important de la nostra vida, ens permeten conèixer-nos millor i poder així buscar l’Esperit de Déu que viu en nosaltres pel baptisme per seguir els seus impulsos i poder detectar i lluitar contra l’impuls de la carn que ens condueix només cap a nosaltres mateixos, ens porta al pecat i a quedar-nos amb les coses de la terra. Com a exemple d’aquesta veritat de fe tenim la vida dels sants: es conserva al santuari de Montserrat l’espasa de sant Ignasi de Loiola, que ell havia usat en el seu anterior carrera militar, i que va deixar davant de la Mare de Déu per dedicar-se només a Déu . és un petit signe del que suposa deixar el món i les seves coses per dedicar-se només o, en major mesura, a Déu etern. Es tracta d’un exemple de tants que veiem en la vida dels sants i que ens permet distingir aquesta veritat de fe, i també antropològica que hem rebut de l’Evangeli i de tota l’Escriptura, a saber: que estem enmig de dues forces vives que ens afecten i ens mouen i sobre les quals podem escollir: la carn, que ens porta en últim terme a quedar-nos amb les mans buides a la vida, i l’Esperit que mou tota la nostra persona cap als béns eterns, cap a Déu i cap a Crist seu fill.\nTots experimentem que la vida és treball (qui alguna cosa vol, alguna cosa li costa), que la vida implica patiment, sí o sí (pel pecat original) i tots sabem que el Fill de Déu va patir (des de Betlem fins a Jerusalem) per nosaltres, fent-home perquè sent el que som, homes, poguéssim salvar-nos, és a dir, estimar Déu sobre tot, dedicar-nos a Ell i als altres, i descartar el camí de l’egoisme i de la comoditat.\nAvui en canvi, som testimonis d’un exaltamiento del subjectiu, dels nostres sentiments, de les nostres passions més baixes. I és perquè estem davant d’un ateisme pràctic, davant d’una negació, més o menys vetllada, de la realitat de l’Esperit, de la necessitat que tenim de ser salvats per Déu. Les institucions no fan referència a Déu (ho hem vist en les últimes setmanes), aquestes institucions són incapaços ja de defensar al no nascut. En resum, som presa d’una sèrie de forces més o menys exaltades que es desbocant sense remei i sense contestació possible perquè no hi ha referència a Déu, el Creador, a la realitat de la Gràcia i de l’Esperit que la cristiandat europea (que no Europa, invent modern) ha dut a mig món durant segles. Avui més que mai moltes persones són brou de cultiu de forces radicals ideologitzades per la desaparició de l’ideal sobrenatural, per l’extinció de la família, de la propietat i de la fe. Crec que avui més que mai és necessària la confessionalitat, però en primer lloc en les nostres vides: som catòlics o som del món. Volem mantenir-nos prop del Senyor que tant ens estima o descuidem la nostra pregària i vida de sagraments o la transmissió i defensa de la fe? Està en joc la nostra alegria eterna al poder veure que hem gastat la nostra vida en alguna cosa que val la pena.\nVeniu a mi tots els qui esteu cansats i afeixugats, i jo us faré reposar. Accepteu el meu jou i apreneu de mi, que sóc benèvol i humil de cor, i trobareu el repòs. Perquè el meu jou és suau i la meva càrrega lleugera. (Mt 11, 29.30)\nPrevious StoryHomilia de la Missa de Sant Pere i Sant Pau\nNext StoryCal creure en Déu per fer el bé?\nVida en comunitat i correcció fraterna\nEls cristians, homes i dones de Déu


06 maig 2021 20:56\nJoan Pau II fou proclamat beat en la cerimònia més multitudinària de la història de l'Església. El seu procés de beatificació ha estat també un dels més breus\nLa plaça de Sant Pere fou un sentiment quan Joan Pau II va ser elevat a la glòria dels altars.\nBenet XVI va proclamar ahir beat a la Ciutat del Vaticà Joan Pau II, en la cerimònia més multitudinària de la història de l'Església. Davant més d'un milió de persones, segons dades facilitades per la Santa Seu i la Policia, sis anys i un mes després de la seva mort, Joan Pau II (1920-2005) va ser elevat a la glòria dels altars, cosa que feia mil anys que no succeïa. Benet XVI, que va ser el seu col·laborador durant 23 anys, va ressaltar la figura del primer papa polonès de la història i va manifestar que havia pujat al tron de Pere portant amb si "una profunda reflexió sobre la confrontació entre el marxisme i el cristianisme, centrada en l'home." "El seu missatge va ser aquest: l'home és el camí de l'Església i Crist és el camí de l'home. Amb aquest missatge, que és la gran herència del Concili Ciutat del Vaticà II i del seu timoner, Joan Pau II va conduir el poble de Déu al tercer mil·lenni," afirmà Ratzinger.\nEl pontífex va destacar que "aquella càrrega d'esperança que en certa manera es donà al marxisme i a la ideologia del progrés" Joan Pau II la reivindicà "legítimament" per al cristianisme i "li restituí així la fisonomia autèntica de l'esperança, de viure en la història amb un esperit d'advent, amb una existència personal i comunitària orientada a Crist, plenitud de l'home i compliment del seu anhel de justícia i de pau".\nUn papa obert\nBenet XVI recordà la famosa frase de Joan Pau II: "No temeu, obriu de bat a bat les portes a Crist!" i assenyalà que Wojtyla "va obrir a Crist la societat, la cultura, els sistemes polítics i econòmics, invertint amb la força d'un gegant una tendència que podia semblar irreversible." Sobre el procés de beatificació, un dels més breus de la història i que s'obrí sense esperar que fes cinc anys de la mort, tal com estableix la normativa vaticana, el pontífex declarà que ja el dia del funeral, el 8 d'abril de 2005, "es percebia el perfum de la santedat" de Joan Pau II i que el poble de Déu havia manifestat de moltes maneres la seva veneració cap a ell, el famós "Sant Sobtat".\nA la cerimònia hi assistí més d'un milió de persones, inclosos devers cent mil fidels procedents de Polònia, com també milers d'espanyols, italians, francesos i llatinoamericans, que esclataren en un aplaudiment que durà nombrosos minuts quan, a les 10.38 hora local, va ser elevat a la glòria dels altars. A la façana principal de Sant Pere es descobrí un retrat de mida gegant del nou beat, en el qual se'l veia somrient amb la capa pluvial, còpia d'una fotografia de 1995. El papa estipulà que la festa litúrgica del flamant beat se celebri el 22 d'octubre, l'aniversari del començament del seu pontificat (el 1978). Finalment, el fèretre de Karol Wojtyla, col·locat davant l'altar major de la basílica de Sant Pere, fou venerat per desenes de milers de fidels.\nDelegacions de 87 països varen assistir a la cerimònia. Hi havia representants de cinc cases reials i, en nom de l'espanyola, hi eren presents els prínceps Felip i Leticia, amb roba fosca com està marcat i amb una mantellina que en cobria el cap en el cas de la princesa. Així mateix, en representació del Govern hi anaren el ministre de Presidència, Ramón Jáuregui, i la nova ambaixadora espanyola a la Santa Seu, María Jesús Figa. Per part del PP, hi assistí María Dolores de Cospedal. Des de Mallorca, s'hi desplaçaren el bisbe Jesús Murgui i el vicari general de la Diòcesi, Joan Bestard.\nUna de les presències més criticades fou la del president de Zimbabue, Robert Mugabe, àmpliament qüestionat pels antecedents d'abusos contra els drets humans al seu país. Té prohibit viatjar a la Unió Europea, però el Vaticà -un estat sobirà- no n'és membre.\nPer JosÃ© J. MÃ©ndez, fa mes de 10 anys\nSegún la iglesia católica, Dios todavía ha de juzgar a vivos y muertos, pero el papa ya los hace beatosâ€¦ por si acaso.


Producte fitxa tècnica Crocfol Antireflex Protector de pantalla antireflector Telèfon mòbil/Telèfon intel·ligent Motorola 1 peces Protectors de pantalla (AR0829)\nCrocfol Antireflex, Protector de pantalla antireflector, Telèfon mòbil/Telèfon intel·ligent, Motorola, V3x, Resistent a les ratllades, 1 peces\nCrocfol Antireflex. Tipus: Protector de pantalla antireflector, Tipus de dispositiu: Telèfon mòbil/Telèfon intel·ligent, Marca compatibilitat: Motorola, Compatibilitat: V3x. Aplicació en sec. Característiques de protecció: Resistent a les ratllades. Acabat de la superfície: Mat. Quantitat per paquet: 1 peces


Pebre blanc, pebre tendre, pebre d'oriola, pebre blanc de sóller, pebre ros prim, pebre de sant jordi.\nEl pebre ros s’ha cultivat històricament per tot Mallorca així com se segueix cultivant. Ara bé, tal i com indica alguns dels seus noms, segurament un dels llocs on es produïa en major importància era als municipis de Sóller i de Sant Jordi.\nÉs un pebre allargat, prim, en forma de tres caires, acabat en punta. Té la pell fina i de color verd clar. De gust suau i dolç i de textura cruixent.El pebre ros prim és molt apreciat per consum en verd, en trempó, arròs i sopa per acompanyar.\nÉs molt productiu i resistent a malalties. És un cultiu exigent en aigua i en matèria orgànica, però l’aigua de reg no ha de tocar la tija. El pebre s’ha de collir i menjar en fresc, degut a la baixa conservació post collita.\nEl pebre ros prim és molt apreciat per consum en verd, en trempó. I per acompanyar els plats d’arròs i sopa.\nEl pebre ros i el pebre ros gruixat s’assemblen molt, però el pebre ros, que és més prim, és més cultivat i més consumit. Generalment el ros es consumeix verd, tendre, i el ros gruixat es consumeix vermell, madur, per torrar.\nNo existeixen dades de cultiu recollides per varietat. De manera general, l’any 2018 el cultiu de pebre a Mallorca va suposar 96 ha i 2.764 tones.\nAlçada de la planta (cm) Mitjana (45 - 65 cm)\t(47,10 ± 6,17)\nLlargària del fruit (cm) 17,18 ± 1,67\nAmplada (cm) 4,77 ± 0,35\nRelació llargària/amplada Molt gran\t(3,60 ± 0,28)\nPes (g) 80,91 ± 19,94\nGruix de la polpa (cm) 0,38 ± 0,10\nPes de mil llavors (g) 4,65\nIn situ Mallorca Felanitx Altres\nIn situ Mallorca Son Servera Altres\nEx situ Formentera Palma Banc de llavors\nPublicacions electròniques Amengual, Ll.\nSabores en peligro (y II). Diario de Mallorca: Medio Ambiente\nCatàleg de Varietats Locals. Estiu 2014\nLlibres i altres monografies Barceló, M.\nEstudio agronómico de líneas de pimiento blanco cultivadas bajo invernadero. Trabajo Final de Grado. Escuela Politécnica Superior, UIB\nPublicacions electròniques CONECT-E (Conocimiento ecológico tradicional)\nVariedades tradicionales: Pebre ros (Mallorca)\nDiccionari Alcover, A. M. i Moll, F. de B.\nPublicacions electròniques Ribagorda, P.\nDe las cosas del comer: El “Trampó mallorquín”, un must como receta fresca de verano\nL’horticultura ecològica a Mallorca. Quaderns d'Agricultura 16\nGovern de les Illes Balears, Conselleria d’Agricultura i Pesca\n"Quins pebrots!". Revista Agrocultura, núm. 40: Secció Biodiversitat\nS’hort d’es pagès. Un hort a s’escola. Col·lecció Nit de Sant Joan\nPrimerenca Pebre ros gruixat\nEl pebre ros prim es conserva millor que el pebre ros gruixat, pel fet de ser més consumit i més conegut.


PARTICIPACIÓ CIUTADANA | HISTORIATA\nPARTICIPACIÓ. “Projecte per al Departament de Participació Ciutadana i per a fomentar i millorar la democràcia participativa a Alcoi”\n5 05+01:00 Abril 05+01:00 2015 2 comentaris\nEl campanar de Santa Maria des del Departament de Participació Ciutadana de l’Ajuntament d’Alcoi (Carrer Major, 10, 2a)\nEn aquest apunt d’Historiata compartisc un document molt personal. Es tracta de la meua proposta de projecte per a optar al lloc de “Responsable de Participació Ciutadana” de l’Ajuntament d’Alcoi, on treballe des de fa anys (bases del concurs en pdf). Malauradament no sempre he treballat en faenes tan entretingudes com aquesta. Aquest lloc de treball és de nova creació, si bé fa sis mesos que estic ocupant-lo per adscripció provisional, i confesse que estic passant-m’ho bé, que estic coneixent a persones ben interessants i que estic aprenent moltíssim.\nRespecte al projecte, he intentat que siga un document senzill i pràctic. De fet és un miniprojecte, un simple esbós sobre algunes qüestions i algunes activitats per a posar en marxa processos de democràcia participativa a un municipi, en concret a Alcoi. Partia de la limitació d’escriure en lletra Arial de 12 punts i un màxim de 10 pàgines. Però de tota manera he dit coses que volia dir i he fugit d’escriure “lletra morta”, és a dir frases i més frases retòriques, prescindibles i avorridíssimes. Estic raonablement satisfet, encara que cada epígraf que he posat donaria per a escriure un llibre. El pròxim dia 15 d’abril el defendré davant del tribunal.\nPROJECTE PER AL DEPARTAMENT DE PARTICIPACIÓ CIUTADANA I PER A FOMENTAR I MILLORAR LA DEMOCRÀCIA PARTICIPATIVA A ALCOI\nVersió per a imprimir en pdf\n1. Qüestions fàcils sobre Participació: què, qui, quan, per què\n2. Qüestions difícils sobre Participació: com\n2.1. Base legal: el Reglament de Participació Ciutadana\n2.2. Dret a intervenir en sessions públiques\n2.3. Formació en participació\n2.4. Comunicació / Informació\n2.6. Recolzament a les associacions\n2.7. Participació a les escoles\n2.8. Pressupostos Participatius\n2.9. Canals de queixes\n2.10. Consells ciutadans\n2.11. Festivitats cíviques\n3. Materials inspiradors per a la Participació\nFiled under BONDAT Tagged with BELLESA, BUROCRÀCIA, CREATIVITAT, DEMOCRÀCIA, EDUCACIÓ, MOVIMENTS SOCIALS, PARTICIPACIÓ CIUTADANA, POLÍTICA


Avís legal - apadrina.xisqueta.cat\nEn compliment del deure d'informació estipulat en l'article 10 de la Llei 34/2002 d' 11 de juliol dels Serveis de la Societat de la Informació i del Comerç Electrònic, Associació Obrador Xisqueta, amb CIF G-25682428, d'ara endavant apadrina.xisqueta.cat, en qualitat de titular del web apadrina.xisqueta.cat, amb adreça a Espai mOn. C-13 km 131, codi postal 25594 de Rialp, Lleida, direcció de correu electrònic info@xisqueta.cat y teléfono 973 620 977, procedeix a comunicar-los la informació que conforma i regula les condicions d'ús d'aquesta pàgina, les limitacions de responsabilitat i les obligacions que els usuaris de la web que és publicat sota el domini apadrina.xisqueta.cat, assumeixen i es comprometen a respectar.\nLa utilització de apadrina.xisqueta.cat atorga la condició d'Usuari de apadrina.xisqueta.cat, sigui persona física o jurídica i obligatòriament implica l'acceptació completa, plena i sense reserves de totes i cadascuna de les clàusules i condicions generals incloses en l'Avís Legal. Si l'Usuari no estigués conforme amb elles, s'abstindrà d'utilitzar apadrina.xisqueta.cat. Aquest Avís Legal està subjecte a canvis i actualitzacions pel que la versió publicada per apadrina.xisqueta.cat Sílvia VilaCoba pot ser diferent en cada moment en què l'Usuari accedeixi al Portal. Per tant, l'Usuari ha de llegir l'Avís Legal en totes i cadascuna de les ocasions que accedeixi a apadrina.xisqueta.cat.\nA través de apadrina.xisqueta.cat, apadrina.xisqueta.cat facilita a l'Usuari l'accés i utilització de diversos Continguts publicats per mitjà d'Internet per apadrina.xisqueta.cat o per tercers autoritzats.\nL'Usuari està obligat i es compromet a utilitzar apadrina.xisqueta.cat i els continguts conforme a la legislació vigent, l'Avís Legal i qualsevol altre avís o instrucció que es posin en coneixement, ja sigui per mitjà d'aquest mateix Avís Legal o en qualsevol lloc dels Continguts que conformen apadrina.xisqueta.cat, com són les normes de convivència, la moral i els bons costums generalment acceptades. En aquests termes, l'Usuari s'obliga i compromet a NO emprar qualsevol dels Continguts amb fins i efectes il·lícits, prohibits en l'Avís Legal o per la legislació vigent, contrari als drets i interessos de tercers o que de qualsevol manera puguin fer mal, inutilitzar, sobrecarregar, deteriorar o impedir el normal ús dels Continguts, els equips informàtics o els documents, arxius i tota classe de continguts magatzemats en qualsevol equip informàtic propi o contractats per apadrina.xisqueta.cat, d'un altre USUARI o de qualsevol usuari d'Internet (hardware i software).\nL'Usuari s'obliga i compromet a no transmetre, difondre o posar a disposició de tercers qualsevol mena de material que formi part de apadrina.xisqueta.cat, com informacions, textos, dades, continguts, missatges, gràfiques, dibuixos, arxius de so i/o imatge, fotografies, gravacions, software, logos, marques, icones, tecnologia, enllaços, disseny gràfic i codis de fons, o qualsevol altre material al qual tingués accés en la seva condició d'Usuari de apadrina.xisqueta.cat, sense que aquesta enumeració tingui caràcter restringit. Així mateix, conforme a tot plegat, l'Usuari no podrà:\nReproduir, copiar, distribuir, posar a disposició o de qualsevol altra manera comunicar públicament, transformar o modificar els Continguts, excepte que tingui autorització escrita i explícita de apadrina.xisqueta.cat, que és titular d'aquests drets, o bé que estigui legalment permès.\nSuprimir, manipular o de qualsevol manera alterar el “copyright” i altres dades identificatives de la reserva de drets de apadrina.xisqueta.cat o dels seus titulars, de les empremptes i/o identificadors digitals, marques d'aigua o qualsevol altre medi tècnic establerts pel seu reconeixement.\nL'Usuari s'abstindrà d'obtenir i d'intentar accedir als Continguts utilitzant mitjans o procediments diferents dels que, segons els casos, s'hagin posat a la seva disposició per aquesta finalitat, o s'hagin indicat per aquest fi en les pàgines web on es trobin els Continguts, o en general, els que s'emprin habitualment a Internet per aquest efecte sempre que no provoquin cap risc de dany o inutilització de la web apadrina.xisqueta.cat, i/o dels Continguts.\nTotes les marques, noms comercials o signes distintius de qualsevol classe que apareixen a apadrina.xisqueta.cat són propietat de apadrina.xisqueta.cat o si no pot ser, dels seus respectius propietaris, sense que pugui entendre’s en cap cas que l’ús o accés al Portal i/o als Continguts doni a l’Usuari cap dret sobre les esmentades marques, noms comercials i/o signes distintius i sense que es puguin entendre cedits a l'Usuari, com tampoc cap dret d’explotació que existeixin o puguin existir sobre aquests Continguts. De la mateixa manera els Continguts són propietat intel·lectual de apadrina.xisqueta.cat, o de tercers en el seu cas, per tant, els drets de Propietat Intel·lectual són de titularitat de apadrina.xisqueta.cat o de tercers a qui se’ls hagi autoritzat el seu ús, a qui correspon l’exercici exclusiu dels drets d’explotació dels mateixos en qualsevol manera, i en especial, els drets de reproducció, distribució, comunicació pública i transformació. L’ús no autoritzat de la informació continguda en aquesta Web, així com la lesió dels drets de la Propietat Intel·lectual o Industrial de apadrina.xisqueta.cat o de tercers inclosos en apadrina.xisqueta.cat que hagin cedit continguts donarà lloc a les responsabilitats legalment establertes.\nDISPONIBILITAT DE APADRINA.XISQUETA.CAT\napadrina.xisqueta.cat no garanteix la inexistència d'interrupcions o errades en l’accés a apadrina.xisqueta.cat, als seus continguts, ni que aquests es trobin actualitzats, encara que desenvoluparà esforços, per intentar evitar-los, arranjar-los o actualitzar-los. Per tant,, apadrina.xisqueta.cat no es responsabilitza dels danys o perjudicis de qualsevol classe produïts en l'Usuari provocats per errades o desconnexions en les xarxes de telecomunicacions que produeixen la suspensió, cancel·lació o interrupció del servei del portal durant la prestació del mateix o amb caràcter previ.\napadrina.xisqueta.cat exclou, excepte les contemplades en la legislació vigent, qualsevol responsabilitat pels danys i perjudicis de tota naturalesa que esdevinguin de la falta de disponibilitat, continuïtat o qualitat del funcionament de apadrina.xisqueta.cat i dels Continguts, a l’incompliment de l’expectativa d’utilitat que l'USUARI hagués pogut atribuir a apadrina.xisqueta.cat i als Continguts.\napadrina.xisqueta.cat no es fa responsable dels continguts de les pàgines enllaçades, del funcionament o ús dels Hiperenllaços ni del resultat dels mateixos, ni garanteix l’absència de virus o altres elements en els mateixos que puguin provocar alteracions en el sistema informàtic (hardware i software), els documents o els fitxers de l'Usuari, excloent qualsevol responsabilitat pels danys de qualsevol classe causats a l'Usuari per aquest motiu.\nL'accés a apadrina.xisqueta.cat no implica l'obligació per part de apadrina.xisqueta.cat de controlar l'absència de virus, cucs informàtics o qualsevol altre element informàtic danyat. Correspon a l'Usuari, en tot cas, la disponibilitat d’eines adequades per la detecció i desinfecció de programes informàtics danyats, pel que apadrina.xisqueta.cat no es fa responsable de les possibles errades de seguretat que es produeixin durant la prestació del servei de apadrina.xisqueta.cat, ni dels possibles danys que puguin donar-se al sistema informàtic de l'Usuari o de tercers (hardware i software), els fitxers o documents emmagatzemats en el mateix, com a conseqüència de la presència de virus en l’ordinador de l'Usuari emprat per la connexió als serveis i continguts de la Web, d'un mal funcionament del navegador o de l'ús de versions no actualitzades d'aquest.\nLa prestació del servei de apadrina.xisqueta.cat i dels Continguts té, en principi, una durada indefinida. Tanmateix, apadrina.xisqueta.cat, qi/o de qualsevol dels Continguts en qualsevol moment. Quan sigui possible, apadrina.xisqueta.cat advertirà prèviament l'acabament o suspensió de apadrina.xisqueta.cat.\nQUALITAT DE APADRINA.XISQUETA.CAT\nDonat l’entorn dinàmic i canviant de la informació i dels serveis que se subministren a través de apadrina.xisqueta.cat, apadrina.xisqueta.cat posa èmfasi, però no garanteix la completa veracitat, exactitud, fiabilitat, utilitat i/o actualitat dels Continguts. La informació de les pàgines d’aquest Portal només té caràcter informatiu, consultiu, divulgatiu i publicitari. En cap cas, ofereixen o tenen caràcter de compromís vinculant o contractual.\napadrina.xisqueta.cat exclou de tota responsabilitat per les decisions que l'Usuari pugui prendre basant-se en aquesta informació, així com per les possibles errades tipogràfiques que puguin tenir els documents i gràfics de apadrina.xisqueta.cat. La informació està sotmesa a possibles canvis periòdics sense previ avís del seu contingut per ampliació, millora, correcció o actualització dels Continguts.\nTotes les notificacions i comunicacions per part de apadrina.xisqueta.cat a l'Usuari efectuades per qualsevol mitjà es consideraran eficaces a tots els efectes.


La URL trenca el seu rècord i s’endú 37 medalles als Campionats Universitaris | Universitat Ramon Llull - www.url.edu\nInici\_La URL trenca el seu rècord i s’endú 37 medalles als Campionats Universitaris\nLa URL trenca el seu rècord i s’endú 37 medalles als Campionats Universitaris\nEls representants de la Universitat Ramon Llull (URL) als campionats universitaris de Catalunya i Espanya han superat la marca històrica de la Universitat i han aconseguit 37 medalles: 31 en el torneig d’àmbit català i 6 en l’espanyol\nDimecres, 23 de maig de 2018. Pluja de medalles per als representants esportius de la Universitat Ramon Llull (URL) als Campionats de Catalunya Universitaris i als Campionats d’Espanya Universitaris. És el balanç dels nostres esportistes abans dels Campionats d’Europa, que se celebraran a Coïmbra (Portugal) aquest estiu, i on la URL també hi serà present.\n412 estudiants de la Universitat han participat als Campionats catalans i espanyols, en disciplines tan diferents com futbol, rugbi o handbol -pel que fa als esports en equip- fins arribar a taekwondo, golf o atletisme -en referència als individuals-.\nUn gran paper als Campionats de Catalunya\n31 medalles han anat a parar al medaller de la URL als Campionats de Catalunya Universitaris: 11 d’or, 9 de plata i 11 de bronze.\nLes d’or han caigut en les disciplines individuals de natació i atletisme, a més dels equips masculins de bàsquet i futbol 11, tal com ja ens en vam fer ressò. La plata se l’han endut representants de natació, atletisme, tennis, voleibol platja i judo, a més de les noies del futbol sala femení. De la seva banda, al tercer esglaó del pòdium hi han pujat els equips de bàsquet femení i futbol sala masculí, així com, a títol individual, representants de natació, atletisme i judo.\nAlbert Puig i Carla Campo destaquen al Campionat d’Espanya\nDos noms són els protagonistes de la URL als Campionats d’Espanya Universitaris 2018: els nedadors Albert Puig i Carla Campo, que han fet pujar la nostra universitat al pòdium en 6 ocasions.\nPuig ha completat un torneig excel·lent enduent-se 3 medalles d’or; mentre que Campo ha tastat metall dels tres tipus: s’ha endut una medalla d’or, una de plata i una altra de bronze.\nEls nedadors, a més, han aconseguit dos rècords d’Espanya universitaris.


dades sanitàries | BonDia Diari digital d'Andorra.\nInici / dades sanitàries\nDl., 18/01/2021 - 22:55\nSalut registra 62 positius nous de Covid i els pacients a l’UCI s’eleven a 11\n“L’actualització de les dades no és gens positiva, més aviat és negativa.” Amb aquesta contundència ha començat aquest dilluns la compareixença el cap de Govern, Xavier Espot, que s'ha mostrat especialment preocupat per “l’augment exponencial” de la pressió sobre el sistema sanitari.\nLlegir més sobre Salut registra 62 positius nous de Covid i els pacients a l’UCI s’eleven a 11\nDg., 15/11/2020 - 17:51\nEl Govern ha notificat 85 nous positius per coronavirus en les darreres hores i notifica una nova defunció que eleva a 76 la xifra de defuncions vinculades a la Covid-19 al país. La xifra de casos totals des de l'inici de la pandèmia és de 5.872, dels quals, 5.014 corresponents a la segona onada.\nLlegir més sobre Una nova mort fa créixer les víctimes de la Covid-19 a 76\nXavier Espot amb la metgessa Mireia Garcia abans de la compareixença.\nDv., 16/10/2020 - 15:29\nAndorra suma 187 nous positius però la taxa de reproducció del virus millora\nEl nombre de positius per coronavirus ha crescut en 187 persones des de dimecres a la tarda fins aquest dijous a les dotze de la nit, situant el nombre total de casos des de l’inici de la pandèmia en 3.377.\nLlegir més sobre Andorra suma 187 nous positius però la taxa de reproducció del virus millora


tràiler: la meravellosa Sra. La temporada 2 de Maisel arriba a la data de llançament de desembre\n'Fa un any que la meva vella vida va acabar i la meva nova vida va començar ...' Això és Midge Maisel (Rachel Brosnahan), perquè finalment torna a les nostres pantalles aquest desembre.\nLa temporada 2 de La meravellosa senyora Maisel es reprèn el 1958 a Nova York, ja que la vida de Midge Maisel va per bon camí: marit, fills i elegants sopars de Yom Kippur al seu apartament de l’Upper West Side. Però quan les seves coses prenen un gir sorpresa, ha de decidir ràpidament per a què serveix més i passar de mestressa de casa a còmic de peu és una selecció salvatge per a tothom menys per a ella.\nEscrita i dirigida per Amy Sherman-Palladino (Gilmore Girls), les sèries de comèdies guanyadores dels premis Emmy d’Amazon Prime Video són protagonistes de Tony Shalhoub, Alex Borstein, Marin Hinkle, Michael Zegen i Kevin Pollak. Tots tornaran a la segona ronda el dimecres 5 de desembre: el regal perfecte per a principis de Nadal per als fans de la comèdia stand-up, Rachel Brosnahan o, en general, de la televisió excel·lent.\n'Totalment magnètic' és com ho hem descrit a la nostra revisió de la primera temporada .\nveles negres temporada 2 episodi 1\n“La meravellosa senyora Maisel pren el famós repertori de Palladino, un diàleg ràpid i sovint flipant, i un drama familiar colorit però orgànic i el combina amb un tapís de personatges caòtics, maleïts i defectuosos als quals no podeu deixar de ser atret i exaltat. ', Vam escriure.\nAquí teniu el tràiler o llegiu a continuació per al pòster de la segona temporada.\nMireu el tràiler La temporada meravellosa de la senyora Maisel\n'Crec que les relacions haurien de ser privades, no està d'acord?' 'Amén'. 'Així que esteu sortint?' Aquest és el so de La meravellosa senyora Maisel que torna a la segona temporada i un nou tràiler promet més d’aquesta deliciosa màgia d’Amy Sherman-Palladino.\nLa sèrie, que està escrita i produïda executivament pels creadors de Gilmore Girls, Amy Sherman-Palladino i Daniel Palladino, va irrompre a Amazon Prime Video l'any passat, presentant a tothom a Rachel Brosnahan (House of Cards) com Miriam 'Midge' Maisel, a Nova York del 1958 Dona de la ciutat que tenia tot el que sempre havia desitjat (el marit perfecte, dos fills i un elegant apartament a l’Upper West Side perfecte per organitzar el sopar de Yom Kippur) fins que la seva vida es va capgirar. Enmig d’aquest desànim, però, Midge va descobrir un talent per a la comèdia stand-up, que la porta de la seva còmoda vida a Riverside Drive a través de les discoteques de Greenwich Village fins a un lloc al sofà de Johnny Carson.\nAra, diversos Globus d’Or guanyen després, amb una tercera temporada ja encarregada, Midge torna a les nostres pantalles per una segona carrera.\nAl divorci boig favorit de tothom de l’Upper West Side se li sumarà una vegada més Tony Shalhoub (Monk) com a pare de Midge, Abe Weissman, Alex Borstein (Family Guy) com a Susie Myerson, Michael Zegen (Boardwalk Empire) com a marit de Midge, Joel Maisel i Marin Hinkle (dos homes i mig) com a mare de Midge, Rose Weissman.\nAmb la versió en viu de Judy Garland de Get Happy, aquí teniu la vostra encantadora primera mirada a la segona temporada:\nmaterial del marit


mireia 2016-12-15 22:30:46 UTC #101\nBona nit. Jo us dic el mateix que la @Sofia. Tot i que estic una mica baixa de "rotllo" sempre faig els deures i em porto molt bé llegint els articles i seguint les converses. Veig que n'hi ha alguns que estan més animats que altres, però bé, miro de fer més cas als que ho estan. Veureu quins ànims demà els que puguem anar al Parlament! serà tot un espectacle. M'agradaria poder parlar amb els nostres companys de Madriz, ni que fos en la intimitat. A veure, com s'ho faran perquè el dia 23 no es faci la reunió de govern? Llavors sí que ens pixarem de riure!\nI parlant una mica més seriosament. Aquests de la CUP cada dia em fan patir més, no per ells, per nosaltres. Veig que estan massa envalentits. A veure si algun dels que esteu més optimistes ens poseu una bona injecció d'aquest optimisme, que quedi més repartit. Com que no es pot preveure per on sortiran , el millor que podem fer és abans d'anar a dormir relaxar-nos força. Els que no som capitalistes (de la capital) ens hem de llevar més d'hora i ens servirà de relaxament perquè no ens costi d'adormir-nos, que demà, com sempre, serà un altre da. Per això us poso aquesta música.\nMat 2016-12-16 05:40:30 UTC #102\nFaig una mica de política ficció.\nPer què Rajoy va tornar a parlar d'eleccions?\nÉs evident que Espanya no es pot permetre més desobediències. No fos cas que d'altres alumnes menys avançats copiessin la pràctica catalana de no fer cas al TC. Ara mateix, Catalunya, dins d'Espanya, és com un cadell de caiman que s'ha fet gran en un pis de l'Eixample. Cal tornar-lo a la selva.\nPodríem pensar, doncs, en l'escenari que dibuixava fa uns dies d'una DUI "pactada" que podria materialitzar-se de forma més o menys imminent. "Pactada"o teatralitzada per part d'ambdues parts, però sense fer-se mal.\nUna DUI "pactada" vol dir que els diputats de Catalunya a les corts espanyoles ja no tindrien sentit i caldria renovar el congrés. Vol dir possibilitat de fer un tomb a la configuració actual de la política espanyola.\nUn "Juntos por España " s'albira a l'horitzó. Aquest "Juntos por España" seria l'encarregat de reformar la constitución; però sense els catalans a dins.\nÉs política ficció, però la relliscada del Rajoy amb les eleccions anticipades...\nAlba 2016-12-16 06:25:38 UTC #103\nRealment, amb les notícies dels disbarats que vol fer en Montoro amb els impostos, ja hi ha molta gent que acaba de quedar ben tocada. Acabar amb els ajornaments d'impostos és entregar més i més poder als bancs, ja que es forraran amb els préstecs. El Gobierno dels bancs sempre al costat dels seus amics, i ensorrant les pimes.\nAlba 2016-12-16 06:30:28 UTC #104\nAlgunes revistes especialitzades editades a Esp ja dediquen articles ben sortits a parlar de la reforma de la Constitución. O sigui, que hi anem de cara. Ara bé, ja en parlarem com acabarà tot plegat. A mi em preocupa molt en Montoro i els seus atzucats amb els impostos. O assolim una independència fiscal ja, o acabaran d'enfonsar el teixit de pimes, que aquest últim any sense Gobierno respiraven una miqueta.\nNuriav65 2016-12-16 07:10:09 UTC #105\nINICI  NOTÍCIES  LLENGUA, CULTURA\nLa productora del 'Polònia' sorprèn amb el llançament d’una revista d’història i literatura en català\n‘El món d’ahir’, la novel·la autobiogràfica d’Stefan Zweig, dóna nom a la nova publicació impulsada per Toni Soler\nUna tertuliana de 13tv diu que cal afusellar els que volen un referèndum a Catalunya\nLes declaracions de la tertuliana han agafat ressó pel programa Alguna Pregunta Més? de Catalunya Ràdio\nD’estar al centre de la polèmica, a convertir-se en el treballador del moment. Correus acaba d’anunciar el fitxatge del repartidor que aquesta setmana ha agredit un youtuber per haver-li dit “cara anchoa” perquè ningú s’atrevirà a no obrir-li...\nvturiserra 2016-12-16 10:03:13 UTC #106\nxaf 2016-12-16 10:39:19 UTC #107\nLa bola es va fent grossa i el pendent va augmentant\nGira gira i pren velocitat\nA veure qui para això\nSi miro d´on venim i fins on hem arribat\nno puc més que somriure i ser optimista.\nNo deixem d´empenyer,\nno deixem de fer costat al nostre Govern.\nAquest Estat no deixa de sorprendre´m. Realement ens van enganyar,\nFranco no ha mort i la dictadura segueix ben viva.\nPotser han canviat les formes però el fons és el mateix de sempre.\nNi un minut més dins Espanya.\nCom diu Gabriel Garcia Marquez\nLo más importante que aprendí a hacer después\nde los cuarenta años fue a decir no cuando es no.\nmireia 2016-12-16 11:39:30 UTC #108\nIMG-20161216-WA0008.jpg640x960 93.6 KB\nIMG-20161216-WA0013.jpg960x1600 180 KB\ncesc 2016-12-16 16:19:07 UTC #109\nHola, us poso una foto d'ahir, no la vaig fer jo i una d'avui, aquesta sí és meva, és una de sastre\nHe estat a prop de la Carme i d'altres polítics però no els he pogut fotografiar (que estrany...)\nCAM00541.jpg1280x960 418 KB\nmireia 2016-12-16 16:56:28 UTC #110\nIMG-20161216-WA0014.jpg1200x1600 291 KB\nNuriav65 2016-12-16 17:25:13 UTC #111\nAmb tot el que passa a Catalunya, no entenc com encara queda gent que no és independendista!!! Quines ganes que tinc de fotre el camp!!! Dui i independència ja!!!\nSofia 2016-12-16 19:33:47 UTC #112\nBona nit, @cesc m'agrada molt que vagis a totes les manifestacions, així ens representes a tots els ullets que no podem anar-hi. Veig que la @mireia, també ho ha fet, no se si hi han anat l'@Elsa i la @Nuriav65?. Ja m'agradaria a mi de poder fer el mateix, perquè de Vic també ha sortit algun autocar... de moment no m'ho puc permetre.\nA veure quin dia podem treure'ns de sobre aquest llast, anomenat Espanya.\nCrec que ens ho mereixem. Vinga ànims que ara venen les patacades.\nHelena 2016-12-16 21:28:47 UTC #113\nNuriav65 2016-12-16 22:13:40 UTC #114\nIMG_7451.JPG640x640 31.6 KB\nElsa 2016-12-16 23:17:16 UTC #115\nAquesta Mercè Conesa trobo que parla massa.\nSi que te raó en que hem de ser realistes, però no cal que ens tregui l´esperança,i menys un dia com avui.\nAlba 2016-12-17 05:49:12 UTC #116\nMolt bon dia    \nMat 2016-12-17 06:59:49 UTC #117\nMolt depriment el que explica aquesta senyora.\nHauríem d'aspirar a suprimir les diputacions provincials. En una República Catalana no tenen cap sentit.\nSobre la impossibilitat de referèndum, això ho puc compartir, però l'alternativa no són eleccions. Amb quin programa es presentarien els independentistes? Amb el de farem la independència si Espanya ens deixa?\nFinalment, començo a intuir que això del PDECAT és un titànic que s'enfonsarà el dia que Demòcrates engegui els motors.\nUs afegeixo una píndola per saber en quin estat, de moment, vivim.\ncesc 2016-12-17 08:26:57 UTC #118\nÉs que m'ho posen fàcil, fàcil, fàcil!\ncesc 2016-12-17 09:08:05 UTC #119\nRespecte a les meves habilitats fotogràfiques...\nSofia 2016-12-17 09:37:41 UTC #120\nBon dia, ai aquesta Mercè Conesa, suprimir les diputacions implicaria una pèrdua de recursos importantíssima????? El seu sou, potser? A aquesta, em sembla que ja li va bé tal com està. El PDECAT, volen incloure tanta gent, que acabaran estavellant-se, totalment d'acord amb en Mat.\nAvui anem de festa, el meu nét Lex, fa sis anys.


Entrevista a l'historiador de l’economia i les finances catalanes\nFrancesc Cabana: “On trucarà ara la Generalitat? A Madrid? A Bilbao?” PERE TORDERA\nBarcelonaQuan la notícia bomba de la setmana era la possible fusió de CaixaBank i Bankia, l’historiador econòmic Francesc Cabana (Barcelona, 1934) ja avançava “la fi del sistema financer català”. L’inici de les negociacions perquè ara siguin el Banc Sabadell i el BBVA els que facin una integració reforça els presagis que fan perdre la son a l’acadèmic: “No em vaig posar a plorar perquè no soc gaire ploraner, però era per fer-ho”.\n¿La fusió del BBVA i el Sabadell és una bona notícia per a Catalunya?\nRotundament no. La conseqüència és que Catalunya es queda pràcticament sense sistema financer. La situació no és bona en cap sentit. La fusió de CaixaBank i Bankia no ha quedat clara del tot, però no hi ha cap dubte que el domicili social seguirà fora de Catalunya. El que em sorprèn és que la Generalitat no es mogui davant d’una notícia com aquesta. Una cosa és no tenir competències i l’altra mirar al cel mentre es tanquen aquestes operacions.\nQue facin trucades, s’informin, es posin una mica pel mig... Encara que no puguin aturar-ho, que s’interessin com havia passat abans. No aprofiten les intervencions.\n¿Hauria preferit alguna altra alternativa a la fusió amb el BBVA?\nHi hauria hagut més duplicitats i acomiadaments, però hauria preferit una fusió del Sabadell amb CaixaBank. Com a mínim s’hauria mantingut lligat a Catalunya i es diria Sabadell. Tinc dret a pensar que aquestes operacions porten una mica la marca de Madrid. A l’Íbex-35 gairebé no hi queda cap empresa amb la seu domiciliada a Catalunya. A hores d’ara abunden les pimes, però de grans empreses catalanes en sectors estratègics no n’hi ha.\n¿Creu, doncs, que hi ha un component polític en aquesta situació?\nSi Madrid ha de parlar amb una Catalunya desballestada a nivell econòmic serà molt més difícil que defensi la seva posició. Durant la Segona República, la Generalitat tenia el suport de la Caixa de Pensions quan havia de cobrir algun crèdit. Un govern autònom necessita tenir l’esquena coberta per una entitat o un sistema financer. Ara a qui trucarà el Govern? A Madrid? A Bilbao? Imagino que a Madrid tenen constància del que estan fent, però a la Generalitat no en tenen cap. Trobar-se amb una situació tan trista com aquesta fa angúnia.\n¿Ha quedat desencantat amb les decisions que ha pres el Sabadell?\nEn el cas del Sabadell hi ha un fet poc conegut. El 2000 hi va haver rumors que algun banc estranger el volia comprar i [Josep] Oliu va anar a veure La Caixa. Després d’una conversa d’una hora amb [Josep] Vilarasau, li va vendre un 15% de les accions del Sabadell. Les ofertes estrangeres van desaparèixer i La Caixa va anar retornant el paquet al llarg dels anys. Era una solució molt millor.Ara el president i el conseller delegat no han sabut apreciar la personalitat que ha tingut el banc. Té un significat molt important per a la ciutat de Sabadell. Jo vaig tenir molt de tracte amb [Francesc] Monràs, antic conseller delegat i home extraordinari. Sabia el que representava el banc, era algú que -al marge de tenir coneixements bancaris- tenia sentiments.\nQuin paper ha tingut el Sabadell en el sistema financer català?\nEl Sabadell va ser molt important en un moment en què s’estaven estovant les pimes. Va començar una expansió molt prudent, però efectiva. Una anècdota: durant la crisi financera dels 70, els bancs anaven esbojarrats al Banc d’Espanya a demanar ajuda. Aleshores el Sabadell també va demanar una entrevista i el governador ja es posava les mans al cap... Però el que volien era reorganitzar unes reserves no declarades per incorporar-les al capital, quan el problema de la majoria dels bancs espanyols era que no tenien aquestes reserves. El Banc d’Espanya va quedar contentíssim que de cop li apareguessin uns milions!\nQuè opina d’aquesta onada de concentració bancària?\nÉs resultat de la política de tipus d’interès baixos i una situació en què per als bancs resulta molt difícil generar més beneficis. La cotització del Sabadell havia baixat molt en els últims temps i aquesta és la solució que està impulsant el BCE. A mi m’empipa molt, perquè soc un banquer romàntic i per a mi un banc no és tan sols un conjunt de creditors. Hi ha un personal que hi treballa i que no ha sigut consultat de tot això ni de bon tros. Situacions com la pandèmia dels nassos s’haurien d’aprofitar per fer un canvi en el sistema econòmic. Tal com estan les coses, amb el capitalisme modern anem de crisi en crisi.\nfusions bancàries història Finances Banc Sabadell BBVA


Imaginart inaugura 'Obertures' al Teatre Municipal Cooperativa – L'independent\n21 d'octubre de 2012 Redacció\t0 Comments\tCultura\nObertures és la nova exposició que Imaginart inaugurarà aquest dimarts, 23 d’octubre, al Teatre Municipal Cooperativa. L’exposició romandrà oberta fins el 8 de novembre en horari de dimarts a dissabtes de 10 a 13 h i de 17 a 21 h i diumenges de 10 a 13h.\nImaginart es fa constituir a l’abril de 2008 com una associació sense ànim de lucre, orientada a la promoció i difusió de les arts a Barberà del Vallès. La inauguració serà a 2/4 de vuit del vespre al TMC (plaça de la Cooperativa, 5).\n← L'Assemblea Nacional Catalana es constitueix a Ripollet\nL'Hotel Campanile celebra el 20è aniversari amb la visita de Pasqual Maragall →\n7 d'octubre de 2011 Redacció\t0


Ana Rosa, feminista i crítica amb el Ministeri d’Igualtat: “Que deixin el màrqueting i no em donin lliçons” Ana Rosa, feminista i crítica amb el Ministeri d’Igualtat: “Que deixin el màrqueting i no em donin lliçons” – El Món\nAna Rosa, feminista i crítica amb el Ministeri d’Igualtat: “Que deixin el màrqueting i no em donin lliçons”\nLa presentadora s'ha mostrat contundent en un al·legat que ha fet servir per deixar clar que és feminista "des de sempre"\nAna Rosa Quintana pronuncia un discurs feminista pel 8-M _ Telecinco\nRedacció 08/03/2021 4:04 pm\nEl 8-M és avui més important que mai. Les dones han tornat a sortir al carrer per fer al·legats i reivindicacions feministes, el que també han fet algunes famoses des d’Instagram. En el cas de la televisió, Ana Rosa Quintana ha volgut començar el programa amb un discurs en commemoració d’aquest dia tan especial. No anirà a cap manifestació, però ha volgut deixar clar que no per això és menys feminista: “Aquest any de pandèmia ha deixat un panorama desolador per als drets de les dones. La bretxa salarial és més gran, es fa impossible conciliar, es redueixen les oportunitats, s’incrementa l’atur femení i són les dones les primeres que ocupen les llistes dels ERTO. Moltes han tornat a les feines de casa, s’han convertit en cuidadores de dependents i s’han vist confinades amb els seus maltractadors. Per tot això hem d’aixecar la veu i reivindicar amb més força que mai la necessitat d’una societat igualitària”.\n¡Feliz #DiaInternacionalDeLaMujer! "Un día para alzar la voz" en el que @anarosaq analiza las cuentas de un 8M tras un año de pandemia: incrementa la desigualdad y la pobreza de las mujeres #AR8M> https://t.co/SLXWZr9ZfU pic.twitter.com/MpnCKHD4Lr\n— El programa de Ana Rosa (@elprogramadear) March 8, 2021\nUn discurs que ha aprofitat per defensar-se: “La pandèmia i el teletreball han fet retrocedir les llibertats. El 70% dels aturats de febrer són dones. La Covid-19 ha fet retrocedir els drets de les dones tot i tenir un Ministeri d’Igualtat. Haurien de deixar de banda el màrqueting i posar-se amb allò que ens importa a totes les feministes de sempre i a les noves generacions. Amb aquest panorama, que no em donin lliçons d’igualtat. Porto tota la vida defensant els drets de les dones, denunciant l’explotació sexual, la bretxa salarial i la violència de gènere i, a més a més, participant en campanyes de conscienciació. Així que crítiques les justes”.\n“Avui no he sortit al carrer perquè, a més a més de la pandèmia masclista, hi ha un virus aguaitant que va darrere de tots. Ens volem vives. El 2018 vam sortir totes als carrers i vam aconseguir que els partits no fessin seu aquest moviment transversal. Va ser una cosa històrica i vaig sentir que alguna cosa canviava. El feminisme no hauria de tenir ideologia perquè totes tenim els mateixos problemes i necessitem que els homes s’impliquin. Sempre estem barallades per veure qui és més feminista. El Govern el que hauria de fer és deixar de banda les seves discrepàncies i defensar el que ens importa a totes perquè la unitat és la clau. El debat no és si hem de sortir al carrer o no, el debat és preguntar als poders i a les empreses què passa amb això. On són els resultats dels compromisos i l’execució dels plans d’igualtat? Els números d’igualtat no em surten”, etzibava en un al·legat que fa servir per tornar a manifestar que és una feminista convençuda.\nS'ha de ser molt mala persona 08/03/2021 10:32 pm\nAquesta si es feminista, yo soy español El que s'ha de dir per quatre duros


Al voltant de 200 manifestacions demanen a Euskadi i Navarra el final de la "política d'excepció" per als presos d'ETA @ep\nDes que EH Bildu dóna suport parlamentari a algunes propostes del Govern bipartit que presideix Pedro Sánchez a canvi, entre altres coses, de portar els presos etarres a les presons d' Euskadi , no han deixat de sonar les veus a favor i en contra de la mesura que s'està realitzant amb força rapidesa. La pressa prem i per continuar comptant amb els vots cal cedir a les demandes dels “socis” puntuals. Això és el que està passant. Queden ja molt pocs presos d' ETA que segueixin fora de les presons del País Basc. Però, tot i així, els col·lectius abertzales, a través d'associacions “ciutadanes”, segueixen pressionant amb manifestacions de suport els etarres, com les més de 200 que s'han celebrat aquest passat dissabte a Euskadi en una ostentació d'escenificació de força.\nEls partits independentistes catalans, JxCat , ERC , la CUP i l' ANC , Òmnium Cultural i el Consell per la República , que presideix el fugit Carles Puigdemont , han estat presents a la mateixa Esther Capella , exconsellera de Justícia de la Generalitat i actual delegada del Govern a Madrid; Carme Forcadell , expresidenta del Parlament de Catalunya; i Jordi Sánchez, de JxCat, han format part a les manifestacions de suport. Forcadell assegura als mitjans de comunicació que per solucionar qualsevol conflicte polític cal fer política de reconciliació i, per aprofundir més en les contradiccions de l'expresidenta, aquesta manifestava que l'acte d'avui és la millor via per a aquests conflictes. Homenatjar les víctimes del terrorisme, respectar-les, donar-los veu és molt important i alhora denunciar la situació dels presos”. Ho ha dit i s'ha quedat tan tranquil·la, perquè ella, en la seva etapa de presidenta del Parlament, molt de suport i veu a les associacions de víctimes del terrorisme i als partits que li donaven suport, la veritat és que no li ha donat. És més, tot al contrari. Una actitud que en diu ben poc, que utilitza la doble vara de mesurar i que ha estat representat, se suposa que, a tota la ciutadania de Catalunya i, com es coneix, ha aplicat la política partidista i de divisió a la cambra catalana .\nResulta curiós, per fer servir un terme amable, que als partits independentistes catalans se'ls oblidin els atemptats d'ETA a Catalunya i els morts que han deixat. Passar pàgina és necessari, i que els etarres entrin en política forma part d'una democràcia, no cal dir res. És més, crec que cal normalitzar-ho si els voten, però una altra cosa molt diferent és fer-li el joc i donar-los suport com està passant. Cal no oblidar que el trasllat a les presons basques s'està produint, que segueixen les negociacions - pel mig hi ha el PNB, que per cert no ha estat present a les manifestacions- i que les coses tenen el seu temps, forçar-les només és bo per als interessats. Diuen que han passat deu anys des que la banda terrorista va deixar de matar, però als morts ningú els aproparà als seus familiars. Cal tenir sensibilitat, per a tots, no per a una part. Tot no val.\nEn aquesta campanya de suport etarra hi ha algun mitjà de comunicació de Catalunya - n'hi ha algun més- regat amb diners institucionals, el director dels quals - el transformista ideològic- va iniciar la seva carrera al PSUC, va passar a la UDC de Durán Lleida i va ser acomodat pel PP al diari del Gran d'Espanya, i finalment convertit en el portaveu de l'independentisme de Puigdemont, recolzava aquest cap de setmana, amb un article seu, les marxes etarres i carregava contra el govern d'Espanya. Tot un model de canvi ideològic exempt d'ètica -per diners?-. Voltaire deia que “els qui creuen que els diners ho fan tot, acaben fent tot per diners ”. El temps de les víctimes i el dolor de les famílies no compten, tot s'hi val, sembla. Però la realitat és ben diferent i el balanç ha d'estar equilibrat. Si no és així, les coses aniran a pitjor. Per moltes 200 manifestacions que segueixin fent i amb el suport escandalós de partits polítics que han tingut i segueixen tenint responsabilitat de Govern…


Home > Fruita Eco>Plàtan\nUnitat de venda: 600 gr\nPreu/kg: 2,92 €\nOrigen: Illes Canàries\nFruita de forma allargada i pell de color verd que, quan madura, es torna de color groc daurat amb taques negres.\nPlàtan canari ecològic disponible segons producció.\nSi es més aviat verd, per ajudar a madurar embolicar-ne de dos en dos en paper de diari.\nPropietats/beneficis: Els plàtans constitueixen un producte natural de considerable valor alimentari, per la seva riquesa en aigua, sucres, sals minerals, àcids orgànics, vitamines, essències i cel·lulosa. Els hidrats de carboni o sucres constitueixen la principal font de calories dels plàtans.\nCuriositats: Ja que a la península Malacca i a les illes adjacents encara n’existeixen de forma silvestre. Així, es considera aquesta zona com l'àrea d'origen d'aquesta espècie. El contingut en aigua del plàtan arriba al 74% del seu pes total, d'aquí ve el seu valor alimentari en els països tropicals amb escassetat d'aigua potable. Així, en aquests països, el plàtan, a més d'alimentar, ajuda a fer passar la set.\nPreparació i consum: En general, el plàtan es consumeix cru, però en alguns països es cuina al forn. A més, poden menjar-se fregits, encara que d'aquesta forma perden aigua i vitamines. També poden emprar-se per elaborar batuts, gelats o macedònies. El plàtan es combina molt bé amb la llet.


Com a novetat, el doble grau en Enginyeria en Organització Industrial i Logística i en Administració i Direcció d’Empreses\nPortada catàleg estudis curs 21-22 / Campus Igualada-UdL\nEl Campus Universitari Igualada-UdL publica el catàleg informatiu amb l’oferta de graus i màsters per al curs 2021-2022, una oferta formativa que presenta com a novetat el doble grau en Enginyeria en Organització Industrial i Logística i en Administració i Direcció d’Empreses. Podeu descarregar-vos el catàleg aquí.\nEl campus igualadí, manté l’aposta pels estudis en enginyeria, impartint el tronc comú d’enginyeria, i els graus en Enginyeria Química i Enginyeria en Organització Industrial i Logística, aquest darrer, únic a preus públics a Catalunya. També, el grau en Tècniques d’Interacció Digital i de Computació, de només 3 anys de durada i impartit en formació dual, que compagina la formació a les aules i a l’entorn laboral en empreses del sector TIC punteres al territori. El proper curs, a més, es torna a impartir el màster universitari en Enginyeria del Cuir, únic a Europa.\nContinua el grau en Administració i Direcció d’Empreses, que s’ha estrenat aquest curs al Campus Igualada-UdL, i es segueixen oferint els graus en Ciències de la Salut; el grau en Infermeria i el doble grau en Nutrició Humana i Dietètica i en Fisioteràpia, que tenen una gran acollida entre el jovent.\nAl Campus Universitari Igualada-UdL, creixem amb tu!


La Plassohla - Ohla Barcelona - Barcelona - Espanya\nLa Plassohla, tapes i platets d'alt nivell\nLa gastronomia de la Plassohla és un viatge a través de sabors i textures. Un viatge a través de les tradicions. Un viatge a través d'altres territoris, d'altres cultures, a més de la nostra. En LaPlasshola els proposem un viatge sensorial a través de diferents gastronomies en format de tapes i platets i sota el concepte de compartir. Perquè és el nostre desig que La Plassohla sigui un punt de trobada distesa en què descobrir tapes la inspiració prové de diferents llocs del món.\nAl capdavant, el nostre xef, Martín Rodríguez. Martín va néixer a Uruguai i, durant anys, va viatjar i experimentar de prop altres realitats. Establert a Barcelona des de fa més de vuit anys, transmet aquest extens bagatge dia a dia, davant dels fogons.\nEl restaurant La Plassohla té una capacitat de 60 persones. Les taules estan distribuïdes en paral·lel al carrer Comtal amb grans finestrals presidint la sala que conviden a observar, des de la tranquil·litat de l'interior, el caminar de la gent que transiten per una de les zones de major efervescència de Barcelona.\nUna taula a la barra, davant de la cuina, permet assistir, en directe, a preparacions, mise en place i emplatats. Un exercici de transparència envers el comensal que, d'aquesta manera, pot compartir l'esdevenir de la cuina amb tot el nostre equip.\nSituat a la planta baixa de Ohla Barcelona, és un espai diàfan i desenfadat amb grans finestrals que permeten veure l'anar i venir dels transeünts del carrer Comtal i Via Laietana.\nCuina non-stop de 12.00h a 00.00h (de 16:30 a 19:30 carta reduïda).\nMenú Especial de Migdia els dies laborables de dilluns a divendres per 19.50€.\nUbicat al centre de la ciutat de Barcelona.\n08003 Barcelona – Espanya\nTelèfon: (+34) 935 045 100\nCarta La Plassohla


Educació social Treball social Educació emocional Habilitats socials\nCom diuen els experts tenim 60.000 pensaments al dia. La majoria d’ells són repetitius, negatius i estan acorats al passat o a coses que no passaran.\nCom diu el conte sufí, una nit Nasrudín estava al voltant d’un fanal buscant alguna cosa. Va passar un veí i li va preguntar:\n- Nasrudín, què fas?\n- Busco la clau de casa meva.\nI el veí es va posar a ajudar-lo. Van estar mirant sota el fanal i no la trobaven. Al moment va passar una veïna i va dir-li:\n- Nasrudín, què esteu buscant?\n- La meva clau, que no la trobo.\nI vinga a buscar per sota el fanal les tres persones fins que va passar un senyor gran i els va dir:\n- Què esteu fent aquí, Nasrudín?\n- Busquem la clau de casa meva.\n- Nasrudín, l’has perdut aquí, sota el fanal?- li pregunta el senyor.\n- No - contesta Nasrudín - l'he perdut a casa meva, però allà és molt fosc.\nA la majoria de nosaltres ens passa com a Nasrudín, busquem a fora quan les eines i la clau de la nostra felicitat la tenim a dins nostre.\nViu el present aquí i l’ara. Oblida’t d’estar pendent del passat. Si vius ancorat al passat o patint pel que on saps què passarà deixes d’estar en el que ara és la teva vida.\n2. Deixa d’escoltar el teu ego. L’ego només et priva i et diu que no podràs. Et fica en la crítica i en la relativització de les coses bones que et poden passar. Connecta amb la teva essència. Escolta el que voldries fer. Connecta amb el teu cor i segurament les teves actuacions i la teva vida et portaran a un següent nivell de felicitat.\n3. El dolor és inevitable, el patiment és una opció com diu el doctor Maria Alonso Puig. Busca la relació entre els pensaments i les emocions. Quan tens alguna emoció aflictiva vol dir que algun pensament ha generat això. Per tant si ets conscient d’aquesta relació és molt més fàcil gestionar i controlar aquestes emocions que ens fan patir.\n4. Responsabilitza’t del que et passa. No et facis una víctima, fes-te responsable de les circumstàncies i dels fets que t’envolten.\n5. Deixa de banda el judici, la crítica, l’enveja i la mandra. Posa’t en acció i envolta’t de persones que t’omplin de positivitat i que et donin les eines per poder treure la millor versió de tu mateix.\n6. Pren les decisions des de l’amor i no des de la por. Juga per guanyar i no per perdre.\nAmb tot això vull dir-te és que no busquis fora ni posis en mans dels altres el que tu ja tens a dintre. Posa’t llum al teu interior i agafa bé aquesta clau de la felicitat.\nRecorda, la ment és com un paracaigudes, només funciona si s’obre, com va dir Albert Einstein.


Articles per tema Economia\nLes píndoles del món\tEl regalet fiscal\nEl conseller Mas-Colell ens va explicar ahir als catalans que de cada 100 euros que produïm al cap de l’any, en regalem a fons perdut 8 i mig a Espanya. O si ho voleu fer una mica més complicat, cada 12 anys en dediquem un de sencer a treballar només per als espanyols, sense quedar-nos ni un euro per a nosaltres. Això estic segur que no passaria enlloc més del món civilitzat. Pensem, per exemple, en Alemanya, on tenen el sostre de solidaritat al 4% del PIB i ja el consideren massa alt els bavaresos. Si fóssim a Alemanya, els 16.500 milions que ens “volen” cada any quedarien reduïts a uns 7.500, que tampoc estaria gens malament. Aquesta precisament era -més o menys- la idea del pacte fiscal: posar-nos esglaonadament a un nivell de solidaritat tolerable per a l’economia catalana. Però el conseller ja va deixar ben clar que això és el passat. Cal recordar que, en el seu moment, a Madrid no en van voler ni sentir parlar. I si fem números veurem per què. Aquesta xifra del dèficit fiscal vol dir que estem regalant a cada espanyol més de 500 euros cada any. I com han de rebutjar un regalet tan llaminer? De ximples no ho són. Si de cas, nosaltres…\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Les píndoles del món\tBlesa, presó per a l’encarregat\nJosep Soler, director d’Institut d’Estudis Financers\nFeia 20 anys, des de les primeres imatges de Mario Conde entrant a Alcalá-Meco, el novembre del 1994, que no vèiem un banquer, o un exbanquer important, entrant en un centre penitenciari. Ahir, un amic de l’ànima de José María Aznar, Miguel Blesa, expresident de Caja Madrid i un gran protagonista de l’anomenada “dècada prodigiosa”, que ha acabat sent “dècada maleïda”, seguia l’exemple de Conde. No hi ha cap dubte que és indignant la sensació d’impunitat de grans responsables de la crisi. Al món polític, empresarial i social, estan farcits de gent que van prendre, per ignorància, incompetència, o deliberadament, decisions que han tingut efectes nocius. La compra d’un banc de Florida per part de Caja Madrid, el presumpte delicte pel qual s’ha decretat presó a Blesa, no ha estat de ben segur de les més importants decisions equivocades i serà complicat demostrar responsabilitat criminal. El cas Blesa sí que posa sobre la taula la necessitat d’anar més enllà en la cerca de responsabilitats. Per exemple en aquells que van situar Blesa en la direcció d’una caixa plenament controlada pel poder polític, i per executar les decisions emanades d’aquest poder polític. O els supervisors. On eren els supervisors quan es demanava autorització per a tantes d’aquestes decisions? Tot i la patxoca d’empresonar un banquer, hi ha la sensació que s’ha empresonat l’encarregat, i no pas l’amo.\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Entrevista d'actualitat\tLes minifeines no agraden a ningú\nLa proposta de PIMEC s’ha quedat sola. N’hem parlat a la tertúlia amb Camil Ros, secretari de Política Sindical de la UGT, i amb el professor d’EADA Jordi Costa. Els experts i els tertulians coincideixen que actualment ja hi ha fórmules legals per fer contractes temporals o parcials, i en canvi la desprotecció legal que suposarien les minifeines donarien més problemes que solucions.\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Les píndoles del món\tAltra vegada les minifeines\nJose García Montalvo, professor d’economia de la UPF\nPimec ha posat de nou sobre la taula del mercat laboral espanyol el tema de les minifeines. Abans ho van fer el BCE i la CEOE. Una justificació habitual és l’èxit del programa a Alemanya on hi ha gairebé 8 milions. Però la pregunta rellevant és quants d’aquests treballs s’han creat efectivament per les minifeines i quants existirien en qualsevol cas. Segons el govern alemany l’impacte de les minifeines, fins i tot en el curt termini, va ser molt important: en els tres primers mesos es van crear 79.000 noves ocupacions i 580.000 segones ocupacions. No obstant això, Marco Caliendo, investigador del DIW de Berlín, no troba que augmentarà significativament ni la probabilitat de trobar ocupació ni la taxa d’activitat. L’únic impacte es produeix en l’obtenció d’una segona ocupació per a homes solters. Altra justificació per a les minifeines pot ser la desesperació: enfront el drama de l’atur cal provar qualsevol cosa. Pot ser que l’experiència alemanya no hagi estat totalment positiva però el context laboral a Espanya és molt diferent. La situació d’atur a Espanya és prou desesperada per provar noves idees que puguin crear ocupació. I si no funciona es canvia o s’elimina, després d’una avaluació independent i rigorosa. Pot ser que la reforma laboral tingui efecte a llarg termini, quan l’economia comenci a créixer, però a curt termini quedar-se de braços plegats fins que la crisi escampi no és una alternativa.\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Entrevista d'actualitat\tPortugal clama contra el dèficit\nAprofitant la visita a Lisboa hem conversat amb l’eurodiputada socialista Elisa Ferreira. La política va ser qui va dir a Olli Rehn que no canviar la política de reducció de dèficit europea era només propi de gent ximple. Ferreira defensa que Portugal ha de poder sortir de la crisi amb l’ajuda europea, però escapant-se del dèficit asfixiant.\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Les píndoles del món\tEl Boabdil de Pontevedra\nDiu la llegenda espanyola que, quan el 2 de gener del 1492, Boabdil va lliurar les claus de Granada al Reis Catòlics, la seva mare Àïxa li va dir allò que ara esglaiaria a tot bon ecosocialista: “plora com una dona el que no has sabut defensar com un home”. I diu la història que Winston Churchill va dir a la cambra dels comuns el 13 de maig del 1940 que només podia oferir “sang, esforç, llàgrimes i suor”.\nEl drama i l’èpica. Vet aquí dues coses que ara podria oferir el Don Tancredo de la Moncloa. Però l’home només demana el que pot demanar algú de la seva personalitat: paciència. Quin drama i quina èpica es pot exigir a algú que sent president del Govern d’Espanya manté la titularitat del Registre de la Propietat de Santa Pola per si de cas?\nZapatero era un optimista compulsiu, però la filosofia marianista és digna d’anàlisi. Diu: “Hem fet previsions conservadores amb l’objectiu de superar-les.” Que vol dir: ho pintem molt negre, perquè per poc que ho millorem encara quedarem bé. Francament, Charly Rexach té més sentit tràgic de la vida.\nBoabdil va plorar camí de l’exili a Las Alpujarras en girar-se per mirar l’Alhambra per on va passejar ahir Rajoy. Don Tancredo marxarà a Santa Pola sense girar-se ni saber exactament d’on ve ni què ha fet i podrà mirar el Tour fumant-se un havà la mar de tranquil.\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Entrevista d'actualitat\tFelip Puig vol modificar la reforma laboral per “corregir els excessos”\nFelip Puig vol modificar la reforma laboral per “corregir-ne els excessos”, que “no l’ajuden a crear llocs de treball”. Les propostes es podrien aplicar d’aquí a uns mesos. En una entrevista a El món a RAC1, el conseller d’Empresa i Ocupació ha afirmat que “hi ha una sensació de discriminació i d’excessiva pressió sobre les empreses catalanes”, i veu “molt evident” que hi ha una “causa-efecte entre el fet de gestionar la hisenda pròpia amb el nivell d’atur”. Continuar llegint\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Entrevista d'actualitat\tGovern i ERC denuncien “tracte discriminatori” de l’Agència Tributària\nRAC1 ha avançat que Catalunya ha encapçalat el nombre d’inspeccions fiscals fetes a l’Estat entre el 2004 i el 2011. Felip Puig, conseller d’Empresa i Ocupació ha valorat que: “hi havia clarament una sensació de discriminació i d’excessiva pressió sobre les empreses catalanes”. Mentre que Alfred Bosch (ERC) creu que “els anys Zapatero van ser pitjors, crec que aquesta és la interpretació correcta. No és cap coincidència que, aleshores, s’estigués discutint l’Estatut”. Continuar llegint\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Apunts imprescindibles\tCatalunya és la comunitat més inspeccionada en 8 dels darrers 9 anys\nCatalunya ha liderat el rànquing de comunitats amb més inspeccions fiscals a l’estat durant vuit dels últims nou anys. En els últims exercicis s’ha anat equilibrant però sempre hi ha hagut una gran diferència entre les inspeccions que es feien a Catalunya i les realitzades a Madrid i a Andalusia. Continuar llegint\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría El davantal\tEl 2011 eren el flagell de l’atur\nEl 2011 el PP es presentava a les eleccions com el partit que acabaria amb la sagnia de l’atur. Llavors hi havia 5.000.000 d’aturats. Aquesta setmana hem arribat als 6.000.000 i el PP, malauradament, no ha sabut resoldre el problema. Ho ha recordat amb una falca electoral Jordi Basté.\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Les píndoles del món\tUn atur desbocat\nLes xifres de l’EPA d’ahir em van sobtar sobretot pel ritme vertiginós de creixement de l’atur que manifesten. Mireu, si tot l’any es generés atur a la mateixa velocitat que al primer trimestre, l’augment final sería un creixement del 16% o, si voleu, d’1.300.000 persones. Em sembla absolutament delirant que això passi en una segona recessió que havia de ser menys important que la primera. Sortosament, els trimestres que queden no seran com aquest, però l’acceleració en la destrucció de feina, és un fet molt i molt preocupant. Per cert, em sorprèn que des de Brussel·les diguin que això és intolerable, com si no hi tinguessin res a veure amb la seva política d’austeritat… El segon punt que ens ha de fer pensar és que ja tenim 5 comunitats autònomes amb una taxa d’atur per sobre del 30%. Andalusia destaca amb gairebé el 37% i segueixen Extremadura, les Canàries, Castella la-Manxa i Múrcia. Vet aquí una veritable i verinosa taca d’oli. I el tercer aspecte que destacaria és que, mentre s’han destruït 312.000 llocs de treball assalariats, només n’han aparegut 22.000 d’autònoms. No anem bé. Gens ni mica. I deixeu-me dir que aquestes xifres són senzillament insostenibles al cap de 5 anys de crisi.\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Entrevista d'actualitat\t“Les dades d’atur són dolentes”\nLa presidenta del PP català, Alícia Sánchez-Camacho, ha admès que 6.000.000 d’aturats i un 27% d’atur és una dada “dolenta”. En tot cas, “no la que voldríem”, i creu que “cal que comenci a reduir-se”. En una entrevista a El món a RAC1 també ha confirmat que Estat i Generalitat estan negociant un nou acord de finançament: “és una oportunitat històrica”. En un aspecte més polèmic, s’ha negat a esmenar les paraules de María Dolores de Cospedal, que va qualificar els que feien escarnis de nazis: “Em nego a dir-ne escarnis, per mi són assetjaments, intimidacions i violència.” Continuar llegint\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Les píndoles del món\tLes sorpreses d’en Rajoy\nDemà sabrem més coses. Però de moment, com és costum en el Govern del senyor Rajoy, tot és un misteri. Diu que ni retallades ni puja d’impostos. Això, però, és el titular. A la lletra petita s’entén que potser alguna taxa sí que pujarà, però no l’IVA ni l’IRPF al 2013. I quant a les retallades, sembla que aquest any deixarà descansar als funcionaris i -atès que a la sanitat i a l’educació ja estem molt a la vora de l’os- només queden dues partides amb cara i ulls on poder fer una reducció de certa entitat: les pensions i les prestacions a l’atur. Les dues partides, no cal dir-ho, més conflictives. Sembla que a les pensions, la idea que hi ha és, per una banda, allargar l’edat de jubilació, més enllà dels 67 anys i posar-ho en marxa més aviat del previst. I també calcular-les de forma que surti una xifra més baixa de l’actual i actualitzar-les amb un índex que no sigui l’IPC. La situació de la seguretat Social avalaria aquesta opció. L’altra partida, les prestacions a l’atur, ja es van tocar a la baixa i no ens hem d’estranyar si demà ens anuncien una mica més d’estrangulament. Vet aquí el que penso, però demà hi poden haver sorpreses…\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Entrevista d'actualitat\t“La taxa del govern arriba tard”\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Les píndoles del món\tL’impost d’habitatges buits: molta roba, poc sabó i tan…\nJosep Soler, director de l’Institut d’Estudis Financers Primer van amenaçar les begudes ensucrades; després els dipòsits bancaris cada cop més espantats; ara els habitatges buits de bancs i promotors.\nUn impost es pot justificar si té un objectiu recaptador o si persegueix incentivar o desincentivar una activitat desitjable o perseguida respectivament.\nHi ha dubtes si aquest impost ho compleix. Encarirà o abaratirà el lloguer?\n- Primer, l’impost discrimina entre propietaris personals i societaris. Menys recaptació i menys incentius de tota mena com afavorir el lloguers. A més, què entenem per un pis buit? I, és promotor una família que ha aixecat un bloc de tres o quatre pisos?\n- Segon, el gran propietari avui d’habitatges de promotor és el Sareb, el banc dolent. Encara no funciona ni té el finançament i ja li posem impostos extres?\n- Tercer, evidentment som lluny de la salvatjada andalusa de les expropiacions però aquests impostos rebuscats generen desconfiança. Just el que no necessitem.\n- Quart, a França i a la Gran Bretanya no hi ha un impost semblant. El que hi ha és una exempció de l’IBI per habitatges desocupats que s’anul·la en alguns pobles i ciutats per passar a pagar l’IBI normal. Aquest és d’a més a més.\nMassa inconvenients i massa focs d’artifici per a tant petit resultat.\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Les píndoles del món\tRecuperar la màgia\nMontse Oliva, periodista d’El Punt/Avui Amb tants fronts oberts com té Rubalcaba, quina necessitat hi ha d’enredar-se amb un nou protocol sobre les relacions entre el PSOE i el PSC? Queda clar que per part de la direcció estatal, cap ni una. Navarro és qui té el mandat del congrés del PSC d’intentar recuperar la màgia en una relació de més de 30 anys que es considera completament rovellada. Però Rubalcaba no té cap pressa. Quan el vent electoral ha anat a favor del PSOE, els socialistes catalans han estat uns esposos fidels i des que les urnes els han abandonat, Rubalcaba apel·la als vells temps per demanar-los que es quedin al seu costat, però sense fer gaire soroll. I per aconseguir-ho cal que el protocol segueixi col·locat al prestatge més alt. No tant perquè la direcció de Madrid no admeti que convindria treure-li la pols, sinó perquè saben que cada cop que obren una pàgina, tota la col·lecció de barons surt a escridassar Rubalcaba dient-li que és massa tou i avisant Navarro que un dia d’aquests ells també exerciran el seu dret a decidir i voldran independitzar-se del partit català. El PSOE, doncs, ha decidit diluir aquest debat tan espinós i concentrar-se a tancar un model territorial dirigit pels andalusos i en què els catalans podran degustar el clàssic tast de cafè.\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Les píndoles del món\tEls marges hi són\nÉs urgent que els pressupostos catalans i els del conjunt d’Espanya puguin respirar, més enllà del mal menor que serà la probable flexibilizació de l’objectiu de dèficit per a l’Estat i, de retruc, per a Catalunya.\nLes finances de la Generalitat viuen en una situació financera de precarietat extrema. Sense anar més lluny, aquest mes d’abril està farcit de venciments de deute que s’han de complir, per valor de 4.420 milions d’euros.\nVivim, a més, en la paradoxa que Catalunya és una de les comunitats amb el dèficit fiscal més elevat des de fa anys, però depèn, com l’aire que respira, de la injecció de diners estatal, el fons de liquiditat autonòmica al qual ha demanat més de 9.000 milions aquest any.\nUrgeix un canvi estructural. Un finançament just, i unes polítiques de consolidació fiscal europees que deixin d’impedir la recuperació.\nSi l’objectiu de dèficit es flexibilitza i s’acosta al 2%, el Govern podrà fer una cirurgia més fina, i veurem si fa recaure l’esforç no només en retallades sinó en una política d’impostos progressiva. Hi ha marge per fer-ho, en lloc de desinvertir en sectors de futur com són formació, serveis a les persones, recerca i l’obra pública.\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Les píndoles del món\tLa gran pífia\nJordi Goula, periodista de La Vanguardia i economista Avui està previst que obrin els bancs de Xipre. D’aquesta manera es tancarà la primera fase de la pífia més gran que hem fet a Europa des que va començar la crisi. Una pífia que Alemanya i els països del nord volen convertir en norma -segons diuen i encara em costa de creure- per a futurs i hipotètics rescats bancaris. Bé, ara es tracta de veure què pot passar avui. L’única referència que tenim és la de les sucursals dels bancs xipriotes a Grècia que van obrir ahir, després d’haver passat a ser controlats pel Banc del Pireu. I el que ens diuen des d’Atenes és que hi va haver moltes cues de gent que retirava els diners. Probablement, aquesta serà la foto d’avui a Nicòsia, si bé per evitar una fuga en massa de capitals el Govern ha aixecat només a mitges el “corralito” i permet treure en efectiu 300 euros. El que sí que sembla clar és que el trencament de la línia vermella dels dipòsits per les autoritats europees ha sembrat la desconfiança arreu, si bé finalment han respectat la frontera dels 100.000 euros per persona i compte. Ara, a veure com els savis “merkelians” -que d’un no-res n’han fet un gran problema- se’n surten, i fan que la ciutadania europea recuperi la confiança. Sento molta curiositat… i vergonya.\nComentaris\tSubscripció al feed RSS de la categoría Les píndoles del món\tEl perill d’un precedent\nJosep Manel Comajuncosa, professor d’Economia d’Esade\nCom no podia ser d’una altra manera, tractant-se de la Unió Europea, la solució final ha arribat a darrera hora. Aquesta vegada, però, hi hem d’afegir el perill d’un mal precedent. Sí, finalment els ciutadans xipriotes amb dipòsits per sota dels 100.000 € no perdran res. Finalment no s’ha traspassat aquesta línia vermella.\nEl problema és que durant uns quants dies s’ha permès a l’opinió pública europea creure que aquesta línia no existeix. S’ha deixat escampar la idea que qualsevol petit dipositant podria perdre una part dels seus estalvis. Esperem que més endavant no s’hagi de lamentar aquesta relliscada.\nPerò no ha estat l’únic canvi de darrera hora. En el rescat dels bancs xipriotes s’ha produït també un canvi de model. Fins ara els responsables de pagar els rescats a la banca eren els contribuents del país en qüestió.\nAra s’ha imposat l’ortodòxia. Si un banc té problemes, abans que els contribuents hagin de posar-hi diners, una part del rescat l’hauran de pagar els accionistes, els posseïdors de bons i fins i tot els dipositants per sobre dels 100.000 € no assegurats. La idea és correcta i la pregunta és: s’acabarà aplicant a altres països? A Espanya? En qualsevol cas, aquesta solució hauria d’haver arribat més aviat i, sobretot, sense la incertesa generada els darrers dies.


Política de Cookies | Associació El Bruc amb la Cultura\nLa pàgina web www.elbruc-cultura.cat utilitza cookies pròpies i de tercers per recopilar informació que ajuda a optimitzar la seva visita a les seves pàgines web. No s’utilitzaran les cookies per recollir informació de caràcter personal. Vostè pot permetre el seu ús o rebutjar-lo, també pot canviar la seva configuració sempre que ho desitgi.\nL’associació El Bruc amb la Cultura informa sobre l’ús de les cookies a la seva pàgina web: www.elbruc-cultura.cat.\nCookies utilitzades a la pàgina web www.elbruc-cultura.cat:\nL’associació El Bruc amb la Cultura, assumeix que vostè accepta l’ús de cookies. No obstant això, mostra informació sobre la seva Política de cookies a la part inferior o superior de qualsevol pàgina del portal amb cada inici de sessió amb l’objecte que vostè sigui conscient.\nTancar: Es oculta l’avís en la present pàgina visitada.\nModificar la seva configuració: Podrà obtenir més informació sobre què són les cookies, conèixer la Política de cookies de: www.elbruc-cultura.cat i modificar la configuració del seu navegador.


Secció Sindical CCOO Fundació Pere Tarrés: La intranet. Un camí difícil per arribar a comunicar-se amb la Pere Tarrés.\nLa intranet. Un camí difícil per arribar a comunicar-se amb la Pere Tarrés.\nUna qüestió que sovint ens trobem com a Secció Sindical quan fem les visites als centres de treball, és les dificultats dels treballadors de la Fundació Pere Tarrés per poder-se connectar a la Intranet de l'Empresa.\nEn principi aquesta tindria que ser una eina efectiva que agilitzés un seguit de tasques i procediments de comunicació entre la Fundació i el seus treballadors/es.\nAixí des de la Intranet hauries de poder-te descarregar el teu contracte, les teves nòmines, accedir al certificat de retencions per a la declaració d'hisenda......Tot un seguit de tràmits que la Fundació ha automatitzat per, en teoria, fer més fàcil i assequible l'accés a la documentació bàsica laboral. A la pràctica però les coses no resulten tant senzilles.\nLa realitat és que la majoria de treballadors i treballadores de la Fundació Pere Tarrés tenen problemes per poder accedir a la Intranet.\nAquestes dificultats no són un cas aïllat sinó que és una problemàtica comuna de la gran majoria de treballadors/es amb qui hem parlat. Les dificultats es concentren sobretot en l'accessibilitat a la pròpia intranet. Unes dificultats que s'estenen a la pròpia atenció que reben els treballadors/es quan demanen que des de les oficines de la Pere Tarrés se'ls hi doni una solució.\nOn és el problema doncs?Per què no es dona una solució definitiva que ho arregli d'una vegada?Quan nosaltres com a Secció Sindical de CCOO hem exposat aquesta situació la resposta sempre ha estat vague i justificatòria, en raó de la pròpia autonomia de la direcció de l'Empresa per decidir sobre aquest i altres assumptes. D'aquesta manera el problema persisteix per la sola raó de no voler modificar la manera com venen funcionant.\nNosaltres creiem que les eines telemàtiques són una peça clau en la gestió de personal que pot permetre a la Pere Tarrés ser més competitiva,eficient i donar més oportunitats a la comunicació interna. És per això que reclamem de la direcció de Recursos Humans de la Fundació Pere Tarrés que doni solució a aquest problema real que fa que molts/es treballadors/es no puguin accedir a les seves dades laborals com contractes o nòmines.\nDes de la Secció Sindical de CCOO fem les següents propostes:\n- Implementació d'una Intranet corporativa de més fàcil accés.\n- Creació d'una wiki interna amb els temes claus tant laborals com de comunicació interna de l'empresa.\n- Utilitzar una part del temps de la Trobada de Monitors per explicar els canvis en la millora de l'accessibilitat a la Intranet.


05-02-17: INFANTIL MASCULÍ A vs H SANT JOAN DESPÍ A ~ CLUB HANDBOL RIBES\n05-02-17: INFANTIL MASCULÍ A vs H SANT JOAN DESPÍ A\ndiumenge, de febrer 05, 2017 Infantil Masculí A 2016/17\nCHRibes 16 - H Sant Joan Despí A 27\nAquest diumenge, de bon matí, ens ha tocat jugar a casa el penúltim partit de lliga contra l'Handbol Sant Joan Despí A.\nEl resultat final ha estat de 16 a 27. Poca cosa dir, avui hem perdut el partit sense més, no hem sabut lluitar.\nInici de partit estrany, en menys d'un minut 0 a 2. Als 5 minuts un 4 a 2, empat a 4 al minut 9 i empat a 6 al minut 12. Errades i encerts a les dues bandes que feien canviar de color el marcador. Fins aquí hem estat dins el partit. A partir d'aquí hem anat sempre a remolc. S'han perdut moltes pilotes i el rival no ha perdonat. Fi de la primera part amb un 9 a 13. A la segona part la tònica del partit no ha canviat i tan sols en un moment que ens hem posat a dos gols, 14 a 16, hem recobrat l'esperança de veure'ls jugar amb ganes. Però poc a poc l'encert del rival i el nostre desencert han fet que la diferència anés en augment fins als 11 gols del final.\nEl proper diumenge ens toca jugar, el darrer partit de lliga, contra el primer classificat, el BM Granollers. Ànims nois!! A veure si podem superar el resultat de l'anada!


Actualitzat 22/03/2021 08:57\nNou cas de violència masclista: un jove de 33 anys se suïcida després d'intentar matar la seva exdona i els seus fills de 12 i 3 anys a Alcoi (Alacant). A ElCaso.cat hem tingut accés a les imatges que mostren la gravetat d'aquest intent d'assassinat.\nIntenta matar la seva exdona i els fills a Alcoi\nUn home de 33 anys ha mort per les ferides que s'ha fet a ell mateix amb un ganivet després de, presumptament, ferir a punyalades a la seva exdona i els seus dos fills, una nena de 12 anys i un nen de 3, en el seu domicili d'Alcoi (Alacant).\nEls fets han passat aquest divendres cap a les 18:00 a l'avinguda Hispanitat número 18 quan, de cop i volta, una dona de 43 anys ha sortit ensangonada al portal del seu domicili amb una ferida a l'abdomen. L'intent d'assassinat ha començat a l'interior del domicili i ha seguit al carrer on la mare i els fills han intentat fugir de l'agressor, segons explica Las Provincias.\nUna ganivetada al coll al nen de 3 anys\nEl jove de 33 anys va clavar una ganivetada a la seva filla, que està ingressada a l'hospital amb un pronòstic reservat i, al seu fill de tres anys, li ha clavat una ganivetada al coll, deixant-lo greument ferit: immediatament, l'han ingressat i l'han operat d'urgència.\nUn home se suïcida després d'intentar matar la seva exdona i els seus fills menors d'edat a Alcoi (Alacant) / Cedida\nL'agressor se suïcida\nDesprés dels fets, quan han arribat els policies, l'agressor s'ha clavat el ganivet ell mateix per suïcidar-se, però en aquest moment, tot i la gravetat de les ganivetades, no ho ha aconseguit. Custodiat per la Policia Nacional, també l'han traslladat a l'hospital on, finalment, ha acabat morint a causa de les ferides.\nNo hi havia denúncies prèvies\nEn el domicili on han passat els fets també viu una àvia en cadira de rodes que, afortunadament, no ha resultat ferida. Tot i la gravetat dels fets, no constaven denúncies prèvies per maltractament contra l'home que ha intentat assassinar la seva exdona i els seus fills menors d'edat.


Adequació de la Mugueta\nEl Departament de territori de la Generalitat, realitza taques d’adequació de la Mugueta, a Castelló d’Empúries, per portar aigua fins a la Reserva I, els Estanys. Estarem atents pels canvis que pot comportar en el control de mosquits.\nPicades de vespa germànica\nUn nen de Castelló d'Empúries va ser atès al CAP per múltiples picades de vespa germànica. Per evitar riscos, quan trobeu un vesper aviseu el més aviat possible a l’ajuntament. #vespes #picades #prevenció\nAny de vespa asiàtica\nA diferència del passat 2019, aquest 2020 serà un any de #vespaasiàtica. Aquesta matinada s’han extret dos nius, a Begur i a Pals i ja en portem 7!