Finances ultima una reforma fiscal per “recaptar més” sense que el país “perdi competitivitat” - Altaveu el diari digital d'Andorra\nFinances ultima una reforma fiscal per “recaptar més” sense que el país “perdi competitivitat”\nJover assegura que, en cap cas, es tocaran els tipus nominals però avança una “simplificació” de figures com l’impost de societat perquè “les empreses amb resultats positius contribueixin a l’esforç fet per l’Estat”\n10/06/2021 (13:57 CET)\nJover, al costat del liberal Ferran Costa abans de la compareixença al Consell General.\nEl Govern té gairebé a punt la reforma fiscal que ha de permetre millorar la recaptació de l’Estat sense que això suposi cap increment dels tipus impositius. Es vol, això sí, “revisar el funcionament” de les figures tributàries, especialment el que grava les societats, sense que això suposi perdre “competitivitat fiscal”. Un dels objectius també és que empreses que mantinguin resultats positius tot i la crisi participin en l’esforç fet per afrontar les conseqüències de la pandèmia.\nSense voler donar, encara, massa detalls. Així ha revelat el ministre de Finances, Eric Jover, la voluntat del Govern de tirar endavant en un termini curt de temps una reforma fiscal. “La tenim gairebé a punt”, ha afirmat davant les preguntes dels consellers generals a la comissió de Finances i Pressupost de parlament. Per tant, no hauria de trigar gaire a arribar a la cambra.\nJover ha volgut deixar clar que cap dels canvis previstos suposa “incrementar el tipus nominal”. Es mantindran, doncs, com ara, ja que “és al que sempre ens hem compromès”. I, malgrat això, es preveu poder “incrementar la recaptació del Govern”. Com? “Revisem el funcionament de propi impost”, ha explicat.\nTot apunta a la possibilitat que s’acabin modificant o traient algunes deduccions del de societats. El que ha deixat clar és que es vol que “les empreses que tinguin resultats positius participin en l’esforç que ha fet l’Estat”. A banda, també ha avançat que hi haurà “una simplificació”.\nJover ha remarcat que els canvis no han de suposar perdre “competitivitat fiscal”, tot i que, està clar, es vol recaptar més. “Ens permetrà millorar en els rànquings internacionals”, ha afirmat, en referència al ‘Paying Taxes’, ja que aquestes classificacions s’elaboren no només amb els tipus sinó “valorant també altres aspectes”.


Enllaç extern al vídeo del Sr. Hernica, regidor d'ICV-EUiA, al que fa referencia Promocions Subotai.\nVídeo que els administradors de Promocions Subotai ens han demanat que publiquem a la nostra pàgina web.\nDemocracia 3.0, en aquest cas, es limita única i exclusivament a publicar un vídeo tal com ens han demanat. Democracia 3.0 no valorarà ni les declaracions del Sr. Rafael Hernica ni les realitzades pels administradors de Promocions Subotai.\nLa situació que denuncien els administradors de Promocions Subotai es dirimeix en l'actualitat en els Jutjats, i la justícia serà la que es pronunciï sobre l'actuació dels uns i els altres.\nDemocracia 3.0 informa, Vostès, opinen, valoren i decideixen.


Si, home, i què més???: Vacances\nAt dimarts, 02 de setembre, 2008, CARLES DAVI said...\nEi, ben tornat al món laboral....i al món blogaire!!\nJa t´estàs queixant? Jodeeeer. Quan vulguis anem a fer una birreta pel centre.\nAt dimarts, 02 de setembre, 2008, Unknown said...\nEi Carles, trobo a faltar les discussions futboleres-culés!!! En breu m'hi poso, que hi ha teca!\nNo em queixo, reflexo la realitat, juasjuasjuasjuas! Ja m'ho diràs!\nTema birreta, quan vulguis!\nAt dimecres, 03 de setembre, 2008, Mikel said...\nque rapip que passa el temps eh?? sobretot quan estas de vacances...\nAt dimecres, 03 de setembre, 2008, Charlie said...\nA mí m'està passant el mateix, però "només" de l'1 a l'11 de setembre.\nÉs el tercer dia i ja estic pa l'arrastre. Ara tinc un descanset d'una hora i em puc acostar a l'ordinador.\nPerò també mola fer coses que en altres circumstàncies no faries mai, com anar tot sol (bé, amb la Natàlia) a la reunió amb la futura mestra de la guarderia.\n(això sí, també m'ho estic passant teta)\nAt dimecres, 03 de setembre, 2008, Unknown said...\nEi Mikel, tota la raó del món! Quan estàs de vacances el temps vola i quan estàs pencant (per compte aliè, jejejeje)... encara som dimecres???? Jodeeeeer... :-p\nEi Charlie, totalment d'acord també. El vincle mare-fill és únic i molt especial i tenir l'oportunitat d'enfortir el vincle pare-fill duent-lo a l'escola, recollint-lo, jugant, anant a la platja o fent el que sigui és molt i molt enriquidor i reconfortant.


Ramsviks Övergård Hunnebostrand Suècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRamsvik Övergård 1, Hunnebostrand, Hunnebostrand, Suècia, 456 92 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Hunnebostrand, Ramsviks Övergård és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Ramsviks Övergård, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix recepció 24 hores, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, àrea de TV/saló compartit per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, cuina americana, nevera, forn microones per satisfer els clients més exigents. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de pesca, esports d'aigua (no motoritzats). Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Ramsviks Övergård.\nTots els comentaris (108) Parelles (43) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (37) Famílies amb infants grans (11) Grups (18)


Sr. Salvador Cassany i Pou\ncap del Servei de Control Farmacèutic i Productes Sanitaris\n93 227 29 37\n93 556 62 69\nAl Servei de Control Farmacèutic i Productes Sanitaris li corresponen les funcions següents:\na) Avaluar, controlar i inspeccionar els laboratoris que duen a terme activitats de recerca preclínica amb\nmedicaments i productes sanitaris i cosmètics.\nb) Avaluar, controlar i inspeccionar les empreses instal·lades a Catalunya que es dediquin a la fabricació de\nmedicaments, així com les que comercialitzen i distribueixen medicaments d'ús humà.\nc) Avaluar i controlar el sistema de farmacovigilància dels laboratoris titulars d'autorització de\ncomercialització de medicaments ubicats a Catalunya.\nd) Gestionar l'acreditació dels comitès d'ètica d'investigació clínica de Catalunya i avaluar-ne i controlar-ne el\ne) Controlar i inspeccionar els assaigs clínics amb medicaments i productes sanitaris que es duguin a terme a\nf) Coordinar el sistema de difusió de les alertes farmacèutiques sobre defectes de qualitat i/o seguretat de\nmedicaments, productes sanitaris i productes cosmètics, així com establir i coordinar amb els centres sanitaris\nde Catalunya un sistema de vigilància de productes sanitaris.\ng) Gestionar les sol·licituds d'autorització de publicitat de productes sanitaris dirigida a la ciutadania, així com controlar i inspeccionar la publicitat i la promoció dels productes sanitaris i dels cosmètics, en l'àmbit de les competències del Departament de Salut.\nh) Registrar, avaluar, controlar i inspeccionar les empreses dedicades a la fabricació, la posada en el mercat i\nla distribució de productes sanitaris i cosmètics instal·lades a Catalunya.\ni) Coordinar i realitzar activitats de control i inspecció relacionades amb la fabricació, comercialització i\npublicitat de medicaments, productes sanitaris i cosmètics il·legals o falsificats.\nj) Registrar, controlar i inspeccionar les empreses que fabriquen, comercialitzen o distribueixen principis\nactius farmacèutics o determinats excipients d'ús en la fabricació de medicaments.\nk) Elaborar les propostes de normativa i els requisits tecnicosanitaris relacionats amb les funcions assignades\na aquest Servei en l'àmbit de competències del Departament de Salut.\nl) Qualsevol altra funció de naturalesa anàloga que li sigui encomanada pels seus superiors jeràrquics.\nORDRE SSS/474/2003, de 26 de novembre, sobre l'adaptació a l'ús de sistemes telemàtics del procediment d'autorització administrativa en matèria sanitària per a la creació, ampliació, modificació, trasllat, obertura i funcionament i tancament de centres, serveis i establiments sanitaris. (DOGC núm. 4024)\nRESOLUCIÓ SSS/3675/2003, de 6 de novembre, de nomenament del senyor Salvador Cassany i Pou com a cap del Servei de Control Farmacèutic i Productes Sanitaris de la Direcció General de Recursos Sanitaris. (DOGC núm. 4024)\nPerfil i trajectòria professional: Salvador Cassany i Pou\ndata actualització (22/01/2020)


Kibbutz Eilon Travel Hotel Eilon Israel - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nkibbutz eilon travel hotel, Eilon, Eilon, Israel, 22845 - Veure al mapa\nApartament amb 1 dormitori(2 adults + 3 nens) (1-Bedroom Apartment (2 Adults + 3 Children))\nApartament amb 1 dormitori (2 adults + 2 nens) (1-Bedroom Apartment (2 Adults And 2 Children))\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Eilon, Kibbutz Eilon Travel Hotel és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Kibbutz Eilon Travel Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Kibbutz Eilon Travel Hotel sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara televisió de pantalla plana, llençols, mirall, sofà, tovalloles per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior, jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Kibbutz Eilon Travel Hotel no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (86) Parelles (27) Viatgers en solitari (7) Famílies amb infants petits (34) Famílies amb infants grans (5) Grups (13)


Liederabend - About encores\nL'escala de l'òpera - K. van Dongen\nFa uns dies vaig acabar de llegir la novel·la "Una mezcla de flaquezas" (A Mixture of Frailties), de Robertson Davies. Un dels personatges principals, la Monica Gall, és una estudiant de cant; durant un dels seus primers recitals i abans de fer els bisos, recorda el que li han ensenyat els seus mestres:\n- ¿Seguimos el plan? - dijo Cobbler.\n- Sí: volvemos en plena ovación y hacemos un bis excelente - dijo Monica.\nEsa lección se la había enseñado Domdaniel. Giles detestaba los bises porque alteraban la forma del programa, pero Molloy creía que había que cantar mientras hubiera una sola persona disfrutando en el patio de butacas. Sir Benedict representaba el punto de equilibrio entre ambos.\n"Cuando hagas un bis, nunca cantes por debajo de tus posibilidades. Elige algo fuera del programa, algo que te guste y, a ser posible, que el público no conozca". Eso le había recomendado Domdaniel hacía unos meses, hablando entre ellos de las actuaciones en público.\n(Traducció de Concha Cardeñoso per a l'edició de El Asteroide)\nSembla que l'elecció de les propines d'un recital no és un assumpte menor. Les propines (o bisos, tot i que estrictament parlant, un bis és una repetició d'una peça) són una cosa entre cantant i públic, i el cantant és un, amb la seva personalitat i les seves sensacions el dia del recital, però "el públic" són centenars de persones; no deu ser fàcil fer content a tothom. Si és que es tracta de fer content a tothom. Quins tipus de propines ens trobem als recitals al món real? Més o menys, el que ens diuen els personatges de Robertson Davies:\nCançons que són una perllongació del programa, pels autors o pels temes; així no hi ha trencament entre el programa oficial i l'extraoficial. Seria l'opció més ortodoxa i més formal, el personatge Giles Revelstoke s'hi podria avenir.\nNo hi ha propines perquè el programa demana que no hi hagi. És la tradició, per exemple, quan s'interpreta un Winterreise, ja no es canta res més. Aquest cas particular del tipus a) encara agradaria més a Mr. Revelstoke.\nCançons que agraden especialment el cantant, cançons que tenen a veure amb el seu lloc d'origen, amb el lloc on estan actuant... cançons que tenen un valor sentimental. Coincideixen amb la recomanació que Sir Benedict Domdaniel fa a Monica Gall.\nRes de cançons: ens passem a l'òpera. O a la sarsuela. O a totes dues coses. Sol ser símptoma que una part representativa del públic no ha anat a escoltar un recital de lied sinó a escoltar un cantant perquè li agrada com canta òpera. I aquí es desperta el meu jo purista que arrufa el nas davant aquesta forma d'acabar el recital que no ve a tomb de res. Però si, com diu Murtagh Molloy, cal seguir al públic fins al final, aquestes són les seves propines.\nPer a il·lustrar l'entrada tenim una propina dels tipus c) que segueix una tradició molt britànica ben viva des dels temps de Purcell: la cançó humorística. Recordeu la cançó The Singer, de Peter Warlock, que vam escoltar fa unes setmanes? La interpretaven Christopher Maltman i Julius Drake i era part de l'últim bloc de cançons del recital; aquell recital va tenir una única propina, una divertida cançó que explica la trista història de dues plantes enfiladisses que s'han d'enfrontar a les seves famílies i al món perquè el seu amor trenca les convencions.\nEs tracta de Misalliance (Matrimoni desigual), una cançó de Flanders i Swann, un duo còmic britànic que als anys 60 van tenir molt d'èxit amb les seves cançons satíriques (a més de cançons tan lleugeres com aquesta, Donald Swann va compondre òperes, música per a cor, musicals, cicles de cançons...) Abans d'escoltar la cançó escoltem-ne la presentació; Christopher Maltman connecta perfectament amb el públic de Wigmore Hall, un públic entès i gens sospitós de frivolitat; tothom coneix els autors i la cançó i Warlock ha preparat l'ambient.\nAra sí, escoltem aquesta cançó tan jardinera (o parla de política?). Disculpeu el format més incòmode dels textos, però m'ha estat impossible encabir text i traducció a dues columnes sense fer més petita la lletra.\nEl fragant lligabosc s'enfila en sentit horari cap al sol\ncom moltes altres plantes enfiladisses\nPerò algunes s'enfilen en sentir antihorari; la corretjola, per exemple,\no convolvulus, per dir-ho amb propietat.\nPlantades a tots dos costats d'una porta, una planta de cada espècie creix\ni corre cap a l'ampit de la finestra que hi ha a sobre.\nCadascuna s'enfila a la llinda de l'única manera que sap\nquan s'aturen, els seus circells es freguen, somriuen i s'enamoren.\nEl dextrogir lligabosc li diu a la levogira corretjola,\ncasem-nos, si els meus pares hi estan d 'acord!\nens estimarem i serem inseparables, entortolligats de forma inextricable,\nserem feliços per sempre! va dir el lligabosc a la corretjola.\nEls pares del lligabosc van tenir un disgust,\nles corretjoles, van dir, són d'una nissaga inferior,\nsón poc cultivades, han patit privacions,\nnosaltres ens enfilem a dretes i elles a esquerres.\nLa levogira corretjola va dir al dextrogir lligabosc:\nfaríem bé de començar a estalviar - de mica en mica s'omple la pica-\nmarxarem de lluna de mel i confiarem que la nostra sort\nmillorarà, va dir la corretjola al lligabosc.\nUna abella que passava els va advertir:\n"Ho he dit abans i ho torno a dir:\npenseu en els vostres brots, si és que en teniu.\nNo rebran mai les meves benediccions."\n"Pobre circell! Com aprendrà\nquan estigui creixent a quina banda girar?\nA la dreta? A l'esquerra? Quina desgràcia!\nPodria seguir recte i caure de cara!"\nVa dir el dextrogir lligabosc a la levogira corretjola:\n"Sembla que el fat s'ha posat en contra nostra,\no, el meu estimat, el meu estimat corniol,\nt'he perdut i marxaràs per sempre. Mai no ens entortolligarem"\nA l'endemà els van trobar junts,\nhavien arrencat les seves arrels i s'havien marcit.\nPrivats de la llibertat per la qual hem de lluitar,\nvirar cap a l'esquerra o virar a la dreta.\nM'encanta l'entradeta d'avui. I la cançó es una de les meves debilitats :) Quina petita preciositat!\nTuesday, May 6 2014 11:41:20pm\nDe acuerdo, al público que va pensando en ópera no hay que darle de propina ópera, ni siquiera una canción divertida como esta: hay que torturarlo con un poco más de lied. :P\nTuesday, May 6 2014 11:41:51pm\nPíldores, si és que ens agrada un bon drama :)\nErnesto, veo que lo has pillado :P\nCorolario: no es buena idea cantar Der Lindenbaum como propina en una gala operística.\nTuesday, May 6 2014 11:42:16pm


els orfes del Senyor Boix: 813. TRUFFAUT. Paula Bonet\na les 1:05\nanna 4 de maig de 2015 a les 1:44\nel proper regal que em faci serà aquest!\nEl tiet Truman 5 de maig de 2015 a les 0:08\nEl vaig trobar a la biblioteca i me'l vaig llegir en una estona. Magnífica combinació de dibuix, cinema i , perquè no, literatura. Chapeau !!\nAnònim 6 de maig de 2015 a les 16:35\nBLACK is BELTZA. Harkaitz Cano (text) i Jorge Alderete (il.lustració). Bang ediciones, 2014. Novel.la gràfica o còmic?\nEn Fermin Muguruza n´ha fet una exposició.\nToni, a veure si ens en pots parlar , tant per la forma de la il.lustració com del contingut (molt, molt interessant).\nToni F. 18 de maig de 2015 a les 12:46\nSento el retard a contestar perquè he estat uns dies sense computadora...\nNo coneixia el còmic... Ara l'he buscat per internet i, gràficament és macu... La il·lustració és potent i de traç expressionista...\nAl que sí coneixia és l'Harkaitz Cano, de qui fa temps que vull llegir la seva novel·la "Twist", a Seix Barral ed.\nQue té molt bona pinta... I molt dura, crec...\nGràcies per l'avís, Imma...


El Vall-llobrega Futbol Sala entre els nou finalistes del millor himne de futbol de Catalunya • Ràdio Capital de l'Empordà\nEl Vall-llobrega Futbol Sala entre els nou finalistes del millor himne de futbol de Catalunya\nL'equip obre les portes a tot el jovent que tingui interès a conèixer el futbol sala i ha avançat que han creat un equip femení\nEl Vall-llobrega club futbol sala ha quedat entre els nou finalistes del millor himne de futbol de la temporada 2019- 2020 de Catalunya Ràdio. Al programa Tot Gira de l’emissora durant tota la temporada els oients han triat cada mes el millor himne del futbol català entre les propostes del seu col·laborador Jordi Mèlich. El mes de desembre l’equip del municipi baix empordanès va ser-ne el guanyador.\nFins el dissabte 13 de juny a les 16.00h els oients podran triar el millor de tots i poden votar fins a un cop cada dia. L’equip de Vall-llobrega és el primer cop que es presenta a aquest concurs, però segons el president del club Xavier Farrarons, és positiu per donar-lo a conèixer.\nA més Farrarons ha obert les portes a tot el jovent que tingui interès a conèixer el futbol sala, que segons diu, a la comarca hi ha pocs seguidors i ha avançat que han creat un equip femení.\nArticle anteriorQuè es pot fer i què no a la fase 3 del desconfinament pel coronavirus al Baix Empordà?\nArticle següentPalamós gaudirà de diversos concerts itinerants per la festa major que s’iniciaran el 23 de juny


En el marc del mateix, aquest octubre ha organitzat una acció de conscienciació sobre infants amb TEA de la mà de l’Associació Viu Autisme a les escoles del municipi; i conjuntament amb el Patronat de Turisme Costa Brava Girona, una taula rodona sobre turisme inclusiu amb representants del món de la comunicació, el turisme i l’esport.\nUna formació emmarcada en el Pla d’Accessibilitat Turística del Baix Empordà que també acredita, des de l’any 2020, equipaments i serveis turístics segons l’oferta vers l’usuari final. El municipi ha obtingut en el seu primer any d’implementació quatre distintius per a l’Oficina de Turisme, la Platja Gran, l’Hotel Planamar i el Càmping Valldaro. Alhora, sis establiments més han iniciat els tràmits d’adhesió (l’Ajuntament i el Consell Comarcal subvencionen el 50% del cost de l’auditoria); i el consistori treballa per la validació també de Cala Sa Conca i del Palau d’Esports i Congressos.\nJustament, el dimarts 16 de novembre, també la Sala d’Actes de l’Ajuntament acollirà una nova presentació del pla comarcal d’accessibilitat, ja ha acreditat 25 propostes de turisme inclusiu, amb la voluntat de generar un nou pol d’atracció. Alhora, abans no acabi l’any, també acollirà una nova edició de la formació especialitzada en llenguatge de signes adreçada a l’empresariat local distribuïda en sis jornades, i que dona continuïtat a la primera experiència realitzada el curs passat.\nEl municipi ha estat pioner amb la instal·lació, de plaques amb pictogrames que ajuden a adaptar l’entorn ciutadà i incrementar l’autonomia de les persones amb trastorn de l’espectre autista (TEA) Alhora el consistori i Viu Autisme són impulsors de la càtedra especialitzada d’estudi sobre l’espectre autista a la Universitat de Girona. El municipi també acull l’Open Internacional Adaptat de Tennis Taula, activitats de submarinisme inclusiu de la mà de la Federació Catalana d’Activitats Subaquàtiques, i en la darrera edició del Festival de Balls Esportius s’hi va celebrar la modalitat Wheelchair a nivell nacional.


Nadhmi Shakir Home de negocis caldeu\nNadhmi Shakir Auchi (empresari Cristià caldeu)\nDescripció de l'assignatura - Nadhmi Shakir Auchi (home de negocis Cristià)\nNadhmi Shakir Auch va néixer l'11 de juny de 1937, és un home de negocis iraquià britànic i multimilionari, és el president fundador de l'Organització Anglo Àrab, és també el fundador i el President de General Mediterrània Grup d'empreses, un conglomerat de 120 empreses de tot el món.\nEl 2012 el seu patrimoni net va ser estimat per Forbes en 1.800 milions de dòlars, la 854ª persona més rica del món.\nNadhmi Shakir Auchy i la seva esposa són Cristians Caldeus (Església catòlica oriental Caldea de Babilònia).\nA través de la seva fundació tenen com a objectiu promoure el diàleg entre les religions, la unitat entre els estats àrabs, i construir ponts entre Occident i el món àrab mitjançant el treball caritatiu i humanitari.\nEl 2012, el Patriarca d'Antioquia i de tot l'Orient, i cap de l'Església Ortodoxa Siriana universal va atorgar al senyor Nadhmi Auchi la St.Aphram condecoració Siriana en reconeixement al seu treball de caritat que realitza la fundació Nadhmi Auchi.\nNadhmi Auchi va gestionar moltes empreses en els sectors de construcció i el Comerç exterior a l'Iraq, la qual cosa va marcar l'inici de la seva reeixida carrera abans d'abandonar el país el 1980.\nEl General Mediterrània Grup d'empreses va ser fundat el 1979, és un grup empresarial fort i divers, amb activitats a Banca i finances, el sector immobiliari i Construcció, Hotel & oci, els productes industrials, comercials, Farmàcia, Comunicacions, Aviació.\nEl grup d'empreses engloba a 120 empreses que dóna feina a uns 11.000 treballadors amb representació en l'Orient Mitjà, l'Àfrica del Nord, Europa, l'Amèrica, el Carib, l'Àsia i la Conca del Pacífic.\nExemple del curs / assignatura (Online): Nadhmi Shakir Auchi (Cristià caldeu)\nMaterials d'estudi en Nadhmi Shakir Auchi Nadhmi Shakir Auchi Nadhmi Shakir Auchi


Garmsir - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nNo s'ha de confondre amb Gurmsir.\nGarmsir és una població de l'Afganistan, capital del districte de Garmsir a la província de Helmand. Està situada a la riba oriental del riu Helmand a 714 metres sobre el nivell de la mar.\n31° 07′ N, 64° 12′ E / 31.12°N,64.2°E / 31.12; 64.2Coord.: 31° 07′ N, 64° 12′ E / 31.12°N,64.2°E / 31.12; 64.2\nProvíncia Província d'Helmand\nDistricte Garmsir District (en)\nLa regio (que apareix esmentada com Garmsir, Gurmsir, Gharmsir, Ghurmsir, Ghermsir i altres variacions, fou teatre de l'activitat de Tamerlà quan era un guerrer errant. Si Tamerlà i Amir Husayn aconseguien ocupar Kandahar, es podrien convertir en governants de Zabulistan, de Sind i de Multan; el grup va aprovar anar a la zona i Tamerlà va equipar als soldats el millor que va poder amb els materials dels que disposava al seu magatzem portàtil; va sortir al front i van arribar al riu Hirmen o Hermun (Helmand), on va fer construir a cada persona una cabana per al seu ús. Timur estava disposat a prendre possessió del Gurmsir i Kandahar i erigir un regne i va enviar un missatge a Mir Mehedi, el kelantar (alcalde/superior) de Gurmsir, que se li va sotmetre i així Timur va esdevenir governant (hakim) de Gurmsir. Allí va acudir també Amir Husayn, que s'havia separat temporalment i al que va lliurar la meitat dels ingressos de Gurmsir. Es van quedar allí un temps i van rebre aviat un ambaixador del wali de Sistan que enviava valuosos regals. Timur esperava la oportunitat per arrabassar Kandahar a la dinastia kart o ghuri de Herat, però finalment va acabar com a mercenari al servei del wali de Sistan contra els rebels del país; en les lluites Tamerlà va resultar ferit (va quedar coix) i va decidir retirar-se a Gurmsir i guarir les ferides mentre Husayn anava a conquerir Bakelan. Per anar a lluitar contra els jats o mogols, Tamerlà va abandonar Garmsir acompanyat per Timur Khoja Aghlan, que era el comandant de les seves tropes; Mir Mehedy, l'alcalde/superior, va preparar residències pels que s'havien de quedar al Garmsir i provisions per a tots. Disposava de 40 soldats que eren en general de bones famílies i no hi havia cap innoble entre ells el que era indicatiu de un cert suport entre les famílies més nobles de Transoxiana. Després de la victòria contra els jats, Tamerlà va fer portar a la seva dona Aljai Terkan Agha, que estava amb algunes forces a Gurmsir, al Sistan, fins a Samarcanda.\nJahan Shah fou enviat a Ghur i a Garmsir contra alguns rebels que encara tenien activitat (novembre de 1405). La primavera del 1406 Jahan Xah va derrotar el rebel Mudud (al que va obligar a fugir cap un altre província) i va ocupar la fortalesa de Derferschai (on va deixar dos kutwals: els amirs Sigal Ghermsirí i Huixam al-Din Ghurí). Poc temps després. el maig de 1406, Mudud va tornar al Garmsir i va començar a devastar la zona i Xah Rukh va enviar als amirs Ak Bugha i Tagai Merken. El 1407 el kixlak o quarter de hivern fou establert a Garmsir; per encarregar-se de la seva construcció Xah Rukh va enviar a l'amir Midrab Bahadur. Després de la victòria sobre Xaikh Nur al-Din (1410), alguns caps destacats del Garmsir (Ghermsir) i Kandahar van anar a felicitar a Xah Rukh. El 1410 Pir Muhammad ibn Kutlu, germà de l'amir Tuman Kandahari (Tuman Nikudari) i fill de Kutlu Nikudari, conegut habitualment com a “Perek”, es va revoltar contra Mawdud, governant de Garmsir i Kandahar, i el va expulsar del territori. Mawdud i Perek es van dirigir a la cort imperial reclamant un contra l'altra; després d'una investigació, els problemes foren atribuïts a Mawdud i Xah Rukh va conferir el govern a Perek. Mawdud no fou castigat però se li va ordenar restar a la cort per temps indefinit. El 1412, quan Xah Rukh estava de camí a Meixad, Mawdud Ghermsirí que seguia retingut a Herat, i s'havia cansat d'una estada tant llarga sense perspectives, va aprofitar i va marxar cap al Ghermsir (Garmsir). Pel camí es va trobar a Tersin amb uns caçadors balutxis manats per Timur Ali que van sospitar que anava fugint; Mawdud els va atacar i en va ferir alguns però el fill de Timur Ali li va disparar una fletxa i el va matar. El cap fou enviat a Xah Rukh. El príncep Baykara, després de la seva derrota (1415), fou enviar a Kandahar i Ghermsir com a convidat de Qaydu ibn Pir Muhammad  Allí al Garmsir es va rebel·lar el príncep Baykara, sense èxit, el 1416, sent perdonat per Xah Rukh. Baykara fou l'avi de Husayn Baykara, el darrer sobirà timúrida efectiu a Herat.\nEls ocupants americans i britànics van operar a aquesta zona l'estiu del 2008; els americans hi lluitaven el 2009.\n↑ Manuscrit persa Matla-assadein ou-madjma albahrein, a Notices et extraits de la bibliotheque du Roi et autres bibliotheques, tome qatorzieme (volum 14), accesible a Google books, pàg. 85.\n↑ Ibid., pàg 88\n↑ Ibid., pàg 122\n↑ Ibid., pàg 188\n↑ Ibid., pàgs 211, 212\nTaliban: We Knew About Prince Newsweek 1 de març de 2008\nMarines launch assault in Afghanistan, MSNBC 29 d'abril de 2008\nUS Marines, British forces in major new Afghan operation AFP 29 d'abril de 2008\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Garmsir&oldid=28164238»


Així ho ha anunciat el president del Govern, Pere Aragonès, en roda de premsa aquest dimarts. Fins ara, la vacunació estava oberta a partir dels 16 anys i a partir de demà ho estarà ja per a tots els col·lectius susceptibles, ara per ara, de rebre el vaccí. Aragonès ha destacat la importància que els més joves s’immunitzin per “facilitar el bon funcionament” dels centres de secundària, batxillerat i FP de cara al curs vinent. “Hem de començar el curs amb la major immunitat als centres educatius“, ha manifestat. Per això, ha fet una crida a tots els joves, i a les seves famílies, a demanar cita.\nD’aquesta manera, s’obre la vacunació per als nascuts entre el 2006 i el 2009. Els menors que hagin nascut el 2009 han d’haver complert els 12 anys per vacunar-se. En total, la nova franja d’edat aplega unes 300.000 persones.\nAquestes hauran de demanar cita de la mateixa manera que ho fan la resta de col·lectius, a través del portal web habilitat. El Departament de Salut ha recordat però que els menors de 16 anys han d’anar a vacunar-se acompanyats dels pares o el tutor legal.\nLa portaveu del Govern, Patrícia Plaja, ha fet també una crida al conjunt de la població a demanar cita per vacunar-se. Segons ha explicat, hi ha unes 80.000 dosis disponibles. Ha recordat que és possible vacunar-se el vaccí allà on s’estigui estiuejant però ha demanat que es tingui en compte que la segona dosi s’haurà d’administrar al mateix lloc.


54° 48′ N, 21° 25′ E / 54.8°N,21.42°E / 54.8; 21.42Coord.: 54° 48′ N, 21° 25′ E / 54.8°N,21.42°E / 54.8; 21.42\nRússia i Districte Federal del Nord-oest\nLa província es troba limitada per Lituània al nord i a l'est, Polònia al sud i la mar Bàltica a l'oest, sense connexió territorial amb la resta de la Federació Russa. És el territori més occidental de Rússia i està voltat per estats que pertanyen a la Unió Europea i l'OTAN. És el cas de Polònia, Lituània, Dinamarca i Suècia. La capital i ciutat principal, que dona nom a la província, és Kaliningrad (antigament coneguda amb el nom alemany de Königsberg), de significança històrica pel seu paper com una de les principals ciutats de Prússia: de fet, fou la capital de l'antiga província germànica de la Prússia Oriental i el bressol del territori prussià. El seu nom, el deu al president Soviet del 1946, Kalinine. A part de Kaliningrad, que té una població de més de 400.000 habitants, les ciutats principals de la província són Txerniakhovsk i Sovetsk (l'antiga Tilsit), totes dues amb més de 40.000 habitants.\nDurant l'URSS fou un indret estratègic militarment i geopolíticament parlant. Això es deu al fet que la mar Bàltica que l'envolta seria l'única zona de Rússia sense glaç. Així, i després del tractat de Varsòvia, la zona es va convertir en l'indret d'afrontament dels dos blocs de la Guerra Freda. Rússia hi va establir una zona militar, la Flota del Bàltic, amb més de 100.000 homes. Amb la caiguda del bloc soviètic i, per tant, amb la fi de la Guerra Freda, Kaliningrad perd tot aquest interès geopolític. Primerament, perquè Rússia passa el territori sota control de St. Petersburg com una regió pertanyent a l'estat federal. En segon lloc, perquè els conflictes existents ja no tenen raó de ser i la zona, econòmicament parlant, no té cap mena d'interès, malgrat tots els recursos que té en possessió seva, com ja s'ha esmentat. De fet, en aquest sentit, s'ha de comentar que els homes de la flota establerta a la capital van passar a ser 10.000 en acabar la guerra, i que avui en dia es parla de Kaliningrad fins i tot amb l'expressió "petita rússia".\nAra bé, l'any 2004, amb l'adhesió de Lituània a la Unió Europea, la província esdevé, novament, centre de conflictes. El motiu és l'aplicació dels acords de Schengen. És a dir, amb la incorporació de Lituània a la UE, Kaliningrad queda totalment aïllada de Rússia. Els habitants es troben, de cop, envoltats de països membres que potencien la lliure circulació de persones entre ells, però no amb la resta d'estats no membres. Lituània era, de fet, l'únic indret per on els habitants de Kaliningrad podien passar, ja que és l'únic país que té habilitades carreteres i trens per arribar a la primera ciutat russa després de Bielorússia, Pskov. Rússia, per la seva banda, veu a partir del 2001 un problema important el fet d'aplicar els acords de Schengen, ja que Polònia i Lituània havien de posar en marxa visats perquè els kaliningrads poguessin passar de l'altra banda. Del costat de Kaliningrad la situació no tenia sentit, des d'un cert punt de vista, ja que es desplaçaven cap al seu propi país. Rússia veu ben aviat en aquests visats, la crescuda de moviments separatistes amb intencions d'autodeterminar-se. Tot un perill per les altres federacions russes que també tenen aquest desig al cap. El 2002, la Unió Europea proposa l'establiment d'una espècie de visat, és a dir, un document d'identitat transitori, gratuït o de baix preu per tal que aquest problema es resolgui. Rússia accepta.\nTanmateix, la zona ha seguit sent un mal de cap per a la Unió Europea d'ençà l'entrada de Polònia i de Lituània dins la UE. Prenent com a exemple el Producte Nacional Brut, s'entén fàcilment el perquè. La zona és pobre econòmicament parlant i la UE té por que es converteixi en un nucli de trànsit de drogues, armes, prostitució… cap a Polònia i Lituània. I més, si tenim en compte dos aspectes. Primerament, des del 1990 les autoritats locals han decidit obrir-se econòmicament a l'exterior de manera a potenciar l'economia. Això ha fet, en segon lloc, que lands alemanys, Polònia, Lituània, Dinamarca i Suècia hagin començat a cooperar-hi. L'empresa BMW, fins i tot, hi va instal·lar el 2004 una línia d'assemblatge de cotxes que havien d'anar cap a Rússia. L'objectiu per a les autoritats locals és convertir la província en una espècia de Hong Kong bàltica.\nAixí, la zona és avui en dia un seguit d'elements que tant Rússia com la Unió Europea han de tenir en consideració, si volen estabilitat als voltants. Entre els escenaris que es plantegen per arribar a aquesta estabilitat, hi ha el de la concessió de més autonomia. Tanmateix, aquest seria un escenari poc factible vist que Rússia no li ho permetria. Un altre seria la transformació de la província en una espècie de doble perifèria econòmica. Doble, perquè seria perifèria per Rússia, però també per la Unió Europea. Ara bé, l'escenari aïllaria Kaliningrad cosa difícilment acceptable per les autoritat locals i els habitants mateixos. Finalment, l'escenari més plausible és el d'un acord europeu amb Rússia.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Província_de_Kaliningrad&oldid=28585881»\nDarrera modificació: 11 nov 2021 a les 14:58\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 nov 2021 a les 14:58.


Productes per encendre barbacoes - FESMÉS\nTot el que necessites per encendre fàcil i ràpid teva barbacoa. Pastilles d'encendre, carbó vegetal, plaquetes per encendre barbacoes, gel encén focs o líquid d'encesa.\nInici > Jardineria>Barbacoes>Productes per a barbacoes\nBOSSA DE CARBÓ VEGETAL ECOLÒGIC\nPLAQUETES PER ENCENDRE BARBACOES (9UN)\nGEL PER ENCENDRE FOC BARBACOES I XIMENEIES\nPASTILLES DE PARAFINA ESTUFES Y XEMENEIES (64UN)\nComprar productes per a l'encesa de barbacoa\nEncendre una barbacoa pot convertir-se en una autèntica odissea si no fem servir els productes adequats per a això.\nEn FESMÉS volem posar-t'ho molt fàcil, de manera que t'oferim una increïble selecció de productes amb els quals aconseguiràs encendre la teva barbacoa en el menor temps possible i dedicar-te simplement a cuinar els teus plats favorits.\nGràcies als nostres productes d'alimentació per barbacoes, aconseguiràs una cocció ràpida, amb el millor sabor, sense fums i sense males olors.\nProductes necessaris per encendre la teva barbacoa\nEntre els productes necessaris per a encendre una barbacoa amb èxit, destaquen els següents:\nCarbó vegetal: Elaborat a partir de la carbonització de llenya. En FESMÉS t'oferim la nostra bossa de carbó vegetal, la qual produeix moltes brases d'encesa ràpid (en uns 20 minuts ja estarà a punt per cuinar). El carbó vegetal també dota els aliments un sabor ric i especial.\nPastilles ecològiques. Ideals per iniciar focs completament naturals. Aquestes pastilles estan fabricades amb serradures procedent de fustes coníferes amb certificat FSC i oli vegetal. No emeten cap olor i cremen entre 8 i 10 minuts. A la nostra botiga online trobaràs packs amb pastilles ecològiques de 34 o 72 unitats.\nForma d'ús de les pastilles ecològiques: Utilitzar aquest combustible per a barbacoes és molt senzill, només hauràs d'introduir 2 pastilles sobre el carbó o sota de la fusta a la barbacoa, encendre les pastilles per la part de les fibres i deixar que es consumeixin abans de cuinar.\nPlaquetes per encendre foc. Comptem amb plaquetes per encendre foc en barbacoes amb olor de herbes de provença (Barreja de farigola, orenga, romaní, alfàbrega, llorer ... les herbes i sabors més propis de la Mediterrània). La durada d'aquestes plaqueta és de 20 minuts de cremat.\nCom facilitar l'encesa de la teva barbacoa\nA més d'oferir-te una magnífica venda online dels millors productes per encendre barbacoes, també volem posar-ho encara més fàcil amb més productes addicionals que t'ajudaran a encendre la teva barbacoa ràpid i sense complicacions:\nGel d'encesa per barbacoes. La millor opció per a encendre el foc de forma ràpida i segura gràcies a la seva textura més espessa que el líquid. No produeix fum ni males olors ni tampoc afecta el sabor dels menjars. Aquest gel d'encesa pot impregnar tant en carbó com a llenya. Encara que és recomanat per a barbacoes i la cocció d'aliments, també es pot utilitzar per encendre llars de foc, estufes de llenya i fogons.\nEls nostres gels d'encesa per barbacoes són productes nets, completament lliures de derivats de petroli. Sense querosè i sense parafina.\nCombustible líquid d'encesa per barbacoes. Encesa ràpid i net per a barbacoes. Concentrat, sense olor i de llarga combustió. Sense fum i sense efecte retorn. Una opció ideal per a un encès fàcil i segur. Vàlid també per a encesa de xemeneies i estufes\nForma d'ús de el combustible líquid: Abocar, pressionant lleugerament l'ampolla, una quantitat adequada de líquid per encendre el foc sobre el carbó o la llenya. Esperar 1-2 minuts i encendre amb un encenedor llarg. Abans de començar a cuinar a la barbacoa, esperar fins que el foc estigui completament encès i el combustible consumit en una capa de cendra.\nEn FESMÉS et garantim que gràcies als nostres productes podràs encendre la teva barbacoa de forma fàcil, ràpida i segura.\nBossa de carbó vegetal, pastilles ecològiques, plaquetes combustible líquid... Navega per la nostra selecció de productes i organitza la millor barbacoa a l'exterior de la teva llar.


La nena d'Oinofyta Camp | SETEMBRE\nArticle escrit per Xavi Roca a partir de les notes de camp de Neus Vilalta.\nL'article tracta de l'estada de la reusenca Neus Vilalta al camp de refugiats afganesos d'Oinofyta, a una hora d'Atenes\nEl vostre record ens perseguirà sempre\nNeus Vilalta | Xavi Roca | 17/02/2017 a les 17:01h\nArxivat a: El Diacrític, refugiats, Oinofyta Camp, Neus Vilalta, Grècia\nUna nena i un nen del camp d'Oinofyta que va fotografiar Neus Vilalta | Neus Vilalta\nMoltes vegades he pensat que Reus és casa meva. Que els seus carrers són decorats d'un teatre que m'ha vist créixer, com ho van ser les parets de casa dels pares o les de l’escola. Moltes vegades he pensat, també, que totes les persones que viuen al meu voltant formen part del teatre, com si en fossin figurants, testimonis anònims de la meva història. Camino per la plaça Prim i observo els vianants. Penso en la seguretat i la confiança que ens dóna la ciutat on vivim; en com de bé s’hi està a casa, quan una veu m'atura per saludar-me.\n-Nena! Què dius? Com ha anat l’estiu? Que has anat de vacances?\nLa Lluïsa comença aleshores una conversa de viatges, evasions i benestars emocionals. Jo li segueixo el fil però sóc incapaç de dir-li que no, que no he estat a cap illa, que no he anat a cap platja ni he fet cap ruta turística. No sé ben bé per què, però alguna cosa m'impedeix explicar-li que he estat dues setmanes a Oinofyta, a un camp de refugiats afganesos que hi ha a Grècia, a una hora en tren d'Atenes. Suposo que em tindria una bona estona parlant i encara m’he de refer i ordenar emocions. La Lluïsa continua parlant però em costa molt mantenir l'atenció. De veritat Reus és casa meva? Em pregunto què respondrien a una pregunta similar la Lisa, l'Alejandra, en Sonu o en Samin (algunes de les persones que he conegut a Oinofyta). Casa meva és Reus, però què són tots els camps de refugiats on els milers de desplaçats per les guerres o la fam esperen, sense una esperança concreta, a que els governs (o tots nosaltres, o tots plegats), obrim els ulls i els donem una solució digna?\nPer sort, la conversa amb la Lluïsa es desvia cap a les típiques banalitats diverses. Després parlem de la seva filla, l'Anna, i em fixo en ella. La seva expressió d'infant és una barreja deliciosa d'ingenuïtat i d'avorriment, però a mesura que l'observo, sento la necessitat d'acomiadar-me i continuar caminant carrer amunt. Vull estar sola. La raça humana és un conglomerat de famílies, un conjunt de conjunts que només l'atzar geogràfic predisposa. Jo sóc de Reus i visc en un món comfortable. Tinc la meva feina i la vida m'és fàcil en aquest entorn desenvolupat. Però per sobre de tot, sóc persona. Per què ho han de ser menys, doncs, tots aquells que fugen d'allò que els ha devastat la vida?\nEls repartiments de roba que realitzàvem tres dies a la setmana, eren també força divertits. Després d’hores de sel·leccionar totes les peces que ens arribaven en caixes, que les hi havia en muntanyes, havíem de classificar-les per talles (i si eren d’home, de dona o de nen). Aquells repartiments representaven unes escenes molt semblants a les nostres, quan anem de botigues. Recordo la cara d’alegria d'una noia en trobar el vestit que li esqueia; la d'un senyor en sentir-se còmode amb unes sabates ben noves i de qualitat; la mitja vergonya d'una senyora que, a veu baixa, em preguntava si teniem roba interior; la frustració que alguns ens projectaven quan no trobaven el que volien; o com quedava tot de desordenat en finalitzar l’activitat.\nEns encarregàvem també del racionament de menjar, els nens ens ajudaven concentrats en posar el que toca a cada bossa segons les persones per tenda o habitació. Els records de les estones afectuoses prenent te o xerrant amb les persones refugiades, de les seves mirades respectuoses i agraïdes, em proporcionen ara una mena de satisfacció contradictòria. Sí, he obrat en conseqüència amb les meves creences i he assumit la part de responsabilitat que em sembla que tots tenim. He dedicat uns dies a ajudar en tot el possible a una de les tantes oenegés que s’escarrassen per minvar l'efecte deshumanitzador de la situació que hi ha a Grècia, provocat pel règim injust de fronteres que impera arreu d'Europa. Ja sé que la nostra ajuda no resoldrà el problema. Però, quin destí els espera, a tots els que, al contrari que jo, no poden tornar a casa seva i hauran d'esperar dies, setmanes, potser mesos, fins que es produeixi la desitjada cita (amb uns serveis jurídics de dubtosa eficàcia) per tal d'arreglar papers, amb l'esperança remota i improbable de poder emigrar a Alemanya, a Suïssa, o a Itàlia?\nLa protecció que ofereix la UE (per dir-ho d'alguna manera, perquè no n'ofereix cap, de veritable protecció) consta de tres categories: facilitació d'asil en condició de refugiat, protecció subsidiària i autorització de residència per raons humanitàries. Mentrestant l’objectiu d’Oinofyta Camp és fer de l’espai (una fàbrica abandonada) un lloc per viure; de cada tenda i cada habitació una llar; i proporcionar activitats als residents per tal que cada vegada siguin més autònoms en la gestió del camp. Hi treballen diverses oenegés: la que s’ocupa de l’escola (ArmandoAid), la que s’ocupa de l’atenció mèdica (Adventist Help), una altra que dóna atenció psicològica (Institute of Medicine), la que proporciona tècnics, i la que s’ocupa de l’organització i temes administratius dels residents. Aquesta última és amb qui nosaltres vam col·laborar (Do Your Part). Per altra banda, l’exèrcit grec envia cada dia un càtering amb menjar preparat individual i ACNUR proporciona aliments, mantes, estris de cuina i d’higiene personal i que nosaltres haviem de racionar i repartir. No puc deixar de valorar la gran feina de tots els voluntaris, com la posada en marxa d'una perruqueria, d'un taller de costura, o la instal.lació d'antenes wi-fi, aquesta última, una millora molt celebrada i important, ja que permet a les persones comunicar-se amb les seves families.\nAra ho penso i em sap greu haver-li tallat la conversa a la Lluïsa. Ja sé d’on em venien les ganes de plorar. M'agradaria tornar enrere i dir-li que si he hagut de marxar és perquè m'he fixat en el cabell de l'Anna, la seva filla. Els records que ens colpeixen esdevenen imatges mentals d'una manera íntima, com si un cop de vent ens pugés des de l'estómac. L'Anna portava el cabell recollit amb una cinta de color rosa. En aquell moment he pensat en la nena, en la nena d'Oinofyta. Tanco els ulls i de sobte torno a ser allà, la tarda que la vaig conèixer. Jo em dirigia cap a la zona on construïem uns casillers amb palets per al magatzem, quan em vaig fixar en ella. Ella es va fixar també en mi i es va apropar corrent. Vam jugar una estona i, en un moment donat, em va caure a terra la cinta de recollir-me el cabell. Aleshores ella me la va agafar: ho recordo com si fos ara mateix. De seguida es va penedir de la seva entremaliadura, però amb un gest del cap i de les mans vaig fer-li entendre que no passava res, que ja se la podia quedar. Pensar en Oinofyta és pensar en aquella nena. Era una de les més descuidades, bruta i despentinada, però no puc oblidar l’expressió de sorpresa, d'estupefacció, però també d'alegria amb què els seus ulls em deien:\nÉs el revers del miracle de donar. L'endemà d'aquella escena, la nena d’Oinofyta em va venir a buscar de seguida que em va veure. Aleshores em va demanar gesticulant que l’acompanyés a la seva tenda. Allà hi havia una dona i quatre criatures de diferents edats. Em van oferir esmorzar. No parlaven anglès, però no importava. Jo li portava a la nena una pinta, gomes del cabell i li vaig fer unes trenes, mentre rèiem i les altres criatures se m’abraçaven. D'una manera tendra i dolorosa, em veig reflectida en aquella nena. Jo també vaig ser petita i a mi també m'agradava que em pentinessin. Quan arribo a casa, el seu record és més intens que mai. Quan vaig acomiadar-me d’ella em van caure unes llàgrimes que ara sembla que volguessin tornar a brollar. Què en serà d’aquesta nena? I de tots els infants en la seva mateixa situació d’incertesa i precarietat?\nDe sobte em sento cansada i trista. Els records circulen per la ment i el pas del temps els col·loca sempre en un segon pla, però d'alguna manera, em resisteixo a oblidar-la, em nego a oblidar-la a ella i a tots el qui he conegut al camp d'Oinofyta. Oblidar és permetre que funcioni l'estratègia dels governs de deixar passar el temps fins que el problema es resolgui (o no ho faci), i jo no puc romandre impassible. Sí, penso en el vessant polític, en el marc global de la situació. He llegit molt sobre l'Afganistan, sobre Síria, l'Iran i el Pakistan, imbuïda en la literatura d'en Khaled Hosseini. Però haver estat present en un dels nuclis del problema m'obliga a ajustar l'enfoc, i de seguida penso en el vessant humà. La història de tots els refugiats em colpeix com si m'acusés d'alguna cosa, d'una manera quasi violenta. Reus és casa meva però és lluny, emocionalment massa lluny d'allà. Els medis catalans, espanyols i internacionals insisteixen en donar una visió esbiaixada i lateral, i construeixen una narrativa on es relaciona «migrant musulmà» amb «terrorista», i on qualsevol que s'oposi als valors occidentals (aquests que els nostres governs tant presumeixen de defensar) representa una espècie d'ens aliè i amenaçador, mentre la nostra responsabilitat com a part del teixit global es dilueix entre noticies del Barça, de properes eleccions, o d'assumptes d'una irrellevància decepcionant.\nPer què la llunyania ens fa estar tan cecs, tan sords davant dels problemes i les injustícies que són només a un vol en avió de distància? Siria, el Yemen, el Sàhara o el Senegal, de veritat són tan lluny? Acarono el meu gat amb malenconia. Fa dos dies que he tornat a Reus però encara no he entrat a la rutina. Faig memòria dels primers dies al camp i recordo la sorpresa en saber que, al camp on treballaria, no hi havia sirians, sinó afganesos. Els afganesos son una espècie de refugiats de segona categoria, considerats migrants econòmics perquè el percentatge de perillositat del conflicte al seu país és considerat menor que la resta, tot i haver estat en una situació de guerra permanent des de fa quasi trenta anys. Pateixen, a més, un odi mediàtic provinent dels Estats Units (i dels seus al·liats occidentals), que els col·loca la injusta etiqueta de culpabilitat per uns actes de terrorisme que no tenen res a veure amb ells. Aquesta propaganda em produeix un rebuig instantani, quan penso en les denúncies que fa Metges Sense Fronteres dels bombardejos per part d’EUA i Russia a hospitals d’emergència plens d'innocents, amb una -més que probable- intenció d'aterroritzar la població i de generar por en tots aquells que s'hi desplacin per col·laborar.\nEl meu gat m'abandona i em deixa sola al sofà, com si advertís el pes dels meus pensaments. Recordo aquell ancià de caminar lent i mirada lànguida; la senyora del vindi tatuat al front; o en Yonas, el noi pakistanès que no abandonava mai l'expressió de tristesa de la seva cara. Recordo a en Baloo, sempre disposat a participar en totes les feines del magatzem, i que es negava a parlar de la seva família; a en Sonu, que m'explicava (en els nostres intercanvis d'espanyol i anglès), que després de ser adoptat als tres anys (i treballar des dels cinc i no haver anat mai a l’escola), ara parla cinc idiomes. Penso també en aquell jove que, el tercer dia d'estar allà, ens vam assabentar que havia estat assassinat per la policia quan intentava creuar la frontera amb Itàlia, probablement conduit per les màfies que trafiquen amb persones, en la pitjor de les mostres de la baixesa humana.\nPensar en la paraula «refugiats» és pensar en tots ells i en tots els qui no arribaré mai a conèixer, de la mateixa manera en que pensar en paraules com «ajuda», «oenegé», «cooperació» i, en general, «solidaritat», és pensar en la Núria i el Sergi (els dos amics amb qui he compartit l'experiència), o en la Lisa (la nord-americana a càrrec del camp, dura i silenciosa en la integritat dels seus ideals, i que suportava amb estoïcisme el «postureo» dels americans que justifiquen les seves donacions prenent-se fotos que després publicaran a Instagram). Pensar en cooperants és pensar també en l'Alejandra (la incansable psicòloga espanyola que ajudava a la Lisa en l'organització del camp); en la Lucy (l'actriu de Londres amb qui vam compartir inquietuds durant uns dies); el Javi d’Alcorcón (un del tècnics del wi-fi); o és també pensar en el Jose i l'Estichu, la parella de bascos acabats de casar i que eren allà per passar la seva lluna de mel, en una mena de protesta silenciosa, símbol del seu profund desacord amb el sistema.\nM'adono, també, de com ajudar en la primera línia de la cooperació em motiva d'una manera especial. Ja durant la primera setmana a Oinofyta se’ns acudien nous projectes per millorar el camp. Els refugiats, comprensiblement desmotivats per la situació en què es troben, necessiten assolir plena autonomia. En aquest sentit, són molt positius els projectes concrets, com la construcció d'una biblioteca o l'habilitació d'una sala de dones on s'hi puguin socialitzar, pentinar-se i posar-se la henna, lluny del control dels homes. Les petites tasques com la de construir tarimes i cadires per facilitar la feina als barbers, o un taller de costura per compondre bosses de roba per les recollides (i així no gastar tant de plàstic), són les petites accions amb les que, poc a poc, els refugiats poden rebre unes petites dosis de la dignitat i l'autoestima que els són tan necessàries.\nUna cosa que de moment puc fer, doncs, és compartir aquest relat. Donar-li una visibilitat més real al problema és una petita aportació que puc fer. No sé si servirà d'alguna cosa i si llegir aquestes línies pugui ajudar a despertar alguna consciència més, de la mateixa manera que ignoro moltes altres coses. Ara mateix, l'única cosa que tinc clara és que, en acabar d'escriure aquestes línies, tornaré a sortir al carrer amb el cap ben alt; amb la convicció de no abandonar l'esperit compromès, i amb l'esperança que, poc a poc, entre tots podrem formar una societat millor. Després, potser em passegi per les botigues del centre. Ignoro també perquè, però de sobte m'han vingut ganes de fer-li un regal a la nena d'Oniofyta: un minúscul detall però que segur que tindrà un valor enorme. L'únic problema, però, és que no vaig preguntar-li mai el seu nom, de manera que no em serà possible enviar-li per correu. Malgrat tot, somric. Sé que hi ha altres persones que arriben al camp, oferint a cada moment i en cada petita acció uns regals immensos. Si la meva humil ajuda, si el meu petit regal simbolitza l'engruna de col·laboració que tots podem aportar, aleshores el somriure feliç de la nena d'Oniofyta representarà l'esperança en un futur més just. Un món on la passivitat davant la injustícia desaparegui, i recuperem, generosos, la humanitat d'aquesta societat.


Inici > Restaurants > Santa Gula\nSanta Gula, una casa de menjars que viu al ritme de les estacions\nUna carta que canvia cada quinze dies, treballada amb cura i amb productes de qualitat, és el que ofereix Santa Gula. Són amfitrions, de tracte càlid i proper, que es recolzen en el producte de temporada per obrir-nos periòdicament les portes de la seva casa.\nRestaurants "acollidors" hi ha molts. Solen ser locals de petites dimensions, còmodes, tranquils i amb una ambientació agradable. Restaurants en els quals l'adjectiu "acollidor" adquireixi molts més significats no n'hi ha tants i haver conegut un d'ells es converteix en una autèntica troballa. És el cas del Santa Gula, un bistro situat al barri de Gràcia de Barcelona que ofereix cuina de mercat amb tocs internacionals.\nAcollir també és donar refugi i protegir i així és com et sents quan arribes a la Plaça Narcís Oller, un racó bucòlic que transmet una gran sensació de calma i que et fa oblidar que el bullici de l'avinguda Diagonal es troba solament a uns passos. Allà localitzem, primer, la terrassa del Santa Gula, que funciona a la primavera i a l'estiu, i, després, la seva façana de vidre i fusta, un preàmbul del que descobrirem dins: mobiliari de fusta d'estil nòrdic combinat amb la calidesa i la informalitat de sentir-se com a casa.\nPerquè la sensació és aquesta, la d'entrar a casa del Nacho, el Martín i el Xavi, els socis que fa gairebé un any i mig van voler arrodonir al concepte d'aquest restaurant, apostant per la idea de casa de menjars però sense perdre el seu esperit inicial, i van crear un espai proper en el qual poder diar o sopar productes recognoscibles però "sempre amb alguna innovació".\nLa seva carta està totalment "desestructurada" i no estableixen primers o segons. "Volem que cadascun dissenyi el menú al seu gust, encara que recomanem compartir platets perquè sabem que l'experiència és millor", comenta Nacho Nuñez.\nLa possibilitat d'elecció és àmplia, hi ha entrants, algunes tapes, arrossos, tartars, plats de peix i carn, etc., i les racions són mitjanes però més que suficients.\n"El nostre xef, Martín Marchese, és uruguaià i tota la resta de l'equip hem viscut fora en algun moment de les nostres vides. Aquesta voluntat de moure'ns i l'actitud de voler provar i descobrir constantment també estan reflectides en la carta", comenta Nuñez.\nPerò si alguna cosa defineix el Santa Gula és que donen prioritat al producte de temporada i per això canvien, cada quinze dies, pràcticament la meitat dels plats que integren la seva carta. "Ens agrada molt seguir el ritme de les estacions, és un concepte de cuina molt romàntic", diu Nuñez.\nBolets a la tardor, tòfona a l'hivern i suggeriments fora de carta tots els dies. Com el melós de cua de vaca amb rovellons i crema de topinambur, simplement excel·lent.\nLa seva carta varia però hi ha alguns plats estrella que es mantenen: els raviolis casolans de bolets i gambes amb suquet, el llom de bacallà, que acompanyen amb poma rostida, patata rösti i una muselina de pinyons i mel, o el saborós tataki de tonyina vermella en tempura amb ensalada russa de mango, sèsam i alvocat.\nA l'hivern, la carta és fidel a les manetes de porc i als cors de carxofa confitats, que amaneixen amb sal gruixuda i que s'han convertit en un dels plats que, malgrat ser de temporada, ja és emblema de la casa.\nHo és també la seva versió del cheescake, que substitueix les habituals fruites del bosc per maracuià natural, i el tiramisú al mascarpone amb peres confitades, canyella i crumble de cacau, que serveixen en un petit test de fang.\nA l'apartat de vins, es mantenen fidels a la seva filosofia i per això també modifiquen periòdicament la seva oferta. Cada tres mesos, s'encarreguen de renovar les seves propostes: vins poc comercials, naturals, biodinàmics i de petits cellers. "Intentem tenir vins de totes les regions d'Espanya: Catalunya, Canàries, Mallorca, Madrid... Ens fixem en les particularitats de cada vi i en la història que hi ha darrera del celler que ho elabora", conclou Nuñez.\nUna mostra més de que acollir també és protegir i això és el que fan en Santa Gula: mimar els seus plats, els seus vins i, sens dubte, als seus clients.


La Generalitat comunicarà aquesta setmana el llistat de noves restriccions que entraran en vigor dilluns que ve davant la finalització de l'últim decret\nLa plaza del Ayuntamiento de Valencia repleta de gente durante la III Semana del Urbanismo.\nLa Comunitat Valenciana arranca l’última setmana de les actuals restriccions. La bateria de mesures aprovades pel Consell per a la nova normalitat després de l’eliminació de l’estat d’alarma acaben aquest diumenge.\nEl Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana (TSJCV) va donar suport a les propostes del Consell però marxant una data de caducitat: el 24 de maig. A partir de llavors, els valencians entraran en un nou escenari legal per a afrontar la pandèmia.\nS’espera que durant els pròxims dies hi haja un nou anunci per part de la Generalitat. Encara que la majoria de compareixences per a comunicar les restriccions han sigut els dijous, l’última va tenir lloc en dissabte. No obstant això, de moment es desconeix quan es realitzarà la taula interdepartamental per a avaluar l’evolució de la pandèmia i les restriccions a aplicar.\nFI DEL TOC DE QUEDA EN LA COMUNITAT?\nAra com ara, la Comunitat Valenciana continua sent de les autonomies més restrictives. Aquest és l’únic territori de la península amb toc de queda des que va acabar l’estat d’alarma. A pesar que el Consell va sol·licitar la seua prolongació fins a finals de maig, el TSJCV només ho va prorrogar 14 dies. Davant aquesta situació, podria succeir que els valencians entraren el dilluns en una nova etapa sense restricció de mobilitat nocturna.\nDe retirar-se el toc de queda, els bars i restaurants podrien beneficiar-se amb una ampliació horària. Actualment el seu horari de tancament està limitat a les 23.30 hores. No obstant això, autonomies com Castella-la Manxa o Astúries permeten obrir fins a passada la mitjanit (01.00 hores) malgrat comptar amb una incidència acumulada molt superior a la valenciana.\nAvui dia, la Comunitat presenta una IA de 31,2 casos per cada 100.000 habitants. La xifra continua sent la més baixa i segueix allunyada de la mitjana nacional (162). No obstant això, encara falta per veure com evolucionaran les dades aquesta setmana després de l’obertura de restriccions derivada de la finalització de l’estat d’alarma.


CAMIÓ - Definició | CLMGF\nCAMIÓ – Definició\nVehicle automòbil proveït d’un departament destinat exclusivament a l’transport de mercaderies.\nPer la seva aplicació, els camions es caracteritzen per una elevada relació pes / potència i per la consistència de tots els seus components, especialment de l’bastidor.\nEls camions poden ser: de dos eixos (amb un eix propulsor); de dos eixos- (amb dos eixos propulsors o, millor, quatre rodes motrius o tracció total); de tres eixos, un davanter i dues al darrera (un d’aquests últims propulsor, o amb els dos eixos posteriors propulsors, o tots propulsors); de tres eixos, un darrere i dos davanters (aquests dotats de direcció i el darrere propulsor), i de quatre eixos (un o dos dotats de direcció i un o dos propulsors). Alguns camions, per la seva estructura i Camió Ford TT de 1921. L’element elàstic de la suspensió davantera estava constituït per una ballesta transversal.\nCamió pesat Fiat 693 1 de 3 eixos amb motor de 210 CV, presentat en 1966. El seu pes a plena càrrega era de 18 t, de les quals 10,6 corresponien a càrrega útil. Disposava d’un canvi de 8 marxes més marxa enrere i arribava a una velocitat de 64 km / h. El progrés tècnic ha elevat considerablement la potència dels motors instal·lats, que ja superen els 300 CV. potència, es poden habilitar per arrossegar remolcs (d’un, dos, tres o quatre eixos).\nLes potències dels motors dièsel han experimentat, i ho segueixen fent, una gran progressió (a Europa hi ha camions amb motors de fins a 450 CV); però, pot afirmar-se que la càrrega màxima transportable està actualment limitada per la relativa capacitat de les carreteres per suportar càrregues grans.\nLa construcció dels primers camions, és a dir els primers vehicles automòbils concebuts per al transport de mercaderies, es remunta a el segle passat i, precisament, a 1893 (Serpollet de vapor, Panhard & Levassor).\nEn l’actualitat, els camions han adoptat una fisonomia molt diversa. Amb un motor únic, la fàbrica subministra desenes d’auto-bastidors diferents destinats a usos diversos. Sobre aquests autobastidors, l’usuari pot fer que tallers especialitzats construeixin la caixa o la cabina més adequada per al seu ús particular. D’aquesta manera s’obtenen vehicles per al transport de mercaderies, com els furgons, els camions amb bolquet, els frigorífics, etc .; vehicles per al transport de líquids, com els camions cisterna, els camions de reg, etc .; vehicles Per a la construcció, com els dumpers, els autocontenedores, els camions hormigoneros, etc; vehicles especials, com les grues, les escales mòbils, els vehicles taller, les escombradores, etc. Finalment, cal afegir que els camions moderns van dotats de comandaments servoasistidos, per facilitar el maneig dels elements que suporten càrregues? Ttuy pesades, i fins i tot porten aire condicionat, per aconseguir una conducció el més còmoda possible.\nTot seguit es citen alguns camions d’aplicació especial, que no tenen una denominació específica. (* Vehicle.)\nEl cànon de Star Wars: The Force Awakens difereix de l’Univers Expandit de Legends »\n« Dublín: La guia fonamental per a visitants


Què és l'article 155 de la Constitució Espanyola? - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl recurs no permet suspendre l'autonomia, però sí destituir càrrecs i provocar la dissolució del Parlament\nredacció | manresa 20.10.2017 | 23:59\nQuè és l´article 155? EFE\nEl govern espanyol té sobre la taula l'aplicació de l'activació de l'article 155 de la Constitució. És la seva carta, que pot jugar i que, de fet ja jugant, per intentar que el Govern de la Generalitat faci marxa enrere en la declaració d'independència. Aquest dijous, 19 d'octubre del 2017 venç el plaç que ha donat Mariano Rajoy a Carles Puigdemont per a l'activació definitiva. Però, què és realment l'article 155? Què suposa la seva activació?\nL'article 155, mai fins ara utilitzat, estableix que si una comunitat autònoma no compleix les seves obligacions, el govern central pot adoptar les mesures necessàries per obligar la comunitat al compliment forçós d'aquests deures. I per fer-ho, necessitarà comptar amb el suport majoritari del Senat. Actualment, aquest requisit es compleix amb el PP dominant el Senat espanyol.\nL'activació de l'article 155\nL'executiu de Mariano Rajoy, sense cap termini determinat per la llei, va posar en marxa el mecanisme per activar l'article 155 en enviar a Carles Puigdemont una carta demanant si s'havia declarat o no la independència de Catalunya.\nSi aquest dijous, a les 10 del matí, el president de la Generalitat no ha respost, el govern central enviarà al president de la cambra alta -el Senat- un escrit en el qual es manifesti el contingut i abast de les mesures proposades. Aquestes hauran de ser debatudes en la Comissió General de Comunitats Autònomes, que, a més, sol·licitarà a Carles Puigdemont la presentació de dades i al·legacions que consideri oportuns per defensar la seva posició.\nLa proposta final s'haurà de votar al Ple, on el PP té majoria absoluta, de manera que no hi hauria cap problema perquè l'aprovació tirés endavant.\nQuines són les conseqüències del 155?\nL'article 155 dóna molta llibertat al govern espanyol per adoptar les mesures que consideri necessàries. Permet des de controlar les finances de la Generalitat -punt que ja està exercint sense aplicar el 155- fins a destituir càrrecs o provocar la dissolució del Parlament català.\nAl contrari del que molts creuen, el 155 no permet suspendre l'autonomia de la comunitat. El què sí que és cert és que aquesta autonomia quedaria molt limitada en ser controlada per l'Estat.\nSi la Generalitat no rectifica i manté la seva desobediència, l'article 155 es pot aplicar de manera progressiva.\nLes propostes del govern espanyol\nUna de les mesures que podria adoptar el govern de Rajoy és la d'assumir les competències dels Mossos per garantir el control del territori. La solució més viable seria cessar els màxims responsables de la policia catalana, nomenar els comandaments de la Guàrdia Civil i la Policia Nacional i reforçar la plantilla autonòmica amb agents de les Forces de Seguretat de l'estat.\nA més, com que l'executiu de Madrid no podria controlar l'autonomia amb l'actual Govern, la primera gran mesura consistiria en la substitució de l'executiu català, inclòs Puigdemont. En aquest cas, la gestió del Govern català podria dur-se a terme a través d'una gestora i, més endavant, convocar-se eleccions autonòmiques.\nLa següent gran mesura rauria en la dissolució del Parlament, cessant les seves activitats parlamentàries i substituint a la presidenta de la Cambra Carme Forcadell.\nNoves eleccions després de l'article 155?\nL'últim escenari possible després de l'aprovació d'aquest article seria la convocatòria d'eleccions anticipades. D'aquesta manera, els votants catalans triarien el més aviat possible un nou Govern. Cal tenir en compte que hi ha veus del PP que demanen suspendre programes electorals que siguin independentistes.\nAquestes intervencions durarien fins que el govern consideri que s'ha restaurat la legalitat a Catalunya i que no hi ha perill de ruptura.


'Art nou': els artistes emergents exposen a Barcelona\nL'associació de galeries Art Barcelona impulsa Art Nou, una convocatòria per impulsar artistes emergents i per difondre nous valors artístics. Es tracta d'un complet programa d'exposicions, tallers i xerrades i visites a galeries i espais d'art de tota la ciutat, que del 5 al 23 de setembre convertirà Barcelona en l'epicentre de l'art jove. 16 espais col·laboren en la iniciativa.\nMis muertos. Uriginal.\nNoves veus, nous conceptes\n20 artistes s'han sumat a aquesta iniciativa. El premi Art Nou 2017, dotat per la Capella amb 2.000 €, ha recaigut en Martin Llavaneras, que ha rebut el premi per l'exposició Fruit Belt, una exploració del món del cautxú i del pneumàtic mitjançant l'ús de diferents registres (la seva obra es podrà veure a la Fundació Joan Miró). El jurat estava integrat per les comissàries Irina Mutt i Sonia Fernández Pan, amb Gerard Ortín, guanyador del guardó Art Nou 2016. Les exposicions són de caràcter ben divers. L'espai de creació La Escocesa mostra Acción de descarga, un projecte col·lectiu en què 14 artistes participen amb la seva pròpia obra relacionada amb el concepte de descàrrega, però creant una interrelació entre elles. A la N2 Galeria Uriginal (Uri Martínez) presenta Mis Muertos / Dead Relations, una obra en què reflexiona sobre una caiguda que va patir i que li va provocar problemes greus d'equilibri i de visió, que li afecten molt al seu desenvolupament professional. A la Galeria Trama es presenta ART<35 BS 2017, una iniciativa promoguda per la Galeria Trama i la Sala Parés, amb el suport del Banc de Sabadell, per donar oportunitats als nous aritstes, menors de 35 anys, i facilitar mercats per a les noves creacions. S'hi podran veure les obres de Gabriel Coca, Adrià Gamero Casellas, Héctor Hernández, Asensio Martínez Soler, Esther Navarro, Joan Pallé, Jorge Pérez Higuera, Carlos Peris, Luciana Rago i Javier Rodríguez Lozano.\nGaleria Joan Prats, al carrer Balmes 54, presenta Confluències, una exposició que reuneix obres de les artistes Alicia Kopf, Lola Lasurt i Teresa Solar Abboud, que estableixen un diàleg amb obres d’altres artistes de la galeria escollits per elles: Cabello/Carceller, Perejaume i Fernando Prats. Sorgeix així una dinàmica basada en l’intercanvi de mirades entre artistes de diferents generacions, que dona lloc a connexions i noves lectures, de vegades directes, altres vegades inesperades.\nAlicia Kopf presenta la sèrie fotogràfica Waterfall chasers (2015), que al·ludeix simbòlicament al desglaç com a moment de descontrol de les emocions, a partir de representacions de cascades. La idea de la fluïdesa de l’aigua vincula aquestes obres a una sèrie de dibuixos de Cabello/Carceller titulats Autoretrato como fuente i Fuente (2005). L’obra de Lola Lasurt Preparation for Wit Boven Zwar (2016), formada per olis sobre tela i disfresses, proposa una reconstitució del Carnaval d’Aalst de 1946 a partir d’una pel·lícula 16mm de l’època. Amb un acostament similar, Perejaume, en la sèrie de dibuixos Ball de muntanyes (2007), associa els balls folklòrics a les muntanyes, usant, com és comú en la seva pràctica, referències a la cultura catalana que remeten a preocupacions universals. Teresa Solar Abboud, amb Doble Mordido (2013), indaga sobre les eines i processos fotogràfics que van intervenir en els experiments de Harold Edgerton, qüestionant conceptes com la protecció, l’ocultació o la sobreexposició. De la mateixa manera, Fernando Prats, a Sismograma Chuquicamata (2008), usa tècniques parafotogràfiques, com el fumat del paper, amb la finalitat de fixar moments o rastres d’una acció en un paisatge.\nA la Galeria Balaguer, del carrer Roger de Flor 5, i fins al 22 de setembre, exposa Laura Gómez, amb un conjunt de fotografies sobre el món rural. Agnus no pretén ser un testimoni objectiu de l'ambient ramader. Tampoc situa a l'agricultor al centre del relat. És una mirada parcial sobre la realitat, una metàfora sobre la vida i la mort amb les ovelles com a protagonistes. Els alts contrastos de llum i foscor de les imatges representen dos mons antagònics: la vida i la mort, l'home i la naturalesa. Aquesta explotació ramadera és representada com un món estanc i inalterable en el qual els seus habitants vaguen subjectes a la transitorietat de la vida.\nAcción de descarga. Exposició a La Escocesa.\nExposicions Warhol arriba al CaixaForum Gustau Nerín


Fes-te la teva estanteria de palets\nReciclarem un palet en un objecte d’ús quotidià. Cal portar un palet.\nData d'Inici: Dissabte 20/05/2017\nPasseja pel port\nEl pròxim dissabte 20 de maig a les 10h, vine a passejar pel port de Barcelona amb nosaltres!\nA través d’una passejada descobriràs aspectes que no coneixies del port i també t’oferirem una queixalada acompanyada de sucs recuperar forces!\nCom arribar-hi: <M> Barceloneta


El vicio del poder - Cartellera 3.0 dels cinemes del Baix Empordà\nTítol: El vicio del poder\nGènere: Biòpic, drama, històric\nInterpretació: Christian Bale, Amy Adams, Steve Carell, Jesse Plemons, Sam Rockwell, Tyler Perry, Shea Whigham, Lily Rabe, Alison Pill, Eddie Marsan, Bill Camp, Justin Kirk, Fay Masterson, LisaGay Hamilton, Don McManus\nProducció: Will Ferrell, Dede Gardner, Brad Pitt, Jeremy Kleiner\nProducció Executiva: Chelsea Barnard, Jennifer Madeloff, Jeff G. Waxman\nDisseny de Producció: Patrice Vermette\nDirecció Artística: David Meyer, Dean Wolcott\nVestuari: Susan Matheson\nLocalitzacions: Santa Clarita, California, USA; Kern River, California, USA\nEstrena a Catalunya: 11 de gener 2019\nGuanyadora pel millor Actor de Comèdia o Musical (Chrisitan Bale).\nNominació a millor Director (Adam McKay).\nNominació a millor Actor de Repartiment (Sam Rockwell).\nNominació a millor Actriu de Repartiment (Amy Adams).\nNominació a millor Guió (Adam McKay).\nEl governador de Texas, George W. Bush, està buscant un possible vicepresident, en cas que guanyi les eleccions generals de l'any 2000. La seva primera elecció és Dick Cheney, director de la companyia Halliburton Co. qui, tot i mostrar-se reticent, acabarà acceptant. Quan Bush sigui el que acabi imposant-se en els comicis, Cheney aprofitarà el seu nou càrrec, i el poder que aquest comporta, per canviar el rumb de la Història del país.


EL CLUB ONDARA TRI-ESPORT PARTICIPA EN LA COPA ESPANYA DE TRIATLÓ DISTÀNCIA MITJA EN EL TRIATLÓ VALÈNCIA 113 – LA VEU D'ONDARA\nEL CLUB ONDARA TRI-ESPORT PARTICIPA EN LA COPA ESPANYA DE TRIATLÓ DISTÀNCIA MITJA EN EL TRIATLÓ VALÈNCIA 113\nPublicado el 14/06/2017 14/06/2017\n«Nota remesa pel Club Ondara Tri-Esport»\nPUNTUABLE PER AL CRICUIT NO DRAFTING SERIES\nTAMBÉ ES VA DISPUTAR EL TRIATLÓ DE DISTÀNCIA OLÍMPICA\nEl passat diumenge 11 de juny el Club Ondara Tri-Esport va participar al Triatló València 113 organitzat per València A300w i la Federació de Triatló de la Comunitat Valenciana i que albergava la Copa de Espanya de Triatló de Mitja Distància. La prova constava de dos modalitats, l’Olímpic amb unes distàncies de 1500 metres en el segment de natació, 42 km en el segment de bicicleta i, finalment, 10 km de carrera a peu; la prova reina, la Mitja distància, constava de 1900 metres en natació, 90 km en bicicleta i 21 km de carrera a peu.\nLa contesa va tindre lloc al Cap i Casal en la mateixa platja de la Malva-Rosa. El segment de ciclisme va transcórrer pel nord de la Ciutat buscant l’eixida fins a la serra de La Calderona amb un circuit dur i divertit amb a la peculiaritat de No Drafting, un concepte de pur triatló i que representa l’essència d’aquest esport des dels seus inicis allà pels anys 70 a Hawai. S’enten per No Drafting quan no està permés en el circuit de bicicleta anar a roda de cap altre triatleta per tal de no aprofitar-se’n de el seu deixant (estela). Pel que fa al segment de córrer va ser per la Marina Reial Joan Carles I i per l’antic llit del riu Túria i el seu Jardí fins arribar a Campanar i tornar.\nEl dia, assolellat i amb calor, va estar marcat per una jornada festiva on el públic present va gaudir de l’ambient i l’esport de triatló es va fer ressò a la Capital valenciana. Es van reunir vora 850 triatletes vinguts de molts punts d’Espanya i de la nostra Comunitat.\nPer la seua part, el Club Ondarenc va estar representat per Ivan Payà (4h 15min, 28é general i 4t de la seua categoria), Sergi Torres (4h 19 min, 42é general i 7é categoria), Joanfe Ribes (4 h 23 min, 60é) Toni Domènech (4h 32 min, 105é) i Vicent Pastor (4h 56min, 262é) al triatló MD i Jorge Llàcer a l’Olímpic fent la 19na posició i 7é de la seua categoria amb 2 hores i 16 minuts.\nPel que fa al podi femení del triatló mitja distància es va proclamar campiona Ana Noguera (C.A. Igualada), seguida de Cristina Roselló (Laboratorios SyS) representant també de la Marina Alta i Elise Maury (Fast Triatlón C.N. Montjuic). Respecte al podi masculí Emilio Aguayo (CDM Avant Moncada) es va proclamar campió seguit de Fco. Fernández-Cortés\nQuant a la distància Olímpica, en categoria femenina Maria López Martínez (CDUPC Triatló), Cristina Gallach Tudela (Tutriatlon.com) i completant el podi Yolanda Mir Cuñat (S.D. Correcaminos). A la categoria masculina va ser llorejat en primer lloc F.A. Rodríguez Savater (Triatló Carcaixent), en segon lloc Miguel Fernández Garcia (Tutriatlon.com) i en tercer lloc Enrique Martínez Torres (Sportphysiology).\nAl capdavall, l’equip Ondara Tri-Esport es va proclamar tercer per equips en el MD i una volta més el Club es situa a l’avantguarda d’aquest esport i mostra el seu compromís esportiu.\nPublicado en Associacions.\n← SINMA CONDICIONA ELS LATERALS DE…\nL’ESCOLA DE TENNIS TAULA D’ONDARA… →\nAQUEST ESTIU, TORNEN ELS CAMPUS DE BÀSQUET I DE FUTBOL D’ONDARA, QUE SE CELEBRARAN DEL 27 DE JUNY A L’1 DE JULIOL 2022


El Tribunal Suprem espanyol il·legalitza Acció Nacionalista Basca - Nationalia\nEl Tribunal Suprem espanyol il·legalitza Acció Nacionalista Basca\nÉs probable que dimecres faci el mateix amb el Partit Comunista de les Terres Basques · El tribunal considera que el partit té una relació de 'successió o continuació' amb Batasuna i ETA · La portaveu del partit, Arantza Urkaregi, assegura que es tracta d'una decisió política "que ja estava presa" · ANB i el PCTB estaven en suspensió d'activitats des del passat mes de febrer.\nUna vegada més, la justícia espanyola expulsa un partit independentista basc de la legalitat. Aquest cop ha estat Acció Nacionalista Basca, una de les formacions històriques d'Euskadi, fundada l'any 1930, i que d'ençà de les darreres eleccions municipals representava una de les principals opcions abertzales. Ara el Tribunal Suprem espanyol, tot seguint les demandes presentades tant per la fiscalia com per l'Estat ha considerat que hi ha indicis clars que vinculen el partit amb l'organització armada ETA i el partit il·legalitzat Batasuna.\nLa portaveu de la formació il·legalitzada, Arantza Urkaregi ha dit que es tracta "d'una decisió política que ja estava presa", i ha l'ha qualificat de "nova senyal de l'estat d'excepció". Actualment, ANB compta amb una quarantena d'alcaldies a Euskadi i Navarra, i més de 400 regidors a tot el territori.\nEl Govern d'Euskadi també s'ha mostrat crític amb la decisió del Suprem, tot dient que la Llei de Partits -sota la qual s'ha pogut impulsar la il·legalització- "no apropa el final de la violència ni els acords polítics". En canvi, el Govern espanyol ha considerat que es tracta d'un "avanç per aïllar els violents i aquells qui els donen suport".\nPCTB, el mateix camí\nDemà el Tribunal Suprem repassarà el cas del Partit Comunista de les Terres Basques, l'altra formació de l'esquerra abertzale sobre la qual, igual que ANB, pesen dues demandes d'il·legalització. Els dos processos són paral·lels, de manera que és d'esperar que el final sigui el mateix.\nGara: El Tribunal Supremo ilegaliza ANV y acuerda su disolución\neitb24.com: El Tribunal Supremo ilegaliza ANV\nLa Vanguardia: El Tribunal Supremo ilegaliza ANV y acuerda su disolución


Títols oficials d'idiomes - Domines cap llengua estrangera? - Qestudio.cat\nDomines cap llengua estrangera?\nEls idiomes s'han convertit en essencials per descobrir món, gent nova..., però també suposen una competència molt sol·licitada per les empreses, les quals requereixen algun tipus de document que en certifiqui el coneixement.\nEt presentem els títols oficials d'idiomes d'anglès, francès, alemany, japonès i xinès.\nPer obtenir un títol oficial d'idiomes, et pots inscriure a l'examen per compte propi o a través d'una acadèmia o una altra entitat que s'encarregui de la teva formació i de fer els tràmits pertinents.\nPots estudiar a casa per compte propi, en una acadèmia o a l'Escola Oficial d'Idiomes de la teva localitat. També pots fer-ho a distància o en línia a través d'un centre homologat o privat que et prepari per a això.\nEl MECR és un patró internacional que serveix per mesurar el nivell de comprensió i expressió orals i escrites en una llengua. Per a això s'estableixen 3 blocs de coneixement, cadascun dels quals s'organitza en 2 nivells:\nBloc A: usuari bàsic: nivell A1 i A2\nBloc B: usuari independent: nivell B1 i B2\nBloc C: usuari competent: nivell C1 i C2\nEls títols oficials més prestigiosos són els que expedeix la Cambridge Main Suite of English.\nKey English Test (KET): correspon al nivell A2 del MECR i és un primer pas per fer els títols més complexos, que tens a continuació.\nPreliminary English Test (PET): és el nivell B1 del MECR i correspon a un nivell intermedi inferior. La prova es convoca 3 vegades l'any i consta de 3 parts: comprensió lectora i expressió escrita, comprensió auditiva i expressió oral.\nFirst Certificate in English (FCE): és el nivell B2 del MECR i correspon a un nivell intermedi superior. Aquest examen es convoca 3 o 4 vegades l'any i consta de 5 parts.\nCertificate in Advanced English (CAE): és el nivell C1 del MECR i correspon a un nivell avançat inferior. Com el FCE, l'examen es compon de 5 parts i es convoca 3 o 4 vegades l'any.\nCertificate of Proficiency in English (CPE): és el nivell C2 del MECR i correspon al nivell avançat superior. També consta de 5 parts, però es convoca 2 cops l'any. Com a novetat, aquesta prova es podrà dur a terme amb l'ordinador als centres anomenats computer based.\nIELTS (International English Language Testing System): és una prova de nivell d'anglès que mesura el grau de competència lingüística en comprensió lectora, expressió escrita, expressió oral i comprensió auditiva.\nLes universitats catalanes creen un certificat d'acreditació de l'anglès adaptat a Europa.\nEl JLPT (Examen d'aptitud en llengua japonesa) està organitzat per la Fundació Japó i la Japan Educational Exchanges and Services. Des del 2010 existeixen 5 nivells, amb un cert paral·lelisme amb els del MECR, encara que no hi tenen una equivalència exacta. Així doncs, el nivell 5 correspondria a l'A2-1; l'N4, a l'A2; l'N3, al B1; l'N2, al B2, i l'N1, al C1 i C2.\nSi t'interessa, actualment la Fundació Japó imparteix els cursos JFS (Japan Foundation Standards), adaptats al MECR.\nL'examen oficial de xinès és el HSK (Hànyu Shuipíng Kaoshì) i consta de 6 nivells de proves de comprensió oral i escrita. A més, ofereix 3 nivells d'examen d'expressió oral.\nTambé hi ha l'examen HSKK (examen de nivell de xinès oral), destinat principalment a estudiants adults de xinès.\nAquests títols són expedits pel Ministeri d'Educació de França:\nDiplomes DELF (Diplôme d'Études en Langue Française): A1, A2, B1 i B2 i DALF (Diplôme Approfondi de Langue Française): C1 i C2.\nTest de Coneixement del Francès (TCF): organitzat pel Ministeri d'Educació francès. Té diferents convocatòries anuals i també existeix en versió electrònica.\nDiplomes de la Cambra de Comerç i Indústria de París (CCIP): exàmens pràctics en els quals s'avalua l'expressió escrita i l'expressió oral. Es tracta dels diplomes FAP (Français des Affaires et des Professions):\nCFP (Certificat de Français Professionnel): certificat generalista.\nDFA1 (Diplôme de Français des Affaires, 1er degré) i DFA2 (Diplôme de Français des Affaires, 2ème degré): francès de negocis de nivell elemental i intermedi.\nDAFA (Diplôme Approfondi de Français des Affaires): francès de negocis de nivell avançat.\nCFJ (Certificat de Français Juridique): especialitzat en termes jurídics.\nCFS (Certificat de Français du Secrétariat): ideat per a secretàries de direcció.\nCFTH (Certificat de Français du Tourisme et de l'Hôtellerie): títol especialitzat per al sector hoteler.\nD'altra banda, l'Aliança Francesa té els seus propis títols: CEFP1 (bàsic), CEFP2 (intermedi), DL (avançat) i DSLCF (molt avançat).\nFit in Deutsch 1 / Start Deutsch 1: correspon al nivell A1 del MECR, coneixement elemental de la llengua.\nFit in Deutsch 2 / Start Deutsch 2: correspon al nivell A2 del MECR, coneixement elemental de la llengua.\nZertifikat Deutsch (ZD) / Zertifikat Deutsch für Jugendliche (ZDJ): nivell B1 del MECR que acredita el coneixement bàsic de l'alemany col·loquial.\nZertifikat Deutsch für donin Beruf (ZDfB) / Goethe-Zertifikat B2: nivell B2 del MECR que permet defensar-se en diferents situacions i converses de l'àmbit professional.\nPrüfung Wirtschaftsdeutsch International (PWD) / TestDaF / Goethe-Zertifikat C1: nivell C1 del MECR que certifica la capacitat per expressar-se i fer-se entendre en alemany a un nivell elevat.\nZentrale Oberstufenprüfung (ZOP) / Kleines Deutsches Sprachdiplom (KDS) / Großés Deutsches Sprachdiplom (GDS): nivell C2 del MECR. Prova a la qual cal sumar nocions generals sobre la cultura alemanya i el país.\nTestservice Deutsch für donin Beruf (BULATS): proves que van des del nivell A2 fins al C2 i que són constituïdes principalment per a empreses. Permeten classificar d'una manera ràpida els coneixements d'alemany de treballadors i aspirants a llocs de treball.


La bandera blava se suma a la Q de qualitat turística: Puçol torna a tindre enguany una platja de bandera\nEl dimarts 5 de juny, l'alcaldessa Merche Sanchis rebia de mans del ministre José Manuel Soria la bandera Q que certifica la qualitat turística de la platja de Puçol. A penes 24 hores després, el 6 de juny, es publicava la llista de banderes blaves concedides enguany: Espanya és el país més premiat, amb 638 platges i ports blaus, i Puçol repetix guardó: per tercer estiu consecutiu té la Q i la bandera blava ondejant en la seua platja.\nEl passat any, l'1 de juliol s'obria la temporada estiuenca amb una doble celebració: d'una banda, es realitzava l'hissat simbòlic de la bandera blava, la Q de qualitat turística i el segell Qualitur; d'un altre, s'inaugurava oficialment l'Espai Voramar. Este acte, presidit per l'alcaldessa Merche Sanchis, el regidor de medi ambient Salvador Àvila i el diputat Miguel Bailach, va ser acompanyat amb una exhibició de dansa del ventre que també servia per a inaugurar la programació ludicofestiva programada per a la platja a l'estiu.\nA pesar de la crisi, un any després, la història es repetix.\nPerquè el 6 de juny, la Fundació Europea d'Educació Ambiental anunciava les banderes blaves que ha concedit este organisme independent per a enguany i Puçol tornava a estar entre les 638 banderes concedides (540 a platges i 98 a ports).\nÉs el tercer any consecutiu que Puçol aconseguix la bandera blava que atorga esta fundació internacional i, al mateix temps, la Q de qualitat turística que entrega el Ministeri de Turisme\nSi a nivell estatal és una gran notícia, perquè suposa que Espanya és el territori amb més banderes dels 46 països participants i, a més, aconseguix 35 banderes més que l'any passat, a nivell local la notícia ha sigut rebuda amb especial satisfacció perquè és el tercer any consecutiu que Puçol aconseguix la bandera blava que atorga esta fundació internacional i, al mateix temps, la Q de qualitat turística que entrega el Ministeri de Turisme.\n“Este reconeixement és una prova més de la qualitat de les nostres aigües i la nostra arena”, subratlla Salvador Àvila. “Hem fet un gran esforç per a mantindre la qualitat en tots els sentits, perquè volem que els nostres veïns i els turistes que s'acosten a la nostra platja disfruten d'un entorn de qualitat, amb una aigua neta i uns servicis ajustats a les necessitats dels usuaris”.\nUns servicis que, a més, enguany oferiran un al·licient més: la millora de les instal·lacions de la platja accessible situada en la zona sud, ja que, gràcies a una subvenció de 15.000 euros de la Generalitat Valenciana, durant el mes de juny es va a instal·lar un mòdul per a minusvàlids que complix amb tots els requisits que marca la nova normativa legal, la qual cosa permetrà millorar els servicis especialitzats per a este col·lectiu.\nParal·lelament, ja s'està ultimant la programació d'activitats ludicofestives per a este estiu, que comptarà amb tallers per a menors, el ja tradicional mercat ambulant dels dijous en la platja, la festa entorn del 15 d'agost, un mercat medieval, una desfilada de moros i cristians, els actes organitzats com la Falla La Marjal i, com a novetat, una sessió nocturna de cine a l'aire lliure, en plena arena.\n“També en este sentit estem fent un esforç important, perquè entenem que la qualitat de l'aigua, l'arena i els servicis és la clau per a atraure visitants a la platja, però a més cal oferir una sèrie d'activitats esportives, d'oci i culturals que facen més atractiva l'estada en la platja tant als veïns com als turistes”, conclou el regidor. “En tot cas, el que sí que volem és agrair a tots els que visiten la nostra platja la col·laboració que estan demostrant per a mantindre-la en bones condicions: si no fóra per l'esforç de tots, Puçol no comptaria amb la bandera blava i la Q de qualitat turística. Gràcies a tots”.\nA falta de confirmar la data, des de l'ajuntament s'ha plantejat la possibilitat d'organitzar un acte de hissat oficial de les banderes i presentació del programa d'activitats per a este estiu. Probablement siga entorn l'1 de juliol, com el passat any… en qualsevol cas l'aigua, l'arena i els servicis ja estan a punt: Puçol té, un any més, una platja de bandera.


Pàgina 27 - Notícies - Àrea de Cultura, Ajuntament de Vic\nEngega una nova temporada de teatre a l'espai ETC\nUna masterclass i el concert de delikatessen donaran el tret de sortida aquest dissabte a una nova temporada de teatre a l’Espai ETC\nL’Associació ETC Teatre engega una nova temporada a l’espai ETC amb una desena de propostes teatrals i musicals.. La cia. delikatessen portarà aquest dissabte sobre l’escenari de l’espai ETC el seu cabaret festiu. Un concert a capella amb percussió corporal i molt d’humor. Abans, Maria Pau Pigem, oferirà una masterclass per desobrir tots els materials que té l’actor a l’abast per donar vida al personatge.\nLa música tindrà un paper destacat en la nova programació de l’espai ETC, amb la presentació del nou disc del conjunt vigatà Inumazig, Tankura, l’espectacle poètic musical “Mil futurs”, de Noemí Morral, o el nou espectacle de SSM Big Hand, SAKO.\nSeguint amb la filosofia de l’entitat, diverses produccions osonenques pujaran a l’escenari de l’espai ETC durant aquesta tardor. El muntatge poetico – musical “El sol d’avui daura carreus”, del Tint Taradell Teatre, la comèdia “Opció Múltiple”, de la Cia. Els Ta-ia-treros de l’Esquirol, o la comèdia gestual “Vremya Musei” de la Cia. Voltäla són alguns dels espectacles osonencs que es podran veure a l'ETC aquesta temporada.\nUna altra aposta amb continuïtat són les masterclass. Noms de renom de l’escena nacional , com Maria Pau Pigem, Guillem Albà o David Plana oferiran durant aquest curs tallers d’interpretació, clown i escriptura teatral.\nL'Associació ETC Teatre estrena nova web amb venda d'entrada numerada. Podeu consultar la programació i comprar ja les entrades en l'enllaç que trobareu a continuació\nComença un nou curs del "Cicle Diumenge Coral a l'Orfeó"\nEl Cor Euridice actuarà aquest diumenge, dia 24 de setembre, a les 19:00h\nComença un nou curs i l’Orfeó Vigatà reprèn novament l’activitat del Cicle Coral. Així, el proper diumenge dia 24 de setembre acollirà un concert que vindrà càrrec d’un cor de noies, el Cor Euridice de Les Borges Blanques. Aquest cor neix a l’any 1993 amb la voluntat d’oferir als alumnes i exalumnes de l’Escola de Música d’aquesta localitat la possibilitat de formar un cor de cambra. Iniciat en principi com a cor mixt, s’ha consolidat però com a cor femení.\nL’any 1994 el Cor Euridice va participar en l’enregistrament del CD de la cantata “Fills del segle” del compositor Albert Guinovar. També ha actuat amb la Jove Orquestra Simfònica del Conservatori de Berna (Suïssa), l’Orquestra de Cambra d’Agramunt, The Maidstone Youth Singers (Anglaterra), el Cor Kódaly de Cervera i el Cor Novaura de Barcelona.\nL’any 2006 assumeix la direcció Dolors Ricart i amb ella s’amplia el tipus de repertori que va des del Gospel, versions de pop i de rock fins a música del segle XX\nEntre el seu ampli bagatge musical destaca el treball conjunt amb el director eslovac Robert Faltus amb l’objectiu de conèixer més d’aprop la música popular d’Eslovàquia i Txèquia, la participació a l’any 2010 com a cor pilot al Fòrum de directors “El concert espectacle: la bomba de Mateu Fletxa” , organitzat per la FCEC, així com en l’obra “Vi sonor” del compositor Carles Santos a l’any 2011, interpretant peces inèdites creades per a aquest espectacle. També participà a l’any 2012 en l’acte “El diàleg de les veus” que es va celebrar a la Sagrada Família. Tanmateix, ha realitzat concerts en espais únics amb personalitat i característiques acústiques ben especials com el Museu Arqueològic de Catalunya, la Cisterna del Convent d’Agramunt, la Biblioteca – Fonoteca de l’Auditori Enric Granados i l’Espai Orfeó de Lleida dins la temporada de tardor 2015.\nEn aquesta ocasió el Cor Euridice ens presentarà un amè programa que porta per títol “Sons del món”, el qual està format per diferents peces populars i tradicionals de diversos països d’arreu del món. Així, podrem escoltar cançons d’Irlanda, de Finlàndia, de Colòmbia, de Grècia, d’Hongria i del Japó entre d’altres indrets.\nMoltes de les interpretacions vindran acompanyades amb piano. És doncs una bonica oportunitat de conèixer el món i de viatjar a través de la música.\nS'estan mostrant 10 notícies (261-270) de 663


PDF superior Butlletí Oficial Universitat Jaume I Any I Número 1 Octubre de 1997 - 1Library.Co\nPDF superior Butlletí Oficial Universitat Jaume I Any I Número 1 Octubre de 1997\n15. L’estudiantat d’un grup podrà expres- sar la seua disconformitat amb l’actuació i el tre- ball del delegat o delegada que els representa si no compleix els mínims d’atenció i implicació en les tasques que se li han assignat, així com si es desvincula totalment o parcialment de les seues competències de representació de l’estu- diantat. Es podrà remoure del seu càrrec a tra- vés del següent procediment: es requerirà un es- crit signat per almenys un 10% de l’estudiantat que estiga en el cens d’aquest grup. En aquest escrit hauran de constar els motius de la remo- ció i el nom de la candidatura que opta al càrrec esmentat.\nLes candidatures es presentaran almenys amb deu dies d’an- telació al Consell d’Institut en què se celebre l’elecció. Resultarà elegit, en primer torn, el candidat o candidata que obtinga un nom- bre de vots superior a la meitat del nombre de membres del Consell d’Institut i, en segon torn, la persona que obtinga la majoria simple. Si no es presenta cap candidatura, el Rectorat assignarà, de manera provisional, les funcions de direcció universitària de seu a un professor o professora doctor, membre del Consell de Seu, que convocarà eleccions a direcció universitària de seu en el termini màxim de 6 mesos.