Llibertat: El sou del President de la Generalitat\nSalvador, la propsta de Reagrupament "que els polítics tinguin el mateix sou que abans de dedicar-se a la política, de forma que ningú guanyi ni perdi per fer política"... des d'un punt de vista intelectual és molt atractiva. Ara bé, la trobo una xic simplista.\n-Un esportista de prestigi i carisma com Puyol (exemple de molts valors: entrega, lluita, esperit d'equip...) si es dediqués a la política. Ondia! Guanyaria una pasta escandalosa per a un polític, o no?\n-El Pizarro, si per passar-se a la política se li ha de garantir el seu super-salari. Deu ni do!\nA més, a més, aplicant aquest criteri es podria donar perfectament la paradoxa (i la injustica) següent: que les persones de més responsabilitat política (un president de govern; un conseller; un ministre...) podrien tenir uns sous molt per sota que altres polítics amb menor responsabilitat... ja que la variable no és la responsabilitat assumida, sinó el sou que tenia abans de dedicar-se a la polítcia.\nEntenc el plantejament, però no crec que sigui tant de sentit comú. En fin, és la meva "pobre" opinió.\n26 de març de 2010 a les 16:56\nCrec que començar amb el sou mínim interprofessional, els faria adonar-se del difícil que son de guanyar el primer miler.\nEncara que mes que un sou, un compromís de cumpliment de certes obligacions com qualsevol assalariat ja els posaria prou a lloc.\nPersonalment penso que els seus sous son obcens, i demostra la perversitat del seu compromís. Sense la política mai assolirien sous d'aquest nivell.\nDavant la tasca que els hauría d'ocupar i honorar, el sou es simplement simbòlic.\n28 de març de 2010 a les 21:46\nCrec que els polítics hauríen de cobrar més. És extrany que un directiu (que no president) d'una multinacional cobri més que el president del govern o de la generalitat, quan òbviament tenen molta més responsabilitat que el directiu.\nAixò fa que la gent realment capacitada s'en vagi a l'empresa privada: més sou i menys responsabilitat i també més anonimat.\nQui queda a la política? Gent amb vocació. Òbviament preparada, però no té perquè ser la més ben preparada, ja que el reclam és vocacional, no un bon sou.\nD'altra banda, el que cal fer és tractar de que els governants també "sembrin" per a les properes legislatures. Encara que plantar tots els camps de blat ens donarà molts beneficis aquest any i el polític quedarà com un gran gestor, potser hagues estat millor deixar part del camp en repòs. Inclús plantar fruiters. Per això lligaria la pensió dels expresidents a unes variables (PIB, renda per càpita, esperança de vida, felicitat?...) en els següents dos mandats després de retirar-se. Això li donaria alguns incentius per tal de no fer política de pà per avui i gana per demà, anar-se'n per l'arc de triomf i que se n'ocupin els que vinguin després.\n3 de gener de 2011 a les 13:51\nEdgar, interessant això de fixar objectius als polítics i que cobrirn en funció dels resultats. Prenc nota!\n5 de gener de 2011 a les 18:11


Francesc Bujosa :: Diari de Balears :: 19/05/07\nA totes les revistes de trot, a qualsevol de les múltiples pàgines Web d’Internet sobre cavalls n’hi ha un d’aquest animals que encapçala amb molta diferència la llista d’honor del trot americà. És Continental Victory. He dit cavall i hauria d’haver anat més alerta perquè Continental Victory no és un cavall: és una egua. Una egua de tres anys de edat i curta d’alçada que ha convertit en multimilionaris als seus propietaris. Tot amb un any.\nA les subhastes de Yearlings cavalls d’un any que es celebraren l’any 1994 a Kentucky, un grups de sis amics, entre ells un matrimoni decidiren comprar una poltra filla d’un jove, però ja prestigiós, semental: Valley Victory. No eren els únics que cobejaven la petita poltreta i hagueren de pujar fins a la xifra de 100.000 dòlars dotze milions i mig de pessetes al canvi actual per poder incorporar-la al seu corral i a la seva societat que es diu precisament The Continental Victory Stable. Fou confiada per a la seva preparació a Ron Gurfein i debutà als dos anys. Demostrà que tenia unes condicions fora del que és comú. Guanyà sis de les curses on participà i aconseguí 400.000 dòlars. Fou, tanmateix, als tres anys que Continental Victory es consagrà guanyant la primera de les tres curses clàsiques que formen l’anomenada Triple Corona. Era el 7 de juliol d’aquest any. La cursa s’anomena el Yonkers Trot i té un premi per el guanyador proper als 50 milions de pessetes. El manador era el canadenc Pierre Lachance. La segona cursa de la triple corona americana és la famosa Cadillac Hambletonian. Es corr al hipòdrom Meadowlands i hi ha un milió docents mil dolars més de 150 milions de pessetes! per el que arribi primer a la meta. Per correr la final hi ha que classificarse abans, el mateix capvespre, en una cursa que deixa molt tocats els cavalls que logren arribar entre els primers. Es un esforc enorme el que han de realitzar els animals. Continental Victory es va clasificar a l’estil del grans campions: no solament guanyant a molta distància del segón de la seva eliminatòria, sinó batent, també, els record del món per a cavalls de tres anys. Va córrer la milla a una velocitat de 1’9”73. Li quedaren, però, forces a bastament per, a la final, fer front a Lindy Line que havia guanyat l’altra sèria de classificació a una velocitat també excepcional: 1’10”5. La final fou un duel a mort entre el dos. Un duel en el que Continental agafa el cap i la corda i fou seguit pel seu rival que semblava convertit en la seva ombra. Lindy Line vetllava per veure si a la recta final Continental Victory tendria una petita defallença i el podria batre. No la tengué: la filla de Valley Victory realitzà un recorregut impecable: 1’10”1. Mai en tota la història del trot un cavall havia pogut córrer en un mateix capvespre dues milles a aquesta velocitat, ni tan sols el famós Pine Chip. Continental Victory és la tercera femella, en tota la història que guanya la hambletonian i hem d’anar a 1972 per trobar un cavall Super Bowl, en aquest cas que hagi aconseguit el mateix que ella: guanyar el Yonkers i l’Hambletonian.\nA Continental Victory li queda encara la tercera de les grans curses americanes per als tres anys: el Kentucky Futurity. La cita és el proper dia 4 d’octubre a la mítica Red Mille la Milla Rotja de l’hipòdrom de Lexington. Diuen que es possible que la multimilionària egua, que té ja un compte corrent de més de 250 milions de pessetes, vengui, després. a córrer a Europa. Serà a Milà, a principis de Novembre, per disputar el Gran Premi Orsi Magnelli. Si diumenge qui ve endevin el quartet cavallets ajudau-me que té un fons de més d’un milió de pessetes promet anar-hi i contar-vos-ho.


Un Llegat d'Esperança / Legacy of Hope - HMD 2010 - Esguard de Dona\nHolocaust a Romania de Ioana Oltes (1949)\nUn llegat d’esperança (A legacy of Hope)\nRevisant el material disponible sobre la celebració del Dia per la Memòria de l’Holocaust, he trobat aquest documental realitzat l’any 2010, però que té un títol i un contingut que crida a formar part del llegat de l’esperança per tal de crear un món on la convivència en pau i amb respecte dels uns pels altres sigui possible. Està realitzat per la HMDT (Holocaust Memorial Day Trust) una entitat del Regne Unit que treballa contra l’odi i la persecució ; i per incrementar el coneixement sobre l’Holocaust. Va ser fundada l’any 2005 (el Dia dedicat a la Memòria de l’Holocaust va ser instaurat al Regne Unit l’any 2001). A la seva web existeix informació dels Genocidis, incloent l’Armeni, que va tenir lloc entre els anys 1915 – 1918, una població que va ser sistemàticament perseguida, deportada i assassinada; els armenis formaven part de l’Imperi Otomà i van patir aquesta situació durant la Guerra dels Balcans i al inici de la I Guerra Mundial. I els succeïts a Cambodja (1975-1979), Bosnia (1992-1995), Rwanda (1994), i Darfur que des de l’any 2003 viu en gerra civil.\nUs afegeixo la traducció al català del documental, que dura 10 minuts, per facilitar la seva comprensió. La narració en anglès es a càrrec de l’actor Daniel Radcliffe.\nTraducció adaptada al català.\nL’any 2010 es compleix el 65 aniversari de l’holocaust. Els que van sobreviure continuen recordant-nos que és el que nosaltres podem aprendre de les seves experiències. Ens parlen del dolor, de la pèrdua, de la força i de la supervivència, i volen que sigui un llegat d’esperança.\nVaig tenir una infantesa feliç, jo tenia dues germanes, uns pares amorosos i una extensa família de la qual em sentia molt proper. El pare tenia un moli de farina a Piotrkow Trybunalski, Polònia, però el que més recordo era la vitalitat i el dinamisme característics d’aquell temps. Tot va canviar en setembre 1939 amb l’arribada dels nazis a la meva ciutat, ens van fer anar a una area tacada, ens vam força a viure en terribles condicions. La deportació es va iniciar 14 octubre 1942, i va durar 7 dies, el regne de terror va continuar al gueto, un dia els nazis van agafar 530 persones incloent la meva mare i la meva germana Lusia que tenia només 8 anys d’edat. Els van mantenir a la sinagoga per dues setmanes abans d’haver de marxa cap un bosc proper i ser afusellats.\nLa meva infantesa va acabar en el gueto.\nEls guetos eren lloc provisionals on els nazis posaven els jueus, d’allà els deportaven als camps de concentració i extermini.\nQuan era una nena la meva mare em va regalar un petit penjant, que jo estimava molt. Abans que els nazis ens portessin al camp de la mort, el meu germà el va ficar al taló d’una de les meves sabates. La meva família i jo vam ser agafats i posats en un tren de bestiar. Ens van posar en un transport al voltat de setanta persones, homes, dones, infants i bebès. Estàvem molt estrets, van posar dos cubs dintre, un amb aigua l’altre pels residus humans i van tancar la porta, d’ençà vam fer cinc dies de viatge. Els oficials ens van dir que els hi donéssim les nostres possessions, en especial l’or i la plata, ens podien matar si no ho fèiem. El meu pendant continuava amagat a la meva sabata. Quan en van fer sortir del tren ens vam alegra, perquè tornaven a veure la llum del dia. Però l’alegria va durar poc, havien arribat a Auschwitz -Birkenau. Ens van conduir cap a dins i el SS oficial Dr. Mengele ens esperava amb un bastó que duia a la ma, amb un moviment de la seva ma el Dr. Mengele tenia el poder de la vida i la mort. A la meva mare, germana i germà els va enviar immediatament al crematori.\nAuschwitz-Bikernau va ser el major el camp de concentració de l’imperi nazi, quasi cada dia la gent era assassinada a les càmeres de gas i els seus cossos incinerats als crematoris. Els nazis van construir camps de concentració i extermini arreu d’Europa, establerts per acabar amb la totalitat de la comunitat jueva, molts altres grups que no encaixaven amb l’ideal nazi també van ser perseguits i assassinats, polonesos, presoners polítics, gent de les nacions eslaves, presoners de guerra soviètics, gitanos, discapacitats, homosexuals i lesbianes, testimonis de Jehovà i alemanys negres.\nSoc cristiana, Vaig ser arrestada a Hongria per formar par del moviment de la resistència contra l’odi nazi, quan ens van portar a Auschwictz , aquells de nosaltres que no vam ser enviats a les càmeres de gas immediatament, ens van empènyer cap a una gran sala, ens van dir que ens traguéssim tota la roba , llevat de les sabates, ens va fer seure en uns petits tambores i ens van afaitar tot el pel del cap i el cos, de mentre els guardes de les SS es vam posar al voltant nostre es reien i es burlaven de nosaltres. Ens van posar dins altre sala i ens van dutxar amb aigua freda. Això volia dir que havien sigut dutxats i havíem rebut un joc de roba fortament desinfectada. Els llocs on estaven les dutxes i els llocs on estaven les cambres de gas semblaven iguals, per tant mai sabies si anaves a ser gasejat o només dutxat. Una de les vegades, camí de les dutxes, vaig veure a un grup de gitanes vestides amb els seus vestits tradicionals. No m’havia adonat que també eren víctimes. Va ser molt després de la meva alliberació que vaig descobrir que els nazis havien enviat a molts altres grups a la mort en els camps de concentració.\nQuan l’exèrcit soviètic va alliberar Auschwitz-Bikernau al gener de 1945 va ser descobrir l’immens horror. Un per un els camps de concentració van ser alliberats per les tropes aliades.\nEls oficials de les SS per provar d’ocultar que havia passat ban destruir les cambres de gas i van cremar els arxius però no van poder esborrar la realitat dels records d’aquells que van sobreviure. Una petita part dels supervivents dels camps de concentració van fer de la Gran Bretanya la seva llar un cop passat l’Holocaust. Ells, junt amb molts altres refugiats que van fugir d’Europa abans de la guerra , fins i tot aquells que van venir sent infants al Kindertransport (Transport Infantil).\nLes meves dues germanes, també van sobreviure a Auschwitz i ara viuen a Israel. Més enllà del sofriment vam conservar la nostra esperança perquè sense esperança haguessin mort definitivament. Vam mantenir l’esperança contra tot pronòstic i això ens va oferir la possibilitat de sobreviure. Aquest petit penjant és l’única possessió que tinc de la meva llar i la porto en memòria dels membres de la família que vaig perdre.\nPoso tota la meva energia en crear una vida positiva i amb sentit. Al cap de nou anys de ser alliberar, vaig establir la meva carrera, vaig esdevenir campió britànic d’aixecament de pes. Vaig representar Gran Bretanya, el meu país d’adopció, en moltes competicions internacionals. Vaig viatjar pel món i vaig fer molts amics de diferents països i diferents cultures.\nLa tolerància i el respecte pels altres ha de ser la guia (la directriu) per viure en harmonia amb els altres.\nContinuo sent un membre actiu de la meva església. Tinc l’esperança que les futures generacions puguin transmetre una bondat amorosa i ajudin als altres tant com sigui possible.\nDes de el final de l’Holocaust altres societats han sigut víctimes de genocidis en Rwanda, Bòsnia, Cambodja i Darfur.\nAquest any (2010), en el dia de la memòria de l’Holocaust es farà el compromís de escoltar els records dels supervivent i amb la influència de les seves paraules el de com viure la nostra vida actual.\nEns podem esforçar per una societat inclusiva a on celebrem la diferencia\nPodem treballar per crear un futur lliure dels perills de l’exclusió i la persecució.\nTots podem aprendre dels supervivents de l’Holocaust i passar a formar part del Llegat de Esperança


Léo Taxil - Uniopèdia, el mapa conceptual\nMarie Joseph Gabriel Antoine Jogand-Pagès, més conegut com a Léo Taxil (Marsella, 21 de març de 1854 – Sceaux, 31 de març de 1907) va ser un escriptor maçó francès, instigador del que es va conèixer com la «Broma de Taxil», amb què va enredar econòmicament el papa Lleó XIII i diversos bisbes de França.\n19 les relacions: Anticlericalisme, Bafomet, Bisbe, Cabra, Escriptor, França, Francmaçoneria, Lleó XIII, Marsella, Satanisme, Sceaux (Alts del Sena), Suïssa, 1854, 1885, 1897, 19 d'abril, 1907, 21 de març, 31 de març.\nNou!!: Léo Taxil і Anticlericalisme · Veure més »\n'''Bafomet''', d'Eliphas Lévi; als braços apareixen els mots llatins ''SOLVE'' ('dissol') i ''COAGULA'' ('uneix') Bafomet és un ídol pagà que es venera als cercles propers a l'ocultisme, fruit d'una figura medieval del folklore associat al dimoni.\nNou!!: Léo Taxil і Bafomet · Veure més »\nNou!!: Léo Taxil і Bisbe · Veure més »\nNou!!: Léo Taxil і Cabra · Veure més »\nNou!!: Léo Taxil і Escriptor · Veure més »\nNou!!: Léo Taxil і França · Veure més »\nNou!!: Léo Taxil і Francmaçoneria · Veure més »\nNou!!: Léo Taxil і Lleó XIII · Veure més »\nNou!!: Léo Taxil і Marsella · Veure més »\nNou!!: Léo Taxil і Satanisme · Veure més »\nSceaux (Alts del Sena)\nSceaux és un municipi francès del departament dels Alts del Sena a la regió d'Illa de França.\nNou!!: Léo Taxil і Sceaux (Alts del Sena) · Veure més »\nNou!!: Léo Taxil і Suïssa · Veure més »\nNou!!: Léo Taxil і 1854 · Veure més »\nNou!!: Léo Taxil і 1885 · Veure més »\nNou!!: Léo Taxil і 1897 · Veure més »\nNou!!: Léo Taxil і 19 d'abril · Veure més »\nNou!!: Léo Taxil і 1907 · Veure més »\nNou!!: Léo Taxil і 21 de març · Veure més »\nNou!!: Léo Taxil і 31 de març · Veure més »\nMarie Joseph Gabriel Antoine Jogand-Pagè.


El BRBC inicia un nou estudi sobre la relació entre l’insomni i l’Alzheimer | Drupal\nEl Dr. Oriol Grau passant visita al BBRC\nEl mes de gener del 2020, els investigadors del Barcelonaβeta Brain Research Center (BBRC) van publicar els resultats d’un estudi sobre la relació entre l’insomni i el risc de desenvolupar la malaltia d’Alzheimer. En concret, van descobrir que les persones amb problemes del son presenten diferències en el rendiment cognitiu i l’estructura cerebral, especialment en la substància blanca i algunes regions que s’afecten en etapes primerenques de la malaltia d’Alzheimer.\nParlem amb el primer autor d’aquest treball, el Dr. Oriol Grau, neuròleg i investigador del grup de Recerca Clínica, Biomarcadors i Factors de Risc, per conèixer l’evolució d’aquest estudi i el nou projecte de recerca ‘Alfa Sleep’, que liderarà juntament amb el director del Programa de Prevenció de l’Alzheimer del BBRC, el Dr. José Luis Molinuevo.\nA grans trets, què sabem sobre la relació entre l’insomni i la malaltia d’Alzheimer?\nÉs ben conegut que l’insomni afecta negativament al rendiment cognitiu, augmenta el risc de deteriorament cognitiu en edats avançades, i també que les persones amb la malaltia d’Alzheimer acostumen a presentar insomni i altres trastorns del son. El que hem començat a entendre millor en els últims anys són alguns dels mecanismes responsables d’aquesta associació, particularment la relació entre la qualitat del son i els canvis cerebrals relacionats amb la malaltia d’Alzheimer. Tot apunta a l’existència d’un cercle viciós entre la qualitat del son i l’Alzheimer: per un costat, dormir poc i malament afavoreix l’acumulació de les proteïnes beta-amiloide i tau, que sabem que s’acumulen al cervell de persones amb la malaltia d’Alzheimer; per l’altre costat, l’Alzheimer afecta des d’etapes primerenques a regions del cervell implicades en la regulació del son, afavorint l’aparició de l’insomni.\nTenir insomni implica directament que puguem desenvolupar la malaltia en un futur?\nNo. La malaltia d’Alzheimer és el resultat d’una interacció molt complexa en la qual hi intervenen molts factors com l’edat, la genètica i nombrosos factors ambientals, molts d’ells relacionats amb el nostre estil de vida. L’insomni és un més entre molts d’aquests factors de risc, de manera que la seva contribució al risc total de desenvolupar la malaltia segurament és petita. Malgrat tot, és de vital importància comprendre bé com afecten tots i cadascun d’aquests factors de risc a patir la malaltia, especialment aquells sobre els quals podem actuar, per poder desenvolupar estratègies preventives que siguin eficaces.\nHi ha molts factors que poden afectar a la qualitat i la quantitat del son. Per exemple, ara durant el confinament moltes persones tenen més problemes per dormir. Quins factors teniu en compte per mesurar l’insomni en els participants dels estudis del BBRC?\nLa qualitat del son pot veure’s afectada per multitud de factors i pot variar d’un dia a un altre. Per aquest motiu, utilitzem qüestionaris que intenten reflectir la qualitat del son durant un període determinat, no d’un dia puntual. Tot i això, és cert que circumstàncies excepcionals com l’actual afecten aquest tipus de mesures i probablement s’hauria de tenir en compte a les anàlisis. De fet, quan analitzem les dades, sempre intentem parar atenció a tot tipus de circumstàncies i factors que puguin influir en la qualitat del son. Per exemple, les persones amb alts nivells d’ansietat o depressió tendeixen a dormir pitjor. D’altra banda, sabem que la qualitat del son empitjora amb l’edat, que les dones són més propenses a patir insomni i que l’obesitat es relaciona amb una major probabilitat d’apnees del son. Quan analitzem les dades sempre tenim en compte totes aquestes variables per assegurar-nos que els resultats que trobem s’expliquin per diferències en la qualitat del son, i no per altres factors.\nQuins resultats heu obtingut fins ara gràcies a les proves que es realitzen els participants del BBRC?\nHem analitzat dades de 1.683 persones sanes que van participar a l’Estudi Alfa, que compta amb el suport de la Fundació “la Caixa”, i hem observat que la presència d’insomni s’associa a un pitjor rendiment en proves cognitives. En un grup de prop de 400 persones que es van realitzar una ressonància magnètica cerebral també hem analitzat si existeixen diferències en el volum de la substància gris entre les persones amb i sense insomni, i hem vist que les primeres tenen un menor volum de substància grisa en regions que s’alteren de forma precoç a la malaltia d’Alzheimer. Les nostres dades també suggereixen que podria haver canvis inflamatoris en la substància blanca (on trobem les connexions entre les diferents regions del cervell) relacionats amb l’insomni.\nEn els propers mesos posareu en marxa un nou estudi sobre l’insomni, anomenat ‘Alfa Sleep’, gràcies a dos projectes competitius obtinguts de l’Alzheimer’s Association Research Fellowship Program i l’Instituto de Salud Carlos III. En què consistirà aquest estudi?\nEn aquest estudi donem un pas molt important en quant a la qualitat del tipus d’informació sobre el son que recollim, ja que, a més dels qüestionaris, recollirem dades mitjançant actígrafs, que són uns dispositius amb forma de polsera que proporcionen dades molt precises i fiables sobre la qualitat i la quantitat del son. També convidarem a un grup reduït de participants a realitzar una polisomnografia, que és la prova més fiable i detallada que existeix per estudiar el son. A més, analitzarem els nivells d’una substància anomenada orexina, que és clau en la regulació del son i podria estar implicada en la malaltia. Aquesta informació s’afegirà a totes les dades que ja recollim dins de l’estudi Alfa +, que inclou informació clínica molt detallada, proves de cognició, neuroimatge avançada i recollida de mostres de sang i líquid cefalorraquidi.\nQuins resultats espereu obtenir?\nMitjançant l’anàlisi de les dades recollides estudiarem l’associació entre diferents paràmetres del son i canvis bioquímics i cerebrals tant pel que fa a la seva funció com estructura. Esperem poder demostrar que una menor qualitat del son s’associa a majors dipòsits de proteïnes tau i beta amiloide, i a diferències en l’estructura i la funció cerebral en aquesta relació. Una bona comprensió dels mecanismes que vinculen el son i l’Alzheimer és necessària en vistes a assentar les bases per al disseny de tractaments farmacològics o algun altre tipus d’intervencions encaminades a prevenir o tractar la malaltia d’Alzheimer a través d’una millora de la qualitat del son.\n07 gen. | 2020


Seguir lluitant, seguir construïnt. - SOM Gramenet\nHome » Campanyes » Articles d'opinió i entrevistes » Seguir lluitant, seguir construïnt.\n2 abr., 2019 in Articles d'opinió i entrevistes / Blog / Campanyes / Campanyes diverses / Opinió / Premsa / SOM als mitjans\nSEGUIR LLUITANT, SEGUIR CONSTRUÏNT\nQuan es tracta de governar, no tot es basa en què fas, també és molt important el com ho fas.\nEn les darreres eleccions municipals de maig del 2015, la ciutadania de Santa Coloma de Gramenet va atorgar majoria absoluta al PSC. Per descomptat, quelcom totalment legítim i respectable dins del joc democràtic. Aquesta potent eina amb la qual es va trobar l’actual equip de govern es pot utilitzar de dues formes: amb humilitat política, escoltant la ciutadania i posant-se al seu servei, o amb prepotència política, aplicant la màxima de l’“ordeno i mando”. Desgraciadament, van optar per a aquesta darrera opció, l’absolutista.\nAcaba la legislatura i el sentiment que ens queda és contradictori. Per un costat, satisfacció per la feina ben feta; la que s’ha pogut fer, perquè la maquinària municipal és immensa. I quan els teus regidors i regidores no viuen de la política, sinó que són veïns i veïnes de la ciutat, amb les seves feines, i només el o la portaveu cobra per la seva dedicació, estàs obligat a centrar esforços en alguns temes i descartar-ne uns altres.\nPer un altre costat, queda el regust amarg de l’oportunitat perduda. L’oportunitat perduda per part de l’equip de govern “d’aprofitar-se” de nosaltres. Hem estat crítics amb moltes accions del govern. A algunes d’elles ens hi hem oposat frontalment, però aquesta crítica, la majoria de les vegades, ha anat acompanyada de propostes alternatives. Algunes (o moltes) d’aquestes propostes considerem, modestament, que eren valuoses i que es podrien haver aplicat, o com a mínim, considerat. No ha estat així, creiem que per supèrbia, per no admetre que algú altre ha tingut una bona idea (de l’oposició, a més a més), o per immaduresa política, per no haver de rectificar.\nTotes les al·legacions se’ns han denegat sistemàticament, malgrat que a vegades, les hem vist proposades o implementades com a pròpies l’any següent. Les alternatives plantejades en els plens a propostes seves de resolució, sovint no han merescut ni rèplica durant el debat. I així tot.\nCreiem sincerament que aquest comportament ens ha privat, en molts casos, de poder posar en marxa bones iniciatives i no ho diem perquè sí. Queda demostrat, perquè quan han “consentit” a asseure’s a treballar conjuntament, els resultats han estat beneficiosos per a tothom. Com ha estat, per exemple, en el cas de la redacció del reglament de la moneda local, juntament amb la XES del Barcelonès Nord; o en la guia de contractació socialment responsable, a la qual vam fer nombroses aportacions\nLa posició més fàcil des de l’oposició és la crítica sistemàtica sense aportar res en positiu. Des del primer moment vam tenir clar que davant la disjuntiva entre fer una proposta constructiva que revertís en la ciutadania, malgrat que l’executés l’actual govern enduent-se el rèdit polític i guardar-nos-la per al nostre programa o per quan puguem ser govern, sempre triaríem la primera opció. Això també ens ha reportat crítiques per part d’altres grups de l’oposició, que ens han acusat de fer la feina al govern. No, fèiem la feina a la ciutadania, és a dir, fèiem la nostra feina.\nUn dels aspectes que marca la maduresa d’un individu o d’un col·lectiu és la capacitat d’admetre els errors que comet; tots i totes en cometem. No és el cas del govern de la Núria Parlon. Un dels aspectes que més ha caracteritzat la forma de fer del govern que hem patit aquests darrers quatre anys és la no assumpció de cap error. Sovint sembla que segueixin en l’adolescència política, malgrat que diversos regidors i regidores, alcaldessa inclosa, fa bastants anys que ocupen els seus càrrecs (massa?). El cas més clar que exemplifica tant la prepotència com el no reconeixent de fer res malament és el projecte d’urbanització del Passeig de la Salzereda. Sense encomanar-se a ningú van proposar un projecte que traslladava el passeig a l’altra banda del carrer, al costat del riu, i reduïa de forma dràstica la vorera actual. Prepotència. Com era d’esperar, els veïns i veïnes es van mobilitzar en contra, obligant-los a presentar una segona opció i forçant-los a posar en marxa una consulta a corre-cuita. En la línia de no admetre errades, la mateixa alcaldessa, en veure que l’opció de la plataforma veïnal guanyaria sobradament, va canviar de barret fent seva la proposta dels veïns i veïnes.\nNo hauria estat molt més fàcil consultar inicialment el veïnat i presentar d’entrada el projecte que la ciutadania volia? O, en cas de saltar-se el procés participatiu (com fan sovint), un cop vista l’oposició dels veïns i veïnes, no hauria estat més madur retirar el projecte inicial, assumir l’error i adoptar el projecte que proposava la plataforma veïnal? De les opcions possibles, en van triar la més prepotent i immadura. Casos com aquests no ens els acabaríem.\nVeurem com volen els colomencs i les colomenques que quedi configurat el nou Consistori a partir del maig. El que està clar és que nosaltres hem après el que no s’ha de fer quan manes.\nAnna Pérez (actual portaveu de SOM Gramenet)


Journey to Utopia, veure ara a Filmincat\nErlend Eirik Mo · Documental\n2020 · 89min. TP HD VOS\nEn una Europa que serà verda o no serà, el director de la pel·lícula, Erlend Eirik Mo, emprèn camí i decideix abandonar la seva idíl·lica vida en la seva granja de Noruega per a passar a formar part d'una nova comunitat agrícola sostenible situada a Dinamarca.\nEl director de cinema Erlend Mo, la seva esposa i els seus tres fills tenen una vida perfecta en una idíl·lica granja a Noruega. Educats, il·luminats i de ment oberta, estan vivint un autèntic somni escandinau. L'únic inconvenient és que, a causa de la ubicació remota de la seva llar, els dos pares han d'anar a treballar amb avió, la qual cosa per a aquestes dues persones profundament implicades en la lluita a favor del medi ambient pesa com una llosa. És llavors quan decideixen prendre una decisió radical. Per a ser part del canvi que volen veure, el cineasta i la seva família fan un gran salt de fe i es muden a Permatopia, una nova cooperativa d'agricultura orgànica autosuficient a Dinamarca. Però és molt més fàcil plantejar-se un canvi tan dràstic que dur-lo a terme. Establir una comunitat sostenible és molt més complicat del que sembla, i deixar les seves antigues vides enrere serà font de problemes per a una família en la qual cadascun dels seus membres tenia les seves pròpies expectatives i somnis. La unitat i el compromís enfront del canvi climàtic d'Erlend Mo i els seus seran posats a prova.\nEstrena exclusiva AFF 2020 AFF 2020 - Política i controvèrsia Documental sobre Medi Ambient Documental Autobiogràfic o Confessional Medi Ambient Relacions Familiars Cinema Rural\nDinamarca, Suècia , Noruega\n8,7 Gràcies per la pluja Julia Dahr\n7,8 The Dazzled Disponible el proper 1 de octubre


ENRIC ROTA i MUNDÓ: 04/07/10\nVIVAC 3.7 - 4.7\nCap de setmana de vivac fent la següent ruta:\nETAPA 1: Balenyà, Vic, Olost, Prats, Puig-reig, l'Espunyola, Solsona, Coll de Jou, St. Llorenç de Morunys (VIVAC)\nETAPA 2: Llorenç de Morunys, Berga, Vilada, Borredà, Alpens, St. Agustí, St. Bartomeu, Gurb, Balenyà\nDistancia recorrida: 256,13 kilómetros\nAltitud min: 410 metros, max: 1.465 metros\nDesnivel acum. subiendo: 3.888 metros, bajando: 3.908\nCap de setmana genial a sobre de la bicicleta. El dissabte em vaig llevar d'hora al matí, un quart de 6 per acabar d'ultimar les coses a les alforges i quedar a les sis a casa en Jordi i en Marc Vila i l'Alumini. Baixem pel lateral cap a Vic on decidim esmorzar a Can Pamplona per començar a pujar cap a Olost, Prats, la riera de Merlés, Puig-reig (parada i gelat), Casserres i Espunyola on decidim parar a dinar. Són dos quarts d'una del migdia i el menjador no obra fins a un quart de dues, és igual, fem un beure i a dinar a tope. Macarrons i peix acompanyat d'un flam. A ben dinat la calor apreta i tenim el primer contratemps del dia, l'Alumni ha punxat, no passa res, el canvia ràpidament i tornem a sortir. Ens adonem que la roda encara no pinta massa bé i tornem a realitzar una altra parada, la càmara del pneumàtic no estava bé i la torna ha canviar. Sort de les ombres dels arbres. Aprofitem per posar-nos crema i beure una mica d'aigua. Un cop passat el problema seguim endavant, Navès, Olius i Solsona. Tornem a fer una altra parada, de moment el ritme és força bo i la gent es troba còmode, ara només ens queden 24 km del coll de Jou. Aquest port el podem dividir en tres trams, són pujades sostingudes i durant el km 8 i km 16 trobes petites zones de pla que et permet recuperar una mica. La primera pujada es fa bé, la segona ja costa una mica més i la tercera és la que em trobo millor i pujar a un ritme força alt. El cos em respòn molt bé i encara em sento amb forces. Un cop a dalt a coll de Jou aprofitem per omplir bidons i abrigar-nos ja que ara toca una forta baixada fins a\nSant Llorenç de Morunys.Són poc més de les vuit del vespre i ens parem a sopar a una pizzerria anomenada el Cau, amanida de pasta i pizza acompanyat d'una Coca-cola, que bé que se li posa al cos. Són ja les nou i deu i encara hem d'anar a veure on dormirem. Provem un primer lloc però no sembla el més indicat, hi ha molta pedra i el lloc no sembla gaire pla. El segon l'encertem. És un lloc al costat de la carretera que porta cap a Berga, és també al costat del Torrent de les Salines, aprofitem per rentar-nos i els altres tres es banyen i tot, jo la trobo molt freda. Poso una manta tèrmica a sota perquè m'aïlli, hi ha molta humitat, em poso la roba del dia següent i cap a dins el sac.\nEl segon dia comença d'hora. Són ja dos quarts d'onze de la nit, costa una mica dormir ja que hi ha moltes granotes que van fent rau-rau durant tota la nit. Jo a dos quarts de quatre m'aixeco a orinar i m'adono que comença a llampegar. La veritat és que el temps pinta força malament, em tapo amb la manta tèrmica i cauen quatre gotes. El problema comença a les sis del matí quan recollim ràpidament i just després comença una tempesta. En Jordi, en Marc i l'Alumini porten un petit paraigües i amb uns plàstics ens ajuntem i fem una petita defensa. Aproximadament entre dos i tres quarts de set aquesta tempesta para i podem començar la jornada. Prop de mitja hora ens enganxa un altre ruixat, ens parem a peu de carretera, ens posem els "ponxos" i esperem una mica, plou força i no hi ha cap casa a la vora. Al cap de deu minuts, encara plou, però ja més poc, tornem a reiniciar la marxa. Pujem el port de la Mina que ens portarà cap a Berga on esmorzarem. S'ha fet llarg, val a dir que em fet aquests quilòmetres sense haver menjat res i amb un temps molt dolent. A Berga, l'Alumini coneix un bar-restaurant, la Cabana, estan fent obres però ens atenen molt bé. Fem un esmorzar potent, dos talls de llom, mongetes, botifarra negre i un ou ferrat. Per acabar un tallat. Ja són les deu del matí i de sobte el temps canvia de cop, surt el sol i ho fa amb força. Perfecte, podem continuar molt bé i ja som al panta de la Baells. Seguim direcció Vilada, Borreda, Alpens, el coll de Sant Agustí fins arribar a Sant Bartomeu del Grau, són un quart de tres, aprofitem per menjar una mica i mirar la carrera de moto GP. Ens adonem que el cel es torna a tapar i baixem per la carretera de Sant Bartomeu cap a Vic, Aquí agafem el lateral per acabar als Hostalets.


Creuers del Port s'adjudica una terminal a Singapur\nSigna una aliança amb un grup local per gestionar la instal·lació durant deu anys\nCreuers del Port de Barcelona guanya la gestió de la nova terminal de creuers de Singapur de bracet del grup local SATS. La ciutat estat asiàtica es fixa així en el model d'èxit de la capital catalana.\nIGNASI PUJOL BARCELONA Actualitzada el 29/12/2011 00:00\n260x366 Una de les terminals que l'empresa Creuers del Port de Barcelona gestiona a la infraestructura de la capital catalana. / XAVIER BERTRAL Una de les terminals que l'empresa Creuers del Port de Barcelona gestiona a la infraestructura de la capital catalana. / XAVIER BERTRAL\nBarcelona exporta el seu model d'èxit en la gestió de terminals de creuers. L'empresa Creuers del Port de Barcelona acaba d'adjudicar-se la nova terminal internacional de creuers de Singapur en aliança amb el grup local Singapore Airport Terminal Services (SATS).\nLes dues companyies han creat la societat SATS - Creuers Cruise Services (amb un capital inicial de 3,5 milions d'euros), participada en un 60% per l'operador del sud-est asiàtic i en un 40% per la firma catalana. Aquesta nova empresa gestionarà la terminal de Singapur durant un període de deu anys, ampliable a cinc anys més, en règim de concessió. L'entitat adjudicatària ha estat el Singapore Tourism Board.\nLa futura instal·lació començarà a operar previsiblement a mitjans del 2012 i estarà ubicada a la marina sud del port de la ciutat estat asiàtica.\nEs tracta de la primera concessió internacional de Creuers del Port de Barcelona, empresa participada en un 20% pel Port de Barcelona. La resta d'accionistes són el grup consignatari Vapores Suardiaz, Acciona Transmediterránea i Aldeasa.\nLa companyia va néixer l'any 1999 de la voluntat del Port de Barcelona de privatitzar l'activitat de creuers. Actualment Creuers del Port gestiona cinc terminals de creuers a Barcelona i posseeix el 80% de Cruceros Málaga, l'operador que explota les dues terminals de creueristes del port andalús. L'empresa catalana, dirigida per Carles Domingo, feia temps que planejava el seu salt internacional i el 2008 ja havia mostrat interès a gestionar alguna terminal al Carib.\nLideratge al Mediterrani\nCreuers del Port és el primer operador de terminals de creuers d'Europa. No en va, Barcelona s'ha convertit en pocs anys en el quart port de creuers del món -només per darrere dels tres principals ports de Florida: Miami, Everglades i Canaveral- i líder indiscutible de la Mediterrània.\nL'Autoritat Portuària de Barcelona (APB) preveu acabar l'any amb 2,6 milions de creueristes i prop de 900 escales de vaixells. L'acord amb SATS persegueix "consolidar Singapur com a principal hub [centre de connexió] regional de creuers, així com a primer port base del sud-est asiàtic", segons Carles Domingo.\nEl port de Singapur va rebre l'any passat un milió de creueristes. Es considera que l'Àsia té un gran potencial de creixement en el mercat dels creuers, ja que només representa el 9% de la quota mundial.\nEl nou soci de Creuers del Port té com a principal accionista, amb el 43,26% del capital, Venezio Investments, societat subsidiària de Temasek, el fons sobirà del govern de Singapur i un dels vehicles inversors més poderosos del món. Entre les seves inversions estrella hi ha Singapore Airlines, Bank of China i el gegant de les telecomunicacions Singtel. Les participacions de Temasek estan valorades en 113.990 milions d'euros.\nCreuers del Port de Barcelona té com a clients els principals operadors del negoci dels creuers, com el grup nord-americà Carnival, Royal Caribbean, MSC Cruises i Norwegian Cruise Lines.\nSATS, amb una experiència de seixanta anys en el negoci dels serveis aeroportuaris (handling , càtering, gestió d'equipatges, seguretat i neteja), té acords de col·laboració amb les companyies Star Cruises i Royal Caribbean per facturar als creueristes que passen per l'aeroport de Changi, una iniciativa similar a la del port de Barcelona amb l'aeroport del Prat.


Article 88. El dret d'opció de l'Administració\n1. En els processos de transmissió d'habitatges amb protecció oficial l'Administració de la Generalitat es reserva un dret d'opció legal.\n2. L'exercici del dret d'opció s'ha de fonamentar en la necessitat de l'administració que l'exerceixi o de l'ens beneficiari de tenir un parc d'habitatges vinculats amb polítiques socials suficient i d'atendre situacions de necessitats socialment peremptòries.\n3. L'Administració no ha d'exercir el dret d'adquisició en cas de transmissions gratuïtes entre vius a favor d'ascendents i descendents, del cònjuge o la cònjuge o de la parella de fet i en cas de transmissions per causa de mort, sens perjudici que l'habitatge continuï subjecte al règim de protecció oficial durant el termini de qualificació i que el nou titular l'hagi de destinar a residència habitual i permanent. En les mateixes condicions, s'exceptuen les transmissions que es produeixen en procediments judicials, tot i que els receptors dels habitatges han de complir els requisits exigits per a ésser beneficiaris d'un habitatge amb protecció oficial. En aquests supòsits, la notificació que estableix l'article 89 és suficient per a formalitzar la transmissió.\n4. En les promocions que facin societats cooperatives d'habitatges i en les situades en sòl no qualificat urbanísticament destinat a habitatge protegit, la primera transmissió que facin els promotors s'exclou del dret d'opció de l'Administració, llevat que ambdues parts ho hagin pactat altrament.


Adobong manok at baboy (Estofat de pollastre i costella de porc) - Manila, Filipines\nCuiner: Tamara Quiogue, Dosrius\nTamara Quiogue, Dosrius\n1 got de vinagre suau (de poma, per exemple)\n2 fulles fresques de llorer\nmel o sucre morè\nPeleu les cebes i talleu-les menudes. Peleu i trinxeu els alls. Reserveu-ho.\nTalleu el pollastre per la meitat i després trossegeu-lo a la mida que us agradi.\nPoseu una olla al foc amb un raig d'oli (la Tamara utilitza una olla elèctrica, en posició lenta). Quan l'oli comenci a ser calent, aboqueu-hi les cebes i els alls. Passats un parell de minuts, ja hi podeu afegir els trossos de costella de porc. Remeneu-ho una estona i incorporeu-hi els talls de pollastre. Tapeu l'olla i deixeu que faci xup-xup, però remeneu-ho de tant en tant.\nEn un bol, prepareu-hi l'adob barrejant-hi el vinagre i la salsa de soja. Aboqueu-lo a l'olla a mig coure el pollastre i tapeu-la de nou. Passats uns minuts, afegiu-hi les fulles de llorer i que segueixi coent, amb el foc al mínim, ben bé mitja hora més. El tall ha de quedar molt tou, que gairebé no calgui utilitzar el ganivet per tallar-lo.\nAls últims minuts, acabeu aquest estofat donant el toc dolç a la salsa: afegiu-hi un parell de cullerades de mel o de sucre morè (fins i tot hi ha gent que hi afegeix un raig de coca-cola) i remeneu-ho bé perquè es desfacin.\nCom a acompanyament, prepareu un arròs blanc.\nL'adobo resulta més gustós preparat d'un dia per l'altre.


Segueix el fil a la història tèxtil de la ciutat de manresa. Dos cintaires, la Laura i en Pere, són els protagonistes de la nova visita teatralitzada del Museu. De la mà d’ells dos coneixerem la història de la cinteria a Manresa: els orígens, la creació de petites\njoies que van donar pas a una indústria forta i poderosa; i l’adaptació de la indústria i dels telers al cotó, el naixement dels tallers vetaires i les fàbriques plenes de trenadores i telers mecànics.\nTot seguit podreu gaudir d’un sopar de fàbrica, un autèntic àpat amb carmanyola que ens transportarà a un menjador fabril de principis del segle XX. El sopar ambientat en una fàbrica del 1900 estàconformat pels plats més exquisits de la cuina popular catalana de l’època. El Mirador de Montserrat és l’encarregat d’elaborar-lo.\nReserves prèvies per visites amb grups trucant al 93 877 22 31\nT: 93 877 22 31\nOficina de Turisme de Manresa Via de Sant Ignasi, 40, baixos 08241 Manresa Tel. 93 878 40 90 Fax 93 878 41 56 www.ajmanresa.org Ofertes del Municipi


DISENY i POSADA EN PRÀCTICA DEL NOU\nCom cada any hem renovat, millorat i actualitzat el nostre PLA D’ EVACUACIÓ de centre, basat en la normativa actual:\nR.D 393/2007 del 23 de Març, per el qual s’aprova la Norma Bàsica d’Autoprotecció dels centres, establiments i dependències dedicades a activitats que puguin donar a origen a situacions d’emergència.\nDecret 32/2014 del 14 de Febrer, on s’aprova el Catàleg d’Activitats amb Risc de la Comunitat Valenciana i es regula el Registre Autonòmic de Plans d’Autoprotecció.\nOrdre 27/2012 del 18 de Juny, on es regula els plans d’autoprotecció dels centres educatius no universitaris de la Comunitat Valenciana.\nEl passat Dimarts 13 de Desembre del 2016 a les 9:45 hores va tindre lloc el simulacre d’evacuació del centre simulant un incendi en un dels passadissos i tenint que confinar una de las classes i evacuar a mes de 350 alumnes i 32 mestres en menys de 3 minuts i de manera efectiva. El resultat va ser un èxit i a dia de avui cada membre del claustre sap com és la seua funció i cada classe sap perfectament como s’ha d’evacuar el centre i estem preparats per qualsevol possible incidència que pugui succeir.\nA dia d’avui tant l’equip directiu, professorat, conserge, monitores de menjador i cap de cuina tenen a les seues mans el PLA D’EVACUACIÓ, l’ Ajuntament ja està informat i el tenen en possessió i s’ha pujat a la plataforma de Conselleria perquè estigui tot en regla.\nSi qualsevol pare/mare, tutor/a o altres membres de la comunitat educativa vol consultar el PLAN, aquest es troba a la Direcció del centre i està a la vostra sencera disposició.\nSalutacions cordials i BON NADAL\nEquip Directiu CEIP San Onofre\nQuart de Poblet, 19 de Desembre del 2016\nVore Circular Original\nArchivada en: Circulars\nCopyright © 2019 · Enterprise Pro Theme On Genesis Framework · WordPress · Acceder


Albert Moreno i Mireia Sosa s’imposen a la Mitja Marató de Cambrils | Tots21 | Notícies de Tarragona, Reus, Tarragonés i Baix Camp\nAlbert Moreno i Mireia Sosa s’imposen a la Mitja Marató de Cambrils\nImatge del podi dels 10 kms. de Cambrils. Foto: Marcos Cabrera\nImatge del podi mascuí de la Mitja de Cambrils. Foto: Marcos Cabrera\nAlbert Moreno Molins s’ha convertit en el gran triomfador de la Peugeot Joaquin Oliva Mitja Marató de Cambrils amb un temps d’1 hora 9 minuts i 8 segons en els 21,097 quilòmetres. El Barceloní Erik Merino (Club Triatló Granollers) amb una marca d’1:11:37, ha estat segon, mentre que el tercer ha estat Jordi Uro (Club Atlètic Torelló), de Sant Pere de Torelló amb 1:12:37.\nMoreno ha certificat el seu bon estat de forma, que ja va mostrar fa menys d’un mes guanyant el 30k de la Marató de Tarragona, en un circuit que un any més, ja van nou, desfilava pel passeig marítim de la població.\nL’igualadí, subcampió del món de duatló i en plena preparació de la seva temporada de triatlons, ha marcat un fort ritme des del principi que li ha permès marxar-se i realitzar la major part de la carrera en companyia del primer classificat dels 10.000 metres.\nLa carrera femenina ha tingut com a protagonista la tarragonina, múltiple campiona de Catalunya de marató, Mireia Sosa. La del club AAXAFATOLLS s’ha imposat amb 1:22:14. Segona ha estat la cambrilenca Pilar Rus (Borges Trail) amb 1:23:26 i tercera Jackeline Gomez (Independent), amb 1:30:01.\nLa tarragonina, ha realitzat una carrera progressiva de menys a més, després d’una primera volta en el circuit de 10 quilòmetres que dominava Pilar Rus, ha sentit una comoditat que li ha permès augmentar el ritme i acabar fent-se amb la victòria per davant de la cambrilenca.\nEn la prova dels 10 km ha dominat de principi a fi l’atleta Abderrazak Samaoui Ait Moussa (CLUB ATLETISME VELOCISTES PENEDES). Ha vençut amb 32:44 per davant d’Abel Carretero (Borges Trail) i de Roger Sánchez (Independent) amb 34:10.\nPaula Hritiuc s’ha imposat en l’esprint a Katherine Jane Chaplin, seguida d’Isabel Jimenez. Foto: Marcos Cabrera\nVictòria de Paula Hritiuc en 10 km. dones\nA l’apartat femení d’aquesta distància, Paula Hritiuc (FC Barcelona) s’ha imposat amb 39:27 en l’esprint a Katherine Jane Chaplin (Borges Trail) amb 39:31 i seguida d’Isabel Jimenez (Manolo’s Team) amb 41:30.\nEn l’edició més multitudinària de rollers, Francisco Hitos (Club patí Ciutat del Prat) s’ha imposat a la recta final a Jesus Goterris (Carlofu’s Team) amb 19:50. En tercera posició a entrat Oscar Garrido (Club Patí Cobra el Prat) amb 20:29.\nMarta Sánchez (Club Patí Ciutat del Prat) amb 21:25 s’ha imposat a l’apartat femení d’aquesta modalitat a Nuria Yago (Club Patí Barcelona) amb 21:35 i a Bitxo Gomez (Roller Ca Que les seves) que ha entrat en 22:05 minuts.


Busquen un home de 82 anys desaparegut a Llançà des de fa sis dies\nEls Mossos creuen que es podria haver desorientat amb el cotxe\nper Redacció divendres, 30 de juny 2017 - 16:42h\nL'home de 82 anys i de nacionalitat belga està desaparegut des del 23 de juny. | Cedida\nEls Mossos d'Esquadra continuen buscant l'home de 82 anys veí de Llançà, a l'Alt Empordà, que va desaparèixer fa ja sis dies. La família creu que l'ancià, Jacques Regnier, es va desorientar amb el cotxe quan es dirigia a visitar una amiga a l'hospital. Segons consta a la denúncia presentada davant dels Mossos, li van perdre la pista la matinada del 23 de juny. El rastre de Jacques Regnier Magotteaux es va perdre a les 10.45 h, quan va posar la targeta per pagar l’autopista a la sortida Figueres nord en sentit sud. Aquella nit, la dona que vivia amb ell va haver de ser traslladada al centre hospitalari perquè no es trobava bé. Una ambulància va anar a recollir la dona i la va traslladar a urgències, a l’hospital de Figueres. Regnier va dir que aniria fins a Figueres amb el seu cotxe darrere de l’ambulància. Però l'home, de nacionalitat belga, no va arribar mai a la destinació. L'alarma la va donar la seva filla —que viu a Bèlgica— després que un cosí seu li comuniqués que s'havia de reunir amb el seu pare aquell matí però que no s'hi havia presentat.\nDesprés de comprovar que l'home s'havia endut el cotxe i que no el tenia aparcat a l'apartament de Llançà on vivia, la denunciant va decidir viatjar des de Bèlgica fins a Catalunya. Un cop aquí, va rastrejar els moviments bancaris del seu pare. El primer l'hauria fet quan passaven uns minuts de les nou del matí del mateix dia 23 en una gasolinera francesa. Així ho va corroborar un treballador de l'estació de servei quan la denunciant i la seva germana li van ensenyar una fotografia. Una hora després va pagar un tiquet fins a la Jonquera, a l'Alt Empordà. La darrera pista la tenen en un altre peatge de 2,35 euros que correspondria, suposadament, al tram des de la Jonquera fins a Figueres. També va treure 30 euros d'un caixer automàtic, tot i que no n'han pogut esbrinar la localització.\nLa filla va poder comprovar que la persona que havia fet la despesa amb la targeta del seu pare a Ribesaltes era ell mateix, ja que va quedar enregistrat per les càmeres de l’estació de servei. La família creu que l'home es dirigia a l'hospital per veure la seva amiga però que es va desorientar i es va perdre pel camí. Per això i a banda de la denúncia, han penjat cartells on alerten de la seva desaparició. L'ancià fa 1,80 metres d'alçada, té els ulls blaus i, en el moment de la seva desaparició, portava uns texans blaus, una camisa clara i una armilla blava. Conduïa un Nissan Micra de color blau.\nAQUEST MATÍ: Desallotjat el centre de Sant Cugat\nATENCIÓ: Detingut un conductor de Letònia a La Junquera que transportava això


APAN Associació per a la Protecció dels Animals i la Natura: DECLARACIÓ UNIVERSAL DELS DRETS DELS ANIMALS\nAdoptada el 1977 per la Lliga Internacional dels Drets de l’Animal i les lligues Nacionals. Proclamada el 15 d’octubre de 1978 per la Lliga Internacional dels Drets de l’Animal i les lligues Nacionals.Posteriorment va ser aprovada per la UNESCO ( Organització de les Nacions Unides per a l’Educació la Ciència i la Cultura ) i per l’ONU ( Organització de les Nacions Unides ).\nPREÀMBUL DE LA DECLARACIÓ UNIVERSAL DELS DRETS DE L´ANIMAL\nPER TOT AIXÒ, ES PROCLAMA EL SEGÜENT:\nA) Tot animal té dret al respecte.B) L’ésser humà, com espècie animal, no té dret d’exterminar o explotar altres animals, ni violar aquest dret. L’ésser humà té l’obligació de posar els seus coneixements al servei dels animals.C) Tots els animals tenen dret a l’atenció, a ser cuidats i a la protecció per part de l’ésser humà.\nA) Cap animal serà sotmès a mals tractaments i es prohibeixen els actes cruels envers els animals. B) En cas que la mort de l’animal sigui necessària, aquesta ha de ser instantània, sense dolor i no ha de generar angoixa.\nA) Es condemna tota experimentació científica amb animals que impliqui un patiment, tant físic com psicològic, puix que el patiment és totalment incompatible amb els drets de l’animal, ja es tracti d’experiments mèdics, científics, comercials o de qualsevol naturalesa.B) Han de ser utilitzades i desenvolupades tècniques alternatives a l’experimentació animal.\nB)Es prohibeixen els espectacles i exhibicions incompatibles amb la dignitat de l’animal.\nA) Tot acte que provoqui la mort d’un gran nombre d’animals salvatges és un genocidi, és a dir , un crim contra l’espècie. B) La contaminació i la destrucció de l’ambient natural conduiran cap al genocidi.\nB)Els drets de l’animal han de ser defensats per la llei com ho són els drets dels humans.\nPublicado por APAN en 17:54\nAnónimo 15 de enero de 2011, 16:51\njo trobo que això que heu fet età molt bé!!!\ngràcies això ara els animals podran viure en pau!


La primera reunió telemàtica del COI en la història | J.M | BARCELONA | Política esportiva | L'Esportiu de Catalunya\nLa primera reunió telemàtica del COI en la història La primera reunió telemàtica del COI en la història La primera reunió telemàtica del COI en la història La primera reunió telemàtica del COI en la història + La primera reunió telemàtica del COI en la història E-mail\nBARCELONA - 16 juliol 2020 17.52 h\nThomas Bach, el president del COI EFE/EPA/DENIS BALIBOUSE.\nLa primera reunió telemàtica del COI en la història La primera reunió telemàtica del COI en la història La primera reunió telemàtica del COI en la història La primera reunió telemàtica del COI en la història La primera reunió telemàtica del COI en la història E-mail\nPer primera vegada en la història, la sessió de COI, l’assemblea plenària del primer organisme esportiu mundial, es reunirà demà telemàticament, sota l’impacte del recent ajornament dels Jocs de Tòquio a l’any 2021 i els de la Joventut de Dakar a 2026 i sense saber en quina mesura l’evolució de la pandèmia de coronavirus permetrà el retorn de l’activitat esportiva.\nLes condicions en què se celebrarien els Jocs aquí a un any, els problemes de corrupció que arrosseguen federacions com les d’halterofília i la boxa, les protestes polítiques dels atletes i l’elecció de nous membres i càrrecs han de cabre a l’agenda, molt comprimida, de la 136a sessió, que presidirà a distància Thomas Bach en el penúltim any del seu actual mandat.\nAquests són alguns assumptes que la Sessió tindrà sobre la taula: 1. Què passa amb els Jocs de Tòquio? Aquesta reunió de l’assemblea olímpica s’havia d’haver celebrat a Tòquio, la vigília de la inauguració dels Jocs el dia 24 de juliol. L’ajornament dels Jocs fins a 2021 a causa de la pandèmia ha obert una infinitat d’interrogants als quals el COI encara ha de donar resposta. El comitè organitzador ha de presentar un informe davant el conclave olímpic que permetrà conèixer en què s’ha avançat, i en què no, des del canvi de data decidit al març. Per ara, es coneix el desig de “simplificar” els Jocs i centrar-se en l’imprescindible, per frenar en el possible el sobrecost derivat de el nou calendari.\n2. Els fallits Jocs de la Joventut de Dakar. L’executiva proposarà a l’assemblea que ratifiqui una decisió que ja no té marxa enrere: l’ajornament dels Jocs de la Joventut de Dakar de 2022 a 2026. La primera competició de caràcter olímpic en el continent africà ha resultat una operació fallida. Bach va explicar que el desgavell en el calendari esportiu causat per la pandèmia de COVID-19 feia impossible presentar a temps uns Jocs ben preparats. Però altres fonts van comentar que els problemes derivats del coronavirus no van fer sinó acabar de sentenciar uns Jocs que arrossegaven problemes organitzatius i pressupostaris.\nL’assemblea no tindrà més remei que aprovar l’ajornament. Després de veure obligat a canviar la data de Tòquio 2020, haver de saltar-se una edició dels Jocs de la Joventut és un símptoma del moment crític en què la pandèmia ha sumit el Moviment Olímpic.\n3. Corrupcció en halterofília i la boxa. Un informe elaborat fa un mes pel professor canadenc Richard McLaren, el mateix que va destapar el dopatge d’Estat a Rússia, va denunciar pràctiques generalitzades de “corrupció al més alt nivell” a la Federació Internacional d’Halterofília (IWF) durant les quatre dècades de mandat de l’hongarès Tamás Ajan, que va dimitir al gener. Compra de vots, comptes ocults, encobriment de 40 casos de dopatge “incloent a medallistes mundials” i desviament massiu de fons, amb 10,4 milions de dòlars fora de control, van ser algunes de les irregularitats detectades per McLaren.\nAjan va ser membre del COI entre 2000 i 2010. La federació internacional de boxa (AIBA), per la seva banda, està inhabilitada des de març de 2019 per irregularitats econòmiques, administratives i arbitrals, i a càrrec d’un president interí després de la renúncia de l’uzbek Gafur Rakhimov, inclòs en la llista negra de el Departament de el Tresor nord-americà per la seva presumpta vinculació amb màfies de la droga. Els dies 12 i 13 de desembre està convocat el congrés en el qual l’AIBA ha de triar nou president i adoptar una nova constitució, mesures imprescindibles perquè el COI aixequi la suspensió.\n4. Rússia i el dopatge. L’atletisme rus està suspès des de 2015 i espera ara el dictamen de World Athletics, que no ha rebut en el termini estipulat el pagament d’una multa de 5 milions de dòlars, pas previ per a la seva rehabilitació. El president de la Federació Russa d’Atletisme, Ievgueni Yurchenko, va anunciar aquest dilluns la seva dimissió. Alhora, l’esport rus a l’complet està castigat per l’Agència Mundial Antidopatge (AMA), i per tant pel COI, amb quatre anys d’aïllament internacional per connivència amb el dopatge, de manera que els esportistes russos només podran competir com a neutrals en els Jocs de Tòquio i els d’hivern de Pequín 2022. Passen els mesos i la patata calenta de les sancions a Rússia segueix estant en l’agenda de l’COI reunió després reunió.\n5. La regla 50. La Carta Olímpica, en la seva regla 50, prohibeix tota manifestació “de propaganda política, religiosa o racial” en qualsevol seu olímpica. Però, després de les protestes a les quals es va sumar de forma generalitzada el món de l’esport per l’homicidi de George Floyd, caldrà veure si el COI fa un pas endavant.


Publicat per Llum a les 12:25\nGràcies, Xexu. De fet, estic a casa, "gaudint" d'una altra nit sense dormir i de febre a primera hora del matí... i això que estic dopada d'aspirines.\nPrometo anar al metge avui mateix!\nI no, de normal no treballo amb nens petits. Només algun dia a la tarda i els dissabtes al matí... Però avui sóc incapaç de marxar.\nQuan em trobo malament, prefereixo estar sola. Els meus pares ho entenen, i em deixen en pau, però la resta de la família... buf, és horrible, i si tens la casa ocupada, doncs els tens tot el dia a sobre!\n2 de maig de 2007 a les 10:06\nBon dia princesa, com et trobes??\nEspero que hagis pogut dormir be i la febre hagi marxat del tot.\nDescansa molt, ok?\n2 de maig de 2007 a les 12:07\nNo, no he pogut dormir. I encara tinc febre... Aquesta tarda vaig al metge, a veure què em diu.\n2 de maig de 2007 a les 14:40\nAi, ai, ai.....nena, cuide't si et plau.\nMantinguen's informats de que diu el metge i fes-l'hi cas eh!!\nUn petonet ben dolcet.\n2 de maig de 2007 a les 14:54\nVes al metge, que de vegades no es tan sols un simple constipat. A més, un cop hi hagis anat, ja no et donaran la tabarra amb la cantarella "... has d'anar al metge!"\n2 de maig de 2007 a les 16:31\nJa he anat al metge. Sí, teniu raó, així ja no em diran més que hi vagi.\nAra faig un post. No sé pas què sortirà. A aquesta hora puc fer petar el termòmetre i tot!\n2 de maig de 2007 a les 18:43\nQ et milloris aviat!\n2 de maig de 2007 a les 22:43\n2 de maig de 2007 a les 23:07\nGràcies, Lem, ho intentaré...\nI gràcies Robert!\n3 de maig de 2007 a les 15:29


ACRA destaca que la vacuna ha suposat un "punt d'inflexió determinant" a les residències de gent gran ~ EbreDigital.cat\nLa presidenta de l’Associació Catalana de Recursos Assistencials (ACRA), Cinta Pascual, ha destacat que la vacunació ha significat un “punt d’inflexió determinant” a les residències de gent gran que ha permès “tallar en sec la mortalitat i els contagis, agafar aire i mirar cap endavant amb esperança“. Ho ha dit en una carta oberta amb motiu del primer aniversari del tancament dels centres assistencials per la pandèmia i en què agraeix la tasca dels treballadors aquests mesos. “En unes condicions d’extrema adversitat, sense material, protocols i normatives adients, vau fer un pas endavant per protegir la gent gran“, elogia Pascual, en un text en què recorda les 20.000 víctimes mortals a Catalunya, de les quals 8.000 en l’àmbit residencial.\nAquest dissabte s’ha complert un any de la restricció de visites, ingressos i sortides a les residències de la gent gran com a conseqüència del coronavirus, una mesura que es va allargar mesos. En la carta –dirigida a infermeres, metgesses, fisioterapeutes ocupacionals, educadors socials i psicòlegs, entre d’altres col·lectius- Pascual rememora com l’inici de la primera onada va causar una “indefensió” en el sector en no disposar d’EPI i tenir moltes baixes entre els treballadors, a més d’una “descoordinació entre administracions molt gran“.\n“Encara falta molt per recuperar la normalitat que teníem abans, però anem en la bona direcció”, reflexiona Cinta Pascual, que explica com les residències estan obrint de nou les portes a la comunitat “amb prudència“. “També ha de ser el torn dels centres de dia, de l’ajuda a domicili, d’un retorn a la normalitat per a tothom“, subratlla.\nD’altra banda, la presidenta de l’ACRA ressalta el paper del sector privat, del qual afirma que “ha estat al preu del canó quan més se’l necessitava“, i l’actitud de les famílies dels residents pel “suport i la comprensió durant tants i tants mesos sense poder estar al costat dels seus éssers estimats“.\nPascual també ha fet un repàs de la feina feta pel sector assistencial a al gent gran en el darrer any i aplaudeix, entre d’altres, el recent acord entre patronals i sindicats, en un “escenari polític i social convuls i molt incert, amb tarifes que han pujat un 13,8% i els salaris entre el col·lectiu de professionals un 12%“.


Ramon Tremosa: Vol directe Barcelona-Tòquio - El Temps\nVol directe Barcelona-Tòquio\nEl comitè d’Economia del Parlament Europeu va aprovar el 21 de febrer de 2018 l’informe anual de política de competència de la UE, del qual enguany sóc el diputat ponent del Parlament. El text final va ser aprovat per 49 vots a favor i 5 en contra, la qual cosa fa albirar una majoria de més de 600 vots quan el text es voti al plenari. L’informe no és vinculant però un vot tan ampli del Parlament dóna un fort mandat polític a la Comissió Europea (CE) i defineix clarament les prioritats a defensar i a investigar a la comissària de Competència, la danesa Margrette Vestager, possiblement el perfil i la personalitat més potent de l’actual CE.\nA l’informe d’enguany hi ha dos paràgrafs d’interès per a Catalunya: el compromís X i el paràgraf 31. El compromís X demana supervisar els Estats que gestionen xarxes de ports i aeroports mitjançant un monopoli, com és el cas d’Espanya amb AENA i Puertos del Estado. Les transferències anuals entre infraestructures rendibles i no rendibles que es fan en aquests dos ens, un cas gairebé únic avui a Europa, estan en el punt de mira de la UE: aquesta mena de subsidis creuats poden ser considerats ajuts il·legals d’Estat.\nD’altra banda, el paràgraf 31 dona suport explícitament a la modificació de l’acord bilateral entre Espanya i Rússia, per tal de permetre que es puguin operar vols directes entre Barcelona i Tòquio, una reivindicació històrica de la societat civil, política i empresarial catalana.\nL’actual acord Espanya-Rússia obliga tots els vols que travessen Sibèria a ser operats només des de l’aeroport de Madrid i només per la companyia Iberia, en una clara restricció de la lliure competència. Aquest acord no té en compte que una majoria dels turistes i de les empreses japoneses que viatgen a l’Estat espanyol cada any ho fan per anar a Barcelona, obligant-los a passar forçosament per Madrid.\nFa temps que l’anterior Govern català treballava per obrir aquest mercat i fins ara tres companyies s’han mostrat interessades a oferir el vol directe Barcelona-Tòquio: la japonesa ANA, Norwegian i Level.\nEl 31 de maig de 2017 el diari Ara va publicar el contingut del conveni bilateral Espanya-Rússia, en el qual constava clarament l’exclusivitat d’Iberia i de l’aeroport de Madrid abans esmentada. Aquell mateix dia al Parlament Europeu vaig lliurar en mà a la comissària de competència Vestager aquest conveni i vaig presentar una esmena a l’informe anual de Competència, demanant a la CE que obrís a la lliure competència el mercat aeri Espanya-Japó.\nPoc abans de votar l’informe a la comissió d’Economia, el ministre de Transports De la Serna va anunciar la modificació del tractat bilateral Espanya-Rússia: obria els vols amb el Japó “a una altra ciutat”, notícia publicada als diaris el 18 de febrer. La CE ha fet bé la seva feina, de manera discreta però eficaç.\nEls vols directes a altres continents són un factor determinant perquè una ciutat i un país figurin en la primera divisió mundial al segle XXI. La competència és global i les decisions d’inversió de les multinacionals i la ubicació de negocis de tota mena i condició depenen de les connexions aèries directes d’un aeroport. L’any 2017 Barcelona va assolir un rècord històric de trànsit aeri, superà els 47,2 milions de passatgers, amb un creixement del 7% amb relació al 2016, tot i les deliberades cues provocades per la seguretat al mes de juliol i l’atemptat terrorista del mes d’agost.\nBarcelona ha esdevingut el sisè aeroport europeu en volum de passatgers i és el primer aeroport en vols dins d’Europa: més de 180 ciutats europees hi tenen connexió gràcies a les companyies de baix cost. Barcelona també està creixent amb gran força en els vols directes a Amèrica i Àsia, veritable clau del volta d’un futur de primer nivell. Com més logístics, més lliures; és a dir, com més ben connectats al món, més lliures.


A conseqüència dels llançaments, el vigilant i un dels passatgers van resultar ferits\nRedacció 24/07/2019 13:31h\nDos menors van agredir un vigilant de seguretat a pedrades a l'estació de Renfe de Manresa. A conseqüència dels llançaments, el vigilant i un dels passatgers van resultar ferits, segons explica la Policia Local. Encara no fa dos mesos que ja hi va haver una agressió similar a l'estació de tren de Manresa, quan dos menors van llançar un objecte que va colpejar al cap d'un dels vigilants de seguretat, provocant-li ferides.\nSegons informa 'Regió7', els fets es remunten al diumenge, quan dos joves van ser localitzats dormint dins el tren que acabava d'arribar. El vigilant de seguretat els va cridar l'atenció perquè sortissin del tren, que havia d'estar aproximadament una hora a l'estació i s'havien de netejar els vagons. Els dos joves es van negar a sortir del tren, ja que volien anar amb el mateix tren fins a la plaça Catalunya de Barcelona.\nSegons el vigilant, «encara que em van plantar cara», finalment va aconseguir fer-los fora del tren. En aquell moment, un dels joves va dirigir-se a una taquilla per comprar un bitllet de tren i va donar un bitllet de cinquanta euros. El treballador li va dir que no tenia canvi per aquella quantitat i el va dirigir a un bar perquè en demanés. Segons el vigilant, «ells exigien que se'ls donés canvi i hi vaig intervenir».\n«Vaig haver d'esquivar un cop de puny»\nVa ser llavors quan, tal com explica el vigilant, «vaig haver d'esquivar un cop de puny i vaig haver de reduir el menor i treure'l de l'estació». Un cop fora, els menors van anar corrents a l'aparcament de l'estació a buscar unes pedres i després li van començar a llançar. Assegura que «les pedres m'anaven directes a la cara. Em vaig poder protegir amb les mans». El vigilant de seguretat va haver de ser atès a l'Hospital de Sant Joan de Déu.\nSegons informa 'Regió7', per la seva banda, un passatger també va resultar ferit com a conseqüència del llançament de pedres. Va patir ferides en una mà i, segons explica el vigilant, com a conseqüència del cop, la mà se li va inflar molt i també es va fer algun tall. Aquesta persona va ser traslladada amb ambulància del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) fins a un ambulatori, on va ser atesa.\nEn el lloc dels fets s'hi van desplaçar la Policia Local de Manresa i els Mossos d'Esquadra. Fonts de la Policia només confirmen que es van identificar els dos menors. El vigilant explica que va presentar una denúncia pels fets.\nAnar a portada Última hora Successos Última hora Agressió Última hora Manresa Última hora Renfe\nLa gran sorpresa de la Guàrdia Civil en aturar una furgoneta robada a la Jonquera


2014 0125. El nacionalisme flamenc intenta netejar la seva imatge amb Catalunya - Gironès per la independència\n2014 0125. El nacionalisme flamenc intenta netejar la seva imatge amb Catalunya\nLa marxa pel dret a decidir del 30 de març a Brussel·les posa en guàrdia el Govern i l'ANC\nVeuen una imprudència anar amb “grupuscles d'ultradreta”\n25/01/14 02:00\t- BRUSSEL·LES - ALBERT SEGURA\nLa marxa dels Deu mil a Brussel·les el març del 2009Foto: EMILI BELLA.\nAlerta amb els companys de viatge. Després de les estelades de la Lliga Nord i de la visita de Maroni a Barcelona, el nacionalisme flamenc també intenta fer servir Catalunya per netejar la seva imatge. Segons ha pogut saber aquest diari, la manifestació pel dret a decidir convocada pel diumenge 30 de març a Brussel·les, i que té la catalana Anna Arqué com a cara visible dels organitzadors, ha disparat algunes alarmes al govern i a l'Assamblea Nacional Catalana, que s'hi oposen. També Òmnium Cultural se'n desmarca.\n“Serà contraproduent, no podem barrejar-nos amb grupuscles que són clarament d'ultradreta”, avisa Ricard Gené, responsable d'Internacional de l'ANC. “No hem de permetre que se'ns associï amb segons qui, amb els tirolesos del sud, per exemple, és d'una imprudència extrema”, es queixen també fonts d'Exteriors de la Generalitat. Entre els convocants de la protesta hi ha el Vlaamse Volskbeweging (VVB) o Moviment Popular Flamenc, que “es vol transversal però aplega alguns col·lectius amb l'etiqueta de xenòfobs”, adverteixen des de l'entitat que presideix Carme Forcadell.\nPrecisament la premsa belga ha vinculat recentment la manifestació amb els esforços del VVB per rentar la cara a l'independentisme flamenc, abans de les eleccions del 25 de maig (que a Bèlgica seran, al mateix temps, les federals, les regionals i les europees). “El VVB té un problema d'imatge” i “una de les principals accions de la seva nova campanya serà manifestar-se el 30 de març a Brussel·les amb catalans, escocesos, bascos i tirolesos del sud”, explica el diari flamenc De Standaard, que cita l'agència belga. També el francòfon La Libre Belgique relaciona aquesta protesta amb catalans amb l'operació d'estètica dels nacionalistes flamencs.\n“Hem de convèncer els flamencs que vagin cap a la independència, sense complexos i tranquils d'esperit”, defensa Bart de Valck, el nou president del VVB, fundat el 1956 i que ara té uns 5.000 socis. Des de l'Assemblea l'acusen de voler “aprofitar-se de l'empenta del procés català” i d'intentar “treure rèdit de la popularitat i el ressò internacional de la Via Catalana i la manifestació multitudinària de la diada nacional del 2012”. Fins i tot qüestionen que la protesta del 30 de març s'arribi a celebrar i, en qualsevol cas, li auguren “un èxit més aviat escàs”. A Òmnium no s'han “ni plantejat” la possibilitat de donar-hi suport.\nNo trepitjar ulls de poll\nAmb el lema It's about democracy i l'oferta d'allotjament gratuït en famílies flamenques per als catalans que es desplacin fins a la capital comunitària, la manifestació s'inspira en la de 10 Mil a Brussel·les de fa cinc anys, que va reunir milers de persones. L'Assemblea Nacional Catalana ho troba una “temeritat”. “Ara que ja tenim data i pregunta i hem de centrar la nostra acció exterior en els estats nació, no creiem que sigui una bona estratègia trepitjar-los els ulls de poll, no ens interessa en absolut que se'ns associï amb els flamencs o fins i tot els escocesos”, insisteixen des de l'Assemblea. Una manifestació en diumenge a Brussel·les, a més, tindrà zero ressò internacional. La protesta és convocada per la Comissió Internacional de Ciutadans Europeus, que agrupa entitats com el VVB, l'Scottish Independence Convention i la catalana Welcome Mister President. La van presentar el novembre passat.


L'ESCOLA - Biblioteca\nNormativa d’organització i funcionament de l’Escola Oficial d’Idiomes de Santa Coloma- NOF (aprovada pel Consell Escolar de l'EOI de Santa Coloma)\nBIBLIOTECA-NOF -Normativa d organització i funcionament 2018-\nCAPÍTOL 4 ORGANITZACIÓ I FUNCIONAMENT INTERN DEL CENTRE- LA BIBLIOTECA\nArticle 79. Usuaris del servei de biblioteca\nEl servei de préstec està obert als alumnes oficials de l’Escola Oficial d’Idiomes de Santa Coloma que tinguin actualitzat el carnet d’estudiant del centre. També el poden utilitzar els alumnes matriculats en un curs monogràfic. Aquest carnet és intransferible, és a dir, només donarà dret a consultar o agafar en préstec documents a la persona que en sigui titular.\nL’escola podrà oferir els serveis de biblioteca-mediateca a públic extern al centre mitjançant una quota per curs acadèmic, que quedarà establerta en el reglament de la biblioteca cada curs . La resta de condicions seran les mateixes que per als alumnes de l’escola.\nÉs responsabilitat de tots els usuaris (alumnes oficials i usuaris externs) estar al corrent del reglament de la biblioteca, que està exposat a la biblioteca i als diferents panells d’informació de l’escola.\nArticle 80. Disponibilitat dels documents\nL’usuari té a la seva disposició tota la documentació de la Biblioteca, excepte els documents exclosos de préstec (documents sense fitxa).\nArticle 81. Modalitats de préstec\nNombre de documents i durada del préstec : dos documents durant 15 dies naturals\nArticle 82. Pròrrogues\nUn cop finalitzat el període de préstec i sempre que el material no hagi estat reservat per a un altre usuari, l’alumne podrà demanar una pròrroga de 7 dies (exceptuant-ne els llibres de lectura obligatoris dins dels terminis en què ho siguin).\nArticle 83. Reserves\nSi un alumne no pot obtenir un determinat document perquè està prestat, pot demanar que li reservin. Aquesta sol.licitud de reserva quedarà en vigor fins un màxim de dos dies després de la data final de tornada del document sol.licitat.\nArticle 84. Idiomes\nSi un alumne està matriculat de dos idiomes diferents podrà agafar els documents que li pertoquin per cada idioma (un total de 4 com a màxim).\nEn un principi, els documents prestats han de pertànyer a l’idioma estudiat al centre. Si algun alumne vol agafar documents d’un altre idioma que l’estudiat, ho podrà fer segons la disponibilitat del material. Consulteu-ho al personal de la Biblioteca.\nArticle 85. Documents no retornats\nCal retornar el document en el dia establert. En cas contrari es procedirà a una penalització de 30 cèntims d’euro per dia, que es farà efectiva a partir de la data en què s’hauria d’haver retornat el document. El centre enviarà cartes només a títol recordatori.\nArticle 86. Pèrdua i conservació de documents\nEn cas de pèrdua de documents o d’un mal ús del material, l’usuari haurà d’adquirir la mateixa edició del document o abonar el seu import de reposició. Els documents no es poden guixar ni marcar.\nArticle 87. Retorn de documents\nEls préstecs i les devolucions de documents de la biblioteca només es podran realitzar a la biblioteca.\nArticle 88. Objectes personals dels usuaris\nEl personal de la biblioteca no es fa responsable dels objectes personals dels usuaris.\nArticle 89. Menjar i beure a la biblioteca\nNo es permet menjar o beure a la biblioteca. Es pot beure aigua sempre i quan s’eviti que entri en contacte amb els documents i ordinadors de la biblioteca.


Deixa't captivar per la màgia de l'escriptor Lorenzo Silva al CaixaForum Lleida\nEn el cicle, escriptors i artistes de renom dissertaran sobre les seves experiències més personals en la literatura\nper Redacció dimecres, 19 de febrer 2020 - 19:20h\nCaixaForum Lleida presenta una nova edició d’Universos literaris | LleidaDiari.cat\n"la Caixa", amb la col·laboració de la Fundació José Manuel Lara, presenta a CaixaForum Lleida una nova temporada d'Universos literaris, un cicle de conferències en què escriptors i artistes de renom tindran un espai per a poder conversar i desvelar davant del públic els secrets de la seva literatura i les seves influències, i per analitzar els seus gustos literaris.\nEl cicle de literatura s'iniciarà a CaixaForum Lleida aquest dijous 20 de febrer, a les 19.00 hores, i acollirà els escriptors Lorenzo Silva, l'actriu, directora de cinema i també escriptora Leticia Dolera, Najat El Hachmi i Alejandro Palomas,. Aquests convidats intentaran respondre a qüestions tan personals com quines situacions o històries els nodreixen o els inspiren a l'hora d'escriure, o com va néixer la seva vocació escriptora.\nUn espai per analitzar i respondre a qüestions de caràcter més literari\nTambé hi haurà un espai perquè analitzin i responguin a qüestions de caràcter més literari, com les afinitats que s'estableixen entre clàssics i coetanis o com s'insereixen altres arts en l'escriptura. Universos literaris es va iniciar el 2017 i, gràcies a l'èxit del format, avui ja és una proposta consolidada als centres culturals CaixaForum.\nEn anteriors edicions, el cicle ha acollit artistes i escriptors de la talla d'Espido Freire, Víctor Amela, Eva García Sáenz de Urturi, David Trueba i Boris Izaguirre, entre d'altres. La famosa rima de Bécquer «Del salón en el ángulo oscuro...» serveix de punt de partida i de títol per a la reflexió sobre el tipus de relat que, des de fa gairebé quatre dècades, s'ha convertit en l'obstinació de Lorenzo Silva.\nUna narració que aspiri a nodrir la consciència i la memòria\nHi ha històries que amb prou feines surten als diaris, que no hi són als llibres d'història, que no mira ningú, que no veu ningú i que, a força de no veure-les, s'obliden. Aquest és el territori natural d'una narració que aspiri a nodrir la consciència i la memòria, traient les històries postergades de l'angle fosc on viuen, com Bécquer va treure per sempre l'arpa dels seus versos, deixant que el lector es formuli les seves pròpies preguntes i esbossi, si ho vol, les seves respostes.


biblioteca de l'Institut Cristòfol Despuig: Haikus per celebrar el Dia Mundial de la Poesia\nHaikus per celebrar el Dia Mundial de la Poesia\nL'any 1999 la UNESCO va avalar la celebració del Dia de la Poesia cada 21 de març amb aquest comunicat:\n'És evident que una acció mundial a favor de la poesia donaria un reconeixement i un impuls nou als moviments poètics nacionals, regionals i internacionals. Aquesta acció hauria de tenir com a objectiu principal sostenir la diversitat dels idiomes a través de l'expressió poètica i dinar als que estan amenaçats la possibilitat d'expressar-se en les seves comunitats respectives.'\nDes d'aleshores es celebren actes arreu del món. A l'Institut hem organitzat una exposició de les creacions de l'alumnat que ha treballat els haikus guiats pel professorat de castellà i català. Els recollirem en format de presentació per tenir-ne el record. No podia faltar l'exposició al vestíbul i a la biblioteca de llibres de poesia adreçats als més petits i als grans amb les respectives guies de lectura.\nL'enhorabona als nostres poetes!!!\nEtiquetes de comentaris: activitats, alumnat, castellà, català, exposicions, poesia\nConvocatòria IV Concurs "TU OPINES"\n30 minuts d'activitat física per fer salut!


Comprar Vinho do Taylor's Tawny 20 Years | Preu i opinions a Uvinum\n39,99€ + 8,99€ Enviament (4 - 7 díes)\nNOTA DE TAST: Vista: ambre, tons teula i intens. Nas: voluminós, complex, aromes de fruita, melmelada, notes especiades, fruita seca, tarongina i roure. Boca: intens, concentrat, final llarg i complex. DENOMINACIÓ D'ORIGEN: Porto. RAÏMS: Touriga franca, Touriga nacional i Tinta barroca. ENVELLIMENT: envellit en barrils de roure envinados que tenen una capacitat de prop de 630 litres. MARIDATGE: amb molts postres, amb figues, ametlles, amb un flam, després d'un menjar. GRADUACIÓ ALCOHÒLICA: 20%\nFitxa tècnica · Vinho do Taylor's Tawny 20 Years\nSi et va agradar Vinho do Taylor's Tawny 20 Years, també pots gaudir de ...\nMés comentaris sobre Vinho do Taylor's Tawny 20 Years\nColor agradable. Curiós el vi de Taylor's, tenia un final una mica amarg.\nCerques relacionades sobre Vinho do Taylor's Tawny 20 Years\nSi vols comprar Vinho do Taylor's Tawny 20 Years, a Uvinum trobaràs els millors preus de Vi generós Douro.


Apartments Skoda Novalja Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nIvana Gundulica 10, Novalja, Novalja, Croàcia - Veure al mapa\n"Always chilled temperature. Nice fair and lovely Landlord. R..."\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Novalja, Apartments Skoda és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Apartments Skoda asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartments Skoda la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Novalja.\nTots els tipus de viatgers (55) Parelles (25) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (3) Famílies amb infants grans (2) Grups (24)


Jorquera: “Seran dos derbis molt diferents” | FCBarcelona.cat\nJorquera: “Seran dos derbis molt diferents”\nDavid Puig/Sandra Sarmiento\nUn derbi sempre és més que un partit. Albert Jorquera analitza els dos enfrontaments que el Barça jugarà contra l’Espanyol aquesta setmana. El primer serà la final de la Copa Catalunya que es jugarà aquest dimarts a Sabadell.\nAlbert Jorquera vol guanyar aquest dimarts la final de la Copa Catalunya sobre tot quan davant tindrà al gran rival català. Un derbi sempre és un partit especial per a un jugador format en el planter blaugrana.”Està clar que un partit contra l’Espanyol és molt especial per a un jugador del planter. Els que hem tingut l’oportunitat de viure aquests partits des de ben petits sabem prou be la rivalitat que hi ha entre tots dos equips”.\nL’únic que lamenta Jorquera és que es juguin dos derbis en només quatre dies i que els internacionals no puguin participar en la final de dimarts. “La Copa Catalunya és una trofeu que tots volem guanyar, especialment els que som d’aquí però és una llàstima que no juguin els internacionals a causa dels partits de les seleccions. Segurament si es tornés a disputar durant la pretemporada encara aixecaria més expectació ja que jugarien els nous fitxatges i els equips tindrien a tots els seus efectius.”\nProtagonisme dels jugadors del planter\nEls jugadors del planter podran tornar a ser els gran protagonistes en la final de la Copa Catalunya com en el partit contra el Gimnàstic de Tarragona. Segons Jorquera, aquest dimarts tindran una nova oportunitat de demostrar la seva qualitat. “El més positiu de l’últim partit contra el Gimnàstic va ser l’actuació dels joves i el seu protagonisme. Es van poder donar a conèixer una mica més i van demostrar a l’entrenador i també a altres clubs que estan capacitats per jugar a Primera Divisió”, assegura el porter de Bescanó.\nA mesura que s’apropa el derbi de dissabte també puja la temperatura ambiental. Es preveu un partit molt intens entre dos equips que tenen comptes pendents. Al Barça encara li cou el 3-1 de la primera volta a Montjuic mentre que l’Espanyol no oblida que la derrota de la temporada passada a l’estadi quasi l’envia a Segona Divisió.” Es normal que algú vulgui escalfar una mica el derbi –reconeix Jorquera -. L’Espanyol va deixar escapar una bona oportunitat l’any passat d’assegurar la permanència i va acabar perdent per 2-0. Aquest any, la pressió és per a nosaltres ja que ens juguem guanyar la Lliga. Això és rivalitat i sempre serà així”.\nLes baixes de l’Espanyol\nEl lesionat Pandiani i el sancionat Zabaleta no podran jugar el derbi. Jorquera no creu que aquestes baxes afectin massa el joc del rival.” Són dos grans jugadors que, a més passen per un bon moment de forma però estic segur que l’Espanyol no els trobarà a faltar. Tenen bons recanvis i en aquests tipus de partits tots els jugadors donen més del cent per cent”.


La Festa del Tomàquet del Bages arriba a la tercera edició amb més força que mai. Se celebrarà del 22 al 27 de juliol amb actes diaris que tindran continuïtat durant tot el mes d’agost, quan molts restaurants de la comarca oferiran a les seves cartes plats elaborats amb tomàquets de la pagesia bagenca. Consulteu el programa complet a la pàgina web festadeltomaquet.cat.\nL’horta de la comarca, regada pels rius Llobregat, Cardener i l’aigua de la Sèquia i el seus ramals, és un dels grans valors econòmics i paisatgístics del Bages, i la Festa del Tomàquet pretén posar-lo en valor. I no només això, gràcies a la Festa del Tomàquet cada vegada s’aconsegueixen més sinergies entre persones productores, restauradores, comercialitzadores i consumidores finals del producte.\nEls detalls d’aquesta edició han estat presentats aquest migdia, a l’Hort d’Aprendre de Món Sant Benet; per Núria Masgrau, tinenta d'alcalde d'Indústria, Comerç i Activitats de l'Ajuntament de Manresa; Pol Huguet, regidor de Ciutat Verda de l'Ajuntament de Manresa; i responsables d’entitats de l’organització que han explicat totes les activitats programades: Alba Rojas (Ateneu Cooperatiu de la Catalunya Central), Laia Muns (Parc de la Sèquia), Joan Ribas (Fundació Alícia) i Bernat Marquilles (l'Arada).\nPol Huguet ha mostrat la satisfacció de la nova edició de la festa que té per objectiu de donar a conèixer "la varietat i la gran qualitat" del tomàquet de la comarca, però especialment de contribuir “a fer xarxa” entre de productors, restauradors i consumidors. Per al regidor de Ciutat Verda, el tomàquet “és l’element cabdal de la festa però també és l’excusa per promocionar els productes agroalimentaris de casa nostra” i ha afegit que “enguany posem un èmfasi especial ens els productors, posant-los cara i perquè es pugui valorar el seu esforç i el projecte que desenvolupen”.\nNúria Masgrau ha fet un petit resum de la programació d’aquesta tercera edició i ha subratllat la voluntat de "visualitzar el treball i la complicitat” de persones i col·lectius del territori així com la “potencialitat” del Centre Històric a l’hora de promocionar els productes locals de proximitat. La regidora de Comerç ha animat a participar i inscriure’s a les diverses activitats i ha recordat que a la ciutat també es poden trobar productes de l’horta al Mercat de la Plaça Major i al Mercat de la Font de les Oques.\nAlba Rojas ha destacat el treball de l’Ateneu Cooperatiu de la Catalunya central i la seva “aposta per la sobirania alimentària i de suport a l desenvolupament agrari” i ha afegit que en aquesta edició "oferirem tres eines com són els espais test agraris, les oficines d’acompanyament a la pagesia i el supermercat cooperatiu (Supercoop)”. Laia Muns ha explicat l’activitat Poal Km 0, una visita guiada d’unes 3 hores i 6,5 km de recorregut en què es veuran tres explotacions hortícoles al canal de regadiu de la Sèquia. Bernat Marquilles ha detallat l’exposició “Aigua i Memòria de la Sèquia”, que es podrà veure al Mercat de Puigmercadal per conèixer els usos de la Sèquia i el seu entorn. Finalment, Joan Ribas ha explicat la jornada inaugural de la Festa del Tomàquet que tindrà lloc a Fundació Alícia “`en què es presentaran els secrets del pa amb tomàquet”.\nEnguany, s’han unit restaurants de l’associació l’Antic, paradistes del mercat Puigmercadal de Manresa i persones productores per crear tapes conjuntes, que se serviran el dimecres 24 als bars de l’Antic, de 8 a 11 del vespre, i el dissabte, de 12 a 14 del migdia, a les parades del Puigmercadal, mentre se celebra el Mercat del Tomàquet.\nUna altra de les grans capacitats que està tenint la Festa del Tomàquet és la gran quantitat d’agents implicats en l’organització de l’esdeveniment. De fet, totes les activitats que es duen a terme durant la Festa del Tomàquet estan pensades per establir xarxes col·laboratives a llarg termini entre els diversos agents del territori que hi participen i per dinamitzar econòmicament el conjunt del Bages.\nEl Parc de la Seu acollirà la tercera edició del Sopar del Tomàquet, en el marc del qual diversos restaurants oferiran un menú molt complet amb productes alimentaris del Bages i amb el tomàquet dels productors participants com a protagonista de tots els plats. Un total de 8 plats, maridats amb vins del Bages, conformen el menú d’una carta elaborada i cuinada per restaurants com El Mas de la Sala, Alberg de Castelladral, La Clandestin, Cal Magre, Hostal Soler, Kursaal Espai Gastronòmic i el suport imprescindible de Bages Terra de Vins.\nEl sopar tindrà lloc dijous 25 de juliol i s’iniciarà després del concert de MuOM que forma part del cicle Sons del Camí.


La II Clariano Trail d’Ontinyent s’obri als no federats\nLa II Clariano Trail d’Ontinyent del proper 12 de febrer s’obri als no federats i tindrà premis en metàl·lic a la prova reina. Estes són dues de les principals novetats en la cita esportiva que organitzen l’Ajuntament, el Club de Muntanya Like Sport i l’empresa Lurbel, a la seu de la qual es presentava esta cita esportiva amb les intervencions del regidor d’Esports, Óscar Borrell; el secretari Like Sport, Jordi San Ruperto, i la presencia del gerent de Lurbel, Miguel Lurbe.\nOscar Borrell, destacava la importància que “Ontinyent conte amb una prova d’estes característiques, i més sent seu física d’una empresa com Lurbel i tenint un club com Like Sport. Així els ho vam comentar quan vam arribar a la regidoria, i ara estem molt contents de presentar esta segona edició que consolida i amplia esta prova que ens servirà també per difondre els atractius de la nostra ciutat i el seu terme”, manifestava.\nJordi Sanruperto indicava que la prova compta amb dues modalitats, una prova reina amb 26’7 quilòmetres i 1.300 metres de desnivell positiu; i un sprint trail de 14,4 quilòmetres i 600 metres de desnivell positiu, que també es pot fer en la modalitat de marxa senderista.\nEl recorregut es realitzarà per les muntanyes al voltant de la ciutat, passant per paratges emblemàtics com el Pou Clar, Barranc dels Tarongers o la Senda dels Enginyers, entre d’altres. Els trofeus han estat realitzats per la Fundació Trèvol, que rebrà una part de la recaptació de les inscripcions, i per primera volta hi haurà premis en metàl·lic de 200 euros per als guanyadors absoluts de la prova reina de 26’7 kms.\nSi la primera edició es va limitar a participants federats, en esta segona edició s’obri a totes i tots els participants, amb inscripcions obertes fins el 9 de febrer. Els dorsals es podran replegar divendres 10 i dissabte 11 de matí a la tenda Like Sport, i el dia de la cursa de 7:00 a 8:30 al Poliesportiu, podent ampliar-se la informació a www.desafiolurbel.com Tant des de l’Ajuntament com des del club i l’empresa s’agraïa la col·laboració voluntaris, Protecció Civil, Policia Local i al grup de rescat en muntanya de la Guàrdia Civil, que reforçarà enguany la seguretat de la prova, un treball conjunt del que Óscar Borrell destacava que “ens ajuda a seguir avançant com a ciutat esportiva”, així com “a totes i tots els participants, que són la raó de ser d’esta prova”.