07 d'agost de 2020 - 16: 28\nUna de les grans demandes dels veïns de Xàbia i especialment, de Duanes de la Mar, ja s'ha fet realitat. La desembocadura del riu Gorgos ja compta amb un nou pont.\nEl conegut Pont de Triana ha estat obert, aquest matí, a l'trànsit rodat i a l'accés de vianants després que hagin finalitzat les obres de reconstrucció. Una nova infraestructura que aporta una nova imatge a la connexió entre el barri mariner i el Primer Muntanyar.\nReobren el nou pont de triana\nAquesta obra, que ha suposat una inversió de poc més de 480.000 euros, compta amb una renovació completa, ja que l'anterior pont va ser demolit i s'ha construït un totalment nou, d'un sol ull, amb voreres més àmplies, de tres metres, enfront de les d'1 metre que hi havia, sent part d'elles de fusta de iroco, barana d'acer inoxidable, amb un disseny que permet les vistes, il·luminades a led per les nits i sobretot, accessibles per a persones amb mobilitat reduïda, "I fetes a mà", Comentava l'arquitecte responsable, Francisco Valiente, que afegia que "S'ha intentat donar un aspecte que visualment sembli que el pont estigui suspès en l'aire sobre la desembocadura".\nReobertura de el pont de triana\nPer la seva banda, el alcalde de Xàbia, José Chulvi, Ha destacat la importància d'aquest treball, i l'esforç que ha suposat dur-la a terme, "El pont va haver de ser tancat per les deficiències que patia a causa dels temporals i després de ser adjudicada l'obra a una empresa, aquesta no va iniciar els treballs, per la qual cosa es va retardar de nou el començament i es va tornar a licitar l'obra, en aquesta ocasió, a l'empresa Vilor SL que ha estat qui ha executat la construcció ".\nFinalment, avui divendres, 7 d'agost, passades les 12 hores, l'alcalde, José Chulvi, signava la recepció de l'obra i l'empresa constructora retirava els precintes i els últims elements de protecció. Amb aquest tràmit es posava fi a un projecte que ha arrossegat nombroses vicissituds.\nReconstrucció de el pont de Triana i les acaras de l'entorn\nEls primers ciutadans que han creuat el pont després de retirar el precinte se sentien contents amb la finalització i acabat de l'obra. I és que tot i que no s'havia programat cap inauguració oficial, desenes de veïns s'han congregat al costat de el nou pont per a ser testimonis de la posada en servei d'aquesta infraestructura, molt important per a la mobilitat urbana i que millora tant la seguretat com l'estètica de la primera línia de costa.\nTambé s'ha reurbanitzat la connexió entre el pont i l'avinguda Marina Espanyola. Ara només queda pendent una obra complementària: la retirada de la base de l'antic pont -ja prevista, amb consignació pressupostària llista i en fase de contractació.\nagost 8, 2020 a les 10: 04 pm\nCrec que poden solucionar-se les dues demandes no fent la via verda nyap d'ara, sinó un bon passeig a la zona de xiringuitos, amb arbres, bancs, .com tenen les nostres veïnes ciutats.\nagost 8, 2020 a les 11: 48 pm\nTotalment d'acord el que s'ha fet ara és un nyap, d'amagat i sense cap estudi previ ni consens.\nagost 7, 2020 a les 8: 40 pm\nAvui és un gran dia per a Xàbia i en particular per als veïns de l'port només entelat per la negativa de l'alcalde i altres regidors de no voler recuperar la doble circulació port sorral alguna cosa que aquesta demandant la gran majoria de veïns de Xàbia així com a residents tant nacionals com estrangers.\nagost 7, 2020 a les 8: 58 pm\nLa doble circulació condemna als vianants a seguir convivint amb la tirania de el cotxe. Cal fer just el contrari, deixar un carril de serveis i accés a residents i vianants a el complet que hauria de ser un passeig a la banda de la mar des de fa dècades.\nÉs el que han fet altres ciutats i Xàbia ha d'aprofitar tot el seu potencial paisatgístic que li dóna un plus per gaudir d'un turisme de qualitat.\nagost 7, 2020 a les 11: 17 pm\nT'equivoques xabiero, el que cal fer és vianants tot el montañar. Dóna gust veure-ho sense cotxes aparcats, que abans ni es podia veure el mar, i la gent gaudint de la platja, i s'oblidi ia la tirania dels cotxes. Els carrers per a la gent! Espero que es decideixin des de l'ajuntament.\nagost 7, 2020 a les 11: 52 pm\nTotalment d'acord només per a vianants\nagost 8, 2020 a les 10: 03 am\nEls polítics estan per fer la vida fàcil a les persones no per quedar bé amb ells i en aquest cas això és el que han fet, t'explico el carrer gènova que és la paral·lela a la primera montañar no està acabada li falta la sortida a port per el supòsit pont que dóna sortida a la banda de la caserna de la guàrdia civil i l'altra entrada que dóna davant a l'parador tampoc aquesta acabada o sigui una ratera, la via Augusta és un caos, el primer hauria estat acabar carrer gènova i després fer una circumval·lació amb aquests carrers i llavors si es podria fer el que han fet.\nLes coses es fan per millorar no per quedar bé.


Demà comencen les activitats per celebrar la Diada de Sant Jordi a les Borges, que s'allargaran fins diumenge - Notícies de les Borges Blanques i les Garrigues - Ràdio Les Borges 107.1 FM\nDemà comencen les activitats per celebrar la Diada de Sant Jordi a les Borges, que s'allargaran fins diumenge\nDiumenge es farà una cantada de Caramelles amb ''Els Cantaires' de Juneda que recorreran diferents carrers del municipi\nCom cada any, les Borges celebra la Diada de Sant Jordi amb tres dies plens d'activitats per a tots els públics. Els actes començaran demà divendres, 21 d'abril, on es farà la tradicional visita als avis de la residència les Garrigues i hi haurà entrega de roses i poemes amb l'alcalde borgenc, Enric Mir, acompanyat d'altres autoritats.\nTal com vam explicar ahir des de Ràdio les Borges, la Revetlla de Sant Jordi, dins la iniciativa Abril Cultural, es durà a terme davant de la Biblioteca, a les 19 hores, on els assistents gaudiran de l'actuació de la banda de l'Escola de Música de les Garrigues sota la direcció de Núria Bresolí. Durant l'acte, el grup de lectura de la mateixa biblioteca llegirà fragments de poemes de Bob Dylan. Seguidament, s'oferirà un berenar i Alfred Casals serà l'encarregat de posar música i també hi haurà una degustació de vins de la comarca.\nEl dissabte, 22 d'abril, es farà una jornada de portes obertes per visitar el campanar de les Borges. Seguidament, a partir de les 12.30 hores del migdia, l'Oficina Jove de Les Garrigues ha organitzat un tast de vermut que tindrà lloc a La Capella. El mateix dissabte, de les 17 a les 18 hores, el cor 'Eurídice' impartirà al CEI un taller dirigit a nens i nenes des de P5 fins a 3r de primària per cantar i moure el cos. En acabar, a les 19 hores, el mateix cor durà a terme una actuació musical on els assistents podran demostrar allò que han après.\nEl diumenge, de les 10 a les 14 hores, hi haurà Cantada de Caramelles amb 'Els Cantaires' de Juneda que recorreran diferents carrers de la ciutat i acabaran a la Plaça Porxada. De les 11 a les 13 hores, a la mateixa plaça, hi haurà un taller de Donzelles i Cavallers dirigit als més petits i l'Associació contra el càncer vendrà roses de paper. Seguidament, a les 18 hores, es farà l'espectacle infantil 'Dragon ST' i un berenar per als més petits. Finalment, el ball dels diumenges serà el ball de Sant Jordi, on hi haurà una taula amb llibres i roses i els encarregats d'amenitzar la festa al Pavelló de l'Oli seran l'orquestra Panamà.\nActivitats de Sant Jordi que es van fer l'any passat a La Plaça (foto: Aj. Borges).


UA-61091091-1 Restaurants – Turisme Sant Jaume d'Enveja\nProductes naturals i variats són la clau de l’excel·lent cuina del Delta de l’Ebre. Una mica de tot: vegetals de temporada como ara les carxofes i altres productes de l’horta; carn de caça, ànecs, pollastres de granja; peix de mar i de riu i també marisc. Anguiles, angules, galeres, anques de granota i l’arròs, el gran protagonista de la cuina deltaica. Tot plegat preparat amb arts culinàries tradicionals. Veniu a Sant Jaume a tastar totes aquestes delícies.\nPlats elaborats amb productes autòctons, de gran qualitat, presentats amb cura. Propostes gastronòmiques innovadores i una variada oferta d’arrossos, peix i marisc.\nLocal d’estil rústic, situat a la vora del riu, disposa de la terrassa Miratges amb vistes a Lo Passador.\nAvinguda de l’Ebre 162\nCuina tradicional del delta en un ambient mariner, record de l’avi que fou pescador. Serveixen entrepans «XXL» i una àmplia varietat de tapes. Disposen d’una terrassa amb ambient «chill out».\nCarrer Major 15-17\nTel. 647 814 554 / 659 951 810\nParrillades de carn i verdures a la brasa són l’especialitat d’aquest restaurant que disposa d’una gran barbacoa interior. També fan cuina tradicional i preparen contundents esmorzars de forquilla els dissabtes.\nTel. 630 324 530\nEls esmorzars de forquilla que serveixen els dissabtes pel matí són famosos i apleguen un munt de gent que venen fins al Delta Park a degustar l’excel·lent anguila amb suc, els combinats de peix i els «perets» (pedrers de pollastre). Cuina casolana amb ingredients frescos i bon ambient.\nCarrer Salines s/n\nTel. 666 116 498 /678 396 935\n679 509 858 / 618 006 166\nCaseta de la Iaia\nUna bona proposta de pizzes, cuina tradicional i plats combinats per a sopars i dinars informals. Aquest restaurant està situat en un tranquil carrer del centre de Sant Jaume.\nCarrer Artur Vila, 13\nTel. 977 478 189\nRestaurant Ida «Can Machino»\nSituat al carrer Major dels Muntells, els seus deliciosos arrosos i plats de peix i marisc són una referència a la cuina del Delta. Té una agradable terrassa exterior i un espai «chill out» on els vespres hi ha bona música i bon ambient.\nCarrer Major, 129\nTel. 977 479 015 / 679 478 462\nCuina de qualitat en un entorn delicat i molt atractiu. El restaurant Un Mos, situat al ccentre de Sant Jaume d’Enveja, és una opció perfecte per a un sopar tranquil en bona companyia y també per a tapes i aperitius.\nTel. 673 098 466 /977 468 660\nUna nova proposta de restauració a Sant Jaume. Cuina tradicional del Delta, menús diaris i plats combinats. Assortiment de tapes.\nPreu mig: 15€\nAvinguda de Catalunya, 45\nTel. 678 861 123\nAmb ingredients de proximitat, mans expertes i originalitat aquesta empresa organitza muntatges per festes, grans àpats, sopars i dinars a domicili. La qualitat i una acurada presentació són les seves premisses.\nCarrer Major, 95 (Els Muntells)\nTel. 977 479 100 / 649 297 248


BELLREGUARD NOMENA FILL PREDILECTE A JOAN PELLICER - Diari Serpis\nBELLREGUARD NOMENA FILL PREDILECTE A JOAN PELLICER\nJoan Pellicer i Bataller va nàixer en 1947 a l’antic llogaret de Sotaia (Bellreguard). Era el segon de tres germans i té dues filles Anna i Júlia. Estudià el batxillerat en el col•legi Escoles Pies de Gandia i Medicina a la Universitat de València on es va llicenciar l’any 1986. Posteriorment va obtenir el doctoratcum laude amb la tesi Recerques etnobotàniques al territori diànic o Comarques Centrals Valencianes. A més, va publicar més d’una dotzena de llibres i centenars d’intervencions radiofòniques i televisives en Canal 9 o Gandia Televisió.\nEl 1999, va guanyar el primer Premi Bernat Capó de difusió de la Cultura Popular amb el Costumari botànic (3). En l’any 2002 va ser Premi d’Honor de la Cultura Popular de l’Ajuntament de Pedreguer. En 2005, el Bloc de Progrés de l’Alcúdia el va homenatjar. En 2006, va rebre el Premi Valldigna d’Investigació. Així mateix, va rebre el Premi Cavanilles i el Jaume I de periodisme de forma pòstuma al programa Medi Ambienten el qual s’encarregava de la secció «Les nostres plantes».\nCom a metge va col•laborar amb l’Associació per a la Investigació Sanitària de la Safor, la unitat de digestiu de l’Hospital Francesc de Borja de Gandia, i el departament d’infermeria comunitària, medicina preventiva i salut pública i història de la ciència de la Universitat d’Alacant. En tot tres amb un denominador comú: l’estudi de les plantes en els aspectes medicinals, digestius i culinaris.\nCom assenyalar l’instructor de l’expedient, el regidor Jaume Borràs «a Bellreguard hem tingut la sort de comptar amb un veí com Joan Pellicer que amb la seua actitud vital, l’estima i el coneixementde la natura i de la cultura del seu poble i del seu país està considerat el naturalista més rellevant del País Valencià des del botànic Cavanilles, per la qual cosa volem deixar constància del seu importantíssim llegat a les generacions futures».\nNo és el primer homenatge; poc després de la seua mort a primeries de 2007 es va aprovar per unanimitat atorgar el nom de Joan Pellicer a un nou parc i en l’any 2009 es va proposar la Ruta Joan Pellicer, que haguera suposat l’adequació del paisatge agrícola i de la marjal des de la perspectiva cultural i paisatgística i es té voluntat de reprendre. A més, el pròxim 23 d’abril se celebrarà un acte institucional on es lliurarà el reconeixement a les filles de Joan Pellicer amb una exposició sobre la seua figura.\nLa figura de Pellicer es projecta però més enllà de Bellreguard: en la Plataforma dels Pobles de la Safor; l’Escola d’Estiu de la Marina-la Safor; el Bloc de Progrés d’Almoines; el Col•lectiu de Mestres de la Safor; l’escola El Castell d’Almoines; el Centre Excursionista de València. També són nombrosos els pobles que han dedicat part del seu patrimoni a recordar-lo com l’Alcúdia, Ibi, Alpatró o Carrícola.\nL’obra de Joan Pellicer inclou un ample grup de matèries al voltant del medi ambient natural, des de l’excursionisme en De la Mariola a la mar: viatge pel riu Serpis (1997) o Meravelles de Diània: camins, paratges i paisatges de les Comarques Centrals Valencianes (2002) fins a la descripció del territori, la història i la cultura popular de Bellreguard, verd esguard (1994) o Castells de la Safor. Hi destaquen sobretot els llibres dedicats a l’etnobotànica, amb quatre obres de referència en la matèria sobre les terres valencianes:Herbes medicinals al País Valencià, Herbari breu de la Safor (1991), Flora pintoresca del País Valencià (1999) i els tres volums del seu conegut Costumari botànic (2000-2004). De la seua breu etapa de cantant mai s’ha publicat cap gravació ni composició pròpi


Elna - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPer a altres significats, vegeu «bisbat d'Elna».\nCantó de la Plana d'Illiberis (2015–)\nNicolas Garcia (2020–)\nElna (['elnə] o ['jelnə] quan es vol evitar l'hiat, en francès Elne) és una ciutat de la Catalunya Nord situada a la comarca del Roselló, cap del municipi del mateix nom i que té una població de 8.450 habitants.\nActualment, juntament amb Alenyà, Bages de Rosselló, Cornellà del Bercol, Montescot, Ortafà, Tesà, la Torre d'Elna i Vilanova de Raó és part del cantó número 12, de la Plana d'Illiberis (nou aplec de municipis fruit de la reestructuració cantonal feta amb motiu de les eleccions cantonals i departamentals del 2015). El cap del cantó és la vila d'Elna.\nNo té pas gentilici popular, hom parla de la gent d'Elna, tanmateix s'empra també iliberrenc o iliberrienc o elnès i elnenc (rar).\n2.2 La ciutat d'Elna\n2.3 Els masos\n2.6 Santa Eugènia de Tresmals\n2.7 Boada, Villa Boniti i Sant Martí de la Riba\n2.8 El castell de la reina Helena\n2.9 Esglésies i capelles\n2.10 Els corrents d'aigua\n4.1 Vies de comunicació antigues\n4.4 Transport col·lectiu públic\n8.2 Serveis educatius i d'esbarjo\nSegons Joan Coromines, el topònim Elna procedeix de la forma basca iri berri (vila nova), que dona la forma ibèrica Iliberis, nom antic d'Elna i d'altres poblacions ibèriques com Iliberri, l'actual Granada. A partir d'aquesta forma, el filòleg esmenta la possible concurrència del mot grec hel·lena, o helena, que hauria influït en el pas cap a Elna (o Euna) de la forma primigènia. També s'ha proposat que Elna vingui d'Helena, nom que l'emperador Constantí donà a la ciutat en memòria de la seva mare. Apareix com a Helna a la crònica de Pere IV ("Anam-nos aturar atendar en la dita vila sus pres Helna", 170).\nSituació de la comuna d'Elna en el Rosselló\nRètol a l'entrada d'Elna.\nEl terme comunal d'Elna, d'una extensió de 212.900 hectàrees, és a la Plana del Rosselló, a 12 quilòmetres al sud-est de Perpinyà. La ciutat és a cinc quilòmetres del mar, just al nord del Tec, si bé el seu terme municipal hi arriba a tocar, a través d'una estreta llenca de terra, rural i poc urbanitzada, al llarg del marge esquerre del riu que arriba a la vora del mar, al lloc dit Bocal del Tec, que era antigament la desembocadura del riu abans que aquest no es desviés cap al sud. El riu Tec fa de límit natural del terme d'Elna pel costat de migdia, i el separa dels termes de Palau del Vidre i Argelers de la Marenda, malgrat que el segon, solament en part. Al nord, l'Agulla de la Mar separa els termes d'Elna i Alenyà. Pel que fa a la resta de termenals, no segueixen cap element natural, i obeeixen més a les propietats i antigues senyories.\nL'extrem est del terme, en el punt que arriba a tocar la mar, el terme d'Elna assoleix precisament el nivell de l'aigua de la mar. L'elevació màxima és al Sagrat Cor, a la zona central-occidental del terme, al sud-oest de la ciutat, a prop i a ponent del Mas de Lazerme. El turó on es troba la ciutat vella arriba als 32 m alt.\nEn el terme d'Elna es reconeixen diversos territoris; enllaçant la ciutat amb el mar, el ja esmentat territori del Bocal del Tec. al nord-oest, l'antiga Prada de Mossellons, amb una zona amb diversos canals de regatge, el més important dels quals és l'Agulla de la Mar. Al nord-est, els Aspres de Sant Cebrià, al límit amb el terme d'aquest nom, i a l'oest, la cua de llevant de la Serra d'Ortafà i el Puig de Sant Martí. La resta, amb tota la zona central, és la plana presidida pel turó on s'alça la ciutat d'Elna. El límit meridional del terme comunal d'Elna, primer amb Palau del Vidre i després amb Argelers, és el riu Tec, des de l'extrem sud-occidental, al punt on es troben els termes d'Elna, Ortafà i Palau del Vidre, fins al sud del Mas Batlle, on se'n separa en direcció nord-est, seguint el traçat del curs antic del Tec, actualment esdevingut camps de conreu. Per tant, el termenal segueix avui dia una línia arbitrària fins a la mar Mediterrània fins a l'antic Bocal del Tec. Aleshores, aquest termenal trenca cal al nord, i durant 690 metres, el límit oriental del terme d'Elna és la mar mateixa. Al cap d'aquests quasi 700 metres, comença el límit comunal amb Sant Cebrià de Rosselló, que és ple de línies rectes i d'angles, amb constants canvis de direcció, seguint camins rurals i un petit tram de la carretera D81, fins que troba el Rec de la Torre. Al cap de 125 Just quan deixa de seguir aquesta carretera, seguint el rec esmentat, deixa enrere el termenal amb Sant Cebrià de Rosselló, i comença el de la Torre d'Elna.\nSegueix el Rec de la Torre cap a l'oest - sud-oest, fins als Horts d'en Manyac, on queda dins del terme d'Elna un petit quadrat de territori al nord i est del rec. Torna a retrobar el Rec de la Torre, que segueix ara cap al nord, fins que el rec troba l'Agulla del Pla i el Camí de Carlemany, que segueix cap al nord. Sempre cap al nord, amb trams cap al nord-oest, segueix el Camí de Carlemany fins al sud-est de la deixalleria d'Elna, on, en una línia trencada, el límit comunal segueix camins rurals, un petit tram d'una agulla secundària, un altre de la carretera D22, fins que arriba a l'extrem nord de la comuna, on troba l'Agulla de la Mar.\nL'Agulla de la Mar marca tot el límit septentrional del terme d'Elna, així com el meridional d'Alenyà, entre el darrer punt expressat i el Camí de Carlemany, al nord-oest del Mas Xixet, on es troben les comunes d'Alenyà, Cornellà del Bercol i Elna. El termenal occidental de la comuna d'Elna també és molt irregular i trencat; s'adreça al sud, però eixamplant el territori de la comuna cada cop més al sud-oest. Després de seguir un breu tram cap al sud-est per una agulla secundària, el termenal, ple d'angles que ressegueixen camps i possessions agrícoles, travessa pel mig els hivernacles del Mas Cebes, va cap al Mas Massé, travessa l'autovia D914, on gira cap a l'oest per tal d'incloure tota la Plana de Mossellons dins del terme d'Elna, en bona part seguint una agulla secundària cap a ponent. Així, arriba a Terres Verds, on es troben les comunes d'Elna, Cornellà del Bercol i Montescot; d'aquí, seguint un tros una agulla secundària i després de forma arbitrària pel mig de camps i possessions agràries, de primer cap al sud-oest i després cap a l'oest, arriba al punt de trobada dels termes d'Elna, Montescot i Bages de Rosselló. Aquest darrer límit és molt breu, cap al sud-oest, i sense cap límit geogràfic natural. Al cap d'uns 500 metres, s'arriba al termenal d'Elna, Bages de Rosselló i Ortafà. En aquest lloc el límit del terme d'Elna s'adreça cap al sud-est, seguint propietats agrícoles i, en breus trams, agulles secundàries, fins que arriba al riu Tec, al límit de les comunes d'Elna, Ortafà i Palau del Vidre.\nLa ciutat és construïda sobre i al voltant d'un turó poc elevat de 32 metres, encimbellat per la catedral, al nord del Tec. La ciutat vella es divideix en la Vila d'Amunt i la Vila d'Avall. La ciutat roman envoltada de paisatges de camps i vinyes.\nMontescot Cornellà del Bercol / Alenyà Sant Cebrià de Rosselló\nBages de Rosselló La Torre d'Elna\nOrtafà Palau del Vidre Argelers de la Marenda\nLa ciutat d'Elna[modifica]\nElna en el Cadastre napoleònic del 1812 (Arxius Departamentals dels Pirineus Orientals)\nFortificacions de la Vila d'Amunt\nLa Catedral de Santa Eulàlia i Santa Júlia\nElna apareix ja des dels seus orígens dividida en dues parts, la Vila d'Amunt, o barri de la Catedral, i la Vila d'Avall, o Vila Baixa. La Vila d'Amunt era envoltada de muralles i contenia també el castell i el Convent dels Caputxins, actualment tots dos en ruïnes, i el Palau Episcopal, destruït en temps de Napoleó III. També són desaparegudes, o desafectades i reconvertides, diverses capelles: la de Santa Caterina del Palau, la de Santa Maria de Bell-lloc o del Puig, la de Sant Esteve, darrere l'absis principal de la catedral, la de Sant Jordi de l'Hospital, la de Sant Llàtzer, a la Porta de Cotlliure, la de Sant Llorenç, ara convertida en Museu Arqueològic; a la Vila Baixa, la de Sant Pere, que podria haver estat la catedral primitiva de la ciutat (només se n'han trobat vestigis de sarcòfags) i la de Sant Jaume, que potser va succeir la de Sant Pere; actualment en resta una part, convertida en un taller menestral. Es conserven diverses portes del clos murallat, com la Porta o Portal Balaguer, la de Perpinyà o la dels Portalets. Al voltant d'aquest doble nucli primigeni, es van anar formant els primers barris: el Camí Ral, la Colomina, abans Colomina de les Forques, el Convent, el Forn de Calç, les Garrafes, el Planiol, la Pompa Grossa, el Portal -o la Porta- de Cotlliure, la Porta de Perpinyà, els Quatre Camins i Sota les Garrafes.\nMés endavant, aparegueren nous barris, com ara el Camí del Pont de Fusta, el Camí del Salitar, l'Hort d'en Rovira, el Mercat Nou, el Mercat Vell, les Parragueres, o l'Aspre de l'Esteve Bosc, o l'Hort d'en Guibó, el Pont de na Menuda, el Rec de la Torre i la Ruta Nova, o l'Aspre d'en Grobi. En l'actualitat la ciutat d'Elna s'estén de forma rectangular a la plana de l'entorn de la ciutat vella.\nModernament s'ha format, principalment al nord de la ciutat, la Zona Industrial i Comercial.\nEl territori d'Elna és un espai força extens, a causa de la seva història, i les nombroses extensions del capítol de canonges de la seva catedral. Existeix un bon nombre de masos: les Alberes, l'Arlesienne, o Mas de l'Arlesienne, la Casa del Guarda, la Casa d'en Quesada, el Casot, el Castell d'en Bardou, la Cava Bertezene, o Mas Porrà, Hort -o Mas- de l'Autonès, Mas Armangau, Mas Batlle, Mas Blanc, o Mas Montera, Mas Campredon, Mas Cebrià, o Mas d'en Pistola, Mas Coderc (n'hi ha tres, el tercer també anomenat Mas Figueres), Mas Collarès, Mas Crouzière (n'hi ha dos, el segon també conegut com a Mas d'en Guardis), Mas d'Avall, o Mas de Lazerme, Mas Deit, o Mas Manyac Nou, Mas de l'Abribat, Mas de la Dehaussy, Mas de l'Aragó, o Mas Aragó, antigament Mas Anglada, Mas de l'Aramís, o Mas del Patxoret, o Mas d'en Delòs, Mas de la Ricona, o Mas de la Sorda, o Mas Coder, Mas de la Rovina, o, senzillament, la Rovina, Mas de Lazerme, o Mas de Lazerme de Dalt, abans Mas Delarís, o Mas de n'Hereter, o Mas de Sinisterra, Mas de l'Esquerrà, Mas de les Trilles, Mas del Poll, o Mas del Rill (n'hi ha dos, el segon també anomenat Mas del Reig), Mas d'en Barboteu, Mas d'en Bassó, o Mas d'en Farines, Mas d'en Batlle, Mas d'en Bouer, o Mas d'en Calmetes, Mas d'en Cebes, Mas d'en Figueres, Mas d'en Fons, o Mas d'en Surjús, Mas d'en Guardis, o Mas d'en Calls, abans Mas Calmetes, o Mas d'en Rollan, Mas d'en Joncà, Mas d'en Jordà, Mas d'en Llorente, Mas -o Jardí- d'en Manyac, Mas d'en Manyac, o Mas Manyac Vell, Mas d'en Martre (n'hi ha tres, el darrer també conegut com a Mas d'en Papell), Mas d'en Mirós, Mas d'en Pardinella, Mas d'en Patau, Mas d'en Ple, o Mas d'en Mirós, o Celler d'en Bardou, Mas d'en Pistola, o Mas d'en Roger, Mas d'en Puig, Mas d'en Reiners, Mas d'en Roca, Mas d'en Reig, o Cava Cooperativa del Mas d'en Reig, o Cava dels Vinyaters d'Elna, Mas d'en Roig, Mas d'en Roig, Mas d'en Rumeau, Mas d'en Tuber (destruït), Mas Díaz, Mas Giró, Mas Godall, Mas Guitard (desaparegut, nom antic), Mas Ibergai, o Mas d'en Tubert, Mas Llori, Mas Llugany, Mas Mallol, Mas Marcet, Mas Masser, Mas Mirós, Mas Mitgera, Mas Mitjavila, Mas Nicolau (desaparegut, nom antic), Mas Oms, Mas Petit del Rei, Mas Planes, Mas Porrà, o Mas -o Domaine- de Mossellons, Mas Porcet, Mas Porteix, Mas Pull, Mas Rei, Mas Ribes, Mas Ricós, Mas Riols, abans Mas d'en Baldó, Mas Sales, Mas Santaló, o Mas d'en Rovira, Mas Sant Andreu, o Mas Vergers, Mas Torrent, Mas Torroella, Mas Tubert-Colomer i Mas Xixet.\nTambé hi ha alguns molins, actualment en desús: Molí de l'Oli, abans Molí de la Ganga, o d'en Brossa, o d'en Danot, Molí d'en Verges, o d'en Leví, abans Molí de les Pipes, o de na Prebosta, Molí d'en Bertran, o del Pintor, o de Reiners, o de les Rogeres, abans Molí Llucià, Molí d'en Torner, abans Molí Sabater, o d'en Jóc, o de l'Almoina, Molí d'en Reig, o del Mas Reig, o de la Font, o Molí Bonet, i Molí Nou, abans Molí d'en Fèlix.\nElna havia tingut diverses caseries o llocs en diferents indrets del seu terme comunal: el de Mossellons al nord-oest, esmentat el 914 i el 1143. Havia tingut església pròpia, Santa Maria de Mossellons i un castell: la Mota de Mossellons\nUn altres és l'antiga vila de Palol d'Amunt, citada des del 844; era a ponent de la ciutat, on ara es troba el Mas de Lazerme. Només resten alguns vestigis de l'antic lloc de Palol d'Avall o de Baix, situat a llevant de la ciutat, ran mateix del Camí de Carlemany. Hi havia hagut l'església de Sant Martí, documentada el 1163. S'hi han trobat restes de ceràmica romana, per la qual cosa se suposa que era la continuïtat d'una vil·la romana, com s'explica més endavant.\nSanta Eugènia de Tresmals[modifica]\nVora del Tec, al sud-est, hi ha l'església de Santa Eugènia de Tresmals, mig colgada pels al·luvions del riu. Era l'església d'un lloc del mateix nom, esmentat el 814.\nBoada, Villa Boniti i Sant Martí de la Riba[modifica]\nNo resta cap vestigi de dos altres llocs: Boada, o Boades, citat entre el segle xii i el xiv, la villa Boniti, esmentada el 976, i l'antiga vila de Sant Martí de la Riba, situada a ponent de la ciutat d'Elna, i documentada el 981, el 1028 i el 1087.\nEl castell de la reina Helena[modifica]\nEl 1900 un escrit de R. de Lacvivier afirmava que al Mas Collarès, situat a ponent de la ciutat d'Elna hi havia les restes del Castell de la reina Helena. El mateix autor, però, matisava que es tractava d'un record purament llegendari. Explicava aquell autor que la plantació d'una vinya va permetre la troballa d'una bona quantitat de monedes, així com de restes de ceràmica. El 1959 hi fou trobada també nombrosa ceràmica sigil·lata, així com un fons de cisterna i una placa de marbre, a més de molts altres vestigis. El 1961 una nova prospecció va permetre la descoberta de moltes restes arquitectòniques: un angle de capitell, la base d'un fust de columna, motllures de marbre, fragments de revestiments de murs amb pintures florals, tessel·les de mosaic, ceràmica de diverses menes, etc. El 1985, encara, hi foren trobats nombrosos fragments de teules, més restes com les trobades els anys anteriors, un tros de tub de plom, i, sobretot, el basament d'un mur de terrassa. De la primeria del segle xxi ençà el jaciment ha estat fortament arrasat pels treballs agrícoles. Roman, tanmateix, documentat com un dels llocs més antics de la comuna d'Elna, potser era una gran vil·la romana que va mantenir l'habitatge i l'ús agrícola durant almenys 600 anys.\nEsglésies i capelles[modifica]\nPel seu origen eclesiàstic, a més de la seva extraordinària Catedral, Elna té un bon nombre de capelles i esglésies, com ara la Capella de la Passió i la Capella de Nostra Senyora de la Trona, que havien estat incorporades a l'antiga Casa de la Vila, Sant Jaume de la Vila Baixa, Sant Jordi de l'Hospital, Sant Llorenç (convertida en Museu Arqueològic), a més de les desaparegudes de Santa Caterina del Palau, Sant Esteve, Sant Llàtzer (a la Porta de Cotlliure) i Sant Pere, totes a la ciutat d'Elna. Fora de ciutat, en el terme comunal, Santa Barba i Santa Eugènia de Tresmals (dues: església i capella). Entre les desaparegudes hi ha Nostra Senyora de Bell-lloc, després Església del Convent.\nEls corrents d'aigua[modifica]\nEl Tec és l'únic riu del terme d'Elna. Ara bé, s'hi troba un bon nombre de còrrecs, agulles i recs, tant de drenatge com d'irrigació. Els còrrecs d'Elna són: el Còrrec de la Troba, el d'en Barata, el d'en Bigorra, el d'en Grill, el d'en Jordà i el d'en Perpinyana. Els canals de drenatge són l'Agulla de la Mar, anteriorment Agulla d'Alenyà, l'Agulla de la Rovina, l'Agulla del Camp del Regatiu, el Ginjoler, o Agulla del Ginjoler, l'Agulla d'en Gibert, la Corregada, el Rec de Descàrrega i l'Ull de Mar, a més del Rec de la Font del Pomer, que és alhora de drenatge i d'irrigació. Els canals d'irrigació són l'Agulla de la Feixa, la de la Sangria, la del Bassi, la del Mas d'en Reig, la del Molí Nou, la del Pla, la de l'Ull de la Porta de Cotlliure, la de Santa Barba, la del Mas de l'Aragó, la Branca de les Trilles, la Branca del Quarter Delom, el Diamant del Mas d'en Pardinella, la Partió, la Partió Vella (desapareguda), la Presa del Rec de Descàrrega, el Rec de la Torre, o Rec Gros, el Rec de les Aigues Vives, el Rec d'Elna, l'Ull de l'Agulla de la Feixa, l'Ull de la Porta de Cotlliure, l'Ull de la Sangnia, l'Ull del Molí Nou, l'Ull d'en Bertran, l'Ull d'en Bou, l'Ull de Nit d'en Bassi i l'Ull d'en Verges.\nEl terme d'Elna està format per tot un conjunt d'indrets, la major part d'aquests encara conservats en els registres cadastrals: les Aigues Vives, les Alberes, l'Arlésienne, les Arrencades, els Aspres de Sant Cebrià, o dels Roures, el Bassí, el Bocal del Tec, el Camí d'Alenyà, el Camí del Gorg d'en Fricles, el Camí de la Mar (n'hi ha dos), el Camí de la Polleda, o del Pla de la Barca, el Camí de les Trilles, o el Camí, el Camí de Llauró, el Camí del Pont de Fusta, el Camí del Salitar, el Camí Nou de la Torre, el Camí de Perpinyà, el Camí de Santa Eugènia, el Camí Vell de la Torre, el Camí de Sant Cebrià, el Camí de Vilanova, el Camí Vell de Sant Cebrià (tots aquests camins, com a nom de partida, no estrictament del camí), els Caputxins Vells, el Còrrec d'en Jordà, la Corregada, les Corts, o les Corts del Mas d'en Guardis, la Creu Escapçada, el Devés, o la Devesa, la Feixa, la Font del Pomer, la Font d'en Barrera, la Font d'en Gibert (com amb els camins, no designa la font, sinó la partida que l'envolta), la Garriga de la Teuleria, el Ginjoler, el Gran Bosc, la Maixina, Mas Armangau, Mas Blanc, Mas Calmetes, Mas Campredon, Mas Cebrià, o d'en Pistola, Mas Coder, o Mas Figueres, Mas Collarès, Mas Crouzière (n'hi ha dos), Mas d'Avall, Mas Aragó, o de l'Aragó, Mas de la Ricona, Mas de Lazerme, Mas de les Trilles, Mas del Reig, Mas del Rill, o Mas Marcet, Mas de Mossellons, o Mas Porrà (actualment conegut com a Domaine de Mossellons), Mas d'en Bardou, Mas d'en Bouer, Mas d'en Cebes, Mas d'en Guardis, o Mas d'en Calls, Mas d'en Martre, Mas d'en Mirós, Mas d'en Ple, Mas d'en Puig, Mas d'en Reig, Mas d'en Reiners, Mas d'en Roger, Mas Godall, Mas Ibergay, o Mas d'en Tubert, Mas Llori, Mas Llugany, Mas Mallol, Mas Marcet, Mas Masser, Mas Mirós, Mas Planes, Mas Porteix, Mas Pull, Mas Ribes (n'hi ha dos), Mas Ricós, Mas Riols, abans Mas d'en Baldó, Mas Santaló, abans Colomina del Col·legi de Pi, Mas Sant Andreu, Mas Torrent, Mas Torroella, Mas Tubert-Colomer, Mas Xixet (també en aquests casos no es tracta dels masos en si, sinó de les terres que els envolten), el Mercat, la Minyana, el Molí d'en Torner, el Molí Nou (també la partida que els envolta), Mort dels Ases, els Mossellons, Palol, antigament Palol d'Avall, les Pampes, el Pas de la Beneta, el Pas de la Barca, el Pas d'en Comes, el Pas d'en Flors, els Pastors, la Pedra Blanca (n'hi ha dues), els Pedreguers, el Pla, el Pla de la Barca, el Pla de les Garrafes, la Polleda, el Pont Blau, el Pont de Fusta, el Pont de la Morera, el Pont Moll, o el Tec Vell, el Pont Nou (n'hi ha dos), les Porcigoles, el Puig del Toro*, el Puig d'en Romà, el Puig Roig, Quarter Delom, Rec de les Aigues Vives, les Rieres, la Rovina, la Ruta, Ruta de la Torre, el Sagrat Cor, el Salitar, Santa Eugènia, Sant Martí, Sant Martí de la Riba, el Serrat d'en Faig, la Sorra, el Tec Vell (dos: un al Salitar, l'altre al Bocal del Tec), Terra Verd (o Terraverd?), el Terreny de Rugbi, la Teuleria, els Tres Corns, les Tres Rues, les Trilles, la Verneda i Vila-rasa.\nPodria tenir com a base apel·latiu tóron 'font, deu, ullal', provinent d'un ibero-bascoide *TURONDO segons el DECat VIII: 616b50ss.\nAlguns altres són noms actualment desapareguts, conservats en la memòria de les persones més grans del terme: l'Avinguda, Boades, o Boada, el Camí de Montescot, el Camí de Mossellons (les partides a l'entorn d'aquests dos camins), el Casot, l'Hospici de Perpinyà, Mas de Lazerme (diferent del que ara es coneix així), Palol d'Amunt, la Plantada, el Puig de les Forques, Terrats i la Verneda del Pallasso.\nAlguns d'aquests topònims fan referència a camps, prats, horts o similars concrets: el Camp de la Creu, el de la Rovina, el del Rei, el d'en Blanc (dos de diferents), les Closes, la Colomina, abans Colomina de les Forques, la Colomina del Camí Vell, la Colomina del Pla, la Colomina d'en Santaló, abans Camp d'en Bou, l'Hort de la Paret, o d'en Llugany, l'Hort de l'Autonès, l'Hort -o Jardí- d'en Joncar, els Horts d'en Barboteu, els Horts d'en Manyac, l'Oliveda de la Teuleria, l'Oliveda Petita, la Prada de Mossellons, les Tanques i la Vinya Llarga. N'hi ha també de desapareguts, com les Closes d'en Capó i la Prada.\nUn esment espacial mereixen els senyals mariners existents en el terme d'Elna: cinc llocs anomenats Piló (al Puig del Toro, al Camí d'Ortafà, al Còrrec d'en Jordà, al Camp d'en Minyana i al Camí de Montescot) i el Trallo dels Conys.\nEn el terme, a ponent de la ciutat, hi ha el notable edifici de la Maternitat d'Elna-\nEn el Cadastre napoleònic del 1812, Elna apareix dividida en quatre seccions: la de Sant Martí, situada a l'oest de la ciutat, la del Devés, al sud i a l'oest immediat de la ciutat, la de Mossillons, al nord i nord-oest del nucli urbà i la del Pla, a l'est, fins a la mar. Els mapes cadastrals, d'altra banda molt detallats, no inclouen els noms de les partides del terme.\nLa Cooperativa Frutícola\nTot i que té una forta activitat industrial i comercial, sobretot en el segle xxi i darreries de l'anterior, la major part de l'activitat econòmica d'Elna es basa en l'agricultura. El Tec i els canals que se'n deriven proporcionen l'aigua necessària perquè una part important del terme sigui de regadiu. Una tercera part de les terres del terme es dediquen als arbres fruiters: presseguers, en augment, pereres, albercoquers i pomeres, sobretot. L'horta té també importància, ja que es dedica a hortalisses quasi la meitat de les terres existents en el terme, que, gràcies a la implantació dels hivernacles, és també en augment: escaroles, enciams, productes primerencs, carxofes, tomàquets, col-i.flors, apis, julivert, llegums i espàrrecs. La resta de terres són dedicades a la vinya, la meitat per a vins de denominació d'origen controlada. En total hi ha més de 350 explotacions agrícoles (vers el 1950 n'hi havia unes 600).\nL'activitat comercial és important. D'una banda, la de preparació i venda dels productes agraris: un gran nombre d'empreses de venda a l'engròs de verdures i fruites, una cooperativa vitícola intermunicipal, una altra de frutícola i un gran mercat de fruites i verdures. La majoria d'aquestes empreses se situa al nord-oest de la ciutat, en un extens polígon industrial, on hi ha també empreses conserveres i de fabricació d'embalatges per al comerç de tota la producció agrícola. Ultra això, diverses empreses de construcció, una de construccions metàl·liques i una altra d'extracció de sorra i grava de la llera del riu donen una vida dinàmica a la ciutat episcopal. La proximitat de la costa ha permès també un important desenvolupament dels serveis i de l'oferta hotelera, inclosos dos càmpigs municipals, El Molí i Els Pedreguets, de tres i dues estrelles, respectivament.\nA causa de la importància d'Elna a l'antigor, són diversos els vestigis de vies de comunicació trobats en el territori d'Elna. La Via Domícia era la més important, ja que vertebrava el Rosselló de nord a sud. Procedent de Cornellà del Bercol, se n'han trobat força vestigis al llarg del traçat de la via del ferrocarril, que ressegueix el que havia estat el traçat d'aquesta via. Fins i tot l'estació actual de trens d'Elna se situa en els entorns del que havia estat l'estació romana Ad stabulum. Entrava en territori d'Elna per la Prada de Mossellons, passava per on ara hi ha el Mas Noell, arribava a la ciutat i des d'aquest lloc la Via Domícia girava a ponent, per anar cap a Ortafà, Brullà i Nidoleres per la riba esquerra del Tec.\nUna altra via que feia cap a Elna era el Camí de Carlemany, que alguns autors han relacionat o confós amb l'anterior, ja que, procedent de Tesà, seguia tal vegada el mateix recorregut a partir del Mas Noell, al qual arribava procedent del Puig Ferrant i del Molí d'en Torner, travessant el sector sud-occidental del terme de Sant Cebrià. A causa del traçat d'aquesta altra via, una altra hipòtesi per a l'estació Ad stabulum, ben documentada, és que fos a Palol d'Avall, a llevant de la ciutat d'Elna.\nUna tercera via de comunicació era la Strada Conflentana, que des d'Elna marxava cap a ponent pel sud de l'actual Mas d'Avall, prop d'on devia ser el Palatio superior citat el 916, i se n'anava cap a Montescot, en direcció nord-oest.\nPel fet de ser una ciutat que fa de pol d'atracció de, almenys, tot el sector sud-oriental del Rosselló, Elna és una població amb nombrosos elements que la comuniquen amb el seu entorn. La carretera més important és la D - 914 (D - 900 a Perpinyà, a les Arcades - Coll dels Belitres, a Cervera de la Marenda), que té format d'autovia al llarg de tot el terme d'Elna. Entra en el terme pel nord, i després de fer un arc còncau cap a la ciutat, pel seu nord-est, marxa del terme d'Elna pel sud-est, travessant el Tec.\nLa segona carretera en importància és la D - 612 (D - 914 a Elna - N-116, a Millars), que, procedent de Montescot, entra en terme d'Elna per l'oest. Travessa el nucli urbà, i se'n va pel nord-est per anar a trobar la carretera D-22 a prop de Sant Cebrià de Rosselló.\nUna tercera carretera és la D-40 (D-2, a Paçà - D-22, a Sant Cebrià de Rosselló), que entra en el terme d'Elna pel sud-oest, procedent d'Ortafà, i en surt pel nord, en direcció a la Torre d'Elna i Sant Cebrià de Rosselló. Aquesta carretera té una variant moderna, la D-40C (D-40, a Elna- Elna), que és l'antic traçat urbà de l'anterior.\nEncara, es troba la carretera D-50 (D-914, a Cornellà del Bercol - D-40, a Elna); és una carretera curta que travessa el sector occidental del terme, a ponent de la ciutat. Passa a prop de la Maternitat d'Elna.\nFinalment, la D-11 (Sureda - Salses), que surt pel nord del terme, en direcció a Alenyà.\nElna dista 15 quilòmetres de Perpinyà, 7,5 d'Ortafà, 3,5 de Montescot, 6,5 de Bages de Rosselló, 23 del Voló, 19 de Tuïr, 5 de Cornellà del Bercol, 6 d'Alenyà, 4,5 de Sant Cebrià de Rosselló, 4 de la Torre d'Elna i 9 d'Argelers de la Marenda.\nElna té estació de ferrocarril, on enllacen les dues línies que solquen el terme comunal: la de passatgers de Cervera de la Marenda a Perpinyà i la de mercaderies de Ceret a Elna i, pel traçat de l'anterior, a Perpinyà. Aquesta segona línia fou, antigament, també de passatgers, però actualment només és d'ús per al transport de càrrega. L'estació es troba a l'extrem occidental de la població.\nCom que es tracta d'una petita capital comarcal, Elna està servida per diverses línies de transport, dins de la xarxa departamental anomenada Le bus à 1 €. Les línies 400, 404, 421, 430, 435 i 436 serveixen el transport col·lectiu de la ciutat d'Elna, a més de la 412 i la 413, que enllaça amb la 400 a Argelers.\nLa 400 fa el recorregut de Perpinyà a Cervera de la Marenda, passant per Elna, Argelers, Cotlliure, Portvendres, Banyuls de la Marenda i Cervera de la Marenda. Des d'Elna hi ha 20 minuts fins a Perpinyà, 10 fins a Argelers, quasi 20 fins a Argelers Platja (no tots els cotxes hi passen), 25 fins a Cotlliure, 35 a Portvendres, 40 a Banyuls i 1 hora i 20 minuts fins a Cervera. Hi ha fins a 12 serveis diaris, però ofereixen diferents variants d'itinerari: pas, o no, per Argelers Platja, final de trajecte a Portvendres, Banyuls o Cervera, etcètera. Circula de dilluns a dissabte, però el diumenge manté un servei fins a Banyuls de la Marenda, al matí a dos quarts de 9, i un de retorn cap a Perpinyà poc després de les 5 de la tarda. A Argelers enllaça amb la 412, que duu en 25 minuts, des d'Elna, a Palau del Vidre i en 35 a Sant Genís de Fontanes, i amb la 413, que mena a la major part dels pobles de les Alberes: Palau del Vidre, Argelers, Sant Andreu de Sureda, Sureda, la Roca d'Albera, Vilallonga dels Monts i Sant Genís de Fontanes.\nLa 404 (Perpinyà - Argelers Platja) duplica en part la 400. Circula de dilluns a dissabte, amb 4 serveis diaris de Perpinyà a Argelers, un a migdia i tres a la tarda, i dos d'Argelers a Perpinyà, un al matí i un altre a primera hora de la tarda.\nLa 421 (Millars - Sant Cebrià Platja) circula amb dos serveis diaris, un al matí i un altre el migdia cap a la platja i un al matí i l'altre a la tarda cap a l'interior del país. Per aquesta línia, Elna és a una mitja hora de Sant Cebrià Platja, a poc més d'un quart d'hora de Sant Cebrià, a 10 minuts d'Alenyà, a menys de 5 minuts de Montescot, a poc més de 10 de Bages, a uns 20 minuts de Trullars, a uns 25 de Llupià, a cosa de mitja hora de Tuïr i a quasi tres quarts d'hora de Millars.\nLa 430 (Perpinyà - la Torre d'Elna) té quatre serveis en les dues direccions de dilluns a dissabte, dos a la primera meitat del dia i dos a la segona. Elna és, per aquesta línia, entre un quart d'hora i 10 minuts minuts de la Torre d'Elna (depèn de la parada), a 10 minuts de Cornellà del Bercol, a quasi un quart d'hora de Tesà i a dos quarts i mig de Perpinyà.\nLa 435 (Elna - Tesà) uneix Elna i Tesà, però fent la volta per Montescot i Cornellà del Bercol. Té un sol servei setmanal, el divendres abans de migdia en direcció nord, i poc després de les 9 del matí quan torna a Elna, cap al sud. L'antiga ciutat episcopal és a uns 5 minuts de Montescot, a un quart d'hora de Cornellà del Bercol i a 20 minuts de Tesà.\nLa 460 (Elna - Bages de Rosselló) enllaça Elna amb Ortafà, Brullà i Bages amb un sol servei diari de dilluns a divendres. Circula cap al sud abans de les 9 del matí, i cap al nord poc abans de migdia. Elna és a 15 minuts d'Ortafà, a 20 de Brullà i a mitja hora de Bages. Coincideix en part amb la branca de la mateixa línia 460 que va de Perpinyà a Brullà per Pollestres i Ortafà, cosa que permet arribar fins a Perpinyà des d'Elna.\nCom els altres termes de la Plana del Rosselló, el d'Elna, força extens, és travessat per nombrosos camins, alguns convertits en modernes carreteres, d'altres encara dins de la categoria de camins rurals. Entre els esdevinguts carreteres, rutes, es troben la Ruta, o Nou Camí de la Mar, la Ruta d'Argelers, la Ruta de la Torre, abans Camí de la Torre, la Ruta del Litoral, la Ruta de Montescot, o Camí de Montescot, la Ruta de Perpinyà i la Ruta d'Ortafà, o Camí d'Ortafà.\nEntre els camins, cal destacar en primer lloc el Camí de Carlemany, o Carrera de Carles, que ressegueix la Via Domitia romana. Entre els altres camins hi ha els que enllacen Elna amb els pobles veïns, com el Camí d'Alenyà, el de Cornellà a Sant Cebrià, el Camí de la Mar, el de la Torre al Tec, el de Llauró, el de Palau, el de Palol, o Camí Vell de la Torre, el de Santa Eugènia, el de Sant Cebrià, el de Sant Martí, abans Camí d'Ortafà, el de Sant Martí de Montescot, el de Vilanova, o del Mas de Lazerme (antigament, Carrera de Vilanova), el d'Ortafà a Montescot, el d'Ortafà a Perpinyà (els dos darrers, noms antics ara en desús), el Camí Vell d'Alenyà i el Camí Vell de Sant Cebrià. D'altres són camins interns del terme, que porten a indrets determinats: Camí del Gorg d'en Fricles, o Antic Camí de la Mar, o Camí del Mas Calmetes, el Camí de la Polleda, abans Camí de Palau, el Camí del Pas de la Negada, o Camí de la Torre al Mar, el Camí de les Arrencades, el Camí de les Closes, abans de les Closes de Capó, el Camí de les Trilles, sovint denominat senzillament el Camí, el Camí del Gorg de la Françoise. el Camí del Mas Delaris (nom ja en desús), el Camí del Mas Mallol, el Camí del Mas Porcet, el Camí del Pla, o del Mas d'en Baldó, el Camí del Pont de Fusta, el Camí del Salitar (n'hi ha dos, el segon també conegut com a Camí del Pla de la Barca i el Camí de Mossellons).\nElna ha estat profusament excavada al llarg dels anys, cosa que ha permès trobar força vestigis dels poblaments preromans de la ciutat, tant a la Vila Alta com a la Vila Baixa i en els entorns, principalment a l'oest i al nord-est. Des de l'any 1949 fins a l'actualitat, s'hi han fet un centenar llarg d'intervencions, que han permès establir aquest apartat de la història amb força detalls.\nLes troballes més antigues fetes en el nucli de la ciutat d'Elna remeten al Bronze final. Es tracta de restes de ceràmiques modelades decorades amb doble traç, descobertes en una fossa al Puig de les Forques, en una sitja localitzada dins del nucli urbà, a la plaça del Coronel Roger, i a l'hort d'en Rovira. Les restes trobades, com quasi totes les altres localitzades en el terme d'Elna són al Museu del Claustre de la catedral.\nÉs a la darreria de la prehistòria, a l'etapa que hom anomena protohistòria que es localitzen els primers vestigis de poblament urbà, al voltant del 525 abans de JC. No s'ha trobat cap estructura arqueològica, però sí nombrosos vestigis ceràmics, tant a la Vila Alta, als entorns de la catedral i del Palau Episcopal, com a la Vila Baixa i a l'hort d'en Rovira. És un conjunt de troballes que es poden datar en el darrer quart del segle vi abans de la nostra era, dessota del qual hi ha d'altres vestigis de la primera Edat del Ferro. Restes de parets i diverses sitges van ser trobades en el punt més alt de la Vila Vella i al llarg i ample de les 5 ha que ocupa. Tota mena de ceràmica, de diverses èpoques, constitueix el llegat trobat; una part de la ceràmica és àtica, amb presència de caràcters grecs. Formen part d'aquest conjunt algunes copes-skyphoi i alguns skyphoi (copes gregues) decorats amb dibuixos fets amb pintura vermella, crateres, làmpedes, càntirs, etc. El completen algunes mostres de ceràmica ibèrica (gerres i urnes). Els elements més excepcionals trobats en aquest lloc són un braçalet de ferro trobat a l'hort d'en Rovira, i un cap d'estatueta que representa una dona jove molt elegant. Cal destacar que bastants dels vestigis trobats mostren una activitat metal·lúrgica important de l'Edat del Ferro.\nEl seu origen remunta a la vila ibera anomenada Illiberis, Iliberis (o altres formes similars) al país dels sordons o sardons a la vora del riu del mateix nom (avui el Tec), al sud del riu Ruscino que tenia al costat una ciutat dita Ruscino. Fou la primera ciutat que va caure en mans d'Hanníbal després de travessar els Pirineus. Al segle iv va rebre el nom de Castrum Helenae en honor de la mare de l'emperador Constantí I el Gran, l'emperadriu Helena. D'Helena va passar a Helna i Elna. L'emperador romà Constanç hi va ser assassinat per Magnenci a prop de la vila.\nHi ha vestigis d'habitació que remunten a la fi de l'edat del bronze. Els antics hàbitats han estat identificats pels arqueòlegs. El 218 aJC passà per la Plana del Rosselló l'exèrcit d'Hanníbal; es desconeix si el lloc on és ara Elna estava poblat pels íbers o per descendents dels sordons o sardons, un dels pobles cèltics, citats per Avienus. Només se sap que Anníbal va haver d'anar a Ruscino per tal de negociar amb els caps gals el seu pas cap al nord, per tal d'arribar al Roine. Això no comporta cap mena de jerarquia entre ciutats, ja que era habitual de negociar pas a pas, des dels límits dels territoris on estava entrant amb un exèrcit de 80 000 homes, 20 000 cavalls i 37 elefants qui travessava sense combatre. Havia instal·lat el campament de l'exèrcit al costat d'Illiberis, cosa que fa suposar que probablement havia negociat abans aquest campament amb una autoritat d'Illiberis abans de baixar dels Pirineus.\nUn exèrcit d'aquest volum degué acampar al llarg del Tec i de la Maçana. Una part dels termes actuals de Brullà, Ortafà, Sant Andreu de Sureda, Palau del Vidre i Argelers, en els llocs que no eren maresmes, devien acollir l'exèrcit d'Anníbal. Era un lloc ideal per l'aigua del Tec, la proximitat de població que podia proporcionar productes agrícoles a l'exèrcit, i la immediatesa dels boscos on es podia caçar.\nVers el segle iii aCés probable que Elna patís un cert declivi; hi ha molt poques mostres d'aquesta època: algunes vores d'àmfores i alguns fons de vasos, i poca cosa més. Cal tenir en compte que els exèrcits d'Aníbal Barca passaren per aquest lloc l'any -218. Després sembla produir-se una recuperació de la ciutat. Nombrosos vestigis del segle ii aC van aparèixer en diversos llocs de la vila, especialment al Convent, a l'Hospici (a la capella de sant Jordi), al Pla de les Garrafes (l'espai on es troben la catedral i el claustre), al Puig de les Forques (a l'espai ara ocupat per una gran escola), a prop i a llevant de la catedral, fora del recinte murat de la ciutat. En aquests llocs es van trobar nombrosos fonaments de cases, entre les quals en destaca una de fins a cinc cambres. Hi destaquen també les nombroses sitges trobades, sobretot a la Plaça del Canigó, en els entorns de la catedral, al Puig de les Forques i prop de la Porta Balaguer. També hi van aparèixer alguns dolia, molt més difícils de trobar arreu. Un gran dipòsit aparegué en el subsòl del carrer de Jean-Jacques Rousseau, a prop de la catedral.\nLa Vila Baixa també va mostrar restes de cases, sobretot a l'entorn de l'actual Casa del Comú, tot i que no se n'ha fet cap estudi sistemàtic. La majoria són romanes, però d'èpoques més avançades, entre el segle i aC i l'i de la nostra era. Cal destacar que en quasi totes les obres públiques fetes en aquest entorn (canalitzacions, clavegueres, etc) han aparegut restes d'hàbitats, la majoria d'època romana, però també alguns d'anteriors.\nLes monedes antigues trobades a Elna no han estat encara objecte d'un estudi global comparatiu, atès que la major part es troben en col·leccions particulars. Tanmateix, es coneix l'existència d'una de bronze dels longostalets, preromana, diverses de gregues i de púniques i d'altres de romanes. També cal esmentar l'existència d'una trentena de grafits, la majoria damunt de recipients de ceràmica. Entre aquests grafits en destaca un fet damunt d'una peça de plom, fet en una llengua local, possiblement de la família de l'íber.\nDesprés de la conquesta romana, Illiberris o Illiberis va esdevenir un important centre romà de la Narbonesa, on s'han pogut trobar nombrosos vestigis a les excavacions arqueològiques. La prosperitat de la ciutat va durar fins al segle iv, sota Constantí I; se sap que la família de l'emperador hi posseïa probablement una propietat.\nAl segle ii de la nostra era, Elna experimentà una nova creixença, que conformà un nou barri en l'espai conegut com el Convent, al nord-oest de la Vila Alta. Una gran domus hi va aparèixer, amb la façana oest a tocar de la muralla medieval. També és aquest el lloc on hipotèticament se situarien les termes romanes, segons els vestigis, principalment de cisternes que s'hi han trobat.\nÉs a Castrum Helenae on anà a refugiar-se, en primer lloc, i que hi fou mort, el 350, un fill de Constantí el Gran, l'emperador romà Flavi Juli Constant, atrapat en la seva fugida pels assassins enviats per l'usurpador Magenci. La notícia ens ha arribat perquè qui la comunicà es va refugiar en un temple cristià, d'on va ser tret a la força. Aquest temple, i el canvi de nom de la ciutat, dedicant-la a una santa de l'antiguitat, ens parlen de l'antigor de la propagació del cristianisme en aquesta zona. Podria haver-hi un lligam entre l'advocació de la catedral d'Elna, a Santa Eulàlia, amb el martiri a Barcelona d'una santa d'aquest nom el 304.\nEn el terme d'Elna són diversos els indrets on s'han trobat vestigis de poblament romà, com a les Trilles, a ponent de la ciutat d'Elna, on sota un sòl sorrenc amb vestigis de la Baixa Edat Mitjana s'amagava un nivell d'època romana. A llevant hi ha els llocs de la Mort dels Ases, amb un hàbitat romà de l'Alt Imperi, amb molta ceràmica sigil·lata a l'entorn, del Camí de Sant Cebrià, amb restes d'una teuleria, un hàbitat en el cim d'un turonet i d'altres en l'entorn, diverses cisternes, un talús des d'on es domina la ciutat d'Elna, un forn i tombes, a més de les habituals restes de ceràmica de diverses menes; la Via Domícia hi passava prou a prop. Encara, a Palol d'Avall, en el camí de la Torre d'Elna, hi ha les restes d'un hàbitat romà que va donar lloc al naixement del lloc rural de Palou (Palatiolum). Citat el 915, posseïa una església dedicada a sant Martí, i fou abandonat a la Baixa Edat Mitjana. En subsisteixen les restes als peus de la carretera, que ressegueix, possiblement, l'antiga Carrera de Carles, o Camí de Carlemany.\nTé el títol de ciutat des de l'edat mitjana, perquè és seu episcopal, encara que amb el pas del temps la seva evolució urbanística i demogràfica no ha seguit les de les ciutats contemporànies, i Elna ha romàs bastant reduïda, tant en extensió com en població.\nVa ser seu del Bisbat d'Elna entre el segle vi (vers el 572) i el 1602, quan el bisbe va traslladar definitivament la seva residència a Perpinyà. Tot i això, el bisbat encara és anomenat oficialment bisbat d'Elna i Perpinyà.\nA la caiguda de l'Imperi romà el 476, els visigots, amos de la regió des dels entorns del 414, van erigir la vila en seu episcopal, documentada, però, el 571, no abans. Elna va esdevenir així ciutat, terme que no s'aplicava en les primitives divisions administratives romanes, mentre que Perpinyà, la rival amb més sort, ne fou mai res més que una vila. S'anomenava en aquell moment Helenae. El senyor de la vila era el bisbe. Al segle xvi, es va edificar la catedral de Santa Eulàlia i Santa Júlia (les santes patrones de la vila) en lloc d'una església més antiga. Entre els segles xii i xiii}, els canonges van fer construir el claustre, mentre que la ciutat reforçava les muralles el 1150, de manera que va esdevenir d'aquesta manera una important plaça forta. Nombrosos vestigis de muralles subsisteixen encara actualment.\nProcedents de les diferents necròpolis existents a Elna, s'han conservat nombroses restes altmedievals. Hi destaquen tres sarcòfags merovingis de l'Escola d'Aquitània, molt bellament decorats. Es conserven a la galeria est del claustre de la catedral, tot i que llur procedència és diversa: dos en indrets de la vila vella i l'altre al Mas de Lazerme. Tanmateix, en un manuscrit de Charles de Lazerme del segle xix es diu que els tres sarcòfags procedien de terres de propietat d'aquell mas (un d'ells, al Mas d'Avall). A Palol d'Avall fou trobat també un petit capitell visigòtic de marbre blanc amb decoració vegetal.\nEl bisbat d'Elna va ser la seu d'una sèrie de concilis, reunits a la plana de Toluges, anomenats concilis de pau, ja que tenien lloc dins del moviment de la Pau de Déu. Aquests concilis són igualment anomenats Concilis d'Elna / Toluges o, simplement, concilis de Toluges. El primer d'aquests concilis va ser congregat pel bisbe de Narbona Guifré de Cerdanya el 1027 i fou el primer a evocar el concepte de Treva de Déu, que completa el de Pau de Déu. Diversos concilis es va celebrar a la plana de Toluges el desembre del 1041 i el 1065.\nPlaca commemorativa de la matança de 1285\nCiutat du Catalunya, Elna va patir al llarg de la seva història nombrosos assalts. Elm 25 de maig del 1285, a la croada d'Aragó, la ciutat caigué, després d'un setge comanat per Felip l'Ardit, rei de França, qui forçà les portes de la catedral i massacrà els habitants. Tornà a ser assetjada el segle xiv per Pere III d'Aragó.\nA ran de l'annexió del Rosselló per Lluís XI, Elna es va alçar contra els francesos i fou de nou assetjada i presa el desembre del 1474 i el seu defensor, Bernat d'Oms decapitat. Poc després, com la resta del Rosselló, la ciutat fou restituïda a Catalunya i Aragó el 1493.\nLa creixent importància de la vila veïna de Perpinyà, a partir del segle xiii, començà a fer ombra a Elna. Els bisbes passaren a residir més sovint a Perpinyà que a Elna, i el 1602 el trasllat de residència s'oficialitzà pel papa Climent VIII; ara bé, encara actualment el bisbe resident a Perpinyà s'anomena bisbe d'Elna i de Perpinyà.\nAltre escut d'Elna, 1860.\nDesprés del Tractat dels Pirineus del 1659, que va fixar la frontera als Pirineus, les muralles de la ciutat van ser destruïdes, cosa que va accentuar el declivi d'Elna. Actualment romanen dempeus alguns panys de muralla medieval, així com tres portes d'entrada a la ciutat. Elna va esdevenir una població modesta de predomini agrícola (vinya, fruits i llegums). Serva, però, vestigis de la seva glòria passada a través de restes tant romanes com medievals.\nA la Biblioteca Nacional de França es conserva un dibuix de darreries de l'edat moderna, que es pot veure a l'enllaç següent: http://gallica.bnf.fr/ark:/12148/btv1b77420328/f1.highres.\nAl segle xx, com moltes poblacions de la regió (sobretot Ceret i Cotlliure), Elna ha esdevingut un centre artístic important. Arístides Maillol hi va fer estades: el seu Pomone serveix de memorial de la Segona Guerra Mundial. Étienne Terrus hi tenia un taller des d'on, amb Henri Matisse i André Derain, llançà el moviment del fauvisme.\nEl 1939, a causa de la Guerra Civil espanyola, va ser fundada la Maternitat suïssa d'Elna en el castell d'en Bardou, inicialment per tal d'acollir joves mares catalanes i espanyoles que fugien del franquisme. Creada per la infermera de la Creu Roja suïssa Elisabeth Eidenbenz, romangué en activitat durant la Segona Guerra Mundial; acollia igualment mares jueves i gitanes. Més de 600 infants hi van néixer abans de ser amagats, fins al tancament del lloc per la Gestapo el 1944. La maternitat és ara un museu i diversos llibres (Les Enfants d'Elisabeth de Hélène Legrais, i en català La maternitat d'Elna d'Assumpta Montellà), i aviat un film (Las Madres de Elna de Manuel Huerga) relaten aquests fets.\nA prop de Perpinyà i de les platges de la Costa Vermella, Elna és avui dia un centre turístic relativament important: cada any, més de 70.000 visitants venen a descobrir la vella ciutat (catedral, claustre, museu Terrus) i la maternitat suïssa. Encara que l'activitat agrícola és menys present a Elna, disposa d'una zona d'activitats, d'un mercat animat i de serveis públics de base (tresoreria, estació SNCF, instituts, gendarmeria...). Els anys darrers, després de l'arranjament d'un entorn més enllà de la carretera nacional que travessa la població, la ciutat ha començat a estendre's de forma notable vers el nord, a partir d'un pla d'urbanització que comprèn urbanitzacions résidencials i petits conjunts d'habitatges.\nEvolució demogràfica d'Elna entre 1358 i 1790\n430 f 430 f 397 f 162 f 254 f 282 f 173 f 31 f 214 f 250 f 227 f 1.290 h 1.403 h 350 f 1.536 h\n1553 : per a la ciutat, només\n1774 : per a Elne i Sant Martí de Mossila.\n1.196 1.309 1.804 1.961 2.093 2.229 2.260 2.538 2.524\n2.462 2.486 2.800 2.698 2.764 3.103 3.237 3.233 3.303\n3.551 3.500 3.527 3.374 3.661 4.046 4.097 4.347 5.091\n5.744 5.892 6.017 6.177 6.262 6.410 7.325 7.579 8.275\n8.450 - - - - - - - -\nMarç del 1965\n– Juny del 1995 Narcisse Planas Partit Comunista Francès (PCF),\ndesprés Divers gauche (DVG) Conseller general del cantó\nd'Elna del 1982 al 2001\n– Març del 2001 Joseph Bringé Reagrupament per la República (RPR)\nMarç del 2001\n– Abril del 2014 Nicolas Garcia Partit Comunista Francès (PCF)\n– Juliol del 2020 Yves Barniol Independent\n– Moment actual Nicolas Garcia Divers gauche (DVG)\nNicolas Garcia va apadrinar la candidatura de Marie-George Buffet a l'elecció presidencial de la República Francesa del 2007. El 2022, l'ajuntament Elna es va convertir en el primer consistori de la Catalunya Nord que va reconèixer oficialment el dret de debatre en català als plens malgrat l'oposició de dretes. Tot va començar quan el regidor Pere Manzanares va fer una intervenció en català que va traduir seguidament al francès.\n1r: Monique Garrigue-Auzeil. Delegada municipal de Cultura, Patrimoni, Protocol i Relacions amb les Associacions relacionades amb la Cultura i el Patrimoni\n2n: Isabelle Rossi-Lebrouz. Delegat municipal de Turisme, Comerç, Artesanat\n3r: Marguerite Lopez-Giral. Delegada municipal d'Escoles\n4t: Angèle Fournier. Agricultura, Catalanitat i Relacions amb les Associacions que no tenen lligam amb la Cultura, el Patrimoni, l'esport o les Animacions festives\n5è: Marie Mitgere. Acció i Animació Socials\n6è: Jean-Michel Ferrer. Desenvolupament durable, pressupost, Personal\n7è: Jean-Claude Juanola. Seguretat, Circulació, Netedat\n8è: Patrick Fouquet. Treballs.\nNadine Julian. Consellera delegada de Comunicació, Festes i Relacions amb les Associacions lligades amb l'animació i el lleure\nMarc Gaillard. Conseller delegat d'Esports i Relacions amb les associacions esportives\nThierry Penarenda. Conseller d'esports\nBruno Sague. Conseller d'Urbanisme\nFanny Balaguer-Antagnac. Consellera de Desenvolupament durable\nRafael Jimenez. Conseller de Treball i Associacions\nRoselyne Joue-Bertrand. Consellera d'Escoles i Comunicació\nLydia Sanchez. Consellera d'Obres\nXavier Perucho. Conseller d'Urbanisme\nLetitia Armengau. Consellera de Comerç i Agricultura\nMichel Guisset. Conseller de Seguretat i Circulació\nNathalie Rodrigues. Consellera d'Ecoles i Esports\nNicolas Garcia. Conseller a l'oposició\nBrigitte Batlle. Consellera a l'oposició\nRoland Castanier. Conseller a l'oposició\nJacques Fajula. Conseller a l'oposició\nAnnie Pezin. Consellera a l'oposició\nMathieu Stuber. Conseller a l'oposició.\nEl 1790 la comuna d'Elna fou inclosa en el cantó del qual era capital i duia el seu nom, dins del districte de Perpinyà. El 1801 fou relligada al cantó de Perpinyà-Est, i després integrada en el nou cantó de Perpinyà-III, el 1973. En fou desglossada el 1982 per tal de formar part del recreat Cantó d'Elna.\nA les eleccions cantonals del 2015 Elna ha estat inclosa en el cantó número 12, denominat La Plana d'Illiberis, amb capitalitat a la ciutat d'Elna i amb els pobles d'Alenyà, Bages, Cornellà del Bercol, Montescot, Ortafà, Tesà, la Torre d'Elna i Vilanova de Raó. Hi han estat escollits com a consellers departamentals Marie-Pierre Sadourny, del Partit Socialista, consellera municipal a l'oposició a Sant Cebrià, i Nicolas Garcia, del Partit Comunista Francès - Front d'esquerres, conseller municipal a l'oposició a Elna.\nElna forma part de la Comunitat de comunes de les Alberes, Costa Vermella i d'Illiberis, amb capitalitat a Argelers, juntament amb Argelers, Bages de Rosselló, Banyuls de la Marenda, Cervera de la Marenda, Cotlliure, Elna, Montesquiu d'Albera, Ortafà, Palau del Vidre, Portvendres, la Roca d'Albera, Sant Andreu de Sureda, Sant Genís de Fontanes, Sureda i Vilallonga dels Monts.\nElna està agermanada amb la vila empordanesa de Castelló d'Empúries.\nEls gegants d'Elna: Quíxol i Miró. I els gegants dels Angles: Auda i Llaret\nElna disposa d'una llar d'infants de múltiple acollida denominada El ratolí. A part, té dues escoles maternals, Françoise Dolto, Louise Michel i Paul Reig, les escoles primàries Joseph Néo i Françoise Dolto (grup escolar amb maternal i primària) i el collège (cicle inicial de secundària) Paul Langevin. que acull estudiants de tots els pobles de l'entorn d'Elna: Bages de Rosselló, Banyuls dels Aspres, Brullà, Cornellà del Bercol, Ortafà, Montescot i Sant Joan la Cella. En canvi, no hi ha lycée (cicle avançat de secundària i batxillerat), i els alumnes d'aquesta zona de la Plana del Rosselló han d'assistir a classe a Perpinyà.\nCom molts pobles rossellonesos, Elna disposa d'un centre des loisirs.\nServeis educatius i d'esbarjo[modifica]\nA la ciutat hi ha una mediateca amb més de 30.000 documents (llibres, CD, DVD, etc.), oberta els dues feines de 9 a 12 i de 2 a 7. Hi ha també un cinema de 150 places, piscina municipal i cinc sales també comunals: l'antiga capella de Sant Jordi, la Sala de festes, la Sala del Càmping El Molí, la Salle Bolte i les sales de reunions que s'ofereixen a la Casa de la Vila.\nVila Amunt: muralles i portals de la vila closa\nEl claustre i la catedral d'Elna\nPorta de Perpinyà (interior)\nPorta de Perpinyà (exterior)\nPorta de Cotlliure\nPorta dels Portalets, que uneix la Vila d'Amunt i la d'Avall (Amunt)\nPorta dels Portalets, que uneix la Vila d'Amunt i la d'Avall (Avall)\nFortificació de la Vila d'Amunt\nVila d'Amunt (Bulevard Illiberis)\nEdifici que acollí la maternitat (1939-1944)\nGaleria nord del claustre\nMemorial de guerra de Aristides Maillol\nAndreu Alfonsello un escriptor català en llengua llatina.\nEsteve Terrús (1857-1922) pintor i amic d'Henri Matisse.\nGilbert Grau polític.\nRoger Grau historiador.\nRaymond de Lacvivier notari, corresponsal de l'IEC.\nCamille Cabana polític.\nElisabeth Eidenbenz infermera suïssa, que creà la maternitat\nRose Blanc, resistent antifeixista.\nJoseph Crespo, jugador de rugbi\nYvonne Boachon-Joffre, escriptora en francès\nMarcel Delaris, pintor\nRamon Rébujent, jugador de rugbi\nBecat, Joan. «55-Elna». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVII). ISBN ISSN 1243-2032.\nClaustres, G.; Bassède, L.; Grau, R. «Les fouilles d'Illibéris (Elne)». A: Étvdes rovssillonnaises. Revue d'histoire et d'archéologie méditerranéennes. Tome II. Perpignan: Imprimerie du Midi, 1952, p. 153-167.\nCoromines, Joan. «Elna». A: Onomasticon Cataloniae: Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de llengua catalana. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i la Caixa, 1995 (Onomasticon Cataloniae, IV D-J). ISBN 84-7256-825-3.\nKotarba, Jérôme; Castellvi, Georges; Mazière, Florent [directors]. Les Pyrénées-Orientales 66. París: Académie des Inscriptions et Belles-Lettres. Ministère de l'Education Nationale. Ministère de la Recherche. Ministère de la Culture et de la Communication. Maison des Sciences de l'Homme, 2007 (Carte Archeologique de la Gaule). ISBN 2-87754-200-9. [Enllaç no actiu]\nLacvivier, R. de. «Notes sur Elne». A: Revue Historique et Archéologique du Roussillon, I, 1900.\nPonsich, Pere; Mallet, Géraldine; Poisson, Olivier. «Castells i edificacions militars del Rosselló anteriors al 1300: Elna, Esglésies del Rosselló anteriors al 1300: Elna i Elna: Santa Eulàlia i Santa Júlia d'Elna i Santa Eugènia de Tresmals». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.\n↑ Lluís Creixell\n↑ Joan Coromines, Onomasticon Cataloniae\n↑ Lluís Creixell, Diccionari bàsic francès català, 3a ed. ampliada, Universitat de Perpinyà, 1981; August Bover, Diccionari dels gentilicis catalans\n↑ El terme d'Elna en els ortofotomapes de l'IGN\n↑ Elna a les Cartes de Cassini ofertes per l'IGN\n↑ La ciutat medieval d'Elna en els ortofotomapes de l'IGN\n↑ La ciutat d'Elna en els ortofotomapes de l'IGN\n↑ Indret on era emplaçatg el lloc de Mossellons, en els ortofotomapes de l'IGN\n↑ Indret on era situat el lloc de Palol, on ara hi ha el Mas de Lazerme\n↑ Lloc on és l'església, en els ortofotomapes de l'IGN\n↑ Indret on es trobava Sant Martí de la Riba, en els ortofotomapes de l'IGN\n↑ Lacvivier 1900.\n↑ 14,0 14,1 14,2 14,3 14,4 14,5 14,6 Kotarba et al. 2007.\n↑ Dolis, atuells de terrissa força grossos destinats al transport d'aliments.\n↑ Philippe Contamine (directeur), Des origines à 1715, Paris, PUF, 1992, in André Corvisier (directeur), Histoire militaire de la France, ISBN 2-13-043872-5, p. 212.\n↑ «Elna, primer municipi de la Catalunya del Nord en què es podrà parlar en català als plens» (en català). El Punt Avui, 22-04-2022. [Consulta: 22 abril 2022].\n↑ «Anticatalanisme a l'Ajuntament d'Elna perquè un càrrec parla en català» (en català). El Nacional, 04-02-2022. [Consulta: 22 abril 2022].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Elna\nWeb de la municipalitat(francès)\nEl terme d'Elna en els mapes topogràfics de l'IGN\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Elna&oldid=30109914»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 27 abr 2022 a les 17:16.


Retencions 2015. Novetats i canvis. | Lleal Tulsà AssessorsLleal Tulsà Assessors\nA finals de 2014, el Ministeri d’Hisenda espanyol va anunciar la seva intenció de rebaixar la pressió fiscal que suportaven principalment els autònoms després d’haver elevat durant l’any 2012 el tipus de retenció dels professionals autònoms en sis punts, del 15% al 21%, una mesura que inicialment s’havia de limitar als exercicis 2012 i 2013.\nLa proposta inicial, que va entrar en vigor el dia 1 de gener de 2015, rebaixava el tipus de retenció de l’IRPF al 19% l’any 2015 i al 18% el 2016.\nJuntament amb aquesta rebaixa del tipus general, incorporava la novetat del tipus de retenció del 15% per aquells professionals que tinguessin uns ingressos/facturació anuals inferiors a 15.000€, sempre que també complissin la premissa de que com a mínim el 75% d’aquestes rendes provenguessin de la seva activitat professional.\nUn altre dels tipus impositius que s’han rebaixat aquest 2015 han sigut els provinents del capital mobiliari i immobiliari. El tipus aplicable aquest 2015 a l’arrendament o subarrendament de béns immobles urbans ha passat del 21% al 20%; i al 2016 s’ha de reduir encara en un altre punt percentual, resultant en el 19% el proper any.\nAvançament de la Reforma Fiscal 2016 – Reial Decret Llei 10 de Juliol 2015\nEl Govern espanyol ha declarat que té previst aprovar en el proper Consell de Ministres del 10 de juliol l’avançament de la rebaixa anunciada pel 2016. Serà aquell dia quan es donaran a conèixer les taules definitives dels diferents trams de l’IRPF.\nAquesta rebaixa fiscal suposarà una baixada mitjana addicional de 12€ al mes per a 20 milions de contribuents. Aquesta reducció se suma a la que ja va entrar en vigor el passat 1 de gener, que suposava una mitjana de 30€ al mes de rebaixa.\nAl Govern encara li queden aspectes tècnics d’aquesta rebaixa de l’IRPF per tancar. El més important de tots: si aquesta baixada tindrà efectes des de 1 de gener o no.\nI als Autònoms quan ens rebaixaran?\nEn quan als autònoms, les retencions es rebaixaran al 15% amb efectes 1 de juliol (des de juliol de 2014, els autònoms amb rendiments anuals inferiors a 15.000€ ja gaudien d’un tipus al 15%). Aquesta reducció suposarà pels autònoms i professionals tornar al tipus que tenien fins a setembre de 2012.


L’eclipsi de Sol, retransmès en directe – El blog del CSUC\nPàgina d'inici / L’eclipsi de Sol, retransmès en directe\nL’eclipsi de Sol, retransmès en directe\nCSUC / 05/11/2013 / Fes un comentari / Anella Científica, Comunicacions, Recerca, Serveis TIC\nDes del CSUC hem col·laborat un any més amb l’expedició Shelios en la retransmissió en directe de l’eclipsi total de Sol que va tenir lloc el passat 3 de novembre des del nord de Kenia. Igual que en altres ocasions, gràcies al projecte europeu GLORIA (GLObal Robotic-telescopes Intelligent Array, Red Global de Telescopios Robóticos), que compta amb la participació de l’IAC, el fenomen s’ha pogut observar a través d’internet. Així, la retransmissió s’ha seguit des del portal GLORIA i des d’sky-live.tv.\nAquest cop, es tracta d’un eclipsi de Sol híbrid, que vol dir que en alguns moments de la banda és anul·lar mentre que altres és total. L’eclipsi ha començat anul·lar per acabar essent total. La seva visibilitat ha estat molt estreta, travessant l’Atlàntic Nord i l’Àfrica equatorial.\nEl CSUC ha aportat una màquina virtual configurada en mode multihost per hostatjar www.sky-live.tv i www.live.gloria-project.eu i permetre la retransmissió en directe. Es tracta d’una màquina de 4 nuclis de 4 GB de RAM.\nAquest fenomen atmosfèric s’ha observat des del llac Turkana, a Kenia, on la duració de la totalitat de l’eclipsi ha estat d’uns 15 segons. La retransmissió en directe des del lloc d’observació ha estat de 15 min en total, en dues connexions, una de 5 min a les 12.00-12.05 UT (13.00-13.05 CET), coincidint amb la màxima ocupació parcial de l’ecplisi a Europa, i una segona connexió de 10 min a les 14.20-14.30 UT (15.20-15.30 CET) que ha abastat el període d’eclipsi total.\nEtiquetes: astronomia, eclipsi, Institut de Ciències de l'Espai, retransmissió, Sol, tecnologia, virtualització\n← Nou participant a RACO i més revistes\nNova plataforma de Gestió dels Programes Interuniversitaris →


La inflació continua la seva escalada, puja una dècima i se situa en el 4'4%\n13 maig 2021 00:58\nSolbes insisteix una vegada més a no parlar «ni de crisi ni de recessió econòmica»\nImatge d'arxiu del ministre d'Economia, Pedro Solbes, que insisteix a «negar la crisi».\nEls preus continuen la seva escalada alcista. Les dades provisionals publicades ahir per l'Institut Nacional d'Estadística sobre els preus mostren que, tot i el període de rebaixes, els preus dels productes de principal consum a l'Estat s'incrementaren un 4'4% el mes passat. En el cas de confirmar-se aquesta xifra, això suposaria l'increment d'una dècima respecte del mes de desembre, i la taxa més alta des de gener de 1997.\nEl ministre d'Economia, Pedro Solbes, atribueix la dada provisional a la situació del mercat del cru i de les matèries primeres, i insisteix que si es parla de recessió a l'Estat «s'està exagerant molt».L'Índex de Preus de Consum Harmonitzat (IPCH) se situa en el major nivell des de fa onze anys.\nSi es confirma aquesta dada avançada, l'IPCH (que mesura els preus de manera harmonitzada amb la resta de països de la zona euro), per gener hauria estat dos punts superior a allò registrat el mateix mes de l'any anterior.L'INE recordà que la informació que proporciona l'indicador avançat és únicament orientativa, per la qual cosa no ha de coincidir necessàriament amb la dada definitiva, que es donarà a conèixer el pròxim 15 de febrer. En el cas que l'IPCH de gener coincideixi amb la taxa general d'inflació espanyola (IPC), es tractaria de la xifra més alta des de fa gairebé més de 12 anys, el novembre de 1995, quan l'augment dels preus també va ser del 4'4%.\nDes del Ministeri d'Economia insisteixen en el caràcter exogen de l'alça dels preus del darrer mes, i reiteren que la taxa d'inflació es moderarà a partir d'aquesta primavera fins a arribar a situar-se per sota del 3% a finals de 2008. El vicepresident segon del Govern i ministre d'Economia i Hisenda, Pedro Solbes, assegurà ahir, que, encara que l'«alta» taxa de l'IPC harmonitzat «no és positiva», es tracta d'una xifra esperada que no indica ni «crisi» ni «recessió». Solbes assegura que la dada és coherent amb allò que s'esperava, ja que les previsions apunten cap a un increment dels preus fins al març.


"Ocellots del Ter" - Museu del Ter\n“Ocellots del Ter”\nInici / Actuals / “Ocellots del Ter”\nClica aquí per descarragar-te el joc dels ocells del Ter. El podeu imprimir o recollir a la recepció del Museu.\nL’exposició es podrà veure del 30 de gener al 30 de setembre de 2021. Horari d’hivern de dimarts a diumenge i festius de 10 a 14h. Horari d’estiu de dimarts a divendres d’11 a 14h i de 17 a 20h. Dissabtes, diumenges i festius de 10 a 14h\nDel 30 de gener al 30 de setembre de 2021\nHivern: de dimarts a diumenge i festius de 10 a 14h. Estiu: de dimarts a divendres d'11 a 14h i de 17 a 20h. Dissabtes, diumenges i festius de 10 a 14h.


Colorant Pro Gel blister gris 25 g | Gadgets & Cuina\nColorant en gel Rainbow Dust Pro Gel color gris, altament concentrat. És la nova referència en colorants alimentaris per a pastisseria. Apte per a glaça, fondant, buttercream, masses pastisseres, etc. Presentació en tub de 25 g de fàcil ús i conservació.\nIngredients: humectant: E422, colorant: E133. Aquest producte és: certificat Kosher.\nProductes relacionats de Colorant Pro Gel blister gris 25 g\nColorant Pro Gel blister gris 25 g?


Els propietaris rebutgen un 30% de les ofertes a causa de les agressives contraofertes que plantegen els compradors - Immo Diari\nInici Coronavirus Els propietaris rebutgen un 30% de les ofertes a causa de les...\nSegons Comprarcasa, l’actual mercat de compravenda d’habitatge es caracteritza per l’existència de poques propostes reals de compra, amb contraofertes de descompte molt agressives d’entre el 20% i el 30% respecte al preu de sortida. De la mateixa manera, aquestes són descartades pels propietaris en el 30% dels casos per tal de mantenir el seu objectiu de venda tot i el moment en què ens trobem.\nEn concret, des d’aquesta companyia subratllen que, si la ràtio de visites per signar un contracte d’arres abans de la pandèmia era de al voltant de 10, actualment se situa en prop de 15 alentint les operacions de venda. Aquest comportament durà a mercat, al seu parer, a una caiguda de les vendes propera al 25% durant el present exercici i que probablement originarà una baixada de preus, davant la reducció de la demanda.\nArticle anteriorLa reactivació immobiliària es recolzarà en l’estalvi institucional i en la liquiditat de sistema\nArticle següentEl govern aprova avui la moratòria d’hipoteques i lloguers


Arxius de General - Pàgina 3 de 36 - marionaisern.cat\nObro Instagram. Hi veig un ventall tan ampli de possibilitats que no sé per on començar. Mares i pares que publiquen a diari imatges dels seus fills, que ens permeten accedir a la seva intimitat i fins i tot en… Continue Reading →\nLa competitivitat és el nostre pa de cada dia. En les nostres feines, cada dia hi ha un esperit més competitiu. Tots volem ser millors que els altres perquè al haver-hi persones tan qualificades, sabem que pot arribar algú i… Continue Reading →\nLa situació que vivim a Catalunya des del passat 1 d’octubre és inimaginable si retrocedim en el temps i ens posem a pensar què va passar aquell dia per tal que tot hagi canviat tant. L’inici d’un referèndum va capgirar… Continue Reading →\nPer una futbolera apassionada com jo -com celebro que cada vegada el futbol tingui més suport femení!-, Quique Sánchez Flores no és un desconegut. L’ara entrenador de l’Espanyol mai s’ha caracteritzat per ser la simpatia feta persona a les rodes… Continue Reading →\nEscric aquestes línies sense saber gaire què explicar-vos i, com em passa sempre, amb pressa perquè al director d’aquest diari li urgeix tenir-lo. Tenir unes quantes línies per expressar-me cada mes i al diari de la meva comarca, de la… Continue Reading →\nInnocent de mi, pensava que els que provenim de les generacions dels anys vuitanta i noranta, teníem uns drets, uns privilegis i una educació superior a la dels nostres pares i avis. Ells, a la nostra edat, segurament no estaven… Continue Reading →\n21 de desembre, les deu del matí. Al meu carrer i al col·legi on he votat, la gent caminava ràpid, com si tinguessin pressa. A la mesa, mentre feia cua, a davant meu hi havia dos matrimonis grans que tenien… Continue Reading →\nNo et conec de res, Carles. No he parlat mai amb tu ni conec la teva família però al viure tan a prop, em sento d’alguna manera propera a tu. És curiós com el fet de sentir que també ets… Continue Reading →


Puc conduir sense carnet amb el meu pare? | Autoescola Pallars\nL'emoció creix cada dia i ja gairebé tens l'edat per a realitzar una de les activitats més esperades: conduir un cotxe. Si aquest és el teu cas, segurament vols estar molt ben preparat per a presentar la temuda prova.\nEn aquestes circumstàncies, tal vegada se t'ocorre la idea que un familiar pròxim podria ser la persona perfecta per a ensenyar-te i que no hi ha res de dolent en això. La pregunta és puc conduir sense carnet amb el meu pare? En les següents línies trobaràs tot el que necessites saber sobre aquest tema.\nEs pot conduir sense carnet acompanyat d'un adult?\nLa resposta rotunda a aquesta interrogant és no. Conduir sense carnet acompanyat d'un adult es considera una acció completament irresponsable i il·legal. De fet, està tipificada en el Codi Penal Espanyol com un delicte contra la seguretat del trànsit.\nSota cap circumstància es pot conduir sense haver tramitat el permís b de cotxe. Clar que el tipus de document dependrà de les característiques pròpies del vehicle. Recorda que per a fer aquesta prova has de preparar-te amb anticipació.\nSeràs avaluat des del punt de vista teòric i pràctic. Sempre assegura't de buscar assessorament professional qualificat. Estar al capdavant del volant és un assumpte molt seriós que hauràs d'assumir amb la màxima responsabilitat.\nConduir sense carnet té conseqüències\nEn aquest punt, probablement passa per la teva ment que aquesta mesura és una mica extrema. Potser penses que les classes pràctiques en companyia d'un pare o un altre adult amb experiència és un acte inofensiu si es duu a terme en un lloc aïllat o amb poc volum de vianants i cotxes.\nRes més distant de la realitat. Conduir sense carnet ha conseqüències importants. L'experiència mostra de realitzar pràctiques sense l'acompanyament d'un professional autoritzat moltes vegades s'ha convertit en una veritable tragèdia.\nA Espanya, la conducció acompanyada sense llicència no està permesa. Durant el procés d'aprenentatge és habitual realitzar maniobres inadequades o fins i tot sortir-te de la via de manera involuntària. Podries estavellar-te contra altres vehicles.\nLes conduccions il·lícites han provocat col·lisions tipificades com a greus, ocasionant danys materials o físics. A més, pensa que si ocorre un accident, el segur no respondrà. La raó obeeix al fet que el subjecte que està enfront del volant no és el titular de la pòlissa.\nEn altres escenaris, s'ha donat el cas de nens que estan sobre el conductor maniobrant el volant. Probablement, els involucrats utilitzen de manera inadequada el cinturó de seguretat. Si es produeix un accident el més probable és que el més petit surti acomiadat.\nSaps què passa si t'enxampen conduint sense carnet a Espanya? T'ho expliquem\nAra bé, què passa si t'enxampen conduint sense carnet a Espanya? L'ordenament jurídic vigent és molt clar sobre aquest tema. En el moment en què un Guàrdia Civil o Oficial de la Policia realitza la detenció d'un ciutadà implicat en aquesta mena de delicte, immediatament se l'informarà sobre les conseqüències dels seus actes.\nL'Article 384 del Codi Penal assenyala que qualsevol que condueixi un cotxe sense el permís corresponent serà castigat d'acord amb la magnitud de la falta amb: pena de presó de 3 a 6 mesos, una multa de 12 a 24 mesos o treballs en benefici de la comunitat de 31 a 90 dies.\nEn la majoria dels casos, els infractors reben una sanció que pot combinar els 2 últims càstigs esmentats en el paràgraf anterior. Evidentment, en situacions en què el conductor inexpert provoca un accident de grau considerable la pena de presó entrarà en vigor.\nAquestes mesures sancionadores apliquen no sols al conductor sinó també a l'acompanyant en qüestió, tots dos es consideren culpables. El primer, per estar a càrrec del volant sense el permís i el segon per ser partícip del fet, així com proporcionar el cotxe.\nLlocs per a conduir sense carnet només hi ha un: l'autoescola\nL'autoescola és l'únic lloc habilitat per a conduir sense carnet. Fer-ho en un altre lloc implica exposar-te tant a sancions innecessàries com a possibles perills. És necessari evitar situacions que també posin en risc a les persones que t'envolten.\nUna autoescola és un centre de formació que s'encarrega d'ensenyar tots els aspectes teòrics i pràctics relacionats a la conducció de vehicles.\nEls aprenents reben els coneixements i habilitats requerides per a enfrontar amb èxit el desafiador món de la conducció. Així mateix, amb tot l'assessorament podran presentar l'examen i obtenir el respectiu permís.\nExisteixen molts beneficis de contractar els serveis d'una autoescola:\nEls participants del programa reben entrenament de qualitat per part de professionals experimentats en l'ús adequat del volant.\nEn general, ofereixen horaris flexibles que alternen diferents modalitats d'estudi i s'ajusten als requeriments dels alumnes.\nEls cotxes estan adaptats per a l'ensenyament. Compten amb un sistema integral de doble pedal perquè en cas que es produeixi alguna acció *riesgosa per part de l'aprenent, el professor pugui immediatament controlar la situació sense major dificultat.\nOfereixen suggeriments pràctics per a vèncer diferents tipus de temors i inseguretats.\nAmb el suport dels especialistes estaràs molt ben preparat per a presentar l'examen de conduir. El teu nivell de confiança en tu mateix serà molt major, així com les probabilitats d'èxit.\nQuè passa si no aprens d'un professional qualificat?\nUn conductor, encara que sigui experimentat, no compta amb els coneixements, habilitats i formació tècnica en matèria viària. Contrari a un professor d'autoescola que a més de la preparació també es caracteritza per ser empàtic i molt pacient.\nSap com comunicar-se amb els alumnes i ofereix informació valuosa perquè aquests puguin respondre encertadament sota diferents circumstàncies. Així mateix, coneix la manera més adequada d'actuar en cas que sorgeixi algun imprevist.\nQuan aprens d'algú que no està format probablement copiaràs el seu estil de conduir i resulta que no sempre és el correcte. Buscar l'ajuda dels professionals és la millor manera de convertir-te en un conductor hàbil i prudent.


delajalal - TINET\nCerca pel tag 'delajalal'\nL'altra ciutat de Maria Aurèlia Capmany: la meva ciutat\nPublicat: 17-03-2014 Ruta literària de la ciutat de Tarragona per mitjà de l'anàlisi de la novel·la de Maria Aurèlia Capmany L'altra ciutat. Consisteix en una mirada retrospectiva cap als paisatges de la Tarragona dels anys 20, des d'una perspectiva insòlita.\nL'Aplec de treballs número 31 (2013) del Centre d'Estudis de la Conca de Barberà\nPublicat: 10-03-2014 Antoni Carreras ens introdueix a l'últim número de la revista del Centre d’Estudis de la Conca de Barberà. Aquest està dedicat a homenatjar a dos personatges de la vida cultural de la Conca, el pare Jordi Bou i Simó, espluguí, músic i monjo del monestir de Santa Maria de Poblet, glossat per Gener Gonzalvo i Bou, i el doctor Ramon Maria Masalles i Saumell, botànic blancafortí i mestre de naturalistes, glossat per Josep M. Ninot Sugrañes. La revista aplega un total de tretze articles repartits en vuit apartats: Biografia dels homenejats, història medieval, moderna, contemporània, art, patrimoni artístic, fonts arxivístiques i bibliogràfiques i memòria d’activitats.\nPublicat: 10-02-2014 [...]\nEl règim no es cansava de repetir les seves bones qualitats i intencions per millorar la situació en què ens trobàvem. I, la veritat, no s’albirava cap més alternativa de futur que paraules i més paraules, totes endebades.\nEls joves, de casa a col·legi, i a l’inrevés. Els pares, de casa al treball, i a l’inrevés. I de treball, l’afortunat que en tingués. És a dir, l’avorriment elevat a la màxima potència.\nI a tot això, esclata la notícia. Alemanya, després de cruspir-se Àustria, envaeix Polònia. I és tant l’èxit amb que ho porta a cap, que es llança contra els Països Baixos i, sense fre, s’endinsa cap a França. I en unes batalles llampec, arriba a les costes de la Bretanya i amenaça Anglaterra.\nLa campaneta rosa\nLlàgrimes de gel\nLes cascades de la reina Elisabeth de l'Imperi Austrohongarès (Sissí Emperadriu d'Àustria)\nL'estany de mitjanit


Col·lecció d'artistes contemporanis catalans - Fundació Vila Casas Pag. 40\nLes seves obres coloristes són el reflex del món que l’envolta, d’una circumstància concreta i un entorn, però també d’allò més íntim i subjectiu. Interessat per l’equilibri entre l’exterior i l’interior, ordena l’espai i les figures. La seva obra, influïda pel surrealisme, és el mirall de la psique i de l’inconscient que s’expressa en infinitud de formes i tonalitats.\nDurant la dècada dels anys vuitanta trasllada la seva residència a l’Empordà, des d’on viatjarà periòdicament al Marroc. El seu treball connecta amb l’art primitiu, el mateix que en el seu moment interessà a Gauguin i Picasso. Les seves pintures són receptacle d’un llenguatge simbòlic, on l’espontaneïtat i la simplicitat fan al·lusió constant a la vida i la mort com a eix d’unió existencial.\nL'Escala, Girona, 1901