26/03/2020 16:09 El Govern insta l’Estat a acceptar la nova resolució de confinament de la Conca d’Òdena perquè “qui millor coneix la situació és el Govern de Catalunya” | elsot.cat\n26/03/2020 16:09 El Govern insta l’Estat a acceptar la nova resolució de confinament de la Conca d’Òdena perquè “qui millor coneix la situació és el Govern de Catalunya”\nEl Govern reclama a l’Estat que sigui el territori qui compri el material sanitari perquè “sabem quines són les necessitats més immediates i urgents”\nEl conseller Buch ha presentat una nova estratègia en el camp de la violència masclista i de la llar. Per denunciar aquestes violències cal fer-ho a les comissaries de mossos, través del 112 o a atenciovictimes@mossos.gencat.cat\nLa consellera Vergés ha assegurat que “la prioritat de Salut és ampliar la capacitat del sistema sanitari”\nLa portaveu del Govern de Catalunya i consellera de la Presidència, Meritxell Budó, el conseller d’Interior, Miquel Buch, i la consellera de Salut, Alba Vergés han informat de l’evolució del coronavirus i han explicat les mesures que està prenent l’Executiu català.\nDavant la negativa de l’Estat espanyol d’acceptar la resolució del Govern de Catalunya per passar a una nova fase en el confinament de la Conca d’Òdena, Meritxell Budó ha lamentat la seva decisió perquè “qui millor coneix la situació és el Govern de Catalunya i la resolució ha estat dictada després d’analitzar tots els elements, especialment, de l’àmbit de la salut i de la protecció sanitària de la població”. Per això, ha demanat que “s’accepti la resolució” dictada en el si de la reunió del PROCICAT i ha reiterat que “des del Govern volem treballar, col·laborar i cooperar lleialment amb la resta d’institucions. Però, necessitem que el Govern espanyol faci cas al que diuen, des de fa dies, els experts epidemiòlegs i mèdics”.\nEn relació als Equips de Protecció Individual (EPI’s) i de material sanitari com respiradors i testos de detecció ràpida de la COVID-19, la consellera Budó ha denunciat que “la Generalitat està provenint un 90% i només el 10% ve de l’Estat espanyol. Això evidencia que la compra centralitzada que va decretar el Govern espanyol no ha funcionat, ni funcionarà. Aquesta compra ha estat un fracàs”. Per això, des del Govern s’ha exigit a l’Estat que “deixin fer a Catalunya i els altres territoris. Deixin que adquirim directament el material que necessitem pels canals i circuits ja establerts. Ningú millor que els propis territoris sabem quines són les necessitats més immediates i urgents”. La portaveu del Govern ha assegurat que “si des del primer minut s’hagués permès als territoris fer les seves pròpies comandes d’aquest material, hauríem guanyat un temps preciós que no tenim”.\nCom a complement de les mesures aprovades pel Decret Llei 8/2020 del 24 de març i per oferir una millor liquiditat a les empreses i entitats esportives afectades, la secretaria general de l’Esport i l’Activitat Física ha posat a disposició del teixit esportiu català una línia de finançament. A través d’ AVALIS i de l’Institut Català de Finances (ICF) s’avalaran el 80% dels préstecs que atorguin les entitats financeres, de les quals n’assumiran el 20% del risc. Es tracta de préstecs a quatre anys amb el primer any de carència.\nEn segon lloc, el Govern oferirà una línia de finançament de 10 milions d’euros per ajudar el teixit esportiu català. La consellera Budó ha especificat que “aquesta partida està especialment destinada per als que no tinguin accés a aquest crèdit mitjançant les entitats financeres. Serà una línia de finançament directe entre l’ICF i el Consell Català de l’Esport per a operacions d’entre 20.000 euros i 300.000 euros, amb carència del primer any i amb un termini màxim de 5 anys”.\nUn segon bloc de mesures complementàries de la Secretaria General de l’Esport i de l’Activitat Física, va dirigit als programes de subvencions vigents i previstos per l’any 2020. Es mantindran tots els procediments de totes les convocatòries de subvencions previstes a l’avantprojecte del pressupost 2020, “sense esperar a l’aprovació definitiva del pressupost per part del Parlament de Catalunya. Serà de disponibilitat immediata”.\nEl Departament de Treball, Afers Socials i Famílies ha signat una resolució que incorpora mesures excepcionals per facilitar la reorganització de recursos humans. D’aquesta manera, “es vol donar resposta a les necessitats del personal en centres residencials i l’atenció domiciliària, perquè continuïn funcionant, perquè es consideren serveis essencials”, ha explicat Budó.\nDes del Govern també es garantirà el 100% del finançament de tots els serveis socials que es presten a la ciutadania, i d’aquells centres que han hagut de tancar arran de l’emergència sanitària. Aquesta mesura afecta tant els centres públics com privats que configuren el Sistema català de Serveis Socials i garanteix que no se suspengui cap contracte en l’àmbit social.\nMesures centres penitenciaris\nEls tallers dels centres penitenciaris de Catalunya fabricaran 32.000 uniformes sanitaris per abastir els hospitals durant l’emergència pel coronavirus. La portaveu del Govern ha explicat que “és un encàrrec especial de l’Institut Català de la Salut (ICS) per dotar de roba de treball els professionals sanitaris jubilats, acabats de llicenciar i els estudiants d’últim any que s’estan incorporant al sistema sanitari per combatre la COVID19”.\nEn la mateixa línia, el taller del Centre de Joves de Quatre Camins, a la Roca del Vallès, està fabricant des de la setmana passada mascaretes per proveir els hospitals catalans.\nMobilitat i subministraments\nEl Govern, a través del Departament de Territori i Sostenibilitat, ha adoptat uns plans de contingència per garantir el subministrament i la qualitat de l’aigua potable al conjunt del país; la distribució de mercaderies; la mobilitat que permeti la continuïtat de l’activitat econòmica essencial i la prestació de serveis considerats bàsics.\nPel que fa l’abastiment de mercaderies i articles de primera necessitat, els sectors de la distribució i la logística mantenen nivells molt alts d’activitat. La consellera de la Presidència ha assegurat que “de vegades superiors als habituals en aquells sectors essencials, la qual cosa ens demostra que la cadena de proveïment està funcionant adequadament i sense problemes”.\nEn l’àmbit portuari, les dades reflecteixen una aturada gairebé total de l’activitat de passatge i, alhora, un manteniment de tota l’activitat de mercaderies, imprescindibles per al subministrament dels sectors estratègics. En conjunt, hi ha una reducció de l’activitat portuària i logística d’un 25%.\nTransport públic i individual\nLa demanda de transport públic ha disminuït una mitjana del 90%, en tots els mitjans de transport, i un 75% en hora punta al metro. També hi ha hagut una disminució d’operacions a l’aeroport de Barcelona d’entre el 90% i el 95% respecte l’any anterior. Així mateix, una reducció del trànsit de vehicles per les vies d’altes prestacions: un 72% en les vies de titularitat de la Generalitat i un 53% en les vies de titularitat estatal.\nEl conseller d’Interior, Miquel Buch, ha presentat una nova estratègia en el camp de la violència masclista i de la llar, “portem 15 dies de confinament i la vida ens ha canviat, ens trobem davant de noves realitat que dins l’àmbit de la convivència i el maltractament pot generar noves tensions que s’han de preveure i treballar” ha explicat.\nEn paraules del conseller, “tot l’engranatge policial no s’atura i la prevenció directe i immediata hi és. Demanem la col·laboració dels ciutadans que davant qualsevol situació de violència masclista o domèstica es truqui als Mossos d’Esquadra perquè puguin tenir una actuació immediata”.\nPer la seva banda, el comissari en cap dels Mossos d’Esquadra, Eduard Sallent ha destacat que “des que va començar aquesta crisi vam posar l’atenció en com prestar un servei de protecció i assistència a les persones que estan en una situació més vulnerable”.\nSallent ha dit que “en l’àmbit de la violència masclista i familiar, vam encarregar als Grups d’Atenció a la Víctima una estratègia per garantir la continuïtat en la prestació del servei i el contacte amb aquestes víctimes per trencar la percepció d’aïllament social”.\nLa cap de l’Àrea Tècnica i de Proximitat de Seguretat Ciutadana, la inspectora Montse Escudé, ha posat en valor que “l’objectiu del pla és que la situació de confinament no suposi un empitjorament del risc de les víctimes”.\nEn aquest sentit ha explicat que “actuem de manera concreta i precisa no només amb les víctimes que han denunciat i de les quals ja fem un seguiment sinó també amb la resta de víctimes potencials perquè no es donin situacions de violència”. “Que la ciutadania sàpiga que l’engranatge judicial contra la violència masclista no s’atura, que el confinament no vol dir impunitat” ha afegit.\nA més a més Escudé ha interpel·lat “al veïnatge i a les famílies de les víctimes que no perdin el contracte amb elles per evitar el seu aïllament”. “El mecanisme funciona i si hi ha una situació de violència cal denunciar-la a les comissaries de mossos o a través del 112 o de l’adreça mossos.atenciovictimes@mossos.gencat.cat” ha dit.\nPel que fa a la possible negativa per part del govern espanyol a la sol·licitud de passar el confinament de la Conca d’Òdena a fase 2, el conseller Buch ha dit que “a hores d’ara no em consta haver rebut una negativa per escrit de la resolució que vam signar ahir, esperem que el que s’ha filtrat via mitjans de comunicació no s’ajusti a la veritat, i tenim la confiança que acceptin aquest confinament”.\nEl conseller ha afegit que “si aquest no, fos definitiu i no admeten aquest confinament a partir d’aquí el Procicat replantejarà la proposta que va fer ahir i per buscar solucions i evitar la propagació i el col·lapse del sistema sanitari”. “El Procicat es va adaptant a totes les necessitats que ens anem trobant”.\nPer la seva banda, la consellera de Salut, Alba Vergés, ha subratllat que en aquest moment la prioritat del Departament és ampliar la capacitat del sistema sanitari per atendre les persones més greus a les unitats de cures intensives. “Avui ja tenim 1.406 llits d’UCI disponibles al sistema sanitari: 1.016 estan ocupats per pacients amb la Covid-19, dels quals 863 necessiten ventilació mecànica invasiva“.\nLa titular de Salut ha afegit que reforçar el sistema de salut en aquesta crisi és també dotar-lo de més professionals i ha anunciat que aquest cap de setmana es notarà un major increment de metges, infermeres i estudiants de darrer any en determinats centres del país, com per exemple, a l’Hospital de Sant Pau, on s’incorporaran 16 metges i metgesses que han fet el MIR i que no tenien plaça assignada; o a l’Hospital Universitari Vall Hebron, on a més d’incorporar-se professionals jubilats que treballaven al centre, també hi aniran a treballar 72 estudiants d’Infermeria. Vergés ha explicat que el reforç de professionals s’està produint arreu dels centres del país, també a l’Hospital d’Igualada, amb 32 contraccions directes de professionals per part del Consorci Sanitari de l’Anoia.\nParal·lelament, la consellera de Salut ha explicat que a Catalunya està arribant constantment material per a professionals perquè fa temps que es van encarregar comandes des de la central de compres catalana. “La compra descentralitzada i coordinada és la clau per a una bona gestió”, ha afirmat Vergés que ha assenyalat que tant bon punt es va detectar el primer positiu a Catalunya, el Departament va fer compres avançades de materials i a un preu millor dels actuals per la situació del mercat. “Ho estem fent tot per tenir el material a disposició dels professionals sanitaris però alhora ho hem de fer amb garanties”.\nEn aquest sentit, ha informat que avui han arribat, per exemple, 500.000 mascaretes quirúrgiques i 20.000 bates. Demà arribaran 50.000 tests de detecció ràpida, comprats directament per la Generalitat, i la setmana vinent n’arribaran 250.000 més. Es tracta d’unes proves més ràpides, que funcionen amb fluorescència, i que cal una màquina a l’hospital per fer-les.\nDurant la seva compareixença, la titular de Salut ha tornat a convidar a tots els ciutadans a descarregar-se l’app STOP Covid19 Cat i a bolcar les seves dades de salut. Vergés ha destacat la importància de poder disposar d’una mapa de color de la pandèmia i tenir coneixement dels punts crítics i de les àrees de més incidència de la malaltia: “Ja són milers les persones que fan servir cada dia aquesta app. És fonamental seguir fent-ho, perquè ajuda a mobilitzar recursos urgents, a detectar l’agreujament de casos i a facilitar a l’atenció primària un bon seguiment de les persones que estan més lleus al seus domicilis”.\nA data d’avui, la distribució territorial de pacients greus ingressats a UCIs, per regió sanitària, és la següent: 56 a la Catalunya Central, 33 a Lleida-Pirineus, 58 a Girona, 38 a Tarragona, 8 a Terres de l’Ebre, i 828 a la regió de Barcelona.\nPel que fa a la distribució territorial de persones mortes amb coronavirus és: 71 a Catalunya Central (43 de les quals a la Conca d’Òdena), 20 a Lleida, 37 a Girona, 8 a Tarragona, 1 a Terres de l’Ebre i 535 a Barcelona.


El Circ de Nadal torna a Girona amb una edició dedicada a la Xina i amb la participació de 43 artistes - RÀDIO MARINA 100.3 | RÀDIO MARINA, sempre al teu costat\nEl Circ de Nadal de Girona dedicarà l’edició d’enguany a retre “un homenatge al circ més antic del món” centrant-se en les acrobàcies de les companyies de la Xina, tal com ha detallat el seu director, Genís Matabosch. Aquest any es farà del dimecres 25 al diumenge 29 de desembre i tindrà una “participació rècord” amb la participació de 43 artistes, repartits en 12 atraccions diferents. Les acrobàcies predominaran en els números artístics d’enguany en homenatge a la tradició circense xinesa, tot i que no hi faltaran les actuacions còmiques i de pallassos. Per altra banda, Matabosch ha recordat que les deu funcions que es programen anualment en el circ es converteixen en “l’espectacle amb més espectadors de les comarques gironines”.\nLes principals atraccions de la sisena edició del Gran Circ de Nadal de Girona, que es titula FantÀsia, seran les ‘troupes’ de Taishan i Hunan, que provenen de dues ciutats de la Xina. Segons Matabosch, es tracta de “les dues companyies més importants” del país oriental. La primera troupe presentarà diversos números acrobàtics, com ara contorsió, antipodisme, acrobàcies en bicicleta i també un de diàbolos. Per la seva banda, la companyia de Hunan oferirà atraccions basades en salt als cercles, malabars amb barrets de palla o plats giratoris.\nPer altra banda, l’artista Thu Hien, de Vietnam, presentarà diversos números de funambulisme. El més espectacular és l’equilibri sobre d’una escala sobre d’un cable mentre sosté una espasa sobre d’un punyal que aguanta amb la boca. Per altra banda, Matabosch ha detallat que han convidat als pallassos Los Caluga de Xile per aportar “les rialles” després de viure “els esglais” de les acrobàcies.\nEl director del cinema ha detallat que han convidat a una companyia llatinoamericana per les similituds en l’humor que hi ha a Catalunya. “La comicitat de la Xina és molt diferent” i per això van optar per no convidar a cap companyia oriental per evitar que el públic no entengués “les gràcies” que feien.\nLes entrades ja fa setmanes que estan a la venda i ja compten amb 12.000 localitats exhaurides. En cada funció hi haurà disponibles unes 2.500 localitats del Pavelló de Fontajau de Girona, que a partir del divendres 20 de desembre es transformarà en “un circ estable” per acollir les deu funcions de l’espectacle de Nadal. Aquest any, i per tercera vegada, el circ comptarà amb una orquestra en directe.\nDes de l’Ajuntament de Girona han remarcat la importància que té el circ de Nadal en la promoció turística de la ciutat durant les festes. La regidora de Turisme de Girona, Glòria Plana, ha destacat que “té una repercussió a tota la demarcació i fins i tot més enllà”.\nPer la seva banda, el vicepresident responsable de l’Àrea de Cultura de la Diputació de Girona, Albert Piñeira, ha remarcat la importància de “promoure una disciplina artística minoritària”, com ara el circ. De fet, Piñeira ha destacat que ja tenen diversos programes dedicats a fomentar la programació d’espectacles de circ i dansa per les dificultats de les companyies en programar els seus números artístics a la demarcació.\nEl Museu del Circ, en marxa\nEn paral·lel a l’organització del Gran Circ de Nadal de Girona i del Festival Internacional del Circ que també acull la ciutat, Matabosch també és l’impulsor del futur museu del circ que properament s’obrirà a Besalú (Garrotxa).\nDe fet, Genís Matabosch ja ha avançat que ja han “traslladat les oficines de Circus Arts Foundation”, que és la fundació impulsora a Besalú. A més, Matabosch també ha explicat que “ja s’han signat els compromisos de compra a preu aplaçat”, a l’espera que les administracions compleixin amb el compromís de finançament per rehabilitar els dos edificis que formen el monestir que es convertirà en Circusland.\nTot i així, Genís Matabosch s’ha mostrat optimista amb el museu i preveu que “abans de l’estiu” es pugui obrir “una primera fase” del nou museu.


Quants diners ens calen per ser feliços? - Empordà\nQuants diners ens calen per ser feliços?\nLa riquesa ajuda a aconseguir una major sensació de felicitat, però... té un preu exacte?\nA.R. 09.03.2018 | 16:54\nQuants diners ens calen per ser feliços? CC0\nLa humanitat es fa des de fa anys una pregunta essencial: els diners ens fan més feliços? No sempre, argumentaran els qui opinen que abans hi ha la salut. O l'amor. Encara que hi ha exemples que la riquesa no assegura la felicitat, sigui el que sigui això, la següent pregunta sembla lògica: quants diners calen exactament per ser feliç?\nLa conclusió general és que sempre ajuden, però xifrar en una suma concreta una sensació tan abstracta com la felicitat queda fora de l'abast de la ciència. I més encara obtenir una conclusió universal, donades les diferències en el cost de la vida entre territoris i països a tot el món.\nPerò un estudi de l'Harvard Business School ho ha intentat, i s'ha atrevit a donar una xifra: vuit milions de dòlars (uns 6,4 milions d'euros). Almenys aquesta és la conclusió obtinguda a partir de l'opinió de les persones més adinerades.\nL'estudi, publicat en la revista 'Personality and Social Psychology Bulletine' el passat mes de gener, assenyala, que la fortuna ha d'haver-se guanyat per decisions pròpies i no per una causa sobrevinguda, com una herència o un premi de loteria.\nL'objectiu del treball era anar més enllà dels anteriors, centrant-se en l'opinió dels més rics i no la de la població en general, com habitualment s'ha fet.\nUna felicitat d'1,5 a 7,9 milions de dòlars\nL'estudi d'Harvard va realitzar dues enquestes a 4.000 persones amb fortunes entre els 1,5 i els 15 milions de dòlars. Segons la primera, els rics es mostraven feliços a partir vuit milions de dòlars. En la segona enquesta, aquest llindar s'elevava fins als 10 milions.\nEls qui posseïen entre 3 i 7,9 milions de dòlars no estaven més satisfets amb les seves vides que els que declaraven tenir d'1,5 a 2,9 milions. Això sí, els qui tenien fortunes superiors als 15 milions es mostraven com els més feliços de la mostra.\nMarbella, una destinació habitual de milionaris. Foto: Getty Images\nL'estudi puntualitza que els milionaris que havien aconseguit la seva fortuna per si mateixos se sentien "moderadament més feliços" que aquells que l'havien heretat.\n60.450 euros, una xifra clau\nAquests resultats connecten amb altres anteriors, que situen en 75.000 dòlars (uns 60.450 euros) el llindar en el qual els diners comencen a aportar una major sensació de felicitat.\nEncara que aquests càlculs previs no es van extreure d'una mostra de milionaris, el destacable seria que el nivell no creix substancialment fins al salt dels vuit milions de dòlars, una dada que relativizaría la importància de la riquesa a partir d'un determinat punt.\nPerò, com ens fan feliços els diners?\nLa sensació de seguretat davant els imprevistos de la vida que aporten els diners poden ser una de les claus de l'increment en els índexs de felicitat. Però la riquesa ajuda d'altres maneres. Un altre estudi de l'Harvard Business School, publicat el 2017, apunta a la clau: gastar els diners en coses que ens fan guanyar temps.\nEstalviar-se tasques com la compra, cuinar o netejar a la llar alliberen una gran quantitat de temps, que podem dedicar a ocupacions que habitualment resulten més agradables. Aquesta va ser la conclusió de l'enquesta en diferents països, rang de sous i ocupacions que acompanyava a l'estudi.\nEls diners de Boadella: 400 euros en bitllets de tren i flors per als avis\nRoben 2.700 euros a una turista que duia el PIN apuntat a la targeta de crèdit


IniciUn campament al bell mig de no-res\n28 desembre, 2009\nLanashuaia està a uns 100kms d’Ushuaia (per carretera). El punt habitat més proper és Harberton; es tracta de l’estancia (granja) de la família Goodall-Bridges.\nLa família Goodall és descendent de la primera família missionera anglicana que es va instal·lar a Terra del Foc. Harberton es va contruir a Anglaterra i fou transportada fins aquí desmuntada peça a peça. És un punt que aplega la memòria històrica: hi trobem elements de l’arribada del món industrial (un dels vàters és del s. XIX!) i de la seva relació amb el món yàmana que comença a desaparèixer justament per la seva presència. Avui dia la família Goodall és molt conscient de com de valuosa és la seva memòria: els papers de l’avi parlen de la gent yàmana que encara vivia damunt les seves canoes amb el foc encès al bell mig per mantenir la seva temperatura, bellugant-se constantment pels canals. Recuperen els seus documents, busquen més dades i ens ajuden moltíssim. Com? El més important: ens ofereixen una dutxa d’aigua calenta.\nDos mesos enmig del no-res\nExcavar a Lanashuaia implica que durant dos mesos viurem en un campament al bell mig de no-res. Amb tendes de campanya: grosses estructurals per a la cuina-menjador-sala de reunions i per cobrir el jaciment que excavem. Les tendes normals són per dormir. L’aigua dolça s’ha de portar del riu més proper cada dia. I tot el que necessitem per a treballar i viure ho hem hagut de transportar des d’Ushuaia. Així que el nostre campament, al bell mig del bosc, ens ha de servir per a viure una bona temporada.\nDutxa setmanal a Haberton\nHarberton és el punt d’ajut més proper, i un cop a la setmana, tothom hi és convidat per anar a dutxar-se. La Natalie Proosper Goodall és una reconeguda biòloga especialista en mamífers marins australs i ha construït un petit centre de recerca-museu on ens hi banyem. El sediment del conchero és greixós, el vent constant aixeca terra, pols i sediment per tot arreu. Siguem realistes: a Barcelona no ens deixarien entrar a un restaurant amb aquesta fila i higiene. Així que les dutxes a Harberton ens permeten recuperar a totes i a tots la nostra humanitat.\nSopar amb el barret de forro polar i els guants posats\nCada 15 dies, tenim un dia de descans. Qui vulgui pot anar a Ushuaia i re-descobrir què és un matalàs. O provar 12 tipus de sabó a la dutxa. O fruir d’una cadira on recolzar l’esquena. O menjar sense pols arqueològica dins el plat. I sobretot, no haver de sopar amb barret de forro polar i guants posats (i és que la nostra, és una excavació de molta elegància…).\nL’anomenada Estancia Haberton, al canal de Beagle.\nFoto de la carpa-menjador (campanya de 2005).\nEtiquetes: Biologia, De la Terra del Foc a les Galápagos, Galápagos, Metodologia de treball, S.XIX, Terra del Foc


À Punt - La Comunitat Valenciana lidera el nombre de falsificacions confiscades en el 2018\nLa Comunitat Valenciana lidera el nombre de falsificacions confiscades en el 2018\nNotícies Economia | 22/08/2019 22:30\nLes forces i cossos de seguretat de l'Estat van intervindre en el 2018 més de 6 milions de productes falsificats, amb un valor tres vegades superior a l'import del que havien confiscat l'any anterior. La Comunitat Valenciana lidera la xifra de productes intervinguts, amb 4,5 milions.\nAquesta és la dada més destacada de l'últim informe sobre la criminalitat relacionada amb la propietat industrial, que el Ministeri de l'Interior ha publicat en la seua pàgina web. Conclou que va haver-hi menys confiscacions que l'any anterior, però que van ser més valuoses.\n776 milions en joieria\nAmb la quantitat del 2018, en cas d'haver-se comercialitzat, els falsificadors hagueren guanyat en el mercat negre 994,5 milions d'euros, quan en el 2017 el valor va ser de prop de 300 milions d'euros. La clau està en els 776 milions d'euros intervinguts del sector de la joieria i rellotgeria, en el qual es van requisar més de 400.000 productes, mentre que l'any anterior a penes se'n confiscaren 7.000.


– 017 – Fira Tàrrega – Teatre – PRACTICAS DE VUELOS PARA ACABAR CON EL OLVIDO (🐌🐌🐌+🐚) – Chroma Teatre – Cementiri municipal – 2018.09.07 (temp. 18/19 – espect. nº 011) |\n– 017 – Fira Tàrrega – Teatre – PRACTICAS DE VUELOS PARA ACABAR CON EL OLVIDO (🐌🐌🐌+🐚) – Chroma Teatre – Cementiri municipal – 2018.09.07 (temp. 18/19 – espect. nº 011)\nFira Tàrrega – PRACTICAS DE VUELOS PARA ACABAR CON EL OLVIDO (temp. 18/19 – espectacle nº 011)\nI sortim per la porta de la part antiga del Cementiri per anar a fer cua a l’altra porta i poder veure l’espectacle de la companyia Chroma Teatre, PRÁCTICAS DE VUELO PARA ACABAR CON EL OLVIDO.\nAccedim al cementiri, fem un breu recorregut, observem, per indicació de Melina Pereyra, directora de la peça, les dues tombes dels brigadistes internacionals enterrats allà, i acabem sortint a l’exterior per una de les altres portes.\nEl director artístic de Fira Tàrrega, en Jordi Duran, ens llegeix un petit escrit en relació a la polèmica suscitada entre una part de la població per la utilització del cementiri com a espai públic, que justament és el tema i la reivindicació del festival d’enguany. Finalment, i per respectar aquesta reclamació veïnal, l’espectacle té lloc fora dels murs del cementiri, amb els nínxols com a paret de fons.\nAquesta peça va ser un encàrrec del Festival al dramaturg mexicà Antonio Zúñiga, per tal d’escriure un text teatral per a l’espai públic basat en la memòria històrica. El dramaturg va fer una residència d’escriptura a Tàrrega al mes de maig, dins del marc del programa Suport a la Creació, i coincidint amb el desplegament del Pla de fosses de la Generalitat de Catalunya on es va incloure un homenatge als brigadistes internacionals enterrats aquí.\nUna peça que ens presenta un diàleg atemporal entre un aviador mort a la Guerra espanyola i la seva néta. Amb un homenatge explícit al Petit Príncep de Saint Exupéry aporta una visió nova del procés de recerca de desapareguts en la nostra guerra.\nChroma Teatre va néixer l’any 2002 de la mà de Melina Pereyra, i actualment està dirigida per ella mateixa, Juan Miranda i Neus Suñé. Les seves creacions articulen moviment, imatge, paraula i música, focalitzant l’atenció en l’expressivitat dels intèrprets, els seus gestos, els seus moviments.\nUna posada en escena interessant i unes brillants interpretacions que barregen dansa, text i música. Jorge Velasco (l’aviador), Neus Suñé (la neta) i Georgia Stwart (la part musical) són els intèrprets de la proposta. Volem destacar especialment la extraordinària interpretació de Jorge Velasco.\nAquest silenci “acceptat, pactat” constitueix una veritable amenaça per a l’ordre social. Per contra, la llum per vèncer la nostra ignorància pel que fa als qui som, necessita valentia, consciència i amor. Qui no té vincles amb els seus predecessors camina a cegues, ignora, o vol ignorar la seva memòria individual i/o col·lectiva: perd esquinçalls d’història.\nUna proposta que ens ha agradat molt, malgrat el fred que vam passar per culpa nostre, ja que no anàvem ben equipats per aquest canvi brusc de temperatura.\nMalgrat que ens vam desplaçar fins a Cal Trepat per veure el següent espectacle que teníem previst (ZH 0 36 MILLONS D’ANYS A 120 KM/H)… al quart d’hora del seu inici vam decidir abandonar l’espai a l’aire lliure, per por a agafar una galipàndria, que ens oblidés a guardar llit l’endemà.\nDirecció: Melina Pereyra\nDramatúrgia: Antonio Zúñiga\nAssistent de direcció: Neus Suñé\nCreadors: Jorge Velasco, Neus Suñé i Georgia Stwart\nMúsica: Dabú Project \_ Disseny escenografia i vestuari: Julia Cosimi Cannata \_ Assistència escenografia: Gustavo Heiland \_ Assistent de direcció en pràctiques: ERAM Ferrán Gordillo\nAquesta entrada s'ha publicat en Teatre i s'ha etiquetat amb Antonio Zúñiga, Chroma Teatre, Fira Tàrrega 2018, Georgia Stwart, Jordi Duran, Jorge Velasco, Melina Pereyra, Neus Suñé, PRACTICAS DE VUELOS PARA ACABAR EN EL OLVIDO el 10 de setembre de 2018 per Miquel Gascon.\n← – 016 – Fira Tàrrega – Performance – UN. HABITANTS TO MAKE ROOM FOR US (🐌🐌🐌) – Caterina Moroni – Cementiri municipal – 2018.09.07 (temp. 18/19 – espect. nº 010) – 018 – Fira Tàrrega – Teatre – THA TZPAR (L’ESPERA) Les Sitges (🐌🐌+🐚) – 2018.09.08 (temp. 18/19 – espect. nº 012) →


Superior View Apartment Dubrovnik Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nSuperior View ApartmentApartamentZa Dubravu 23, Rozat, Dubrovnik, Croàcia, 20236 - Veure al mapaExcepcional9,2Basada en4comentarisSuperior View ApartmentVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 26 fotos\nAl visitar Mokosica, vosté es sentirà com a casa a Superior View Apartment, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Superior View Apartment ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix transport hotel/aeroport, habitació familiar, lloguer de cotxes, servei de llançadora per garantir el més gran comfort possible als seus clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Superior View Apartment.


L’Ajuntament programa projeccions audiovisuals a la façana de la Casa de la Vila els dies 4 i 18 de desembre i 2 de gener — Promoció econòmica\nL’Ajuntament programa projeccions audiovisuals a la façana de la Casa de la Vila els dies 4 i 18 de desembre i 2 de gener\nL’Ajuntament programa projeccions audiovisuals a la façana de la Casa de la Vila els dies 4 i 18 de desembre i 2 de gener L’objectiu de la proposta com de la il·luminació nadalenca és contribuir a dinamitzar molt més l’activitat comercial i de restauració de la vila sobretot després dels efectes derivats de les restriccions i aturades a causa de la Covid-19. https://www.sitges.cat/serveis/promocio-economica/actualitat/noticies/l2019ajuntament-programa-projeccions-audiovisuals-a-la-facana-de-la-casa-de-la-vila-els-dies-4-i-18-de-desembre-i-2-de-gener https://www.sitges.cat/serveis/promocio-economica/actualitat/noticies/l2019ajuntament-programa-projeccions-audiovisuals-a-la-facana-de-la-casa-de-la-vila-els-dies-4-i-18-de-desembre-i-2-de-gener/@@download/image/Captura 1 MAPPING.JPG\nL’objectiu de la proposta com de la il·luminació nadalenca és contribuir a dinamitzar molt més l’activitat comercial i de restauració de la vila sobretot després dels efectes derivats de les restriccions i aturades a causa de la Covid-19.\nLa regidoria de Promoció Econòmica de l’Ajuntament de Sitges ha programat projeccions audiovisuals a la façana de la Casa de la Vila els dies 4 i 18 de desembre i, el 2 de gener. El mapping es podrà veure de 18 a 20.30 h llums i en diferents sessions. En cadascuna es projectarà un vídeo nadalenc de 3 minuts i mig, que es repetirà cada 15 minuts.\nEl regidor de Promoció Econòmica, Guillem Escolà, destaca que “durant aquest Nadal oferim activitats diferents, més lúdiques i atractives per atraure a les sitgetanes i sitgetans, així com els visitants a gaudir dels nostres carrers per Nadal i a comprar en el comerç del nostre municipi. En aquesta línia s’emmarquen aquestes projeccions especials, que són una de les novetats de la programació per aquest Nadal”.\nMés enllà dels dies concrets del mapping, la façana de la Casa de la vila també s’il·lumina amb un joc de llums dinàmics tots els dies des de les 18 fins a la mitjanit (24 hores) per crear més ambient nadalenc.\nEl mapping i la il·luminació de la façana de la Casa de la Vila complementen els llums de Nadal que hi ha distribuïts a diferents carrers de la vila.\nL’Ajuntament de Sitges impulsa la campanya ‘Sitges, el Nadal que et mereixes’ amb un ampli programa de propostes pensades per a totes les edats.\nProjeccions especials a la façana de l’Ajuntament- mapping\nEspectacle de llum i música\n4 desembre de 18 a 20.30 h\n18 desembre de 18 a 20.30 h\n2 gener de 18 a 20.30 h\nFaçana de l’Ajuntament il·luminada


Notícies - Promusa comunicarà, personalment, per carta, la data de lliurament dels habitatges dels 2001\nPromusa comunicarà, personalment, per carta, la data de lliurament dels habitatges dels 2001\nTots els habitatges es lliuraran entre aquest setembre i finals d'any, depenent de cada promoció.\nEls adjudicataris d'algun dels habitatges de compra de les promocions del 2001 de Promusa rebran, en els propers dies, una carta personalitzada on s'especificarà el calendari previst per la finalització de les obres i lliurament del pis. Aquesta acció es produeix després que el retard d'algunes constructores hagi provocat la inquietud d'algun dels propietaris. De tota manera, l'Ajuntament ha explicat que el retard de construcció no afecta els adjudicataris que rebran les claus en els terminis establerts en el contracte.\nL'Ajuntament ha fet públic el calendari de finalització de les obres i de lliurament dels habitatges de les promocions de 2001:\nEdifici del carrer Antoni Puigvert 3-5 del sector de Can Cabassa: Es preveu que les obres acabin a finals d'agost de 2004. Els habitatges es lliuraran, mitjançant la corresponent signatura d’escriptures, durant la segona quinzena de setembre.\nEdifici del carrer Can Cabassa 44-46 del sector de Can Cabassa: Es preveu que les obres acabin a mitjans del mes de setembre de 2004. Els habitatges es lliuraran, mitjançant la corresponent signatura d’escriptures, durant la primera quinzena d'octubre.\nEdifici del carrer Ignasi Barraquer 1-5 del sector de Can Cabassa: Es preveu que les obres acabin a finals del mes de setembre de 2004. Els habitatges es lliuraran, mitjançant la corresponent signatura d’escriptures, durant la primera quinzena d'octubre.\nEdifici del carrer Miquel Servet 1-5 del sector de Can Cabassa: Es preveu que les obres acabin a mitjans del mes de setembre de 2004. Els habitatges es lliuraran, mitjançant la corresponent signatura d’escriptures, durant la segona quinzena d'octubre.\nEdifici del carrer Can Cabassa 50-56 del sector de Can Cabassa: Es preveu que les obres acabin a finals d'octubre de 2004. Els habitatges es lliuraran, mitjançant la corresponent signatura d’escriptures, durant la primera quinzena de novembre.\nEdifici del carrer Josefina Mascareñas 13 del sector del Monestir: Es preveu que les obres acabin a finals d'octubre de 2004. Els habitatges es lliuraran, mitjançant la corresponent signatura d’escriptures, durant la primera quinzena de novembre.


A mode d’agraïment i perquè en quedi constància\nEm va dir «per què no escrius alguna cosa pel Pedrís?» Després va afegir, més fluixet, i com donant una justificació, «és que la revista fa 20 anys». Vaig dir-li que ho intentaria, però en el fons sabia que havia de fer aquest escrit, i no pels 20 anys, que ja són anys i números i un gran motiu d’alegria. Ho havia de fer perquè m’ho havia demanat, de la manera directa, alegre i senzilla que ell demana les coses.\nMolts dels escrits del Pedrís d’aquests 20 anys podrien començar de la mateixa manera «em va dir o em va demanar». I en d’altres moviments que hi hagut al poble, el seu dir o demanar també hi ha jugat un paper important. El Col·lectiu, el Llúpol, el futbol, el Casal. I sobretot, la reobertura dels col·legis.\nL’escola havia tancat el juny del 1994, i portàvem la canalla a l’Aleixar o a Riudoms o a Reus. Ens havíem acostumat a no veure nens a Vilaplana durant la setmana, i potser conformat a la mort lenta del poble, primer envellir i després morir; passar, com tants altres pobles a ser un poble fantasma: cases buides que s’omplen de nit, per Setmana Santa i a l’estiu. Devia ser cap al maig del 2004, me’l vaig trobar pel carrer i em va dir: «per què no vens a l’Ajuntament? Mirarem que ens tornin a obrir les escoles». Va ser una reunió estranya, érem pocs i no teníem gaires arguments. Jo no donava un duro per aconseguir-ho. Però l’escola es va tornar a obrir el 2005.\nI ara Vilaplana ha rejovenit. Hi ha passat el que és el somni de tots els pobles: els joves s’hi estan quedant, tornen els nets d'una generació de vilaplanencs que havia marxat del poble, alguns hi estableixen la residència, altres busquen tenir-hi casa pels caps de setmana i vacances. Hi han vingut a viure famílies amb nens, les cases estan habitades i els carrers plens de canalla.\nSi la mida de cada persona és la diferència entre com és el món i com seria si aquesta persona no hagués existit, la mida del Pitxi és molt gran, ja que sinó hagués estat per ell, Vilaplana no seria el poble que és ara. Per tantes coses que ha fet, i ens ha fet fer, demanant, escrivint o dient, de la manera directa, alegre i senzilla que ell demana, escriu i diu les coses. Gràcies.


Rodríguez exigeix a Llombart que l’hospital d’Ontinyent siga el primer en construir-se - Diari La Veu\nEscriba el número 369476\nRodríguez exigeix a Llombart que l’hospital d’Ontinyent siga el primer en construir-se\nL’alcalde d’Ontinyent insisteix al conseller de Sanitat en què la ciutat de la vall d’Albaida “mereix i necessita” el centre anunciat al 2007\nL'alcalde d'Ontinyent, el socialista Jorge Rodríguez, amb el conseller Llombart, aquest matí a Ontinyent.\nRespecte a la futura reforma de l’àrea d’urgències de l’actual hospital, l’alcalde d’Ontinyent ha agraït “la realització de qualsevol tipus d’inversió que millore la sanitat local”, si bé ha demanat que aquestes millores “s’agilitzen al màxim perquè són una necessitat i que no suposen l’excusa per continuar ralentint la construcció del nou hospital”.\n“Entenem que la situació econòmica a què ha portat la gestió del PP en el Consell impedeix iniciar les obres, sabem que hi ha centres sanitaris a mig acabar, però considerem que Ontinyent és una ciutat suficientment important perquè l’hospital siga el primer on comence la construcció quan les circumstàncies ho permeten”, ha assegurat Rodríguez.\nTres possibles emplaçaments\nL’alcalde d’Ontinyent ha desvetllat que l’ajuntament ha proposat a la Conselleria “fins a 3 emplaçaments distints” per tal que la manca de terrenys “no impedisca” encetar les obres del nou hospital malgrat que, segons ha denunciat, “ha estat un projecte que acumula moltes mentides”.\nCal recordar que a finals de 2011 el Consell va determinar la suspensió de les obres fins 2014, “i segons aquest discurs, ara deurien de començar ja a treballar en reactivar els tràmits per fer-lo realitat, perquè és una promesa feta des de ja fa massa anys i els compromisos estan per a complir-se”, han indicat des de l’ajuntament de la capital de la Vall d’Albaida.\nEscriba el número 914433


Llengua i Literatura. Barcelona 1700 . Universitats i Recerca\nLlengua i Literatura. Barcelona ...\nLlengua i Literatura. Barcelona 1700\nAquest llibre ens presenta una nova visió d’un període en el qual la llengua i la literatura catalanes han estat tradicionalment titllades de decadents. Com diu l’historiador Albert Garcia Espuche a la introducció, aquest treball “permet reconsiderar radicalment el tòpic que, de manera insistent, postulava la decadència catalana en l’edat moderna”.\nEs tracta d’una època en la qual el centre del poder polític es desplaça i, des de l’inici de l’ampli regnat dels Habsburg, la Corona d’Aragó passa a una posició secundària que s’accentuarà després dels Decrets de Nova Planta. És una etapa de certa decadència política i material, però no necessàriament de la llengua i del seu ús. Els diversos autors del llibre en fan una nova interpretació fonamentada en les més variades manifestacions dels usos del català i la seva literatura.\nUna manifestació de la vitalitat de la llengua s’evidencia, per exemple, pel fet que a la Barcelona de 1516 estan documentades 10 llibreries i cap impressor, mentre que el 1716 hi havia 23 llibreries i 17 impressors. És curiós també remarcar que la major part dels llibreters estaven al carrer de la Llibreteria o al seus voltants. i que el nom del carrer encara avui es conserva.\nEn el capítol dedicat a la documentació notarial s’exposa que existeixen a casa nostra una gran quantitat d’arxius notarials que conserven el testimoniatge de tota mena d’activitats personals, familiars i institucionals; cal destacar que l’Arxiu Històric de Protocols és el segon arxiu més important d’Europa després del de Gènova. El buidatge i recompte dels documents dels llibres notarials ha permès estudiar la presència de les diverses llengües, català, llatí i castellà, en aquests documents.\nEl llibre també aborda l’anàlisi del català d’us comú i presenta un recull lèxic amb nombrosos exemples de paraules o combinacions de paraules que no consten a cap dels diccionaris posteriors, cosa que posa de manifest la riquesa del català comú de l’època. Hi són descrites paraules com bellavila, bordesí, calaquí, mangala o quinet (tots ells, tipus de roba), cotxa (espai per conservar el gel), punta (insult), rodaparets (arrambador), entre moltíssimes altres.\nFinalment, cal remarcar que el llibre conté dos capítols que tracten del llenguatge literari i la literatura catalana barroca.\nJoan Santanach i Suñol, Xavier Torres Sans, Xavier Cazeneuve i Descarrega, Albert Garcia Espuche, Francesc Feliu, Josep Solervicens.\nEditorial Barcino, Fundació Lluís Carulla, Ajuntament de Barcelona.


Per què hauria d’AUTOINCULPAR-ME? De què?\nEstà de moda, els darrers dies, l’autoinculpació de diverses persones -ben conegudes en molts casos- de tendència sobiranista pel 9-N i en relació a la querella de la Fiscalia contra els màxims responsables del procés participatiu. Fins i tot, hi ha la possibilitat de descarregar-se formularis que ho faciliten. Entenc el sentit d’aquesta actitud, però no la comparteixo. Qüestió del punt de vista…\nI és que no crec que aspirar a la llibertat del teu país et faci culpable de res. Si de cas, t’has de solidaritzar amb els querellats -sobretot, si el plet prosperés realment, que en dubto- fins on sigui necessari. I acusar en ferm -penso ara en el cèlebre manifest “J’accuse”, de l’admirat Émile Zola– qualsevol persona o instància col·lectiva que ens negui no ja el dret a la independència, sinó els fonaments de la raó democràtica.\nTinc la culpa de pretendre democràticament la independència de Catalunya i, en un estadi més ideal, l’articulació dels Països Catalans?\nM’hauria d’acusar d’haver votat SÍ-SÍ en un format de consulta que els poders fàctics espanyols qualificaven de botifarrada, però sense deixar organitzar-lo de la manera inicialment prevista?\nM’he de mortificar pel fet de considerar-me independentista des del 1976, quan vaig afiliar-me des de Terrassa a l’històric Front Nacional de Catalunya http://ca.wikipedia.org/wiki/Front_Nacional_de_Catalunya?\nM’hauria de saber greu no haver votat la Constitució espanyola encara vigent? Si ja no la reconeixia el 1977, imagineu-vos ara…\nHauria d’autoinculpar-me per unes posicions sociopolítiques que no fa tants anys estaven en minoria i que, de mica en mica -tot i que d’una manera encara insuficient- han esdevingut força majoritàries? Ben al contrari, haig de felicitar-me i felicitar per la seva evolució molts dels meus conciutadans i conciutadanes.\nTinc alguna cosa a veure amb el fet que l’Espanya de matriu castellana, en alguns aspectes clau, no hagi evolucionat a l’hora europea? Ni el PP, ni el PSOE, ni qui sap si Podemos. Però amb aquests vull mantenir, ara com ara, el benefici del dubte, tot i que alguna declaració del seu mediàtic líder sobre Catalunya resulti inquietant…\nNo, no me’n penedeixo gens, de tot plegat. Deploro, això sí, que la raó democràtica no prevalgui, però aquesta actitud no és patrimoni exclusiu de la pell de brau.\nI si el procés català -amb totes les seves insuficiències- resulta modèlic, és perquè fa de la pràctica democràtica el millor mètode de procediment. Aquest és el sentit dels coneguts versos d’Espriu que canta Raimon:\n“Tenim la raó / contra bords i lladres / el meu poble i jo.”\nSÍ-SÍ, tenim la raó democràtica -com la tenen moltes altres persones al món- contra els corruptes, els pocavergonyes, els intolerants… i els obertament totalitaris, no cal dir.\ni la querella\nEstimat PAOLO, admirat CONTE\nLa setmana passada vaig gaudir, amb el concert de Paolo Conte a l’Auditori de Barcelona. Singularment, a la segona part, que va ser vibrant, resplendent, apoteòsica…\nConte és ell mateix -i és molt ell, tot un tipus-, però també la petita orquestra que l’acompanya, molt valuosa. La conjunció d’ambdues parts produeix una sonoritat una mica intemporal, entre els paràmetres del jazz, el blues i la música ballable. Tot plegat, en la millor tradició europea de la cançó d’autor.\nJa han passat uns quants dies, i jo he anat una mica atrafegat. Però això no m’ha d’impedir de donar testimoni del bell concert, que es feia en el marc del Voll-Damm 46 Festival Internacional de Jazz de Barcelona. Faig el bloc pensant en vosaltres, però també mantinc els seus posts com a rastres de vida successius per a la meva memòria.\nA Paolo Conte http://www.paoloconteofficial.com/ no l’havia sentit mai en directe, i és en casos així que penses: “Que no em passi com amb Georges Moustaki, que seria molt de lamentar”...\nEll vell mestre no fa cap comentari entre cançó i cançó, tot i que amb el cap gesticula amb complaença -i complicitat- quan l’aplaudim. Només obre la boca per a presentar els músics i, és clar, per a cantar o dir els temes amb la seva veu, característicament rogallosa.\nÉs un artista, com sabreu, de gran personalitat damunt l’escenari. I té uns acompanyants autènticament de luxe. Temes com Sotto le stelle del jazz https://www.youtube.com/watch?v=1ltnEW80zkI, It’s wonderful https://www.youtube.com/watch?v=QILaCLtWW9A o Come di https://www.youtube.com/watch?v=-EAV4U7y7jA formen part, ja fa temps, del nostre patrimoni sonor.\nI , per qui encara no ho hagi fet, cal incorporar a aquest preuat territori, per exemple, Recitando https://www.youtube.com/watch?v=FWo31L5n38U. O la suggestiva Aguaplano https://www.youtube.com/watch?v=scUIHtAGSF0/. O la vibrant Diavolo rosso https://www.youtube.com/watch?v=3Git6zlkVaA. Entre tantes altres…\nAra m’hauré de conformar -que no és poca cosa- amb el DVD de les cançons de l’avvocato d’Asti que ja fa anys que em va regalar l’Alfons. I continuar fent camí pel seu món de lletres sovint oníriques i músiques inspirades. Des de l’actitud tan proactiva dels seus anys, alhora plaent, emotiva, lúcida i vital.\nGran Paolo… é vero.\nLa CONSULTA “rebel” a l’hora del país de GROC\nLa cosa ha sortit prou bé, ateses les circumstàncies. I el més important: hi hagués pacte encobert o no, el projecte d’Estat català ha desafiat obertament la legalitat espanyola. En un format de consulta que ja sabem que no tenia cap valor jurídic, però…\nLa participació podia haver estat més alta, però és prou bona. No suficient, sobretot perquè hem votat, bàsicament, els del SÍ-SÍ. Ara, el “país de groc” s’ha de preparar per a nous desafiaments.\nEm sembla que no us ho havia dit, però el groc ha estat, de sempre, el meu color preferit. Sembla oportunista de dir-ho ara mateix des de Catalunya, però…\nEn l’interessant article d’El Punt Avui en ple 9-N Tots els valors del groc http://www.elpuntavui.cat/noticia/article/2-societat/5-societat/793626-tots-els-valors-del-groc.html, es diu que “el procés per la independència s’associa, inevitablement, al color del sol”.\nI també que la professora de ioga Judith Roma sosté que “per als hindús, el groc és el color del tercer txakra, anomenat també del plexe solar, el punt d’energia que és dos dits per sobre del melic, que marca la voluntat i la determinació davant la vida”.\nAl seu torn, Juan Pablo Uribe, professor de cromateràpia, destaca el seu gran poder curatiu. I afegeix: “És el color del lideratge, però cal administrar-lo amb saviesa”.\n¿Aquesta administració sàvia serà possible, després d’un 9-N tan ordenadament rebel i interessant? El president Mas, que n’és el principal i prou valuós administrador, està disposat a jugar-s’hi els quartos , tot i que és probable que el procés, ara, entri en la fase d’una certa ralentització.\nI no cal dir que voldria equivocar-me. En tot cas, veurem com viuen la nova etapa Junqueras -en primer terme-, Forcadell, Casals i tutti quanti… Inclosa la munió d’independentistes impacients, entre els quals a voltes crec que en compto, a voltes crec que no.\nQuan vaig sortir de casa el 9-N sobre les 8 del matí per tal, si convenia, de donar suport als voluntaris, sabia que estava posant, un cop més, el meu gra de sorra a la història d’aquest país. Ara es tracta de continuar, entre tots -polítics, partits, organitzacions, entitats, ciutadania-, aplanant el camí, tot fent la V de la victòria.\nTenyida d’un groc resplendent…\nDescobriu CHICO CÉSAR\nÉs un dels músics més interessants dels apareguts les darreres dècades en un dels països i les cultures que més m’estimo, i sobretot des que hi vaig ser el 1990. El brasiler Chico César, amb les seves cançons i interpretacions vellutades, amb els acompanyaments barrocs que l’envolten -sense menystenir els més pop-, emergeix poderós en un entorn tan seductor com, a voltes, terrible.\nUna civilització, i també una selva, on hi ha molt bona música, des d’una sonoritat tan genuïna com universal. ¡Ai, Brasil, si tot en tu fos tan perfecte, potent i poderós com les teves vibracions inigualables!\nMe’l va fer conèixer l’Oriol, que de música en sap un munt, molt més que no pas jo. Començant pels tradicionals i aquí no tan coneguts chôros, que ell també em va descobrir, podreu entendre millor d’on han vingut la samba o la bossa nova…\nI no quedar-vos només amb els i les Vinicius de Moraes, Chico Buarque, Caetano Veloso, Antonio Carlos Jobim, Maria Bethania, Ivan Lins, Adriana Calcanhoto … La llista és fàcil d’allargar.\nEl nom de Chico César http://www.estaciontierra.com/artistas/artista.php?id=51 cal incloure’l en aquesta relació d’una manera obligada. Referent destacat de les darreres fornades musicals, n’he sentit sobretot -i n’he quedat fascinat- el disc De uns tempos pra cá (2006).\nTambé periodista als inicis, va gravar per primer cop el 1995, un temps en què -poc o molt- s’iniciava entre nosaltres l’era d’Internet. O sigui, fa quatre dies, o quatre mil anys…\nEscoltem, per exemple, temes com Cálice https://www.youtube.com/watch?v=GOeQJT8f7Pw . O el no menys subtil Alcaçuz https://www.youtube.com/watch?v=Et28tNFH04o. Per no parlar de la gran cançó que dóna títol a l’àlbum, De uns tempos pra cá http://www.youtube.com/watch?v=YllBtiyDxCU.\nEn fi, el nostre artista ja destacava en el seu primer àlbum, Aos Vivos, que inclou un tema que prometia tant com A primeira vista https://www.youtube.com/watch?v=42cGQjXi52A . I al treball Francisco, forró y frevo (2008) hi trobem Feriado https://www.youtube.com/watch?v=KA5xi5z-y_0, en un registre de samba, ben diferent als altres que us he inclòs.\nLa trajectòria de Chico César ens fa adonar, un cop més, com és de genuïna i universal la sonoritat brasilera. Tot un món plenament autònom de l’univers de la música i l’espectacle anglosaxons, que, sense negar-ne la qualitat -sobretot quan n’hi ha-, sovint sembla que s’ho hagi cruspit quasi tot. I no…\nI és que el Brasil pot sentir-se plenament complagut d’aportar-nos, des d’una gran creativitat, algunes de les millors vibracions.\n05.05.2021 | 21:00 El govern espanyol proposa un sistema de peatges a les autovies a partir del 2024\n05.05.2021 | 20:11 El jutge anul·la la sanció al mosso que va cridar “la república no existeix, idiota” perquè considera no és un menyspreu\n05.05.2021 | 19:52 El Consell per la República impulsa una campanya per fomentar l’objecció fiscal en la declaració de la renda\n05.05.2021 | 19:51 Report diari sobre el coronavirus: Els catalans de 40 anys a 49 es vaccinaran al juny, i els valencians de 55 anys a 59, el 17 de maig


in\tColumnes\ton\t 29 març 2016\t 4 juny 2017\t Share Facebook Twitter Pinterest Email\nColumna apareguda a La Directa\nEm sorprenc acabant aquests dies de descans divagant per internet i anant a petar a un vídeo viral que comparteix en Vicent Partal a les xarxes. Descobreixo que té gairebé dos milions de visites i que és de Yuval Noah –professor d’Història a la Universitat de Jerusalem i conegut per ser l’autor de Sàpiens: Una breu història de la humanitat– i, quan l’acabo de veure, m’horroritza pensar que aquest paio ha arribat a ser un best-seller. Contestant la piulada d’en Partal, l’Eduard Voltas el recomana i el qualifica de disruptiu. En això, mira, estem d’acord. Tinc una disrupció intestinal de por després d’escoltar-lo.\nFa temps que, entre els acadèmics del sistema, és cool ser apologeta de la cooperació. D’un tipus de cooperació, clar. Sala i Martín la defensa a l’aula en contraposició a l’ensenyament memorístic. Avui mateix, era a RAC1 fent-ho. Per altres, és una de les dinàmiques més definitòries de la Quarta Revolució Industrialque suposadament estem vivint, la que ens portarà a la ciberfàbrica o a l’internet de les coses. Per teòrics de la ciutat creativa com Richard Florida, la cooperació fins i tot seria la condició de possibilitat per a l’aparició d’una nova classe, la classe creativa global, que, amb noves idees, seria el motor de nous negocis i del creixement econòmic. La llista és llarga. En aquest vídeo que ens ocupa –resumint Noah–, l’israelià defensa que allò que ha permès a la humanitat controlar el món (sic) per sobre d’altres espècies ha estat la seva capacitat de cooperar de forma flexible i a gran escala.\nL’aiguabarreig ahistòric de conceptes que manega el paio és tan gran que només vull i puc aturar-me en una idea que defensa al final de la conferència, que també és present a Sàpiens i que es podria resumir de la següent manera: en el futur, creixerà una nova classe, la classe de gent inútil, que sobrarà al món i que ens obligarà –i obliga ja– a pensar què fer amb ella. A l’article “La gent seguirà sent útil al segle XXI?”, trobareu aquesta barbaritat ben desenvolupada. És a dir, la incomprensió de (o la complicitat amb) les lleis internes del sistema de producció capitalista el porten a glorificar la cooperació per una banda i a expulsar una massa immensa de població –la majoria social, de fet– a la condició de merda inservible. Les dues coses a la vegada, tu. Totalment disruptiu, sí. Cooperar és cool sempre que no sobris, en definitiva.\nNomés vull i puc aturar-me en una idea que es podria resumir de la següent manera: en el futur, creixerà una nova classe, la classe de gent inútil, que sobrarà al món\nTota la trepa intel·lectual del sistema, encantats d’aparèixer en formats reveladors com aquestes conferències TED que tenen milers de clics a internet, davant d’auditoris delerosos de noves idees amb micròfons estil Madonna, semblen sempre haver descobert la sopa d’all. En efecte, en el capitalisme, fruit de la imparable divisió del treball i la incorporació massiva de tots els avenços cientificotècnics, tota producció –material o immaterial– és una creació altament col·lectiva. El que mai diran aquests apologetes és que la contradicció principal que enfronta aquesta creació és quel’apropiació dels beneficis que genera, així com el seu comandament, és de caràcter privat. I que és això el que explica aquesta sobrepoblació, com explicaré a continuació breument.\nLes persones no sobren, en general, en qualsevol tipus de societat. Com afirma el marxista Anwar Shaikh, en el capitalisme, sobra gent, que no és el mateix. No és molt difícil entendre que el grau d’atur depèn del grau de mecanització del treball i que, per poder competir en el mercat, els capitalistes incorporen cada cop més maquinària i computadores –que no són més que el producte històric de coneixements acumulats per la humanitat i, per tant, un producte altament cooperatiu, certament, però apropiat per la classe propietària– i això expulsa milions de persones del mercat de treball i, per tant, de l’únic mecanisme que permet reproduir-se socialment en el capitalisme. Les crisis, paradoxalment, són crisis per excés de tot. De mercaderies, de capacitat instal·lada i de… població. Gent innecessària. Inútils. Però són les relacions socials capitalistes les que converteixen allò que potencialment podria esdevenir una palanca per la conquesta planetària del temps lliure i el gaudi col·lectiu –els avenços tecnològics que permeten un augment de la productivitat del treball impensable en el passat– en una llosa que transforma les persones en éssers inútils. Innecessaris per a la reproducció ampliada del capital i el manteniment de l’u per cent que no veu cap contradicció a enviar a l’abocador més de mitja humanitat mentre inverteix milions d’euros per conquerir la immortalitat a través de gegants empresarials com Calico, la filial biotecnològica de Google. Pensadors com Noah, com que naturalitzen el sistema econòmic de tal manera que els és directament impensable que pugui existir una alternativa al mercat capitalista com a metabolisme social general, troben les respostes més absurdes a fenòmens socials inexorables en aquest marc de relacions capitalistes com l’atur.\nSobra gent. No hi ha una mica d’això en el debat sobre els refugiats que s’amunteguen a Idomeni i la reacció de l’Europa creixentment xenòfoba? No hi cabem totes. Però, com explica Shaikh, si imaginem un mapa del món en el qual la densitat de la població es mesurés no per la quantitat de població, sinó per la intensitat en l’ús de recursos, veuríem que l’excés de població està al centre geogràfic del capitalisme. Que sobrem europeus i nord-americans, vaja. Bé, sí, estic d’acord amb vosaltres: ni una cosa ni l’altra. No sobra ningú més que les relacions de producció capitalistes. Aquí volia anar a parar: crec fermament que la reaparició del feixisme a escala europea depèn de la capacitat de l’esquerra de saber explicar, per exemple, per què sobra gent al capitalisme. No es pot combatre la xenofòbia només des dels discursos progressistes. A una família on tots els membres fa quatre anys que estan a l’atur, no se la convenç de la idoneïtat d’acollir refugiats polítics –i encara menys econòmics– en termes discursius humanitaris.\nSaber explicar perquè sobra gent ha implicat hores d’anàlisi, de ciència social crítica, però no ha de ser una barrera perquè se’ns entengui. Podem dir: si sobren milions de persones perquè a) no són necessàries per la reproducció d’una minoria i b) no disposen de la riquesa abundant que generen les societats perquè se l’apropia aquesta minoria, llavors, no sobren milions de persones,sobren els rics. No és tan difícil. En el terreny ideològic i de la propaganda política, l’odi del penúltim contra l’últim que és el feixisme s’atura redirigint aquest odi contra el primer de l’escala social.\nPer què triomfa el feixisme? Ocupa el buit que deixa l’esquerra. L’esquerra ha deixat de preocupar-se per ser anticapitalista i pretén, al mateix temps, ser eficaçment antixenòfoba. L’esquerra ha deixat de preocupar-se per la teoria crítica i per la formació i s’ha abandonat a l’estètica dels focs d’artifici de la discursivitat populista i pretén no ser envestida per un populisme –el de dretes– que, en estètica, sempre ha sortit i sortirà victoriós, o per l’efectisme de tots els bufons com Yuval Noah. L’esquerra ha deixat de preocupar-se per la pràctica de classe intercultural i pretén… bé, en això, aquí, a l’esquerra encara li queda la PAH i principalment per això, a l’Estat espanyol (com una rara excepció al continent), la crisi no ha petat per la (extrema) dreta. Encara.\nNo siguem hipòcrites: si no volem superar el capitalisme, haurem d’assumir que, al món, hi sobren persones. Les crisis són el zenit de la contradicció entre les dificultats del capital per valoritzar-se pel fet d’haver apartat l’única font real de nou valor –el treball humà– i l’acumulació creixent de mercaderies que ni es venen ni s’utilitzen. Mercaderies com la força de treball, també. Com les persones. Si l’Europa de Maastricht rep més gent, en continuarà sobrant, com ja hi sobra bona part de la ciutadania que hi viu avui. Deixem per la progressia procapitalista amb mala consciència la incoherència de renegar de les conseqüències dels problemes sense voler atacar mai les seves causes. Al final, doncs, només un anticapitalista conseqüent té dret a reclamar-se acollidor.\n← Les cures i la praxi\nEl rap entra a les aules (El Periódico)


Ruta 14: Martinet - Ardòvol - Martinet - Turisme Cerdanya\nRuta 14: Martinet – Ardòvol – Martinet\nPujada dura des de Martinet fins a Travesseres. Per carretera fins a Lles. Pista amb suau ascens fins a la desviació de Viliella. Baixada al Vilar i ascens a Coborriu de la Llosa. Baixarem fins a Ardòvol i d’allí passant per la masia de la Serra seguirem el descens per la pista fins a Martinet.\nPunt de sortida: camí de la Llosa, inici al Tossalet\nLlocs d’interès: Martinet, Lles, Viliella, Sant Martí, Coborriu de la Llosa i Ardòvol\nPunts d’aigua: Martinet, Travesseres, Lles i Ardòvol


Creix el percentatge de població immigrant però el Moianès segueix com la comarca amb menys estrangers | Ona Moianès\nmarç 5th, 2021 Dídac Garcia General, Moianès, Notícies, Societat 0 comments\nEstà entre les comarques que més percentatge de població immigrant va rebre durant el 2020 respecte l’any anterior.\nSegons dades de l’Institut d’Estadística de Catalunya, la comarca lidera aquest rànquing junt amb el Berguedà i l’Anoia, demarcacions que pertanyen també a la Catalunya Central. Tot i això, es dóna el cas paradoxal que aquestes mateixes comarques es troben a la cua pel que fa a la proporció d’immigrants respecte la població total. De fet, el Moianès té, amb un 9,2%, el percentatge més baix d’immigrants de tot Catalunya.\nSi ens fixem en xifres absolutes, observem que la variació del 2019 al 2020 ha sigut de 141 persones. Al 2019 hi havia al Moianès 1.140 habitants d’origen estranger mentre que el 2020 la dada ha pujat fins els 1.281. Aquest increment és d’un 12,4%, el que suposa la tercera xifra més alta del país.\nPel que fa al conjunt de Catalunya, la població immigrant respecte el 2019 va augmentar un 8,7%, el que suposa un total de més 101.000 persones. Una xifra que situa la proporció d’estrangers respecte el total de la població catalana en un 16,2%.\nNext article El Moianès commemora el 8-M amb diversos actes durant tot el mes de març\nPrevious article Punt i final a l’episodi de pols sahariana


Salvem el cabell d'àngel!\nMaties Salom | 03 maig 2010\nEl tour de "Mallorca Vice" -el programa satíric d'una cadena privada estatal dedicat a fer befa de Jaume Matas i les seves presumptes barrabassades- ha trepitjat ulls de poll en l'ala dreta de la classe política mallorquina, que torna a agafar la Primera Indústria com a excusa i ha aixecat uns dies de polseguera. La granereta ha fet mal, però sembla que és molt pitjor simular un autobús de turistes -amb gent gran, quin abús!- per fer un romiatge amb escales als "punts calents" de la presumpta trama. El súmmum del vilipendi ha estat un artefacte contra natura, valga'm déu, ensaïmada de xoriço. Sobren les paraules. Mentrestant, al carrer -als bars, a la perruqueria- no hem trobat ningú ultratjat.\nTothom té dret a ofendre's pel que trobi, però intentar generar agreujats per una acció que desperta més adhesions que rebuig -encara que sigui a costa d'acudits fàcils i primaris- frega el ridícul. Mal al turisme? Les primeres planes estatals i els ressons europeus a les presumptes trames generades durant la legislatura passada no les protagonitza cap reporter foteta. En tot cas, els manejos investigats donen per a una bona sèrie d'itineraris que, des de l'hort del cacau en pols fins a aquelles llagostes de menú del dia -no cal posar mà ni de Rasputins, ni de factures de bugaderies, ni d'informes copypaste-, farien a la societat mallorquina un retrat poc afavoridor. Per sort, però, el turista no ve a cercar bones pràctiques en l'adminstració, ni exemplaritat en la gestió dels cabals públics. Altra cosa és la imatge que projecten les Balears a la resta de l'Estat.\nDe ser percebuts com individus desenfeinats que viuen a l'ombra de cocoters i fan feina just tres mesos l'any, els illencs han passat a ser vistos com individus amb poques feines que, a l'ombra de cocoters i tanmateixejant, suporten estoicament la corrupció institucionalitzada. Tant és així que quan passen massa mesos que al Parlament 'regional' no hi ha cap diputat sub iudice a qui el seu grup demani l'acta per higiene democràtica, ja es comença a trobar a faltar qualque cosa. Hi ha tradicions que no s'han de deixar perdre...\nTant de bo que s'interessassen i no venguessen perquè hi ha corrupció!\nJo estic convençut que els turistes, en general, se'n foten dels nostres corruptes i dels nostres personatges exemplars. És a dir, que els mallorquins i la nostra llengua, cultura, identitat, etc., no els importam gens ni mica. I si el servei que reben, a l'hotel, és prou bo, tant els és ésser servits, per mallorquins, com per forasters com per immigrants de qualsevol altre país. I això és ben lògic. Si els mallorquins tenim ganes de viatjar i ens ofereixen viatges a molt bon preu a Nàpols, deixarem d'anar-hi pel fet que allà hi hagi la ndrangheta? O a qualsevol altra banda d'Itàlia perquè hi governa En Berlusconi? O a Nova York perquè hi ha bandes de gangsters? Els turistes passen / passam de totes aquestes coses que només solen afectar els habitants dels llocs on han tingut la desgràcia que aqueixes bandes criminals s'hi establissin, i són molt pocs els qui s'interessen per la cultura del pais que han triat per a les seves vacances..


Nova edició del workshop sobre “Mètodes Ràpids i Automatització en Microbiologia Alimentària” – memorial DYCFung - UABDivulga Barcelona Recerca i Innovació\nEl XIX workshop sobre Mètodes Ràpids i Automatització en Microbiologia Alimentària (MRAMA) – memorial DYCFung, va ser organitzat en línia des de la Facultat de Veterinària de la UAB el mes de novembre passat. Celebrat anualment, amb un contingut aplicat i de futur, el MRAMA amplia i difon els coneixements teòrics i pràctics sobre mètodes innovadors per a detectar, comptar, aïllar i caracteritzar ràpidament els microorganismes, i els seus metabòlits, habituals en els aliments i l'aigua.\nEl workshop, dirigit per Marta Capellas Puig i Josep Yuste Puigvert, professors del Departament de Ciència Animal i dels Aliments de la Universitat i membres del Centre d'Innovació, Recerca i Transferència en Tecnologia dels Aliments (CIRTTA) va ser, una edició més, una activitat reeixida, tant pels ponents i els temes tractats en les seves intervencions, com per l'assistència de públic i la participació de les empreses de microbiologia.\nEl MRAMA va comptar amb la participació de conferenciants de renom. Es va encarregar de la ponència inaugural José Juan Rodríguez Jerez, catedràtic del Departament organitzador, que va oferir una visió general dels mètodes ràpids i miniaturats i l'automatització en microbiologia. Armand Sánchez Bonastre, director del Servei Veterinari de Genètica Molecular de la UAB i catedràtic també del mateix Departament, va transmetre als assistents els seus amplis coneixements sobre l'aplicació a la seguretat alimentària de la reacció en cadena de la polimerasa (PCR) i la seqüenciació genòmica massiva, mètodes genètics en constant evolució per a detectar i identificar microorganismes. Sara Bover Cid, de l'Institut de Recerca i Tecnologia Agroalimentàries (IRTA), va informar sobre la minimització del risc associat a Listeria monocytogenes i l'eficàcia d'estratègies de gestió del risc. Johanna Björkroth, de la University of Helsinki, va explicar la seva experiència en les vies de contaminació i l'adaptació i el creixement de bacteris causants de deteriorament en derivats carnis.\nEn forma de taula rodona es va abordar un tema de gran importància, com és la garantia d'innocuïtat i la minimització del deteriorament, en sectors diversos: lacti (Carmen Madera González, Corporación Alimentaria Peñasanta -CAPSA-), liquats vegetals (Montse Nebra Soler, Liquats Vegetals), sucs i nèctars de fruites i begudes refrescants (Alba González Orellana, Cítricos y Refrescantes; i Raúl Jesús Mesa González, Coca-Cola European Partners), i aigües de beguda envasades (Jorge Ferri Díaz, Aguas de Cortes).\nD'altra banda, Sara García-Gurtubay, de Compliance&Values va participar amb una interessant ponència sobre la responsabilitat legal en les indústries alimentàries. I David Tomás Fornés, membre del Grup de Treball per a la Normalització de mètodes microbiològics ISO/CEN, va presentar el procés de verificació segons ISO 16140-3 per a implementar correctament un mètode microbiològic en el laboratori.\nLa trobada reuní 203 persones, de diversos col·lectius nacionals i internacionals: (i) Laboratoris, assessories i consultories, i indústries dels àmbits agroalimentari (entre altres, els sectors carni i avícola, productes de la pesca, lacti, congelats, menjars preparats i restauració col·lectiva, conserver, hortofructícola, cacau i xocolata, panificació i brioixeria, begudes analcohòliques –aigües, sucs, liquats vegetals, begudes refrescants– i alcohòliques –cerveser, vitivinícola, cava–, alimentació animal, ingredients, additius i aromes, envasament, distribució), farmacèutic, neteja i desinfecció industrials, material per a laboratori, etc.; (ii) Professors, personal tècnic i estudiants de la UAB (graus en Ciència i Tecnologia dels aliments, Microbiologia; tercer cicle), altres universitats i centres docents; (iii) Altres centres de recerca; (iv) Administració.\nDurant tres dies, es van organitzar quatre tallers: (i) Ús dels recursos per a microbiologia predictiva disponibles a internet, a càrrec de Montse Vila Brugalla (Agència de Salut Pública de Barcelona); (ii) Perills microbiològics en els sistemes APPCC? Per fi, identifica'ls correctament a la teva empresa!, a càrrec de Jon Basagoiti Azpitarte (Imagining Management Systems); (iii) Aprenentatge de lliçons en la indústria alimentària arran de la Covid-19, a càrrec d'SGS ICS Ibérica; (iv) Identificació dels perills en els esquemes GFSI des de la visió de la Food Safety Modernization Act (FSMA), a càrrec d'Intertek Ibérica Spain.\nAmb diversos ponents i professionals d'empreses de microbiologia, la taula rodona del penúltim dia, sobre la instrumentació en microbiologia dels aliments, les tendències del mercat mundial i altres temes d'actualitat del sector, va constatar, juntament amb les ponències del workshop, els progressos en el desenvolupament de solucions que aporten rapidesa, precisió, sensibilitat i especificitat. En ella, es va plantejar a quins nivells està afectant la Covid-19 a les indústries i els laboratoris alimentaris, i es van valorar els avanços en la metodologia de quàntum dots, com a marcador de fluorescència juntament amb separació immunomagnètica per a detectar Escherichia coli O157:H7, i en els marcadors més prometedors per a analitzar la diversitat en comunitats bacterianes mitjançant seqüenciació d'amplicons.\nEn aquesta edició van participar importants empreses de microbiologia, que van explicar i van mostrar els seus productes i els seus serveis: funcionament, avantatges i limitacions i tècniques en què es basen. Aquestes empreses, que van patrocinar el XIX workshop MRAMA, van ser: 3M España, Alliance Bio Expertise, Bioser, BioSystems, Bluephage, Condalab, Cultek, dDBioLab, Illumina Productos España, ITRAM HIGIENE, IUL, Kersia Ibérica, LGC Standards, Merck Life Science, Neogen Europe, Quimivita, Raypa, Scharlab, Science & Solutions i Thermo Fisher Diagnostics.\nTambé van col·laborar: Asesoría y Consultoría Sanitaria (ACONSA), ainia centro tecnológico, Eppendorf Ibérica, PanReac AppliChem, Premiumlab, Productos Florida, Estrategias Alimentarias – Revista eurocarne, Publica – Revista Técnicas de Laboratorio, Sweet Press – Revista Tecnifood, Rapid Test Methods – rapidmicrobiology.com, l'Associació Catalana de Ciències de l'Alimentació (ACCA), la Sociedad Española de Microbiología (SEM), la Asociación de Consultores y Formadores de España en Seguridad Alimentaria (ACOFESAL), la Sociedad Española de Seguridad Alimentaria (SESAL), l'Agència de Salut Pública de Barcelona, l'Agència de Salut Pública de Catalunya, i la Sociedad Española de Químicos Cosméticos (SEQC).\nEl XIX.2 workshop MRAMA – memorial DYCFung se celebrarà del 23 al 26 de novembre de 2021.


Cal Llogari, a la\ndreta de la imatge\nCarrer de Sant Llogari, 7 (abans, 5)\nFinca urbana 8238602 (8238603DG1283N0001OZ)\n418136,4 E – 4623615,1 N\n449,2 m alt\nCasa esmentada el 1757: Cebrià Canadell, sastre de Santa Maria de l’Estany, marit de Francesca Puigmartí, filla de Fruitós, paraire de Mo-nistrol de Calders, i de Maria Anna, fa àpoca del preu de la venda a Llogari Puigmartí de la casa del carrer de Sant Llogari feta per Anton Peypoch, pare de Joan Peypoch i Puigmartí, marit de Rosa, i hi fa renúncia de tots els drets que la seva dona hi pogués tenir (Notari Francesc Pujol i Ferrer, de Moià, 20 de gener; ACA, Notarials de Manresa, 131, f. 9r)\n1757: Anton Peypoch ven la casa a Llogari Puigmartí (doc. cit.)\n1769: Llogari Puigmartí\n1783: Llogaris Puigmartí, jornaler (Cadastre, AMC)\n1794: Requisitòria feta pel Notari Jacint Bussanya i Pujol a instàncies de Josep Puigmartí, jornaler de Monistrol de Calders, en casa i da-vant de Llogari Puigmartí, jornaler del mateix lloc, perquè sàpiga que un altre Llogari Puigmartí, pare seu, en el seu testament davant de Francesc Bellver, rector del mateix lloc, de 21 de novembre del 1788, li va fer concessió de la legítima, per la qual cosa l’hereu, el deman-dant, té dret a la casa que ara ocupa Llogari. Josep Puigmartí ofereix a Llogari el pagament de la legítima, per tal que Llogari desocupi l’habitació on s’està (Notari Jacint Bussanya i Pujol, de Moià, 12 de maig; ACA, Notarials de Manresa, 210, f. 48)\n1816: Josep Comas (i Matamala) (Contribucions, ACalLluís)\n1830: Josep Comas (i Matamala) (Contribucions, AcalLluís)\n1849: Testament nuncupatiu de Teresa Puigmartí i Graner, muller de Josep Comas i Matamala, on nomena hereu de la casa el seu fill Feliu Comas i Puigmartí (Rector de Sant Feliu de Monistrol de Calders, 13 de juny; original desaparegut; Comptadoria d'hipoteques de Manre-sa, llibre 2n de Calders, Viladecavalls i Monistrol de Calders; ACBG, llibre 34, f. 253)\n1851: Josep Comas (i Matamala), vidu, i Feliu, Antònia, Jaume i Rosa Comas i Puigmartí (Padró, AMC)\n1855 i 1857: Josep Comas, vidu, i Feliu, Antònia i Jaume Comas i Puigmartí (Padró, AMC)\n1860: Feliu Comas i Puigmartí, jornaler, i la seva germana Antònia, solters (Padró, ACalLluís)\n1866: Feliu Comas i Puigmartí, Rosa Malla i Chapell i Jaume i Antònia Comas i Puigmartí (Padró, AMC)\n1868: Feliu Comas i Puigmartí, Rosa Malla i Chapell i Josep Comas i Malla (Padró, AMC)\n1880: Rosa Malla i Chapell i Josep i Concepció Comas i Malla (Padró, AMC)\n1882: Vídua de Feliu Comas, Llogari (Fulls de contribució urbana, AMC)\n1904: Josep Comas i Malla, Rita Serrajordi i Sallent, Valentí Comas i Serrajordi i Rosa Malla i Xipell (Padró, AMC)\n1911 a 1924: Josep Comas i Malla, Rita Serrajordi i Sallent, Valentí Comas i Serrajordi i Maria Serrajordi i Sallent (Padrons, AMC)\n1930 i 1935: Josep Comas i Malla, Rita Serrajordi i Sallent, Valentí Comas i Serrajordi, Filomena Ponsa i Estrada, Maria Serrajordi i Sallent, i Feliu i Rita Comas i Ponsa (Padrons, AMC i AMMdC)\n1940: Valentí Comas i Serrajordi, pagès, Filomena Ponsa i Estrada, i Feliu, Rita i Pere Comas i Ponsa (Padrons, AMMdC)\n1945: Valentí Comas i Serrajordi, pagès, Filomena Ponsa i Estrada, i Pere i Feliu Comas i Ponsa (Padrons, AMMdC)\n1950 a 1960: Valentí Comas i Serrajordi, pagès, Filomena Ponsa i Estrada, i Pere i Josep Comas i Ponsa (Padrons, AMMdC)\n1953: Valentí Comas i Serrajordi, propietari (Contribució territorial urbana, AMMdC)\n2010: Josep Comas i Ponsa, Rosa Maria Garrós i Ferrer, i Jordi Comas i Garrós\nEl nom de la casa es deu al nom de qui féu una important reforma el 1769, i que deixà el seu a la llinda del balcó: Llogari Puigmartí. Po-dria ser que en un origen Cal Llogari englobés la casa veïna, Cal Senyor. L'amo de la casa original, Josep Puigmartí i Batlles, dividí la casa original, de quatre naus (la més grossa del carrer) en dues de dues naus. La meitat occidental de Cal Llogari, que conservà aquest nom, fou per a la seva filla, Teresa Puigmartí i Graner, qui es casà amb Josep Comas i Matamala; l'oriental fou per al seu fill Jaume. Josep Puig-martí i Batlles era conegut com a Senyor\nFruitós Puigmartí > Rosa Puigmartí i Monrós (herència) > Llogari Puigmartí i Batlles (compra) > Josep Puigmartí i Batlles (herència) > Te-resa Puigmartí i Grané (herència) > Feliu Comas i Puigmartí (herència) > Josep Comas i Malla (herència) > Valentí Comas i Serrajordi (he-rència) > Josep Comas i Ponsa (herència)\n1882: Casa de dues plantes, fa 127 m2. 1953: Casa de tres plantes destinada a habitatge; fa 8 x 17 m2 tant de construcció com de solar. Dreta (llevant): Cal Coix; esquerra (ponent): Cal Jep Dó; davant (migdia): Carrer de Sant Llogari; darrere (nord): Carrer Xic\nCasa de vers el 1700 (la llinda diu 1708), remodelada el 1940; no es van tocar gaires coses de l'estructura original\ndel carrer: 1708\nLlinda de la finestra del balcó: LLOGARI PUIGMARTÍ 1769\nCal Llogari, pintada\nd'un color verd suau\nBalcó de la façana\nprincipal, amb la llinda


Gener amb més ganes que mai | El Blog de la Residència Les Dàlies\nHome / Agenda / Gener amb més ganes que mai\nGener amb més ganes que mai\nIniciem un nou any amb més ganes que mai! Celebrarem l’arribada dels Reis Mags d’Orient i també, com és tradició, ens menjarem el Tortell.\nDegustarem el menú de l’avi que tan ens agrada i desprès per mantenir-nos en forma sessions individuals i grupals amb la fisioterapeuta.\nEstareu amb nosaltres per videotrucades, us ensenyarem tot el que tenim preparat.\nFisioteràpia de rehabilitació.\nSessions de psicomotricitat, activitats interactives, jocs motrius, gimnàstica i jocs de mobilitat amb la Wii.\nJocs d’oci i d’entreteniment: Tornejos de dòmino, parxís i altres jocs.\nCelebració dels aniversaris del mes de residents.\nTaller multisensorial: Gent gran 2.0.: Realitzarem sessions d’estimulació sensorial amb noves tecnologies, utilitzant la wii i ulleres de realitat virtual.\nComençarem a preparar-nos per al Carnestoltes. Hem de preparar les nostres disfresses i la decoració per la festa.\nArticle anterior Rebem el Nadal amb noves ilussions!\nArticle següent La Vostra Llar Les Dàlies ja s’ha vacunat


Essaig.cat - Tota la informació d'Algaida, Pina i RandaL’atur al municipi d’Algaida apuja el desembre un 0,93 %\nL’atur al municipi d’Algaida apuja el desembre un 0,93 %\nPosted on 18 gener, 2018 by Es Saig\tLeave a comment\nSegons les dades publicades pel SEPE al mes de desembre el nombre d’aturats al municipi d’Algaida ha apujat en 2 persones (1 home i 1 dona). El nombre total d’aturats és de 216, dels quals 100 són homes i 116 dones.\nLes persones majors de 45 anys amb 111 aturats són el grup d’edat més afectat per l’atur, seguit dels que es troben entre 25 i 44 anys amb 90 aturats, el grup menys nombrós són els menors de 25 anys amb 15 aturats.\nPer sectors veiem que en el sector serveis és on major nombre d’aturats hi ha al municipi amb 170 persones, seguit de la construcció amb 24 aturats, la indústria amb 12 aturats, les persones sense ocupació anterior amb 8 aturats i per últim l’agricultura amb 2 aturats.\nRespecte de les dades de l’atur interanual, es manté la tendència de reducció de l’atur, ja que durant el desembre de 2017 hi ha 22 persones menys aturades respecte del desembre de 2016, això és un 9,24 % menys que fa un any, quan la xifra d’aturats d’Algaida, Pina i Randa era de 218 persones.\nLes dades són positives, malgrat rompi la tendència general de les Illes Balears, on l’atur del mes de desembre ha estat de 63.369 persones, després que hi hagi 3.539 persones sense feina manco, una xifra que suposa un 5.29% menys que fa un any, i de 612 persones respecte al novembre.\nPel que fa a l’afiliació a la Seguretat Social, aquest mes de desembre hi ha hagut 4 baixes en l’afiliació situant el nombre d’afiliats en 1205 persones, 100 persones més que el desembre de 2016.


Salses i confitures | XMFlorensa\nCategory Archive: Salses i confitures\nSalsa de moniato\nEl secret d’una bona carn? La seva qualitat i preparació. El secret d’un bon acompanyament? la cara de sorpresa dels teus clients. En aquest cas acompanyava el “solomillo” de vedell macerat amb una… Continua llegint →


Durant els darrers anys i a pesar de la llarga i dura crisi econòmica que han patit les comarques de l’Alcoià, El Comtat i la Foia de Castalla, ha hagut poblacions de la zona que han aplanat el terreny per a créixer una vegada recuperada certa dosi d’estabilitat. Entre elles es troba Ibi, una població que durant els darrers anys s’ha convertit en la tercera major superfície industrial de la província d’Alacant a base de crear polígons i de diversificar el seu teixit productiu. Tant que ha desplaçat l’atenció industrial d’altres localitats de l’entorn cap a la vila joguetera.\nVora 600 empreses operen a dia de hui en els 7 polígons industrials de la població, però l’Ajuntament encara vol atraure a més empresaris i emprenedors, hagut compte de que treballa en la creació d’un milió de m2 de nou sòl industrial. Una atracció que podria veure’s incrementada si l’equip de govern rebaixa les taxes municipals que les empreses han de pagar al Consistori per la seua instal·lació. Eixa és la intenció que ha traslladat l’administració iberuda a aproximadament un any de les properes eleccions municipals del 2019.\nUna menor càrrega impositiva, defenen des de l’Ajuntament d’Ibi, reduiria la suma que les empreses necessiten per a començar la seua tasca productiva a la localitat. A això cal afegir la reducció de la burocràcia a nivell municipal que ha executat el Consistori en col·laboració amb la patronal de la sub comarca de La Foia de Castalla: Ibiae. Els impostos per als vehicles de transmissió mecànica, el de Béns Immobles o les plusvàlues també han patit rebaixes des del 2013 a la vila joguetera, en un intent per fer-la més atractiva per als empresaris.\nL’objectiu no és altre que fomentar la creació d’ocupació i riquesa a una localitat que ja té un menor índex d’atur que la resta de la poblacions del seu entorn. Des del Consitori defenen que aquesta rebaixa impositiva per a les empreses que vullguen instal·lar-se a Ibi és possible gràcies a la reducció de despeses que l’equip de govern ha aconseguit durant les darreres 2 legislatures, entre altres amb el retorn de deute als bancs, i que ha permès les reduccions en diverses taxes municipals. Amb elles, consideren, es retorna als iberuts part de l’esforç fet durant els pitjors anys de la crisi econòmica a la localitat.


Data del document 10/11/2017\nNúmero del document SLT/2642/2017\nformalitat administrativa (278)\ncarrera professional (6)\nEl II Acord de la Mesa Sectorial de Negociació de Sanitat sobre les condicions de treball del personal estatutari de l'Institut Català de la Salut, de 19 de juliol de 2006, defineix la carrera professional com a sistema d'incentivació i motivació dels seus i de les seves professionals i de reconeixement del seu nivell de desenvolupament professional i fixa el darrer trimestre de l'any com el període en que s'ha d'obrir el termini de presentació de sol·licituds.\nEn aplicació del prefixat al II Acord i en ús de les competències que m'atribueix la normativa vigent,\n-1 Fer pública la convocatòria per sol·licitar el primer, segon, tercer o quart nivell de carrera professional de personal estatutari de l'àrea funcional sanitària i de l'àrea funcional de gestió i serveis de l'Institut Català de la Salut.\n-2 El nivell o nivells s'han de sol·licitar i s'han d'adjudicar d'acord amb els requisits i els criteris que consten als apartats 6.1.3 (facultatius i diplomats sanitaris) i 6.1.4 (àrea sanitària de formació professional i gestió i serveis) del II Acord de la Mesa Sectorial de Negociació de Sanitat i els d'aquesta Resolució. En qualsevol cas caldrà assolir el nombre mínim de crèdits establerts per a cada nivell.\n-3 Les sol·licituds es poden presentar des del dia 1 de desembre al 31 de desembre de 2017, ambdós inclosos.\n-4 Les sol·licituds s'han de formalitzar i registrar exclusivament per via telemàtica mitjançant el mòdul de “carrera professional” de l'aplicació Sistema de Gestió de Recursos Humans (SGRH).\nÉs imprescindible estar registrat a l'SGRH per poder fer la sol·licitud. En cas de no estar-hi registrat, caldrà donar-se d'alta com a nou usuari.\nLes persones sol·licitants han d'introduir prèviament al mòdul “Gestió de currículum” de l'SGRH, el títol acadèmic oficial que els habiliti pel desenvolupament de la seva categoria professional en el cas en què aquest no estigui ja introduït.\nA l'efecte de la seva valoració totes les sol·licituds han d'incloure els mèrits que s'han de tenir en compte per determinar si s'assoleix el nivell demanat que és objecte de la sol·licitud.\nS'inclouran en la sol·licitud tots els mèrits de formació, docència i recerca que hagin estat detallats en el mòdul “Gestió de currículum” de l'SGRH fins al moment en què es formuli la sol·licitud de carrera professional. Els mèrits corresponents a activitat i valoració de competències i compromís amb l'organització s'inclouran de forma automàtica durant la tramitació del procés de carrera professional.\nEs valoraran els mèrits que hagin estat realitzats en el període de còmput d'acord amb el que estableix el II Acord i sempre que aquests estiguin realitzats fins el 31 de desembre de 2017.\nEls mèrits corresponents a les activitats de formació continua realitzades a l'Institut Català de la Salut, que han d'haver estat necessàriament identificats a l'aplicació SGRH (mòdul de Formació) s'informen de forma periòdica i automàtica al gestor de currículum, sense necessitat de cap validació posterior. Tots aquests mèrits, sempre que estiguin dins el període de còmput del nivell de carrera sol·licitat, seran associats de forma automàtica a la corresponent sol·licitud.\nHi haurà la possibilitat d'associar a la sol·licitud els nous tipus de mèrits que es defineixin en el mòdul “Gestió de currículum” de l'SGRH al llarg de la tramitació del procés de carrera professional que siguin susceptibles de valoració. Aquests mèrits s'hauran d'incloure en el mòdul "Gestió de currículum" de l'SGRH. La Direcció de Persones i Desenvolupament Professional de l'Institut Català de la Salut informarà a la comissió de seguiment del II Acord i als sol·licitants del termini per a la informació d'aquests mèrits.\nLa presentació d'una sol·licitud suposa que s'accepta que s'incorporin les dades consignades a la base de dades de l'aplicació de gestió de les sol·licituds de carrera professional (SGRH-carrera professional) i el seu tractament per a la finalitat pròpia de la convocatòria.\nNomés es resoldrà una sol·licitud per professional. Si el o la professional registra més d'una sol·licitud, el registre de l'última sol·licitud implica el desistiment de la sol·licitud o les sol·licituds registrades amb una data i hora anteriors i, per tant, es resoldrà només l'última sol·licitud registrada.\nLa formalització de la sol·licitud per mitjans telemàtics, que cal fer seguint les instruccions, s'ha de dur a terme des de l'aplicació de carrera professional ubicada a les adreces anteriorment esmentades. Un cop formalitzada, es tramet informàticament i es registra a la base de dades d'aquesta aplicació.\nSi a la llista de mèrits de la sol·licitud telemàtica per la carrera professional, hi ha algun mèrit que no hagi estat validat (a l'aplicació SGRH, mòdul “Gestió de currículum”), s'haurà de presentar el certificat o una còpia autenticada del mèrit al Registre. A aquest efecte, s'ha previst un model per adjuntar-hi els certificats. Aquest model s'obté quan es genera la sol·licitud telemàtica.\nDe la mateixa forma, els mèrits informats al gestor de currículum que puguin incorporar-se a la sol·licitud amb posterioritat al registre d'aquesta, hauran d'acreditar-se documentalment per a la seva validació i valoració.\n-5 Els actes del procediment i els resultats definitius es publicaran als taulers d'anuncis del Centre Corporatiu, de les direccions d'atenció primària i dels centres hospitalaris de l'Institut Català de la Salut, en els termes de l'article 40.2 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions publiques i de l'article 56 de la Llei 26/2010, de 3 d'agost, de règim jurídic i de procediment de les administracions públiques de Catalunya.\nAquesta convocatòria es resoldrà mitjançant una resolució de la directora gerent de l'Institut Català de la Salut, que serà notificada individualment a les persones interessades.\nContra aquesta Resolució, que posa fi a la via administrativa, les persones interessades poden interposar un recurs contenciós administratiu, davant el Jutjat Contenciós Administratiu de Barcelona o, potestativament, el corresponent al lloc del domicili de l'interessat, en el termini de dos mesos a comptar des de l'endemà de la notificació de la Resolució, de conformitat amb el que preveuen els articles 8.2 i 46.1 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa.\nAmb caràcter potestatiu, prèviament a la interposició del recurs contenciós administratiu, es pot interposar recurs de reposició davant l'òrgan que ha dictat l'acte, en el termini d'un mes a partir de l'endemà de la seva notificació, segons el que disposen els articles 123 i 124 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions publiques, o qualsevol altre recurs que es consideri convenient per a la defensa dels seus interessos.


S'oficialitza la cessió de la travessia de la Nacional 340 - El Nostre Ciutat\nS’oficialitza la cessió de la travessia de la Nacional 340\nL'Ajuntament i el Ministeri de Transports han signat l'acord aquesta setmana a Alcoi\n17 juliol 2021 13:00\nMoment de la signatura de l’acord de cessió, dijous passat.\nEl Ministeri de Transports ha oficialitzat la cessió a l’Ajuntament d’Alcoi de la travessia de la carretera Nacional 340 al seu pas per la ciutat. Es tracta del tram que va des de la rotonda del Molinar fins a l’accés Nord a Alcoi, exceptuant el Pont Fernando Reig, que continuarà sent titularitat del Ministeri. En total la superfície que se cedeix és de 5.707 metres, amb una superfície estimada de 159.575 m².\nSegons apunten des del consistori, fa més de 10 anys que el Govern d’Espanya no accepta cessions de travessies a canvi d’una inversió o quantitat econòmica, exceptuant aquest cas, en el qual dedicarà 1’5 milions d’euros a Alcoi. En concret 900.000 euros per a la construcció de la rotonda d’accés Nord que assumeix el Ministeri de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana i 600.000 que ja va invertir per a l’estabilització de la Vaguada.\nAfigen des de l’Ajuntament que la cessió d’aquesta travessia comportarà que l’administració local puga dur a terme diferents projectes, com el semàfor en la Beniata per a facilitar el passe a les persones que baixen des de Sant Pancraç; també millorar l’accés des d’Alacant; dur a terme una reordenació de Els Alçamora, Alameda Camilo Sesto i Juan Gil Albert, millorant la mobilitat sostenible d’Alcoi; i també adaptar alguns aspectes del Pla General que eren “complicats” d’executar amb la normativa del Ministeri. “Fins al moment aquestes iniciatives no es podien realitzar perquè en ser travessia tot projecte havia d’adaptar-se a la normativa del Ministeri, que és molt més restrictiva i complicada que les de planificació urbana”, apunten els serveis informatius de l’executiu local.\nLa portaveu de Ciudadanos Alcoi, Rosa García, celebra la cessió del tram, encara que recorda a l’alcalde “el compromís adquirit” del projecte de la rotonda d’accés nord a la ciutat, “que porta aturat des de la legislatura passada”. Afig García que “el següent pas lògic a la recepció de la carretera ha de ser fer la rotonda”, alguna cosa que demanarà durant la celebració del pròxim ple municipal.\nAlcoialcoycessióMinisteri de TransportsNacional 340travessia


La Diputació aportarà una "pluja de milions" a la Conca per ajudar a la reactivació\nLa Diputació aportarà una “pluja de milions” a la Conca per ajudar a la reactivació\nSi fa dues setmanes era el president de la Generalitat, Quim Torra, qui visitava Igualada, aquest dimecres ho ha fet la presidenta de la Diputació de Barcelona, Núria Marin.\n“Estem ansiosos per començar la recuperació”, ha comentat l’alcalde d’Igualada, Marc Castells, després de fer un repàs dels moments més durs viscuts en durant la crisi sanitària. L’alcalde d’Igualada ha estat l’encarregat d’anunciar les mesures que aplicarà la Diputació de Barcelona a la Conca d’Òdena.\nEn primer lloc, s’ha anunciat l’inici del primer tram de la Via Blava. Es tracta d’un tram de 18 quilòmetres entre Jorba i la Pobla de Claramunt que tindrà una inversió de 2,8 milions d’euros. Aquesta tram també passarà per Igualada, Santa Margarida de Montbui i Vilanova del Camí. Cal recordar, que el projecte de les Vies Blaves pretén unir l’Anoia amb Martorell i d’allà fins al mar per camins transitables i segurs amb bicicleta i a peu.\nDe la mateixa manera, també s’ha anunciat un circuit que connectarà Òdena amb aquestes Via Blava, amb una inversió de 900.000 euros i una execució immediata.\nUna segona mesura anunciada aquest dimecres és la inversió de 2 milions d’euros per part de la Diputació en el nou Campus de Salut d’Igualada. Aquesta quantitat es suma als 2 milions que ja va anunciar el president de la Generalitat en la seva visita a la Conca. L’Ajuntament d’Igualada també invertirà 2 milions en el Campus, i així sumar els 6 milions que necessitarà d’inversió.\nLa Diputació també ha anunciat que destinarà 500.000 euros a ajuts pel comerç de la Conca d’Òdena. Aquests diners es sumen al milió i mig d’euros a què també es va comprometre el govern de la Generalitat.\nFinalment també s’han anunciat ajudes per desenvolupar el programa “Terra de Castells” del Consell Comarcal, així com també el programa de mobilitat sostenible que es desenvolupa principalment al Campus Motor de Castellolí. També el projecte de l’albert de pelegrins i l’oficina de Turisme a l’edifici de Cal Maco d’Igualada comptarà amb ajudes de la diputació.\nL’alcalde d’Igualada, Marc Castells, s’ha mostrat molt agraït amb els ajuts anunciats per la Diputació, “aquesta sí que és una veritable pluja de milions. Alguns ho diuen i vosaltres, des de la Diputació, ho esteu fent”, ha comentat.\nPer la seva banda, la presidenta de la Diputació, Núria Marín, ha assegurat que “el treball conjunt dels 7 municipis de la Conca ha estat un exemple per la resta del país”, al mateix temps que ha remarcat que “totes aquestes ajudes volem que siguin fàcils de demanar, sense omplir massa burocràcia”.\nPrevious articleL’Anoia acollirà l’eBike Tour a finals de juny, una ruta en bicicleta per descobrir diverses zones de la comarca\nNext articleL’empresari Josep Guasch mor als 97 anys


Alumnes amb Necessitats Educatives Especials del CEIP L'Arenal realitzen activitats rehabilitadores amb cavalls\n29 de maig de 2019 - 10: 01\nEl Club Rotari de Xàbia, en col·laboració amb el centre José Argudo, van dur a terme, dilluns passat 27 de maig, un projecte de rehabilitació amb cavalls per als nens de l'aula de Necessitats Educatives Especials del CP L'Arenal de Xàbia.\n14 alumnes d'aquest centre educatiu de Xàbia, acompanyats per les seves professores, educadores i joves mestres en pràctiques, van acudir amb autobús al centre que José Argudo posseeix als afores de Dénia per a realitzar activitats amb els cavalls i contacte amb altres animals. Durant tot el matí van tenir ocasió de acariciar-los, donar-los de menjar i muntar a cavall.\nAquest tipus d'activitat, que va ser el primer contacte amb cavalls per a molts d'ells, va resultar un èxit. Alguns nens es van mostrar inicialment temorosos però gràcies a la paciència i tacte de Josep i els educadors, els estudiants van acabar enamorats de l'animal.\nActivitats d'aquest tipus milloren la interacció dels nens amb l'entorn i estimulen els seus sentits i habilitats. Tots els implicats van mostrar la seva intenció de repetir l'experiència en el pròxim curs. Tant per als professionals, com per als organitzadors va resultar un matí molt gratificant.


El llenguatge de còmic al pessebre – Fes Ta Festa – La cultura popular a la ràdio i a internet\n18 desembre 2015El pessebre és un món\nFer parlar a les figures del pessebre és una idea molt antiga. El pare caputxí Andreu de Palma explica en un llibret publicat al 1914, que una de les tipologies de pessebres de la seva època són els pessebres parlats, on una veu en off recitava el diàleg entre les figures. Emilio Vitta, un estudiós italià dels pessebres, diu en un llibre que, a finals el segle XVIII, hi havia uns teatrets on amb figures de cartró representaven la història del Naixement, incloent-hi algun comentari satíric o d’actualitat. De fet, a Alcoi, encara avui es pot veure el “Betlem d’en Tirisiti”, l’única representació del pessebre feta amb titelles que es conserva, i on tenen cabuda personatges de la ciutat com el drac de sant Jordi o les filaes de moros i cristians.\nAvui et proposem que facis parlar les figures del teu pessebre incorporant el llenguatge del còmic.\nBastonets prims de fusta dels que utilitzem per a fer broquetes\nBlue-tag o plastilina.\nCartolina retallada en forma de núvol, com els que hi ha a les tires de còmic. Pots imprimir-les amb l’ordinador.\nUna vegada hagis muntat el pessebre, com fas habitualment, pensa en quins diàlegs poden estar mantenint les figures. Pots pensar diàlegs seriosos usant com a font els relats de la infància dels Evangelis, o bé pots deixar anar la teva imaginació i fer diàlegs còmics, o bé de denúncia. Una bona idea, en el pessebre de casa, és incorporar referències als membres de la família en els diàlegs.\nFes tants núvols com diàlegs vulguis posar i escriu els textos, breus i clars (pots fer tot això amb l’ordinador, si vols). Retalla les carolines i enganxa-les als bastonets de fusta. Després posa els bastonets per darrera la figura enganxats amb blue-tag de manera que quedin els núvols de text adreçats a la boca de cada figura.\nNo abusis d’aquest recurs, posa alguns diàlegs, breus i que no predominin sobre el pessebre. Millor poc i enginyós que massa i que atabali.